Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-13 00:00:00

20.08.2012 р. позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклала із ПАТ „ПриватБанк" кредитний договір №221119 cred від 15.04.2008 р. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 25696 грн. 51 коп., яку і прохали стягнути із відповідача. Заявою від 16.11.2012 р. позивач зменшив свої вимоги з урахуванням того, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 30.06.2009 р. по справі № 2-299/2009 р. було задоволено позовні вимоги Банку та стягнуто на його користь із відповідачки заборгованість за зазначеним кредитним договором, що виникла станом на 12.01.2009 р., у сумі 10864,81 грн., з яких: сума заборгованості по тілу кредиту становила 7622,14 грн.; сума простроченої заборгованості -1554,12 грн., сума заборгованості по нарахованим процентам -543,51 грн., сума заборгованості по простроченим процентам - 139,81 грн., штраф - 209,76 грн., штраф відповідно до п. 5.10 кредитного договору - 755, 47 грн. Оскільки на даний час відповідачем кредитна заборгованість не сплачена, то відсотки відповідачу нараховуються щомісячно, як це передбачено умовами договору, до повного погашення кредиту. За період з 12.01.2009 р. по 29.07.2012 р. загальний розмір заборгованості становить 16941 грн. який складається з: заборгованості по відсотках -15896 грн. 19 коп.; штрафу відповідно до п. 5.10 Договору -250 грн. -фіксована частина та 797,81 грн. -процентна складова. Тому прохають стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився. До суду надійшла письмова заява з проханням розглянути справу без участі представника, вимоги підтримують. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю. Стверджує, що представники Банку у незаконний спосіб у рахунок погашення боргу звернули на свою користь її рухоме майно на суму достатню для погашення заборгованості. На даний час боргу перед банком у неї не існує. Суд, вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 15.04.2008 року [PERSON] уклала із ПАТ „ПриватБанк" кредитний договір №221119 cred від 15.04.2008 р. на суму 10000 грн. на строк до 15.10.2009 р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних. (а.с. 9-12) Погашення заборгованості мало здійснюватись згідно графіку, зазначеному у додатку №1 до зазначеного Договору. Відповідно до п. 5.10 Договору, у разі порушення позичальником строків сплати по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених дійсним договором, більш ніж на 120 днів, що потягло за собою звернення Банку в судові органи, останній сплачує Банку штраф, що розраховується по наступній формулі: 250 грн. + 5% від суми позову. Згідно рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 30.06.2009 р. по справі № 2-299/2009 р. було задоволено позовні вимоги Банку та стягнуто на його користь із відповідачки [PERSON] заборгованість за зазначеним кредитним договором, що виникла станом на 12.01.2009 р., у сумі 10864,81 грн., з яких: сума заборгованості по тілу кредиту становила 7622,14 грн.; сума простроченої заборгованості -1554,12 грн., сума заборгованості по нарахованим процентам -543,51 грн., сума заборгованості по простроченим процентам -139,81 грн., штраф -209,76 грн., штраф відповідно до п. 5.10 кредитного договору -755, 47 грн. Як зазначає позивач, і про це не заперечує відповідачка у судовому засіданні, зазначене рішення суду нею не виконане. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВСС України за №5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів що виникають із кредитних правовідносин»зобов'язання припиняється з підстав передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. 599, 601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до ст.ст. 526, 599 ЦК України. Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбаченим договором за несвоєчасну сплату кредиту. Договір вступає в силу з дня його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Як убачається з наведеного в уточненій позовній заяві розрахунку заборгованості за договором відповідач перед банком станом на 29.07.2012 р. має заборгованість у сумі 16941 грн. з яких 15896,29 грн. -заборгованість за кредитом; 15896,19 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом; штраф -250 грн. (фіксована частина), штраф -794, 81 грн. (процентна складова). Заборгованість виникла в період з 12.01.2009 р. по 29.07.2012 р. (а.с. 57-59) Зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь Банку. При цьому суд не погоджується із доводами відповідача про повне погашення нею заборгованості за рахунок майна незаконно вилученого у неї співробітниками банку, вартість якого значно перевищує суму заборгованості. Згідно постанови про відмову у порушенні кримінальної справи (заява зареєстрована в ЖРЗПЗ від 19.09.2011 р.) за результатами проведеної перевірки заяви [PERSON] про те, що співробітники «ПриватБанку»у неї забрали товар, у порушенні кримінальної справи було відмовлено. Перевіркою встановлено, що 20.08.2009 р. відповідачка добровільно у рахунок погашення боргу за кредитом передала працівникам банку товар. Після реалізації товару працівники банку погасили заборгованість по кредиту [PERSON] на суму 2851 грн. 53 коп. Зазначені матеріали перевірки неодноразово перевірялись співробітниками Охтирської міжрайонної прокуратури. Проте підстав для внесення ними документів прокурорського реагування не виявлено. Зазначена сума була зарахована в рахунок погашення заборгованості у вересні 2009 р. та сплата зазначеної суми враховувалась судом при винесенні попереднього судового рішення по спору між сторонами. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 214, 60 грн. судового збору у межах задоволеної суми заявлених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved