Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, про визнання права власності на спадкове майно В обґрунтування позовних вимог зазначає наступне. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЛК №043999, виданим Горняцькою с/радою м. Воркута 06.10.1958 року. Після смерті матері позивачки [PERSON], яка померла 14.02.2011 року, відкрилась спадщина у вигляді частки квартири [ADDRESS], яка згідно свідоцтва про право власності на житло №15999, виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради 10.02.2000 року, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] з метою оформлення права власності на спадкове майно звернулась 26.06.2012 року до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON]. Проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на розбіжності у свідоцтві про народження при помилковому написанні по-батькові «Леонідівна» замість «Леопольдівна», хоча батьком зазначений у свідоцтві про народження саме [PERSON]. [PERSON] вважає відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину неправомірною та такою, що перешкоджає оформити належним чином право власності на спадкове майно після смерті матері. Крім цього, з метою правильності розрахунку часток після спадкування частки померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], [PERSON] вважає необхідним визначити розмір часток всіх співвласників на квартиру. В судовому засіданні позивач та його адвокат позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, від відповідачів надійшли письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутністю за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а також письмові пояснення про те, що проти позовних вимог не заперечують. Судом встановлено факт зміни прізвища [PERSON] після реєстрації шлюбу на Перчук, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС №070127 від 13.06.2009р. Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштових відправлень. Суд, вислухав пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та інші докази, дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЛК №043999, виданим Горняцькою с/радою м. Воркута 06.10.1958р. В свідоцтві про народження батьком зазначений [PERSON], а матірю - [PERSON]. На дату народження [PERSON] 13.09.1958р. її батьки перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ДК №067006 від 11.03.1952р. Між батьками [PERSON] шлюб припинився 14.08.1969р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу №390 від 14.08.1969р. Згідно свідоцтва про укладання шлюбу серії І-ЖС №365746, виданого 16.02.1978 р. Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Запоріжжя, позивачка змінила після шлюбу прізвище на [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЖС №193668, виданого 15.02.2011р. Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції [PERSON] померла 14.02.2011р. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді частки у квартирі [ADDRESS], яка згідно Свідоцтва про право власності на житло №15999, виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради 10.02.2000р., належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], Перчук (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON]. Право власності на квартиру зареєстровано в ОП «ЗМБТІ», про що зроблено відповідний запис у книзі №287рп39523 від 13.01.2003р. Заповіт [PERSON] складено не було. Батьки спадкодавця померли задовго до її смерті, із чоловіком шлюбні відносини припинилися ще у 1969 році, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу №390 від 14.08.1969р. Малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб, які відповідно до цивільного законодавства, могли б претендувати на обовязкову частку у спадковому майні судом встановлено не було. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] в порядку статті 1261 ЦК України є [PERSON] та її рідний брат [PERSON]. [PERSON] з метою оформлення права власності на спадкове майно звернулась 26.06.2012р. до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON]. У 2011 році після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №259. Постановою Шостої Запорізької державної нотаріальної контори №1805/02-31 від 26.05.2012р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на розбіжності у свідоцтві про народження при помилковому написанні по-батькові «Леонідівна» замість «Леопольдівна», хоча батьком зазначений у свідоцтві про народження саме [PERSON]. Судом досліджені письмові докази по справі та встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що необхідно для оформлення права на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON]. Згідно з вимогами ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом також встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] у вигляді частки у квартирі за життя спадкодавця не виділялась, спадкове майно знаходиться у сумісній власності разом із часткою позивачки у цій же квартирі. Згідно із ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вказаної статті для права спільної сумісної власності характерно, що розмір частки в праві власності кожного невизначений. Розмір частки права власності на спільне майно встановлюється тільки у випадку поділу спільної сумісної власності чи виділу з неї. Відповідно до ст. 370 ЦК України встановлено, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно із ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до ч.1 ст.361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається належним йому майном на власний розсуд, а в ч. 2 цієї статті також зазначено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії,які не суперечать закону. Між співвласниками спірної квартири угоди про порядок користування та домовленості про встановлення часток не було, тому власники володіють квартирою у рівних частках. Оскільки у спільній сумісній власності не визначені ідеальні частки кожного із співвласників, то у суду є правові підстави встановити розмір частки у спільній сумісній власності на спірну квартиру за правилами ч. 2 ст. 370 ЦК України. Враховуючи зазначене, судом встановлено, що частка позивачки, так само як і частка померлої [PERSON] у спільній сумісній власності дорівнює по 1/5 квартири. Оскільки позивачці належить 1/5 частка квартири, після прийняття [PERSON] тетяною Леопольдівною спадщини після смерті померлої матері у вигляді 1/5 частки квартири. У позивачки виникло право власності на 2/5 часток спірної квартири. Аналіз норм діючого законодавства та наявних у справі доказів дає підстави суду зробити висновок, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. За викладених обставин, суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved