Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому зазначив, що сторони перебували у шлюбі з 21.04.2007 року по 22.11.2011 року. Під час шлюбу ними був отриманий кредит у ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»на суму11900 грн, згідно договору кредиту від 10.08.2011 року. Кредитні кошти були витрачені в інтересах сімї, а саме для здійснення ремонту у квартирі батьків відповідачки, де вони проживали на той час, за адресою кв.19 б. 26 по вул. Курчатова в м. Енергодар. На сьогоднішній час позивачем сплачена сума кредиту у розмірі 10880 грн., яку він просить стягнути з відповідачки. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, вточнив свої позовні вимоги, просить суд поділити спільно нажите майно, стягнути з відповідачки його частку в спільному майні подружжя, у розмірі 10880 грн. Крім того, просить стягнути з відповідачки судові витрати за сплату судового збору у розмірі 214 грн. 60 коп. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву у котрій просить справу розглянути у його відсутності, допустити до участі в справі представника, позовні вимоги не визнав. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення, та пояснив, що на час придбання кредиту сторони фактично у шлюбі не перебували, та не надано доказів витрати кредиту в інтересах сімї. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 60, 61, 70 Сімейного Кодексі України будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 65 СК України, «дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї». На підставі викладеного, суд прийшов до наступних висновків. Так, наявність укладення кредитного договору під час шлюбу підтверджується наданим позивачем договором кредиту, що не оспорюється відповідачкою. Використання кредиту в інтересах сімї підтверджується поясненнями свідка [PERSON], яка у судовому засіданні підтвердила взяття кредиту та використання його за домовленістю сторін для ремонту квартири батьків відповідачки, який вона виконувала. Крім того, відповідно до ст. 65 СК України, відповідачка не зверталася до суду з позовом про визнання кредитного договору не дійсним, що розцінюється судом як визнання договору, який був укладений в інтересах сімї. На підтвердження свої вимог, позивач надав рішення суду про розірвання шлюбу (а.с5), що свідчить про те, що кредит був отриманий в період шлюбу, копію кредитного договору (а.с.6,7),згідно якого позивачем був отриманий кредит, копії квитанцій та довідку про сплату кредиту на загальну суму 10880 грн., що свідчить про часткову сплату кредиту позивачем. На заперечення позову відповідачка та її представ, окрім заперечень, на вимогу ст. 10, 60 ЦПК України, ніяких доказів не надали. При вирішенні спору щодо поділу спільного майна поділу підлягає все майна подружжя, до складу якого включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться в інших осіб; враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Сторони не вказали про наявність іншого майна подружжя, крім спірного кредиту, то б то спільних зобовязань. При поділі майна суд виходить із того, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. Враховуючи, що позивачем сплачена сума складає 10880 грн, що підтверджується наданими доказами, а як майно, так і борги повинні ділитися порівну. За цих обставин, суд вважає, що стягненню підлягає сума 5440 грн., що складає Ѕ частку в майні подружжя. Крім того, витрати повинні бути віднесені на рахунок відповідача пропорційно задоволених вимог.

Outcome: partial