overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.02.2012 року звернувся до суду з позовом до Березанської селищної ради Миколаївської області про визначення додаткового строку в один місяць для прийняття спадщини після смерті 27 травня 2007 року [PERSON], посилаючись на пропуск ним строку у зв»язку із розглядом справ у судах. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, і сторонами не оспорюється, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка померла 27 травня 2007 року, проте пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин. Зазначені обставини підтверджено свідоцтвами про смерть (а.с.6,18,19), про народження (а.с.10), довідкою з місця проживання спадкодавця (а.с.11), матеріалами судової справи № 2-4400\\11 (а.с.5, 16,17), довідкою Березанської державної нотаріальної контори від 13.03.2012 року № 77\\01-16. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, позивач як спадкоємець, який бажав прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, в шестимісячний строк з моменту смерті спадкодавця повинен був звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки з зазначеною заявою позивач своєчасно до нотаріальної контори не звернувся з поважної причини, на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України йому необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина , [PERSON], 24.07.2001 р .н. посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини і зобов'язаний утримувати , але в добровільному порядку цього не робить. Дитина знаходяться на її утриманні. Відповідач має достатньо коштів для забезпечення і себе і дитини. Позивачка просить стягувати з відповідача на утримання сина [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач позов визнав. Вислухавши позивачку, відповідача, . вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов слід задовольнити . Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд позов задовольняє. Відповідач позов визнав. Позивачка надала докази, що відповідач є батьком дитини і що дитина на її утриманні та проживає окремо від відповідача. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу батьки можуть між собою домовитися про спосіб утримання дитини. Так як батьки: позивачка та відповідач не домовилися між собою про спосіб утримання сина [PERSON], який на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, то відповідач повинен сплачувати на утримання сина аліменти. Аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу, або твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З матеріалів справи слідує, що відповідач не працює , а тому аліменти з нього мають стягуватися в твердій грошовій сумі. Отже, маються підстави для задоволення позову. З відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

16.09.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою суду від 27.10.2011 року сторонам було надано строк для примирення. Сторони в судове засідання не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнав. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.07.1972 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 062894 (а.с.8 ). Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сімї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

У лютому 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що вона та відповідач зареєстрували шлюб 22 грудня 1993 року у відділі ЗАГС Білоцерківського міськвиконкому, Київської області, актовий запис № 2033. Від спільного подружнього життя мають дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у неї з відповідачем не склалося в силу різних психологічно несумісних характерів. В результаті позивач та відповідач втратили почуття поваги та любові один до одного. З цих причин просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки примирення між ними не можливе. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення з вузла зв'язку про те, що телеграма про виклик в судове засідання не вручена,оскільки відповідач по неї не зявляється. Про причини неявки суд не повідомив, тому за згодою позивача, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у її матеріалах доказів. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 22 грудня 1993 року у відділі ЗАГС Білоцерківського міськвиконкому, Київської області, актовий запис № 2033. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від спільного подружнього життя мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач припинили сімейно-шлюбні відносини в силу різних психологічно несумісних характерів. В результаті позивач та відповідач втратили почуття поваги та любові один до одного. Ведуть окреме господарство, шлюб існує формально. Відповідно до ч.2 ст.104, ст.ст.105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки за час проживання у шлюбі між позивачем та відповідачем не склались відносини на засадах поваги до індивідуальності, звичок та уподобань кожного. Вказане обумовило відсутність взаєморозуміння між подружжям, що призвело до стійкого розладу подружніх стосунків. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За клопотанням позивача судові витрати слід залишити за позивачем. Залишити за позивачем прізвище [PERSON]. На підставі ст.ст. 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

У лютому 2012 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі з 2004 року по 2010 рік. Від сумісного проживання однією сім'єю у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. З 2010 року [PERSON] пішов з сім'ї, та почав проживати окремо. Дитина залишилася проживати разом з нею. [PERSON] зверталася до відповідача з проханням допомогти матеріально утримувати сина, сплачувати аліменти, так як матеріальна допомога з його боку повинна бути систематичною, але на даний час дитина знаходиться на повному її утриманні, яка проживає окремо, що підтверджується довідкою від 10 лютого 2012 року виданою «Управлінням міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області. [PERSON] важко самій забезпечувати належний рівень життя для сина [PERSON] Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Їй не вдалося домовитися з відповідачем про сплату аліментів на утримання сина [PERSON] Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає для належного утримання дитини, ухиляючись від свого обовязку як батько, добровільно сплачувати аліменти. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] змушена звертатися до суду, прохаючи задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Враховуючи викладене, [PERSON] просила стягувати щомісячно на її користь з [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з всіх видів його заробітку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2004 року по 2010 рік [PERSON] і [PERSON] проживали разом однією сім'єю. Від спільного проживання вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у його вихованні не приймає. Син [PERSON], [INFO], дійсно проживає в [INFO] разом із своєю матір'ю і знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження та довідкою від 27 лютого 2012 року № 342, виданою виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району, Київської області. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

У лютому 2012 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 травня 2011 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 91. Причиною розпаду сімї є те, що вони є різними за характером людьми, з різними поглядами на життя, у звязку з чим між ними виникали суперечки та сварки. [PERSON] не розуміє та не хоче розуміти сутність проблем, які виникають, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватись про побудову сімейних відносин з нею на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний момент ведення між нею та [PERSON] спільного господарства та сумісне проживання припинено. В подальшому підтримувати сімейні відносини вона не бажає, на примирення вона не згодна. Дітей від шлюбу вони не мають. Однак, [PERSON] не погоджується розірвати з нею шлюб в порядку ст. 106 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу державним органом реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя, яке не має дітей. Майнового спору між ними немає. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 14 травня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 91 та стягнути з [PERSON] на її користь судовий збір. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки позивач та її представник в судовому засіданні не заперечували проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 травня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 91 від 14 травня 2011 року. Подружнє життя виявилось неможливим, оскільки в позивачки та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім'ї часто виникали сварки і непорозуміння. Як пояснила позивач в судовому засіданні їхня сім'я розпалась, з листопада 2011 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, сім'ю зберегти не бажають. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище [PERSON]. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів за договором позики у сумі 5000,00 грн. В обґрунтування вимог зазначив, що 26.03.2009 року сторони уклали договір позики, за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв у позику 5000,00 грн. та зобовязався повернути. Сторони уклали зазначений правочин в простій письмовій формі. До теперішнього часу відповідач зобовязання за договором не виконав. На підставі викладеного позивач просить стягнути із [PERSON] на його користь суму боргу. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в суд не зявився з невідомих причин, заперечень проти позову не надав. Позивач просить розглядати справу на його відсутність. За згаданих обставин за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог та необхідність їх задоволення з таких міркувань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону, а згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданому суду договору від 26.03.2009 року відповідач отримав у позивача в позику 5000 грн., які зобовязався повернути до 26.03.2011 року, що обєктивно підтверджує правовідносини, які виникли між сторонами. Зазначений доказ є належним і допустимим, оскільки сторонами дотримані вимоги закону до форми договору позики при його укладенні. З огляду на викладене суд вбачає всі підстави для задоволення позову. Судовий збір маєбути стягнений з відповідача на користьпозивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

23.11.2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку на утримання дітей, посилаючись на те, що від спільного шлюбу з відповідачем вона має дітей сина [PERSON], [INFO], і дочку [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Позивачка також зазначила, що відповідач допомогу в утриманні дітей не надає, хоча зобов'язаний це робити. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і підтвердила викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився і клопотав про розгляд справи за його відсутності. При цьому подав письмову заяву про визнання позову. Заслухавши пояснення присутніх сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 24.09.2004 року сторони уклали шлюб від якого мають дітей - сина [PERSON], [INFO], і дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6, 8) Діти проживають разом з позивачкою і на час розгляду справи знаходиться на її утриманні. (а.с. 7) Відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання дітей. Судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали виконання обовязку відповідачем по утриманню дітей. За таких обставин та на підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України позов підлягає задоволенню з визначенням розміру аліментів - 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача. З відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. З 26 квітня 2002 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області з актовим записом №245. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивачка, подружнє життя в них не склалося через втрату взаєморозуміння та різні погляди на життя, тому шлюбні відносини між сторонами припинені, з травня 2009 року вони хоча і проживають в одному будинку, однак спільне господарство не ведеться, у них не має спільних витрат, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сімї. На підставі викладеного позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. У судове засідання позивачка не зявилася, але від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог, наполягає у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 квітня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області з актовим записом №245 (а.с.5). Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Як випливає з матеріалів справи подружнє життя в них не склалося через втрату взаєморозуміння, тому шлюбні відносини між сторонами припинені, з травня 2009 року вони хоча і проживають в одному будинку, однак спільне господарство не ведеться, у них не має спільних витрат, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сімї. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що збереження сімї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

У грудні 2011 року ЧДУ ім. Петра Могили звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання контракту та стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно з контрактом про надання навчальних послуг від 04.08.2009 року № 784/09, укладеним між ЧДУ ім. Петра Могили і [PERSON], університет надає відповідачу навчальні послуги за програмою підготовки бакалавра в інституті післядипломної освіти за заочною формою навчання по спеціальності «Правознавство» протягом 2009-2011р. За умовами контракту відповідач повинен вчасно виконувати програму навчання та її оплату в розмірі 16000,00 грн. [PERSON] навчався в університеті з 01.09.2009р. по 30.05.2011р. За навчання відповідач повинен був сплатити 16000,00 грн. Відповідачу була надана перерва в навчанні. У звязку із цим він повинен сплатити 15200,00 грн. [PERSON] сплатив 12000,00 грн. Тому за ним виникла заборгованість у сумі 3200,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив розірвати вказаний контракт, стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати у розмірі 188 грн. 20 коп. Представник позивача у судовому засіданні заявив клопотання про доручення до матеріалів справи копії квитанцій про оплату заборгованості відповідачем, а також просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомо. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного. Згідно з контрактом про надання навчальних послуг від 04.08.2009 року № 784/09, укладеним між ЧДУ ім. Петра Могили і [PERSON], університет надає відповідачу навчальні послуги за програмою підготовки бакалавра в інституті післядипломної освіти за заочною формою навчання по спеціальності «Правознавство» протягом 2009-2011р., а відповідач - повинен вчасно виконувати програму навчання та її оплату в розмірі 16000,00 грн. (а.с. 7). Наказом № 169-СД від 31.08.2009р. [PERSON] був зарахований до ЧДУ ім. Петра Могили Інституту післядипломної освіти за заочною формою навчання за контрактом (а.с. 10). Наказом № 188-СД від 30.05.2011р. відповідачу було надано перерву у навчанні у звязку із сімейними обставинами (а.с. 8). За навчання відповідач повинен був сплатити 16000,00 грн. З огляду на те, що відповідачу була надана перерва в навчанні, він повинен був сплатити 15200,00 грн. [PERSON] сплатив 12000,00 грн. Тому за ним виникла заборгованість у сумі 3200,00 грн. Це підтверджується Довідкою від 17.11.2011р., виданою ЧДУ ім. Петра Могили (а.с. 9). Згідно з квитанціями № 3122.577.1 від 14.12.2011р., № 3157.884.1 від 29.12.2011р. [PERSON] сплатив заборгованість у розмірі 3200,00 грн. На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку, що відсутній предмет спору, оскільки заборгованість у розмірі 3200,00 грн. відповідачем сплачена у повному обсязі. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed