Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

У листопаді 2011 року позивач звернуся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення боргу за невиконання зобовязання. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та відповідачем у 2008 році були укладені договори. На виконання їх умов ним було передано [PERSON] кошти в сумі 120 206 дол. США, що в еквіваленті становить 976 048 грн. Останній зобовязувався за передані кошти передати у власність дві однокімнатні квартири площею 47,18 кв.м. кожна та знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Тарасівка, вул. Шевченка. Але свої зобовязання відповідач не виконав: 40 000 грн. вніс в ЖБК «Енергнетик», що підтверджено квитанцією, решту коштів витратив на власні потреби. Оскільки [PERSON] порушив свої зобовязання та безпідставно отримав грошові кошти, на підставі ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 651, 1212 ЦК України, позивач просив суд розірвати договір від 06 травня 2008 року, стягнути з відповідача загальну суму 976 048 грн., індекс інфляції за період з 13 вересня 2010 року по 10 жовтня 2011 року в розмірі 86 400 грн., три відсотка річних за прострочення за період з 13 вересня 2010 року по 10 жовтня 2011 року в сумі 31 009,32 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив. Вказав, що відповідно до додатку №1 (а.с.21 ) [PERSON] вніс на імя [PERSON] грошові кошти в сумі 44000 грн. Просив суд задовольнити позов та стягнути з відповідача загальну суму 890 111, 66 грн., індекс інфляції за період з 13 вересня 2010 року по 10 жовтня 2011 року в розмірі 80 ПО грн., три відсотка річних за прострочення за період з 13 вересня 2010 року по 10 жовтня 2011 року в сумі 28 751, 83 грн. У судовому засіданні відповідач та представник відповідача проти позову заперечували, подали суду письмові заперечення. Просили суд відмовити в задоволенні позову. У судовому засідання 23 січня 2012 року до участі в справі було залучено у якості третьої особи ОК ЖБК «Енергетик». У судовому засіданні представник третьої особи ОК ЖБК «Енергетик» проти позову не заперечував. Суду пояснив, що дійсно в даний час на рахунку позивача внесено 42 000 грн. пайового внеску та 2000 грн. вступного внеску. Решта коштів на рахунки кооперативу не надходили ні від [PERSON], ні від позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставин:-: на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За ст. 61 ЦПК України не підлягають доказування обставини, які визнаються сторонами. При розгляді справи судом встановлено, що 06 травня 2008 року [PERSON] отримав грошові кошти від [PERSON] в розмірі 80 206 дол. США, що на час передачі коштів становило 405040,30 грн. (офіційний курс НБУ на 06.05.2008 року становив Ідол. СІНА -5,05грн.). Згідно поданої розписки грошові кошти передавались [PERSON] 1.1, за дві однокімнатні квартири площею 47,18 кв.м кожна. 15 серпня 2008 року [PERSON], отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 40000 дол. США за сплату пайового внеску по однокімнатній квартирі площею 46,96 кв. м. Факт отримання коштів [PERSON]І, від [PERSON] в сумі 120 206 дол. США визнаються сторонами, підтверджуються поданими розписками. Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру №24 від 07 травня 2008 року та №27 від 29 травня 2008 року на рахунок ОК ЖБК «Енергетик» було отримано віл [PERSON] у якості вступного внеску 2000 грн. та у якості пайового внеску 42000 грн. Дана обставина також підтверджується і загальною відомістю членів кооперативу. За ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач отримав кошти від позивача в розмірі 120 206 дол. США без достатньої правової підстави, на рахунки кооперативу їх не вніс та не надав суду доказів того, що кошти були використані за цільовим призначенням. Тому має їх повернути позивачеві в повному розмірі, що становить 890 111, 66 грн. з вирахуванням 44000 грн., що внесені у якості пайового та вступного внеску. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач кошти не повернув, тому має відшкодувати понесені збитки, а саме три відсотки річних, що відповідно до поданих розрахунків становить 28 751. 83 грн. Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення індексу інфляції, оскільки кошти передавались в іноземній валюті. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, визначення в договорі грошових зобов'язань у іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, однак унеможливлює урахування розрахованого Державним комітетом статистики індексу інфляції для обгрунтування вимог, пов'язаних зі знеціненням боргу, визначеного в іноземній валюті.

Outcome: partial