Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, де зазначають, що впродовж 2000-2009 років відповідач уклав з ними договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності у сфері товарного сільськогосподарського виробництва. Укладені договори оренди пройшли державну реєстрацію, однак їх зміст та умови суперечать загальним засадам цивільного законодавства та законодавства, що регулює земельні відносини. У договорах оренди землі не зазначені умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, не визначений розмір, індексація та порядок перегляду орендної плати. Відповідач не виконує умови договору в частині своєчасної сплати орендної плати, допускає порушення умов використання земельних ділянок, а саме умов збереження стану об'єкта оренди шляхом дотримання та використання орендарем технологій та сівозмін, що завдає шкоди землі. Так, у 2010 році відповідач допустив зарощування родючого шару грунту бур'янами на орендованій земельній ділянці площею 975 га. Приписи відділу Держкомзему у Чаплинському районі щодо вжиття заходів по боротьбі з бур'янами на орендованих землях відповідачем ігноруються. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги, посилаючись на відсутність кадастрових планів земельних ділянок при укладенні договорів, що є підставою для визнання договорів оренди землі недійсними згідно вимог ст. 15 Закону України «Про оренду землі/). Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що при укладенні договорів оренди землі були дотримані всі істотні умови, які передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі», а тому підстав для визнання їх недійсними немає. Представник третьої особи [PERSON] вважає, що договори оренди землі, укладені між сторонами, не містять всіх істотних умов, які передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що у 20052009 роках між сторонами укладені договори оренди земельних ділянок строком на 49 років. Договори зареєстровані у Херсонській регіональній філії центру державного земельного кадастру. Згідно ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Поняття договору оренди, його форма, умови та порядок укладення, чинність, термін дії, державна реєстрація визначені Законом України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року зі змінами і доповненнями. Договір оренди відповідно до ст. 14 цього Закону укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Невід'ємною частиною договору оренди є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», а також порушення вимог статей 4-6,11,17,19 цього Закону є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону. Виходячи зі змісту договорів оренди землі, укладених між сторонами у 2005-2009 роках, вони не відповідають істотним умовам, які передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та вимогам пункту 9 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220, а саме: орендна плата вказана в натуральній формі в об'ємі 1500 кг зерна (пшениці або ячменя) без визначення класності зернових культур, умов, порядку та строків поставки, індексу інфляції. У договорах оренди землі, зареєстрованих у 2009 році, відсутні умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. У всіх договорах оренди землі відсутня одна з його невід'ємних частин -кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів. Згідно вимог ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди не дійсною. Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів підлягають задоволенню.

Outcome: approved