Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-12 00:00:00

У жовтні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю аграрно-промислова фірма «Агроділо», [PERSON], [PERSON] звернулися до суду позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що суди Кіровоградської області, Печерський районний суд м. Києва, Апеляційний суд м. Києва порушили її права через ухвалення незаконних, несправедливих, неправосудних судових актів. Враховуючи викладені обставини позивачі вважають, що постановлення судами незаконних, несправедливих, неправосудних судових рішень та вимогами про сплату державного мита порушують їх права та просять стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України на користь кожного з позивачів по 51 000 грн. моральної шкоди. В судове засідання представник товариства з обмеженою відповідальністю аграрно-промислова фірма «Агроділо», [PERSON], та [PERSON], який є представником і товариства з обмеженою відповідальністю аграрно-промислова фірма «Агроділо», не з'явилися, про місце, день і час розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду надійшла письмова заява, у якій від імені всіх позивачів позов з викладених у ньому підстав підтримано, і позивачі просять розглядати справу за їх відсутністю (а.с. 85). Державна казначейська служба України в судове засідання свого представника не направила, про місце, день і час розгляду справи повідомлена належним чином про причини неявки представника суду не повідомила. Відповідно до ч. 2. ст.169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За викладених підстав, враховуючи положення ч. 2 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим провести розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. У позовних вимогах позивачі зазначають, що суди ухвалювали незаконні, несправедливих, судових актів, внаслідок чого їм завдано моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Положення ст. ст. 62, 126, 129 Конституції України, визначають, що матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Таким чином, застосування положень ст. 1176 ЦК України можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, зокрема, суду, які не пов'язані зі здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, яке має на меті прийняття акту органом судової влади. Тобто, це інші дії суддів (суду) при здійсненні правосуддя, коли спір не вирішується по суті, у разі їх незаконних дій або бездіяльності і якщо вина судді встановлена не лише вироком суду, а й іншим відповідним рішенням суду. Згідно ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Отже втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється. Як вказано у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13 червня 2007 року, відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, і тому вважаються законними доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю аграрно-промислова фірма «Агроділо», [PERSON], [PERSON] до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди є безпідставними, необґрунтованими та недоведеними. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed