Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

31.01.2012р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 27.09.2008р. вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого вони мають двох малолітніх доньок [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, у них різні погляди на життя, до того ж через зловживання ним алкоголю між ними постійно виникали сварки і взаємна недовіра. В листопаді 2011 року відповідач залишив сімю, проживає окремо з іншою жінкою. За таких обставин позивачка вказує, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, на примирення вона категорично не згодна, тому остаточно вирішила розірвати цей шлюб, у звязку з чим звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб та визначити місце проживання малолітніх дітей біля неї до їх повноліття, при цьому своє прізвище Паламарчукпросила залишити незмінним (а.с.2). У попередньому судовому засіданні, що відбулося 27.02.2012р., відповідач заявив клопотання про надання їм трьохмісячного строку на примирення, яке ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 27.02.2012р. було задоволено, а провадження у справі на підставі ч.5 ст.191, п.7 ч.1 ст.201 ЦПК України зупинено (а.с.18). 21.05.2012р. провадження у справі було відновлено, про що постановлена відповідна ухвала (а.с.22). В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, взявши до уваги визнання відповідачем позову, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що громадянин України [PERSON], який народився 09.12.1984р. в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, і громадянка України [PERSON], яка народилася 22.10.1988р. в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, зареєстрували шлюб 27.09.2008р., про що в Книзі реєстрації шлюбів 2008 року вересня місяця 27 числа зроблено відповідний актовий запис за №45; прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №082066, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 27.09.2008р. (а.с.3). Від шлюбу у подружжя [PERSON] і [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області видано Свідоцтво про народження серії 1-ЖД №163194 від 29.01.2009р. (а.с.5), і [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №205932, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 24.02.2010р. (а.с.6). В судовому засіданні позивачка підтвердила, що з листопада 2011 року вони з відповідачем проживають окремо, сімейні стосунки припинили, на примирення вона категорично не згодна, подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам їхніх малолітніх дітей, що має для неї істотне значення. Відповідач в судовому засіданні також пояснив, що подальше збереження сімї є неможливим, а тому він з позовом згоден, місце проживання дітей до їх повноліття просив визначити з позивачкою. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.160 цього кодексу, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, судом встановлено, що позивачка і відповідач досягли добровільної згоди щодо визначення місця проживання їх малолітніх доньок разом з позивачкою. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заява позивачки про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей разом з нею відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивачки та їхніх малолітніх дітей, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, як встановлено ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд бере до уваги вимогу позивачки щодо надалі іменуватися прізвищем Паламарчукпісля розірвання шлюбу. Суд також розяснює, що відповідно до вимог ст.157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобовязаний брати участь у їх вихованні і має право на особисте спілкування з ними. Той із батьків, з ким проживають діти, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дітей. Пунктом 6 ч.1 ст.214, ч.1 ст.79 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи; стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч.1 ст.88 цього кодексу). При подачі цього позову до суду позивачка сплатила судовий збір в сумі 107,30грн. (а.с.1), який в силу ч.1 ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на її користь. Витрати, повязані з розглядом справи, відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved