Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 вересня 2011 року [PERSON] взяла у неї в борг 1789 грн. 67 коп., уклавши договір позики, й зобов'язалася повернути кошти до 03 березня 2012 року. Оскільки своїх зобов'язань відповідачка повністю не виконала, просила стягнути з неї на свою користь суму боргу в розмірі 1189 грн. 67 коп., а також неустойку за прострочення виконання зобов'язання з розрахунку 0,5 відсотка за кожний день прострочення зобов'язання в розмірі 1112 грн .65 коп. та судові витрати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з посиланням на обставини про які вказано у позовній заяві. Відповідачка будучі належним чином повідомлена про час і місце слухання справи у судове засідання двічі не зявилася, у звязку з чим, суд з урахуванням думки позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 21 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 1789 грн. 67 коп. строком повернення до [PERSON] п.1 Договору (а.с. 5). Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. За змістом 1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. На обґрунтування свого позову позивачка послалася на те, що відповідачкою було їй повернуто в рахунок погашення боргу за договором позики 600 грн. Залишок суми позики в розмірі 1189 грн. 67 коп. станом на вересень 2012 року, тобто й по спливу строку повернення позики за вищевказаним договором їй повернуто не було, на її звернення до останньої вона жодним чином не реагує. За вказаних обставин та відсутності будь-якого заперечення зі сторони відповідачки, суд знаходить встановленим, що борг відповідачки перед позивачкою за зазначеним договором позики складає 1189 грн. 67 коп. Окрім того, п. 1 вказаного договору позики від 21 вересня 20111 року сторонами було передбачено, що в разі прострочення терміну повернення всієї або частини суми позики, позичальник сплачує неустойку в розмірі в розмірі 0,5 % від суми що не сплачена позичальником за кожний день користування сумою (а.с. 5) За правилами ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відтак, оскільки [PERSON] свої зобовязання перед позивачкою щодо повернення позики в сумі 1189 грн. 67 коп. в період з 03 березня 2012 року по 06 вересня 2012 року (по дату, вказану позивачкою в позовній заяві) не виконано, то з останньої, виходячи з припису ч. 1 ст. 11 ЦПК України, має бути стягнуто пеню (неустойку) за кожен день прострочення грошового виконання на користь позивачки у сумі 1112 грн. 65 коп. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати позивачки у розмірі 220 грн. 40 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved