Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-12 00:00:00

В квітні 2012 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його батька - [PERSON], який помер 03.08.2011 року у м. Миколаєві. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 03.08.2011 року помер його батько - [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1 \\2 частини житлового будинку з відповідною частиною побутових та надвірних споруд, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вулиця Толстого № 9. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, заповіту батько не залишив, тому він має право на 1\\2 частину спадкового майна, однак через те, що він пропустив шестимісячний строк для звернення до нотаріальних органів для оформлення спадщини, йому було рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що він пропустив цей строк з поважних причин, так як працював тривалий час в іншому місті та хворів. В попередньому судовому засіданні позивач свій позов підтримав, просив суд його задовольнити. В подальші судові засідання позивач не зявлявся, його представник підтримала позов з підстав, викладених у позовній заяві та пояснила, що позивач не підтримував відносин зі своїм батьком і тому не знав про його смерть. Вілповідач [PERSON] в судове засідання по справі не з'явилася , її представники позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні через те,що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини без будь-яких поважних причини, при цьому весь час постійно проживав в м.Миколаєві і не підтримував роками жодних стосунків із батьком. Крім цього,батько позивача тривалий час хворів і потребував в звязку із цим допомоги ,яку позивач не надавав. Третя особа - Пята Миколаївська державна нотаріальна контора не зявилась у судове засідання, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, пояснення свідків та дослідивши надані суду письмові докази по справі, прийшов до висновку що позов не підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.ст. 1270,1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, і якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як вбачається з матеріалів справи, а саме, із копії листа Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори № 377\\02-14\\02-12 від 26.03.2012 року, позивач звернувся до нотаріальної контори лише 26.03.2012 року. Згідно свідоцтва про смерть, виданого Корабельним відділом ДРАЦС ММУЮ від 09.08.2011 року, днем смерті [PERSON] є 03.08.2011 рік. Таким чином позивач дійсно пропустив встановлений законом 6-місячний строк для прийняття спадщини. Згідно із ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Як вбачається із копії спадкової справи № 02\\20912р. від 10.01.2012 року (а.с.13), а саме, з довідки КП ДЄЗ «Океан» № 4012 від 06.09.2011 року на час відкриття спадщини, за адресою проживання спадкодавця, позивач зареєстрований не був. Проте, із копії спадкової справи вбачається (а.с.5), що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась його сестра, відповідач по даній справі - [PERSON], яка в своїй заяві вказала про наявність іншого спадкоємця за законом, сина спадкодавця, позивача по даній справі. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач у своїй заяві посилається на те, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, зокрема, у звязку із роботою в іншому місті та його хворобою, однак, будь-яких доказів, які б підтвердили його доводи. Позивач суду не надав. Позивач посилався на те, що він працював в ТОВ «Вікра», однак на запит суду була отримана довідка № 17 від 30.08.2012 року, надана ТОВ «Вікра», із якої вбачається, що [PERSON] у трудових відносинах із цим підприємством не перебував. Крім цього, судом встановлено, що позивач постійно проживає в м. Миколаєві, останніх 10 років за адресою: м. Миколаїв, площа Перемоги 64 кв.3, що і підтвердила суду його представник. Свідки - [PERSON], та [PERSON] суду пояснили, що вони на протязі тривалого часу були сусідами [PERSON] і мали з ним добрі відносини. Близько останніх півроку до своєї смерті [PERSON] важко хворів і за ним постійно доглядала його сестра, відповідач по справі. Крім цього, свідки суду пояснили, що вони вперше побачили позивача лише після смерті його батька. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач своїх позовних вимог не довів, та не виконав вимоги ч.3 ст. 10 ЦПК України, тому не знаходить підстав для задоволення його позову. Посилання позивача та його представника на відсутність відомостей про смерть спадкодавця, суд вважає такими, що не мають правового значення по суті справи.

Outcome: dismissed