Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-13 00:00:00

В лютому 2013 року Вознесенський міжрайпрокурор в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що 24 травня 2003 року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить ? частка житлового будинку №45 по вул. Літвінова в м. Вознесенську Миколаївської області. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, яка у встановленому порядку прийняла спадщину, проте нотаріус відмовляє їй в оформленні спадкових прав щодо спірної частки будинку з тих підстав, що спадкодавець за життя не зареєструвала правовстановлюючий документ та право власності щодо спірного майна в органі реєстрації речових прав на нерухоме майно. Враховуючи відмову нотаріуса від оформлення спадкових прав на майно та неможливість вирішення питання щодо реєстрації правовстановлюючого документа та спірного майна за спадкодавцем в адміністративному порядку, а тому прокурор просив визнати в судовому порядку за [PERSON] право власності на спадщину в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник Вознесенської міжрайпрокуратури [PERSON] та позивачка [PERSON] свої вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] та представник третьої особи без самостійних вимог органу опіки та піклування [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що 24 травня 2003 року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить ? частка житлового будинку №45 по вул. Літвінова в м. Вознесенську Миколаївської області. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, яка у встановленому порядку прийняла спадщину, проте нотаріус відмовляє їй в оформленні спадкових прав щодо спірної частки будинку з тих підстав, що спадкодавець за життя не зареєструвала правовстановлюючий документ та право власності щодо спірного майна в органі реєстрації речових прав на нерухоме майно. В матеріалах справи також є докази неможливості здійснення на час розгляду справи реєстрації за спадкодавцем правовстановлюючого документа та будинку в адміністративному порядку. Проте факт належності спадкодавцю спірного майна повністю підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна за №366 від 16 серпня 2001 року та рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 червня 2012 року по справі №1407/1258/2012 за позовом Вознесенського міжрайонного прокурора в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. В силу п.п. 4, 5 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, відносини між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України (1963 року), чинного на час відкриття та прийняття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За загальним правилом, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та які не припинилися з його смертю. З положень ст. 548 ЦК України (1963 року) вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК України (1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він подав відповідну заяву про прийняття спадщини або вчинив дії, що свідчать про вступ у володіння або управління спдковим майном. В матеріалах справи є достатні докази належності спадкодавцю спірного майна, а тому воно вважається таким, що ввійшло до складу спадщини. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, належним чином прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку та заявили свої права щодо цього майна, судом не виявлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивачка не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved