Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

09.11.2012 року позивач звернувся до суду з позовом та просив постановити рішення, згідно якого: звільнити з-під арешту, накладеного 03 листопада 2011 року заступником начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] автомобіль, належний на праві власності [PERSON], а саме автомобіль марки HONDA ACCORD 1998 року випуску, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1850 куб. см., державний номер [NUMBER]. Свої вимоги мотивував тим, що 15 лютого 2008 року між Приват Банком та [PERSON] укладено кредитно-заставний договір № ОD 30А8000036639 згідно з яким Банк надав [PERSON] кредит в розмірі 8 591, 75 дол. США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитно-заставним договором [PERSON] передав в заставу Банку автомобіль марки HONDA ACCORD 1998 року випуску, кузов №SHHCE7540WU031225, обєм двигуна 1850 куб. см., державний номер [NUMBER]. Однак, 03 листопада 2011 року заступником начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні судового наказу № 2-н-2390/10, виданого Київським районним судом м. Одеси 07 грудня 2010 року про стягнення грошової суми з [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк України»у розмірі 30 738, 79 грн. в рамках виконавчого провадження накладено арешт на вищевказаний автомобіль належний на праві власності [PERSON]. Отже позивач вважає, що постанова про накладення арешту на вищевказаний заставний автомобіль суттєво порушує майнові права Приват Банку, оскільки банк має першочергові майнові права на арештований автомобіль, які згідно норм чинного законодавства України не можуть бути обмежені, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] та Відкрите акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Красноокнянське відділення № 2830 відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладання не заявляли. Представник Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України та Закону України «Про заставу». В судовому засіданні встановлено, що 15 лютого 2008 року між Приват Банком та [PERSON] укладено кредитний-заставний договір № ОD 30А8000036639, згідно з яким Позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 8 591, 75 дол. США (а.с. 5-13). В забезпечення виконання зобовязань за кредитно-заставним договором [PERSON] передав в заставу Позивачу автомобіль марки HONDA ACCORD, 1998 року випуску, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1850 куб. см., державний номер [NUMBER]. 03 листопада 2011 року заступником начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні судового наказу № 2-н-2390/10, що виданий Київським районним судом м. Одеси 07 грудня 2010 року про стягнення грошової суми з [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк України»у розмірі 30 738, 79 грн. в рамках виконавчого провадження накладено арешт на вищевказаний автомобіль, належний на праві власності [PERSON] (а.с. 14). Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження»передбачено право заставодержателя звернутись до суду з позовом про звільнення заставного майна з-під арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу»та ч.1,2 ст. 589 ЦК України визнано, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій»№ 74/5 від 15.12.1999 року та ч. 3 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 585 ЦК України та ст. 16 ЗУ «Про заставу»право застави виникає з моменту укладання договору застави. Таким чином право застави у ПриватБанку виникло 15 лютого 2008 року, тобто з дня укладання кредитно-заставного договору № ОD 30А8000036639, а судовий наказ Київським районним судом м. Одеси було видано 07 грудня 2010 року та постанову про накладення арешту було винесено 03.11.2011 року. Крім того, загальна заборгованість [PERSON] перед Приват Банком за кредитно заставним договором, що забезпечений вищевказаним автомобілем, станом на 12 жовтня 2012 року складає 23 507, 32 дол. США (а.с. 15). Відповідно вимог ч. 2 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження»визначено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису»за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз ст. 321 ЦК України свідчить, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Постановою Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" визначено, що при розгляді позовів про виключення майна з опису суди зобов'язані всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, додержуючись при цьому неухильно як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і правил про належність і допустимість доказів. Крім того, згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Отже, державна виконавча служба, не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Крім того, примусова реалізація заставного майна призведе до порушення прав сторін зазначеного договору. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення з під арешту автомобіля марки HONDA ACCORD 1998 року випуску, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1850 куб. см., державний номер [NUMBER], належний на праві власності [PERSON], накладеного постановою заступника начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON]В від 03 листопада 2011 року. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 107, 30 гривень. Виходячи з вищевкладенного та

Outcome: approved