Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що на підставі ордеру на жиле приміщення № 48 від 17 жовтня 2006 року вона є власником жилого приміщення площею 17,8 кв. м. , яке складається з однієї ізольованої квартири за адресою село Бишів Макарівського району Київської області вулиця Леніна -17 кв. 4. Після отримання вказаного ордеру вона почала проводити ремонт, у квітня 2007 року вона поїхала проживати до свого майбутнього чоловіка у село Дубівка Володимирського району Рівненської області , оскільки коштів на продовження ремонту не вистачило. У 2011 році вона повернулась до села Бишів для того щоб приватизувати свою квартиру і виявила, що вхідні двері квартири №4 замуровані відповідачем по справі, яка вибила стіну і зробила для себе ще одну кімнату. Звернувшись до [PERSON] сільської ради вона дізналась, що дії відповідачки незаконні, проте відповідачка продовжує не допускати її до кімнати, а тому просила суд зобовязати відповідачку звільнити квартиру №4 по вулиці Леніна -17 в селі Бишів, зобовязати привести до попереднього стану жиле приміщення та не чинити перешкод у користуванні жилим приміщенням. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, пояснила, що з 2003 року вона є сиротою, її батьки позбавлені батьківських прав і вона проживала у дитячому будинку . Після закінчення ПТУ у місті Богуславі вона повернулась до села Бишів Макарівського району де був зареєстрований її батько і сільська рада села Бишів надала їй рішення та ордер на квартиру №4 по вулиці Леніна -17 . Вона виявила, що у кімнаті сміття, грязь, відсутні вікна та освітлення. Вона особисто привела кімнату до належного стані , поставила вікна, але провести освітлення не зуміла, бо не вистачило коштів на оформлення всіх дозволів та придбання лічильника. З 2007 року по 2012 рік вона мешкала у селі Дубівка Рівненської області, проте періодично приїзджала до села до своєї квартири. У 2011 році коли знову приїхала до квартири, виявила, що вхідні двері замуровані. від сусідів дізналася, що це зробила сусідка [PERSON], яка займає дві кімнати поруч неї, відповідачка замуровала вхідні двері і вибила стіну для дверей між кімнатами . Сільський голова села Бишів пояснив їй що такі дії [PERSON] не законні і вона подала позов до суду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що з 2004 року будинок , який раніше був гуртожитком по вулиці Леніна -17 в селі Бишів є багатоквартирними житловим будинком. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що у 2002 році рішенням сільської ради їй було надано однокімнатну квартиру №4 у гуртожитку по вулиці Леніна -17 в селі Бишів. Вона привела цю кімнату до належного стану, провела ремонт. У 2003 році їй було надано ордер Макарівської РДА на ще дві кімнати у цій будівлі , тобто квартиру №3. На даний час вона з дітьми займає три кімнати по вулиці Леніна -17. Квартиру №3 вона приватизувала, а квартиру №4 ще не приватизувала. Представник третьої особи [PERSON] сільської ради Макарівського району [PERSON] , який займає посаду сільського голови з 2009 року у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що до 2004 року будівля по вулиці Леніна -17 в селі Бишів була гуртожитком. Відповідачка дійсно отримала рішення сільської ради на кімнату гуртожитку як працівник [PERSON] лікарні. У 2004 році будівля по вулиці Леніна -17 визнано багатоквартирним житловим будинком і знаходиться на балансі сільської ради. Позивачка по справі отримала ордер на квартиру №4 по вулиці Леніна -17 в селі Бишів як дитина - сирота, але про її існування йому стало відомо лише коли [PERSON] прийшла до нього на прийом. Йому телефонували сусіди відповідачки [PERSON] і повідомляли, що самовільно замуровує двері та розбиває стіни, він з працівниками міліції приходив до відповідачки, але вона влаштувала скандал. Дійсно відповідачка мала кімнату у даній споруді коли це був гуртожиток. Після народження дитини у відповідачки вона подала заяву на розширення і їй було видано ордер на інше приміщення, а саме квартиру №3 по вулиці Леніна -17. На даний час відповідачка незаконно займає квартиру №4. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи судом було встановлено, що позивач по справі [PERSON] , за дівочим прізвищем Савченко , станом на 2006 рік, дійсно була дитиною-сиротою ( а.с. 13,14). Рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Макарівського району №44 від 04.08.2006 року позивачу по справі , було надано дозвіл на приватизацію квартири №4 в будинку по вулиці Леніна в селі Бишів Макарівського району. ( а.с. 10) На підставі вищевказаного ордеру позивачці було видано ордер №48 від 17 жовтня 2006 року на право зайняття жилого приміщення жилою площею 17,8 кв.м. по вулиці Леніна -17 квартира №4. ( а.с. 9) У 2007 році позивачем було виготовлено технічний паспорт на квартиру №4 в житловому будинку №17 в селі Бишів. ( а.с. 11-12) Відповідачка по справі [PERSON] отримала ордер на жиле приміщення №2 від 13 грудня 2005 року , а саме на квартиру №3 по вулиці Леніна -17 ( а.с. 15). 28.11.2005 року відповідачка отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно на квартиру №3 в селі Бишів Макарівського району по вулиці Леніна -17 і є власником саме цього житлового приміщення. ( а.с. 16). У своїх пояснення відповідачка повідомила, що 22.11.2002 року було винесено рішення сільської ради про надання їй квартири №4 по вулиці Леніна -17, проте копії вказаного рішення до матеріалів справи вона не подала, лише використала його при дачі своїх пояснень. Відповідно до ст.. 46 Житлового кодексу України поза чергою жиле приміщення надається дітям сиротам та дітям позбавленим батьківського піклування після завершення терміну перебування у сімї опікуна чи піклувальника, прийомній сімї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше житлового приміщення. Відповідно до ст.48, ст. 48-1 ч.3 ЖК України жиле приміщення може бути надано з перевищенням норми житлової площі, якщо воно складається з однієї кімнати ( однокімнатна квартира) . Відповідно до ст.. 51 ЖК України жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради за участю громадської комісії з житлових питань. Відповідно до ст.. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради видає громадянину ордер, який є єдиною підставою на вселення в надане жиле приміщення. Враховуючи вищевикладене, є достовірно встановленим, що позивач по справі у 2006 році отримала ордер на жиле приміщення, а саме квартиру №4 по вулиці Леніна -17 в селі Бишів Макарівського району Київської області як дитина-сирота і вказаний ордер не визнано недійсним. При цьому відповідачка по справі має ордер на жиле приміщення, а саме квартиру [ADDRESS] в селі Бишів Макарівського району. Ордер на квартиру №4 за вказаною адресою [PERSON] ніким та ніколи не видавався , тобто підстав вселення у квартиру №4 у багатоквартирному жилому будинку по вулиці Леніна , який відноситься до державного житлового фонду вона не має, а отже позов має бути задоволено. На підставі викладеного,

Outcome: approved