Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в Галицький районний суд м. Львова із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, вселення та усунення перешкод у користуванні. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що він є співвласником квартири [ADDRESS]. Йому та відповідачам належить по 1/3 частці вказаної квартири. Здійснити поділ цієї квартири в натурі між усіма співвласниками таким чином, щоб виділити кожному з них ізольовані приміщення із самостійними виходами, неможливо, тому він змушений звернутись до суду із позовом про встановлення порядку користування квартирою. В судовому засіданні 13 травня 2013 року представник позивача подав уточнену позовну заяву, в який просить суд встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS]: виділити в користування [PERSON] житлову кімнату площею 25,40 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-3); виділити в користування [PERSON] житлову кімнату площею 31,40 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-2); виділити в користування [PERSON] житлову кімнату площею 14,00 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-5); залишити у спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] коридор площею 8,70 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-1), ванну кімнату площею 3,60 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-4), кухню площею 13,90 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-6), коридор площею 0,8 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-7), комірку площею 0,4 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-8), вбиральню площею 1,20 (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-9); вселити його у квартиру [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON], [PERSON] не чинити йому перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] та покласти судові витрати на відповідачів. В подальшому, представник позивача зазначив, що не наполягає на задоволенні позовних вимог щодо виділення в користування [PERSON] житлової кімнати площею 31,40 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-2) та виділення в користування [PERSON] житлової кімнати площею 14,00 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-5). Надав пояснення про те, що про чинення з боку відповідачів перешкод у вселенні позивача та користуванні квартирою йому відомо зі слів позивача. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, відповідач [PERSON] надіслала телеграму, в якій просить суд проводити слухання справи у її відсутності, а тому, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні подав заяву про визнання позову в частині виділення в користування [PERSON] житлової кімнати площею 25,40 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-3) та залишення у спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] коридору площею 8,70 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-1), ванної кімнати площею 3,60 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-4), кухні площею 13,90 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-6), коридору площею 0,8 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-7), комірки площею 0,4 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-8), вбиральні площею 1,20 (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-9), оскільки вказані приміщення перебувають у спільному користуванні. Також зазначив, що квартира не підлягає поділу в натурі з технічної точки зору. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] підтримав заяву представника відповідача [PERSON] та визнав позовні вимоги в частині виділення в користування [PERSON] житлової кімнати площею 25,40 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-3) та залишення у спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] інших приміщень, що перебувають у спільному користуванні. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши інші матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частки, що також підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 24 вересня 2008 року № 24785093 /а.с.28/. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.3 ст.319 ЦК України, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як вбачається із наявного в матеріалах справи свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05 жовтня 2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 143 від 05 жовтня 2010 року /а.с.11/. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч.1 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як вбачається із наявного в матеріалах справи технічного паспорту на приватизовану квартиру за адресою: [ADDRESS], загальна площа такої 99,9 кв.м., квартира складається з 3 кімнат житловою площею 70,8 кв.м., в тому числі 1-а кімната 31,4 кв.м., 2-га кімната 25,4 кв.м., 3-я кімната 14,0 кв.м., кухні площею 13,9 кв.м., ванної кімнати площею 3,6 кв.м., вбиральні 1,2 кв.м., коридору 8,7; 0,8 кв.м., комірки 0,4 кв.м., підвалу 6,0 кв.м. та обладнана балконом 0,5 кв.м. /а.с.25 зворот/. Таким чином, враховуючи пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, стосовно виділення в користування [PERSON] житлової кімнати площею 25,40 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-3) та залишення у спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] коридору площею 8,70 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-1), ванної кімнати площею 3,60 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-4), кухні площею 13,90 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-6), коридору площею 0,8 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-7), комірки площею 0,4 кв.м. (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-8), вбиральні площею 1,20 (№ приміщення згідно технічного паспорта 8-9), суд приходить до висновку, що позовна заява в цій частині підлягає до задоволення. Стосовно позовних вимог щодо вселення [PERSON] у квартиру [ADDRESS], зобов'язання [PERSON], [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні вказаною квартирою, позивачем та його представником не надано суду жодних доказів на підтвердження фактів чинення з боку відповідачів перешкод у вселенні позивача та користуванні квартирою, а тому в задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed