Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частку у спільному сумісному майні подружжя, зазначивши, що відповідно до рішення виконкому Клинівської сільської ради народних депутатів Сторожинецького району Чернівецької області № 31 від 16 вересня 1994 року [PERSON] виділено 0,25 га для будівництва житлового будинку та оформлення технічної документації на будівництво житлового будинку. 05 лютого 1995 року між позивачем та [PERSON] був укладений шлюб і під час реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище Крушельницька. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем, як між подружжям, фактично припинені з травня 2011 року, але офіційно шлюб не розірвано. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин спільними зусиллями та за спільні кошти позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] на вище вказаній земельній ділянці в період з 1996 року по 2010 рік побудували будинковолодіння до складу якого відноситься житловий будинок [PERSON]. А-ІІ та ганок [PERSON]. а в с.Панка Сторожинецького району Чернівецької області по вул.. Головна, 86 загальною вартістю 386873грн. Домоволодіння позивач та відповідач будували за спільні кошти, які вони отримали під час весілля, як подарунки, за кошти, які заробляв позивач, будучи на роботі на заробітках, та за спільні кошти, які заробили з відповідачем під час роботи в Італії. Згідно довідки Комунального підприємства Сторожинецьке районне бюро технічної інвентаризації № 55 від 31 січня 2012 року право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Головна, 86, в с.Панка Сторожинецького району Чернівецької області зареєстровано за відповідачем [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серія САС № 632037 від 27.07.2010 року. Позивач вважає, що домоволодіння вул. Головна, 86, в с.Панка Сторожинецького району Чернівецької області, яке побудоване ним і відповідачем належить їм як обєкт спільної сумісної власності подружжя. Оскільки [PERSON] Б-К. не визнає права власності за позивачем [PERSON] на ? вищевказаного будинковолодіння як на майно спільної сумісної власності подружжя, позивач звернувся у суд для захисту свого права. Враховуючи вище вказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним [PERSON], [INFO] право власності на 1\\2 частку житлового будинку [PERSON]. А-ІІ та на 1\\2 частку ганку [PERSON]. а вартістю 190338 гривень 50 копійок, що знаходиться в с.Панка Сторожинецького району Чернівецької області по вул. Головна, 86, як обєкт спільної сумісної власності подружжя. [PERSON], [PERSON] звернулися із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі, зазначивши, що рішенням №38 від 16 вересня 1994 року, протокол №8, виконкома Клинівської (Панківської) [PERSON] народних депутатів, заяву [PERSON]- К. Задоволено та їй було виділено 0,25 га земельної ділянки під будівництво житлового будинку та господарських споруд. На підставі даного рішення була замовлена технічна документація - будівельний [NUMBER] та проект забудови земельної ділянки індивідуального забудовника на імя [PERSON]-К., так як донька [PERSON] одружилася 05.02.1995 року та отримала прізвище чоловіка - Крушельницька. Оскільки [PERSON] та [PERSON]-К. не працювали, не мали свого заробітку будівництво будинку та закупівлю необхідних матеріалів в с.Панка Сторожинецького району Чернівецької області по вул. Головна, 86, здійснювали [PERSON] Б-К. В. та [PERSON]. На підставі викладеного вони просять суд винести рішення, яким скасувати Свідоцтво на право власності на нерухоме майно, видане Виконавчим комітетом Панківської сільської ради від 27.07.2010 року на ім'я [PERSON]; відмовити [PERSON] в задоволенні його позовних вимог про визнання права власності на 1/2 частину у спільному сумісному майні подружжя за безпідставністю. Визнати за [PERSON] -[PERSON] та [PERSON] право власності на житловий будинок [PERSON]. А-ІІ та [PERSON]. а, розташованих в с. Панка по вул. Головна, 86, Сторожинецького району, Чернівецької області. Стягнути з відповідачів витрачені кошти на надання правової допомоги в рівних частках в сумі 3500 грн.. В судовому засіданні позивач, представник позивача основний позов підтримали повністю, просять його задоволити, зустрічний позов не визнали, просять відмовити у його задоволенні та додатково пояснили, що [PERSON] з моменту укладення шлюбу і по 2011р. працював, вкладав кошти у будівництво будинку, допомагав робітникам по будівництву будинку. Гроші після весілля він віддав батькам дружини. Кошти для будівництва він з дружиною позичав у її батьків, потім повертав, розписку не оформляв, оскільки все було на довірі. Також гроші зичив у людей пізніше віддавав, оскільки виїжджав на заробітки, заробляв гроші. У будівництві їм допомагали батьки дружини. Після повернення із заробітків він повернувся до свого будинку, проте його не пустили, оскільки там проживає інша сімя (родичі [PERSON]-К.). Представник відповідачки [PERSON]-К. [PERSON] основний позов не визнав, просить відмовити у його задоволенні, зустрічний позов [PERSON] Б-К. В. та [PERSON] визнав повністю. [PERSON]-К.. В., [PERSON] їх представник просять задоволити їх зустрічний позов, просять відмовити у задоволенні позову [PERSON], оскільки [PERSON] не працював, будинок не будував, кошти надав тільки один раз одну тисячу євро на будівництво сходів. При виїзді у Італію на заробітки [PERSON] знаходився на утримання їх дочки, оскільки не працював. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до рішення виконкому Клинівської сільської ради народних депутатів Сторожинецького району Чернівецької області № 31 від 16 вересня 1994 року [PERSON] виділено 0,25 га для будівництва житлового будинку та оформлення технічної документації на будівництво житлового будинку. 05 лютого 1995 року між позивачем та [PERSON] був укладений шлюб і під час реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище Крушельницька. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем, як між подружжям, фактично припинені з травня 2011 року, але офіційно шлюб не розірвано. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин спільними зусиллями та за спільні кошти позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] на вище вказаній земельній ділянці в період з 1996 року по 2010 рік побудували будинковолодіння до складу якого відноситься житловий будинок [PERSON]. А-ІІ та ганок [PERSON]. а в с.Панка Сторожинецького району Чернівецької області по вул.. Головна, 86 загальною вартістю 386873грн. Домоволодіння позивач та відповідач будували за спільні кошти, які вони отримали під час весілля, як подарунки, за кошти, які заробляв позивач, будучи на роботі на заробітках, та за спільні кошти, які заробили з відповідачем під час роботи в Італії. Згідно довідки Комунального підприємства Сторожинецьке районне бюро технічної інвентаризації № 55 від 31 січня 2012 року право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Головна, 86, в с.Панка Сторожинецького району Чернівецької області зареєстровано за відповідачем [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серія САС № 632037 від 27.07.2010 року. Позивачу та відповідачу майно належить як обєкт спільної сумісної власності подружжя. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він є родичем [PERSON], на прохання [PERSON] він здійснював внутрішні роботи у спірному будинку побілку, встановлення підлоги, його наймав і розраховувався з ним [PERSON]. У 2002-2003роках вони разом їхали на заробітки, заробляли немалу суму грошей обоє, оскільки кожен з них вів будівництво своїх будинків, грошей було достатньо для будівництва. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він робив для будинку у 1999р. вікна та двері, йому допомагав [PERSON], з ним розраховувався [PERSON]. Матеріал для продукції брали у [PERSON]. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він на прохання [PERSON] та [PERSON] завозив до вказаного будинку пісок, у розрахунок за це йому [PERSON] робив ремонт у автомобілі, а запчастини давав [PERSON]. Судом також встановлено, що у будівництві вказаного будинку приймали участь [PERSON] та [PERSON], що вбачається із показів слідуючих свідків. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він на замовлення [PERSON] будував вказаний будинок - здійснював кладку, фундамент уже був. Йому допомагали будувати будинок брат і кумнат. Вони приїздили у понеділок, жили у [PERSON], їх там годувала дружина [PERSON], їм допомагали у підсобниках люди, але чи був серед них [PERSON] він не памятає, оскільки з останнім знайомий не був. Так, свідок [PERSON]. в судовому засіданні показала, що вона є сестрою [PERSON], її син на замовлення віз шифер, з ним розраховувався [PERSON], чи допомагав у будівництві будинку [PERSON] їй невідомо. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він у 2009р. здійснював зовнішню штукатурку у вказаному будинку. Їхня бригада складалася із семи осіб, їх годувала [PERSON], а розраховувався за роботу з ними [PERSON]. [PERSON] та [PERSON]Б-К. він не бачив. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він здійснював заливання фундаменту під вказаний будинок, пізніше здійснював монтаж підлоги, покрівлі за замовленням [PERSON], який з ним і розраховувався. Він не памятає, чи був [PERSON] при здійсненні ним вказаних робіт, проте був його батько, який їм допомагав по будівництві. Статтею 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991р. з наступними змінами Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на будинок визначено, що згідно зі ст.17 ЗК ( 561-12 ) і ст.14 Закону України "Про власність" ( 697-12 ) земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських будівель надається громадянину у приватну власність, участь інших осіб у будівництві не створює для них права приватної власності на жилий будинок, крім випадків, коли це передбачено законом. Згідно зі статтями 16 і 17 Закону України "Про власність", таке право, зокрема, виникає, коли будівництво велось подружжям в період шлюбу - жилий будинок у зв'язку з цим є їх спільною сумісною власністю, або велось за рахунок спільної праці членів сім'ї - жилий будинок стає їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. Згідно статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина перша статті 69 Сімейного кодексу України встановлює, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до частини першої статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з частиною першою статті 71 Сімейного кодексу України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжязазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На підставі вищевикладеного вбачається, що основний позов підлягає задоволенню, а в задоволенню зщустрічного позову слід відмовити за безпідставністю. Вказані обставини підтверджуються дослідженими доказами.

Outcome: approved