Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-18 00:00:00

10.08.2012 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, яким просить визнати за нею право власності на Ѕ частину трикімнатної квартири [ADDRESS] В судове засідання сторони не з'явились, від позивачки мається заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, але в матеріалах справи мається заява, якою згоден з позовними вимогами позивачки та просить справу слухати у його відсутності, тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних доказів у матеріалах справи. В зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В позовній заяві позивачка зазначила, що 29.04.1992 року уклала шлюб з відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9) серії [NUMBER] виданого 29.04.1992 року відділом ЗАГС Охтирського міськвиконкому Сумської області. Від шлюбу з відповідачем народилися спільні діти: [PERSON] [INFO] (а.с. 10), [PERSON] [INFO] (а.с. 11), [PERSON] [INFO] (а.с. 12). Але сімейне життя не склалося і відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.07.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 13). З довідки за № 770 від 27.07.2012 року виданої ПП «Жилкомсервіс»(а.с. 14) вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована в [ADDRESS] та має такий склад сім»ї: чоловік -[PERSON], сини -[PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Відповідно до Угоди купівлі-продажу нерухомості від 28.10.1998 року [PERSON] придбав квартиру в [ADDRESS] зареєстровану в книзі № 70 за № 10/90 жилих кімнат 3/три/житлова площа -42,4 кв.м., загальна площа -64,6 кв. м. (а.с. 19). Відповідно до ст. 60 СК України, майно, яке подружжя придбало у шлюбі, належить дружині й чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав через поважну причину (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що будь-яка річ, придбана за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як передбачає стаття 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Право на спільне майно, яке виникає у подружжя в період шлюбу, не припиняє своє існування після його розірвання або фактичного припинення шлюбу. Розпорядження, користування та володіння об»єктами права спільної сумісної власності здійснюється подружжям з рівними правами та обов»язками, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки спірна квартира на праві приватної власності зареєстрована за відповідачем (а.с. 25), хоча придбана 28.10.1998 року під час перебування у шлюбі сторін, частки [PERSON] та [PERSON] є рівними, право позивача не визнається відповідачем, дані обставини є підставою для захисту прав позивача і визнання за нею право власності на Ѕ частку спірної квартири. Згідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути судові витрати на користь [PERSON] в розмірі 645,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved