Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який згодом уточнила, в обґрунтування якого вказала, що з 2000 року по 2011 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя вони мають трьох доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На даний час сторони однією родиною не проживають, діти мешкають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач у вихованні дітей участі не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. У зв'язку з чим, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 33 % заробітку щомісячно до повноліття дітей. Уточнивши позов, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі ? частки з усіх видів доходів, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дітей. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, у якій наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог, просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про час слухання справи був неодноразово повідомлений належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про що у справі є відомості. Заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи докази та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 08 квітня 2013 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Перевіривши матеріали справи, суд вважає даний уточнений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 5-7). З довідки про склад сім'ї вбачається, що діти проживають з позивачем (а.с. 4). На даний час позивач знаходиться на обліку в УСЗН Краснодонської РДА, де по жовтень 2012 року отримувала допомогу при народженні дитини, з листопада 2012 року отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, яка у листопаді 2012 року склала 554,48 грн., у грудні 2012 року - 642,06 грн., у січні 2013 року - 856,38 грн. (а.с. 12, 13). Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо аліменти стягуються на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі викладеного, з огляду на те, що законом встановлений обов'язок відповідача утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а у добровільному порядку він цього не робить, враховуючи, що діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, та те, що стягнення з відповідача аліментів у зазначеному розмірі не порушить його законних прав та інтересів, а також прав та інтересів дітей та позивача, суд вважає за необхідне задовольнити даний уточнений позов у повному обсязі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VІ позивач звільнена від сплати судового збору. Правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 229,40 грн. в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved