Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, уточнив до початку судового розгляду його предмет, в обґрунтування посилаючись на те, що від шлюбу із відповідачем має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]; відповідач з серпня 2012 року надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, утім, з грудня 2012 р. почав ухилятися від надання допомоги. Посилаючись у позові на те, що відповідач не має постійного місця роботи, має нерегулярний дохід, син хворіє, у позові й заявлено вимогу про стягнення з відповідач на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1 500,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що не має змоги сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, просив суд визначити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 300,00 грн., адже у нього на утримання є інша неповнолітня дитина, батьком якої він є, хоча у свідоцтві про її народження батьком записана інша особа, та після розгляду справи судом будуть внесені зміни в актовий запис про народження. Разом з тим, відповідно до пояснень відповідача, він сам не працює, перебуває у пошуках роботи, матеріально допомагає своїм батькам, дідусю. Заслухав пояснення сторін та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про задоволення позову частково, входячи з наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Як було встановлено судом, 27.04.2006 р. у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON], про що Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області у Книзі реєстрації народжень був зроблений відповідний запис та видано свідоцтво; відповідно до цього свідоцтва сторони у цій справі є батьками неповнолітнього, який мешкає разом із матірю та перебуває на її утриманні. Оскільки обовязок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов'язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення не повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При вирішенні питання щодо розміру аліментів суд враховує обставини, визначені статтею 182 СК України, зокрема, те, що відповідач не працює, має нерегулярний заробіток, через що для суду вбачаються підстави для присудження аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК). Разом з тим, щодо посилання позивача на наявність у нього на утриманні непрацездатних батьків та дідуся, то дані посилання не враховуються судом при визначенні розміру аліментів через відсутність доказів (ст.ст. 57-59 ЦПК України) та відсутності клопотань про їх забезпечення за умови складнощів в їх отриманні (ст. 137 ЦПК), у звязку з чим у суду відсутні підстави для встановлення наявності обставин, що обґрунтовують вимоги позову в частині врахування обставин при визначенні розміру аліментів (ст.ст. 10, 60 ЦПК). З огляду на вищенаведене за внутрішнім переконанням суду визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн., яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, щомісяця, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною повноліття сприятиме утвердженню почуття обов'язку одного з батьків, окремо від якого проживає дитина, перед останньою. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову; згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial