Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-10 00:00:00

20.08.2012 року позивач звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, згідно якого просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом, на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, що знаходяться в селі Гнідин Бориспільського району по вулиці Чапаєва, 3 після смерті її рідної тітки [PERSON], яка померла 3 грудня 2011 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 03.12.2011р. померла тітка позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами що знаходяться в селі Гнідин Бориспільського району Київської області, по вулиці Чапаєва, 3. За життя [PERSON]Ю склала заповіт, відповідно до якого заповіла все майно [PERSON] Спадщину позивач прийняла шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, у визначений законодавством строк. На даний час позивач не може скористатися своїм правом як спадкоємиця, тобто отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначений будинок, а тому вимушена звернутися до суду. В судове засідання сторони не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, згідно якої просить слухати справу у його відсутність, на позові наполягає та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно з якою при вирішенні справи покладається на думку суду. Крім того, представник відповідача просив слухати справу за відсутності їх представника. Дослідивши подані заяви, матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 3 грудня 2011 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-БК № 223173, виданим 5 грудня 2011 року відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 20917 /а.с. 8/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями, що знаходяться в селі Гнідин Бориспільського району по вулиці Чапаєва, 3 /а.с. 10,12/. Свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок на імя [PERSON] не видавалося. Належність житлового будинку [PERSON] підтверджується виданим Бориспільським районним БТІ технічним паспортом на імя останньої та довідкою [PERSON] сільської ради №576 від 06.07.2012 року /а.с. 12, 25-27/. Спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, згідно якого усе своє майно де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право заповіла [PERSON] /а.с. 13/. Позивач [PERSON] прийняла спадщину, оскільки звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину отримати не може, оскільки на житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ на імя померлої [PERSON]Ю /а.с. 11/. Домоволодіння існує, має вартість, факт належності будинку [PERSON] ніким не оспорюється. Від спадщини позивач не відмовляється, спору відносно обєкту спадкування немає. Стаття 1216 Цивільного кодексу України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, є всі підстави стверджувати, що вищезазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами входить до складу спадкового майна, а позивач як спадкоємиця, після смерті [PERSON] має всі законні права на дане спадкове майно. Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права /п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України/. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року „Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна", у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку". Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майнозатвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Згідно до вимог статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що докази, надані позивачами в обґрунтування їх позовних вимог є достовірними, належними та допустимими. Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] мала право за життя оформити належним чином домоволодіння, отримати Свідоцтво про право власності на нього, а позивач в свою чергу набула право власності на спадковий будинок з часу відкриття спадщини, однак не може його оформити на своє ім'я, позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved