Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-24 00:00:00

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2012 року позовні вимоги [PERSON], [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] борг за зобов'язаннями на користь [PERSON], [PERSON] на загальну суму 127 006 дол. США, що еквівалентно 1 014 752, 53 грн., а також 3% річних прострочення за період з 13.09.2010 року по 10.10.2011 року на користь [PERSON], [PERSON] в розмірі 32 777,90грн. У решті позову відмовлено. При цьому судом не розглянуто позовні вимоги про розірвання договорів від 06.05.2008 року. У судове засідання сторони не з'явились. Про час та місце розгляду повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. їх присутність не є обов'язковою. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2012 року стягнуто з [PERSON] борг за зобов'язаннями на користь [PERSON], [PERSON] на загальну суму 127 006 дол. США, що еквівалентно 1 014 752, 53 грн., а також 3% річних прострочення за період з 13.09.2010 року по 10.10.2011 року на користь [PERSON], [PERSON] в розмірі 32 777,90грн. У решті позову відмовлено. При цьому судом ухвалено рішення щодо розірвання договорів від 06.05.2008 року. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема чи слід позов задоволити чи в позові відмовити. Оскільки суд не ухвалив рішення стосовно позовної вимоги про розірвання договорів від 06.05.2008 року і, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, тому слід постановити додаткове рішення. Дослідивши добуті докази суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачами та відповідачем у 2008 році були укладені договори. На виконання їх умов позивачами було передано [PERSON] 1.1, кошти у сумі 145 266 дол. США, що еквівалентно 576 480,00 грн. Останній зобов'язувався за передані кошти передати у власність [PERSON] дві однокімнатні квартри площею 47,18 кв.м. кожна та які знаходяться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с.Тарасівка, вул. Шевченка. Також [PERSON] зобов'язувався передати у власність [PERSON] трьохкімнатну квартиру, загальною площею 84, 76 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с.Тарасівка, вул. Шевченка. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Суд не вбачає підстав для розірвання договору, оскільки у ньому не зазначено істотних умов пайової участі у передачі квартири. Він лише підтверджує факт передачі коштів [PERSON]І Також даний договір не містить печатки та реквізитів, підписів уповноважених осіб, компетенції [PERSON] на укладання даного договору. Договір є укладеним, коли сторони досягли усіх істотних умов договору. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про розірвання договорів від 06.05.2008 року не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed