Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 16.08.2008 року вони уклали шлюб без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Рішення про укладення фіктивного шлюбу було викликано бажанням запобігти можливому позбавлення права власності на належне нерухоме майно, право на яке оспорювала третя особа. Рішення про укладення фіктивного шлюбу було обоюдним, як до так і після укладення шлюбу відповідач проживав в фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Просила визнати шлюб між нею та відповідачем недійсним з моменту його укладення. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити. Пояснила, що певний час підтримувала дружні відносини з відповідачем. Коли в неї з`явились проблеми матеріального плану, попросила допомоги у відповідача в їх вирішенні. Щоб зберегти належну їй квартиру, право власності на яку оспорювала інша особа, вони вирішили укласти фіктивний шлюб, щоб переоформити ту спірну квартиру на відповідача з меншими затратами. Ніяких інтимних стосунків вони не мали, разом не проживали, в період шлюбу мали особисті відносини з іншими особами. Коли відповідач став претендувати на належне їй майно, з метою уникнення можливих матеріальних претензій з його боку і в подальшому звернулась з позовом про визнання шлюбу фіктивним. Відносини між ними носили лише договірний характер, спільно вони ніколи не проживали, сімейні відносини не підтримували, оскільки відповідач проживав та проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою, він навіть не обізнаний про наявні в неї особливості тіла (післяопераційні рубці). Представник позивача [PERSON] пояснив, що між сторонами були лише бізнесові інтереси та відносини, які не тотожні шлюбним відносинам. Відповідач позов не визнав, пояснив, що з позивачем був знайомий давно, мали спільний бізнес, спільно проживали та проводили ремонти в належних їм квартирах, святкували свята та дні народження, придбавали спільне майно, з іншою жінкою він став спілкуватись лише тоді, коли розійшовся з позивачем. Представник відповідача [PERSON] пояснив, що у відповідача не було умислу на укладення фіктивного шлюбу, сторони разом проводили ремонт, придбавали обладнання, отримували кредити, вели спільне господарство, шлюбні відносини припинили лише після звернення позивача до міліції з приводу вивозу цього майна відповідачем. Вважає, що позивач не довела, що у її довірителя був умисел на укладення фіктивного шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо недійсності укладеного між ними та зареєстрованого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області 16.08.2008 року (актовий запис №311) шлюбу з моменту його укладення як фіктивного. До даних правовідносин, враховуючи час їх виникнення, підлягають застосуванню положення Сімейного кодексу України (далі: СК України). Відповідно ст.41,ч.2 СК України шлюб у разі його фіктивності визнається судом недійсним. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Як констатує ст.3,ч.2 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Особисті немайнові права та обов`язки подружжя, право особистої та спільної сумісної власності подружжя передбачені главами 6-8 СК України. З зазначеного випливає, що основними ознаками сім`ї є спільне проживання подружжя, наявність їх спільного побуту, набуття взаємних прав та обов`язків подружжя. Позивач заперечує факт створення сім`ї з відповідачем, набуття ними прав та обов`язків подружжя з моменту реєстрації шлюбу та по даний час. Свої доводи про відсутність таких, крім власних пояснень, обґрунтовує показаннями свідків про те, що тим ніколи не було відомо про укладення нею шлюбу з відповідачем, про їх спільне з ним проживання, ведення спільного побуту, що відповідач проживав однією сім`єю з іншою жінкою, яку вважав дружиною. Так, свідок [PERSON] показала, що знайома з позивачем понад 9 років, проживає по-сусідству, часто буває в неї вдома. Вона знала про те, що та раніше була одружена, а після розлучення з чоловіком завжди сприймала її як одиноку жінку, в її квартирі відповідача та чоловічих речей ніколи не бачила. Свідок [PERSON] показала, що тривалий час знайома зі сторонами. Між ними були лише дружні відносини, спільно вони ніколи не проживали, оскільки їй відомо про те, що відповідач з 2005 року проживає з іншою жінкою. Цю жінку він приводив до неї на обслуговування, розраховувався за надані їй послуги. В квартирі позивача відповідача чи його речей вона ніколи не бачила. Свідок [PERSON] свідчила про те, що тривалий час знайома та товаришує з позивачем, працює лікарем. Про шлюб сторін їй відомо не було, позивач про це не повідомляла. Вона часто бувала в гостях у позивача, в тому числі і в пізній час, однак жодного разу не бачила там відповідача, позивач проживала одна. Ії відомо про те, що відповідач проживав та проживає з іншою жінкою, оскільки 4-5 років тому вперше привів її до неї на прийом та представив як свою дружину. Такі показання свідків відповідач не спростував. Про факт фіктивності шлюбу з відповідачем позивач зазначала при розгляді іншої справи, що знайшло своє відображення в рішенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області по справі №2-159/11. Відповідач в обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог обмежився лише поданням квитанцій до прибуткових касових ордерів на придбання вхідних дверей, видаткової накладної на придбання косметологічного обладнання, яке використовувалось при здійсненні підприємницької діяльності, датовані часом, що передував укладенню шлюбу, тому не можуть слугувати доказом обставин, які виникли пізніше. Інших доказів в обґрунтування своїх доводів відповідачем не подано. Аналіз вищевказаних доказів в їх сукупності дозволяє зробити висновок про те, що на момент реєстрації шлюбу сторони не мали на меті створення сім`ї, оскільки з моменту його укладення та до часу постановлення судового рішення спільно не проживали (в тому числі і періодично, режим їх окремого проживання не встановлювався, поважні причини спільного непроживання не встановлені), не були пов`язані спільним побутом, не набули прав та обов`язків подружжя (шлюбних відносин не підтримували, спільно питання життя сім`ї, сімейні відносини між собою та іншими членами сім`ї не вирішували, спільно про матеріальне забезпечення сім`ї не дбали, що відповідно до положень ст.49-56 СК України презюмується як обставини, що доводять набуття особами прав та обов`язків подружжя). Майнові відносини та спільне ведення підприємницької діяльності не є пріоритетними при створенні сім`ї. За таких обставин позов є обґрунтованим, доводами відповідача не спростований, тому підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного ,

Outcome: approved