Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кременчуцької районної державної адміністрації, Відділу Держкомзему у Кременчуцькому районі, Майнової комісії з виділення майна в натурі членами КСП ім.. Щорса, третя особа: Третя Кременчуцька державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В позові вказала, що 14 січня 1999 року померла бабуся позивача - [PERSON], смерть якої зареєстрована Кам»янопотоківською сільською радою Кременчуцького району, про що в книзі реєстрації смертей 15.01.1999 року зроблено відповідний актовий запис за № 08 та видано свідоцтво про смерть. На даний час позивач прийняла спадщину після померлої [PERSON], так як у встановлений законом строк звернулася до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Після смерті бабусі відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) площею 3,82 га, розташованої на території Кам»янопотоківської сільської ради Кременчуцького району. Але згідно відповіді № 589/01-16 від 20.03.2012 року Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори оформити спадщину після померлої 14.01.1999 року [PERSON] на спадкоємця за заповітом [PERSON] на земельну частку (пай) немає можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай). Сертифікат на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0252535, зареєстрований 07.09.2001 року за № 440, виданий Кременчуцької райдержадміністрацією Полтавської області на підставі розпорядження голови КРДА від 03.04.1997 року за № 204, на ім'я [PERSON]. Але вказаний сертифікат на земельну частку (пай) [PERSON] у Кременчуцькій райдержадміністрації не забрала, а тому надати його до нотаріальної контори позивач не має можливості. Саме тому вона звернулася до суду з даною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну частку (пай) після померлої 14.01.1999 року [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити.. Кременчуцька районна державна адміністрація, Відділ Держкомзему у Кременчуцькому районі, Майнова комісія з виділення майна в натурі членами КСП ім.. Щорса, Третя Кременчуцька державна нотаріальна контора про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, проти задоволення позову не заперечували. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено та підтверджується наявними у справі доказами і не оспорюється сторонами, що 14 січня 1999 року померла [PERSON], смерть якої зареєстрована Камянопотоківською сільською радою Кременчуцького району, про що в книзі реєстрації смертей 15.01.1999 року зроблено відповідний актовий запис за № 08 та видано свідоцтво про смерть. Позивач прийняла спадщину після померлої [PERSON], звернувшись до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) площею 3,82 га, розташованої на території Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району. Але згідно відповіді № 589/01-16 від 20.03.2012 року Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори оформити спадщину після померлої 14.01.1999 року [PERSON] на спадкоємця за заповітом [PERSON] на земельну частку (пай) немає можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай). Сертифікат на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0252535, зареєстрований 07.09.2001 року за № 440, виданий Кременчуцької райдержадміністрацією Полтавської області на підставі розпорядження голови КРДА від 03.04.1997 року за № 204, на ім'я [PERSON]. Вказаний сертифікат на земельну частку (пай) [PERSON] у Кременчуцькій райдержадміністрації не забрала, а тому надати його до нотаріальної контори позивач не має можливості. Відділом Держкомзему у Кременчуцькому районі суду надано копію сертифікату не отриманого [PERSON] та було розяснено, що виготовляти дублікат сертифікату не має необхідності, так як сертифікат зберігається в архіві відділу Держкомзему у Кременчуцькому районі, як не витребуваний. Відповідно до ст.ст.22, 23 Земельного кодексу України ( в редакції 1990 року), п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720 від 08.08.1995 року право на земельну частку(пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Виходячи зі змісту вказаних вимог закону особа набуває права на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акту. Про те що у [PERSON] настали всі ці три умови свідчить те, що рішенням Кременчуцької райдержадміністрації від 03 квітня 1997 року № 204 їй було надано право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім.Щорса та видано відповідний сертифікат. Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до розяснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 (720/95) Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, повязані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Як вбачається із статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який був чинним на момент смерті [PERSON] для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved