Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 18.11.2009 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді 29\\500 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд під № 32 по вул..Лесі українки в м.Біла Церква та 1\\5 частки земельної ділянки площею 0,0170 га, цільове призначення якої- для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд , що розташована в м.Біла Церква, вул.Лесі Українки, буд.32\\2. Позивач в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці першої черги [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовилися від спадщини на користь позивача. Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину на частину житлового будинку, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на частину земельної ділянки, оскільки державний акт на право власності на цю земельну ділянку за життя спадкодавця [PERSON] не пройшов державної реєстрації. Позивач просила суд визнати за нею право на спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] 1\\5 частини земельної ділянки площею 0,0170 га, кадастровий номер 3210300000:06:033:0006, цільове призначення- для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд , що розташована за адресою м.Біла Церква, вул. Лесі Українки, буд.32 ,\\2. В суді представник позивача за довіреністю підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи були належним чином повідомлені, від відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутність його представника на розсуд суду. Представник управління Держкомзему у м.Біла Церква направила до суду письмові пояснення по суті спору, просила розглядати справу за її відсутності. Третя особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в суді позов підтримали. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 18 листопада 2009 року помер чоловік позивача [PERSON] [PERSON]. З матеріалів спадкової справи № 391\\2010 р., заведеної після його смерті, вбачається, що спадкоємцями померлого є його дружина [PERSON] та їхні діти [PERSON] В»ячеслав Русланович, [PERSON], [PERSON], які відмовилися від прийняття спадщини на користь матері. Батько померлого [PERSON], [INFO], із заявою про прийняття спадщини не звертався, звертатися до суду про визначення додаткового строку не збирався, не заперечував проти успадкування всього спадкового майна дружиною померлого [PERSON], про що подав до нотаріальної контори відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що на день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: 29\\500 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд під № 32 по вул..Лесі українки в м.Біла Церква ; грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться на зберіганні у ТВБВ № 2112\\049 ВАТ « Державний ощадний банк України» ; 1\\5 частина земельної ділянки площею 0,0170 га, цільове призначення якої- для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд , що розташована в м.Біла Церква, вул.Лесі Українки, буд.32\\2. Суд встановив, що 31 січня 2011 року позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку та грошові вклади. Однак, згідно роз»яснення державного нотаріуса Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори [PERSON] від 25.10.2011 р. [PERSON] було відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену частину земельної ділянки, оскільки державний акт про право власності на цю земельну ділянку за життя спадкодавця [PERSON] не було зареєстровано у відповідному державному органі. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому вважається такою , що прийняла спадщину на підставі ст.1269 ЦК України. По справі встановлено, що земельна ділянка площею 0,0170 га, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в м.Біла Церква, вул..Лесі Українки № 32, була набута у спільну часткову власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.03.2008 р., посвідченого державним нотаріусом [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2-1595. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 14 червня 2010 року на ім.»я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було видано державний акт на право власності серії ЯЛ № 171031 на земельну ділянку площею 0,0170 га, кадастровий номер 3210300000:06:033:0006, цільове призначення- для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд , що розташована за адресою м.Біла Церква, вул. Лесі Українки, буд.32 ,\\2 тобто, вже після смерті одного із співвласників [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно довідки управління Держкомзему у м.Біла Церква № 20 від 17.01.2011р., що земельна ділянка, площею 0,0170 на, яка розташована у м.Біла Церква, вул..Лесі Українки, 32\\2, надана у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 2-1595 від 21.03.2008 р. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Державний акт серії ЯЛ № 171031 роздруковано, але в управління Держкомзему у м.Біла Церква не зареєстровано. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З письмових пояснень представника управління Держкомзему у м.Біла Церква встановлено, що відповідно до постанови КМУ № 1021 від 09.09.2009 р.» Про затвердження порядків ведення поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється територіальним органом Держземагенства за її місцезнаходженням на підставі заяви набувача права на земельну ділянки, яка подається ним особисто або через уповноважену особу , повноваження якої оформлені відповідно до закону. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст..1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як розяснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. А за ч.2 ст.126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до п.23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків \\ спадщини\\ від фізичної особи, яка померла \\ спадкодавця\\, до інших осіб \\ спадкоємців\\. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вказано вище, позивач [PERSON]. як спадкоємцець [PERSON] позбавлена на даний час можливості оформити спадщину на частину земельної ділянки через відсутність державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку. Переоформлення державного акта і його реєстрація при спадкуванні права власності на земельну ділянку, відповідно до вимог ст.1299 ЦК України та ст. 125 ЗК України, є обовязковою процедурою для набуття права власності на цю земельну ділянку. А оскільки нотаріусом було відмовлено позивачеві [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину , то суд вважає за можливе визнати за нею право в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] на 1\\5 частку земельної ділянки площею 0,0170 га, кадастровий номер 3210300000:06:033:0006, цільове призначення- для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд , що розташована за адресою м.Біла Церква, вул. Лесі Українки, буд.32 ,\\2, оскільки інший порядок для набуття позивачем права на вказану частку земельної ділянки законодавством не визначений.

Outcome: approved