Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-17 00:00:00

Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про примусове стягнення коштів виплачених надміру у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 17193 гривні 84 копійки. В позовній заяві позивач повідомив, що за зверненням відповідача, їй з 16.05.2007 року призначена державна допомога одиноким матерям на сина - [PERSON], [INFO]. В зв'язку з тим, що одержувач не повідомила своєчасно про зміну обставин, які впливають на виплату державної допомоги, а саме усиновлення дитини [PERSON] на підставі рішення Чугуївського міського суду від 25.07.2007 року, їй було надмірно виплачено вищезазначену допомогу в розмірі 17193 гривні 84 копійки, яку та добровільну не бажає повернути. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви: позивач - про підтримку позовних вимог та проханням розглянути справу без участі його представника, відповідач - про визнання позову та проханням розглянути справу за її відсутності. Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд надходить до висновку, що позовні вимоги Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області про стягнення надмірно виплаченої допомоги на дітей одиноким матерям підлягає задоволенню з наступних причин. На підставі заяви до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 16.05.2007 року [PERSON] було призначено державну допомогу, як одинокій матері на сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751, при подачі заяви [PERSON] була попереджена про обов'язок повідомити Управління праці та соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги /зміни у складі сім'ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім'ї тощо/. 18.04.2013 року позивач отримав від реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області повідомлення щодо внесення 15.08.2007 року змін в свідоцтво про народження [PERSON] відомостей про батька на підставі рішення Чугуївського міського суду від 25.07.2007 року. 21.02.2013 року відповідачем до вищезазначеної служби було надано заяву про зупинення виплати допомоги одиноким матерям в зв'язку з усиновленням дитини, після чого з березня 2013 року Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області таку виплату не здійснює. Однак, всупереч п. 33 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 /із змінами та доповненнями/ відповідачу незаконно виплачувалась допомога на дитину одинокій матері в період з 01.09.2007 року по 28.02.2013 рік. Згідно до розрахунку Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області розмір надмірно виплачених коштів за вищезазначений період складає 17193 гривні 84 копійки. 28.02.2013 року відповідачу було направлено повідомлення про припинення надання допомоги на дітей одиноким матерям та запропоновано самостійно повернути кошти виплачені надміру у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям до 31 березня 2013 року. До цього часу вимоги зазначені в повідомлені відповідачем не виконані. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч.1 ст. 45 ЦПК України у випадках встановлених законом, Уповноважений Верховної ради України з прав людини, прокурор, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст. 3 ЦПК України). Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі викладеного,

Outcome: approved