Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні, яку мотивує тим, що протягом шлюбу з [PERSON], який помер 09.12.1991 року, перебувала на його отриманні, оскільки працюючи продавцем у книжковому магазині, отримувала заробітну плату двічі меншу, ніж чоловік, який працював електрослюсарем на шахті ДП «Донбасантрацит». Заробітну плату чоловіка, яку той повністю їй віддавав, витрачала на придбання одягу та продуктів харчування, оплату комунальних послуг тощо. Просить встановити факт перебування її на утриманні у чоловіка [PERSON], померлого 09.12.1991 року, що необхідно їй для оформлення пенсії у звязку із втратою годувальника. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник Управління Пенсійного фонду України в Скадовському районі в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив на відсутність заперечень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши надані письмові докази та інші докази в їх сукупності, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п.2 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.06.1963 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 8 грудня 1991 року (а.с.6). На підтвердження розміру отримуваної [PERSON] заробітної плати заявницею надані копії відповідних довідок (а.с.7-9). Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснив, що є сином [PERSON] та [PERSON], за життя батько отримував заробітну плату більшу, ніж ту, що отримувала мати. В судовому засіданні встановлено, що в період перебування у шлюбі [PERSON] працювала, з 1996 року і по теперішній час отримує пенсію, проживає разом з сином. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що, за загальним правилом, право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сімї годувальника, які були на його утриманні ( ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»)». Згідно статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Непрацездатними членами сімї вважаються: а) діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не мають працездатних батьків; б) батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сімї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Також слід зазначити, що за змістом частини 2 статті 1265 ЦК України утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сімї спадкодавця, але не менш як пять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. Виходячи з системного аналізу наведених норм матеріального права, суд вважає, що до непрацездатних осіб, які мають право на отримання пенсії в звязку з втратою годувальника, оскільки знаходилися на його утриманні, [PERSON] не відноситься, так як за час перебування у шлюбі і на момент смерті її чоловіка [PERSON] була працездатною та працювала, отримувала заробітну плату, пенсійного віку не досягла, вад фізичного і розумового розвитку та інвалідності не мала, отже не може вважатись членом сімї померлого, який перебував на його повному утриманні, або одержувала від нього допомогу, яка була для неї основним джерелом засобів для існування. На теперішній час проживає разом з сином, який є працездатним. Факт того, що [PERSON] отримувала заробітну плату меншу від заробітної плати її чоловіка, не є підставою для застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» в частині призначення пенсії у звязку з втратою годувальника. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Заявницею не надано суду доказів того, що в період з 1963 по 1991 роки вона була непрацездатною особою та перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON], який помер 08.12.1991 року. Отже у суду відсутні правові підстави для встановлення факту перебування заявниці на утриманні свого чоловіка [PERSON] та втрати у звязку із його смертю джерела засобів для існування.

Outcome: dismissed