Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

Позивач 24.10.2012 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею, розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття. Відповідач мешкає окремо , добровільно допомоги на утримання дитини не надає, уникає зустрічей з нею, вона потребує матеріальної допомоги. В засіданні позивачка позов підтримала, вказала, що отримувала кошти на дитину, але рахувала, що це від батьків чоловіка, а не від нього. Також пояснила, що 300 грн. в місяць їй недостатньо для належного забезпечення дитини. Відповідач позов не визнав повністю, пояснив, що сплачував аліменти добровільно, на підтвердження надав квитанції про сплату коштів за 28.03.2012 р.,4.05.2012 р.,30.05.2012 р.,2.08.2012 р., 21.09.2012 р., 22.10.2012 року на загальну суму 2500 грн.. На цей час він одружений з іншою жінкою, яка перебуває в стані вагітності, сплачувати аліменти в розмірі більше, ніж 300 грн. в місяць він не має можливості, так як це буде на шкоду його новій сім'ї. Суд , дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на свої вимоги або заперечення. Згідно ст.180,182,191СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» прожитковий мінімум на дітей до 6 років складає з 1.01.2012 року по 31.03.2012 року 893 грн., від 6 до 18 років складає з 1.04.2012 року 1134 грн., з 1.07.2012 року 1144 грн., з 1.10.2012 року 1161 грн.. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з матір'ю. Відповідач з кінця січня 2012 року мешкає окремо від позивачки, тобто мав надавати допомогу на утримання дитини за 9 місяців ( з лютого по жовтень 2012 року). [PERSON] працює в ТОВ «Єристівський ГЗК», отримує заробітну плату, одружений, має дружину [PERSON], яка знаходиться на обліку по вагітності. [PERSON] добровільно сплачував позивачці кошти на утримання дитини , починаючи лише з 28.03.2012 року, за період березень 2012 р.- жовтень 2012 року добровільно сплатив 2 500 грн., з чого вбачається, що місячний платіж відповідача дорівнює 2 500: 9 = 277 грн. 77 коп.. При цьому 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за період з 1.01.2012 року по 31.03.2012 року складав 267 грн. 90 коп., з 1.04.2012 по 30.06.2012 року - 340 грн. 20 коп., з 1.07.2012 року по 30.09.2012 року - 343 грн. 20 коп., з 1.10.2012 року по 30.11.2012 року - 348 грн. 30 коп.. Враховуючи викладене, відповідач мав би сплатити не менш, ніж вказані вище суми , тобто сума платежів мала скласти 2 666 грн. 40 коп.. Таким чином, відповідач сплачував аліменти на утримання дитини, але не в повному обсязі, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Доводи відповідача в тій частині, що сплата аліментів у більшому розмірі, ніж 300 грн. на місяць створить шкоду його сім'ї суд не приймає до уваги, так як обов'язок батьків щодо належного утримання дитини в розмірі, не меншому ніж той, що встановлений законом, в даному випадку ч.2 ст.182 СК України , не пов'язується з наявністю або відсутністю іншої родини.

Outcome: approved