Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2012 року предявив до суду позов до відповідачки [PERSON], третя особа - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради , про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною сином [PERSON], [INFO], шляхом встановлення днів та годин побачень із сином. Позов обґрунтовує тим, що після розірвання 21 квітня 2009 року шлюбу із відповідачкою, вони проживають окремо ,в ідповідачка систематично перешкоджає йому у спілкуванні із сином, позбавляючи його таким чином приймати участь у вихованні сина. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав та просить задоволити у повному обсязі, зсилаючись на обставини,що викладені у позовній заяві. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявилася, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради - [PERSON] у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням № 437 від 03 квітня 2013 року виконавчого комітету Тернопільської міської ради ,згідно із яким орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити побачення батькові [PERSON] із сином [PERSON] у такі дні : середа з 18 години до 20 години ; перша та третя субота місяця з 16 години до 18 години; друга та четверта неділя місяця з 16 години до 18 години.,зобов"язавши [PERSON] поважати батьківські права [PERSON],не чинити перешкоди у спілкуванні із дитиною [PERSON], та зобов"язавши [PERSON] не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов"язки, придідяти дитині увагу і турботу, виховувати її, матеріально утримувати. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі факти: Сторони із 26 травня 2007 року до 21 квітня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 19 листопада 2007 року від шлюбу сторін народився син [PERSON]. Судом установлено, що після розірвання шлюбу сторони проживають окремо один від одного. Неповнолітній син сторін проживає разом із відповідачкою [PERSON] В судовому засіданні позивачем [PERSON] доведено, що відповідачка [PERSON] порушує його права на спілкування із дитиною [PERSON], позбавляючи його таким чином установленого законом права приймати участь у вихованні сина . Таким чином , судом установлено, що відповідачка всупереч вимогам ст. ст. 141,153 та 157 Сімейного кодексу України - чинить позивачу перешкоди у спілкуванні із сином, вихованні дитини, таким чином неправомірно перешкоджаючи позивачу як батькові дитини приймати участь у вихованні сина, спілкуванні із дитиною та виконанню ним своїх батьківські обов"язків щодо неповнолітньої дитини. Натомість ,вимогами ст. 159 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо той із батьків із яким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду із позовом про усунення цих перешкод. При цьому, суд, визначає способи участі одного з батьків у виховані дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування,з урахуванням віку,стану здоров"я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. При цьому , згідно із висновком органу опіки та піклування, затвердженого рішенням № 437 від 03 квітня 2013 року виконавчого комітету Тернопільської міської ради, про участь батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON], [INFO], виходячи із інтересів дитини та

Outcome: dismissed