Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

Комунальне підприємство Житлово-експлуатаційна організація № 31 (надалі КП ЖЕО № 31) звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, холодне водопостачання та плату за ліфт в сумі 4738 гривень 70 копійок та судовий збір в сумі 214 гривень 60 копійок. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач проживаючи в [INFO] порушує вимоги законодавства, оскільки не сплачує надані комунальні послуги, у звязку з чим станом на 01 грудня 2012 р. виникла заборгованість на загальну суму 4738 гривень 70 копійок, яку позивач і просить стягнути. У судове засідання від представника позивача по довіреності [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач до суду не зявилась, про день та час розгляду справи належним чином була сповіщена, що підтверджено матеріалами справи, про причину не явки не повідомила. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, про що свідчить його заява в матеріалах справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, вважає позовні вимоги КП ЖЕО № 31 такими, що підлягають задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено. Згідно виписки з фінансово-особового рахунку № 444481 (а.с. 6), за адресою: [ADDRESS], зареєстрована: [PERSON]. Дана квартира є приватизованою, власником якої є [PERSON], який за вказаною адресою зареєстрованим не значиться. Згідно вимог статті 162 Житлового кодексу України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянину на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов`язки, що випливають з договору найму, що передбачено ст. 160 ЖК України. Відповідач порушуючи вимоги законодавства, оплату за надані позивачем комунальні послуги здійснювала лише частково, тобто не в повному обсязі, тому за період з серпня 2003 року по грудень 2012 року утворилася заборгованість на загальну суму 4738 гривень 70 копійок, яка складається з послуг по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 3699 гривень 10 копійок, з плати за холодне водопостачання в сумі 680 гривень 15 копійок та з плати за ліфт 359 гривень 45 копійок. Розрахунок заборгованості міститься в наданій інформації про стан особового рахунку (а.с. 8-14), з яким суд погоджується та який узгоджується з матеріалами справи, та який не спростований відповідачем. Згідно статті 257 Цивільного кодексу України, до даних відносин встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем з 2007 року по липень 2012 року були частково сплачені кошти за комунальні послуги у розмірах, що перевищують нарахування, зменшуючи при цьому суму заборгованості. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею цього боргу або іншого обовязку. Тобто, відповідач своїми діями, здійснюючи оплату у вказані вище періоди за надані комунальні послуги, визнала наявність боргу та перервала перебіг позовної давності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідачів на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по справі. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved