Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

Позивач ПАТ «[PERSON] та Кредит» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 14 .06. 2007 між Банком «[PERSON] та Кредит», ТОВ в особі Філії «Київське регіональне управління» Банку «[PERSON] та Кредит», та відповідачем укладено кредитний договір. Предметом даного договору є надання банком позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів в сумі 6 969 доларів США 00 центів. до 13.06.2012 з оплатою по процентній ставці 9,3 процентів річних. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, відповідно до п. 3.1. кредитного договору на підставі письмової заяви позичальника, за погодженням із Банком, здійснив видачу кредитних ресурсів в сумі 6 969 доларів США В свою чергу, позичальник скористався кредитними ресурсами проте свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, систематично порушує виконання умов кредитного договору, про що банком було направлено повідомлення щодо усунення порушень, але позичальник так і не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором. Станом на 26.12.2011 загальна сума заборгованості складає 32\~667, 09 гр. . В забезпечення виконання зобов'язань відповідача по кредитному договору між сторонами 14.06. 2007 було укладено договір застави транспортного засобу. Відповідно умов договору застави відповідачем, як заставодавцем, було передано позивачу, як заставодержателю в заставу автомобіль марки ВАЗ, модель 210430-20, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Пунктом 6.1. кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % (один) процент від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Відповідно до п. 1.2. Статуту ПАТ "Банк "[PERSON] та Кредит", затвердженого Загальними зборами акціонерів та погодженого Національним банком України 28.09.2009р., рішенням Загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» з метою приведення у відповідність до вимог ЗУ «Про акціонерні товариства» статут Банку викладено у новій редакції та змінено найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «Банк «[PERSON] та Кредит». Банк є правонаступником щодо всіх прав та зобов 'язань Відкритого акціонерного товариства «Банк «[PERSON] та Кредит», Банку «[PERSON] та Кредит», товариство з обмеженою відповідальністю, комерційного банку «[PERSON] та Кредит» та комерційного банку «[PERSON] ділового співробітництва». Тому просив стягнути з відповідача на свою користь 32\~667 грн. заборгованості за кредитним договором та 326 гривень 67 копійок судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання, не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, своїх заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 14.06.2007 між Банком «[PERSON] та Кредит», ТОВ в особі Філії «Київське регіональне управління» Банку «[PERSON] та Кредит», та відповідачем було укладено кредитний договір № 03-545/07-А. Предметом даного договору є надання банком позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів в сумі 6 969 доларів США для придбання автомобіля ВАЗ 210430-20, з терміном погашення кредитних ресурсів до 13.06. 2012 з оплатою по процентній ставці 9,3 процентів річних. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, відповідно до п. 3.1. кредитного договору на підставі письмової заяви позичальника, здійснив видачу кредитних ресурсів в сумі 6 969 доларів США 00 центів. У відповідності до пункту 3.4. кредитного договору банк має право зупинити видачу кредитних ресурсів, відмовити позичальнику в продовженні строку дії кредитного договору, а також вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих відсотків по них, неустойки.. В свою чергу, позичальник скористався кредитними ресурсами проте свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, систематично порушує виконання умов кредитного договору, про що банком було направлено повідомлення щодо усунення порушень № 721/1 від 18.10.2010 , повідомлення щодо усунення порушень № 3507 від 20.07.2011 але відповідач не виконав своїх зобов' язань.. Станом на 26.12.2011 загальна сума заборгованості відповідача складає 32 667 гривень 09 копійок і включає в себе: за основним боргом 1 996 доларів США 04 центи, за курсом НБУ 7,9893 грн. / 1 дол. США - 15 946, 96 грн.; по нарахованих відсотках за користування кредитними коштами 60 доларів США 59 центів, за курсом НБУ 7,9893 грн. / 1 дол. США - 484, 07 грн.; по нарахованій щомісячній комісії 200 гривень 61 копійку; по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, щомісячної комісії 16 035 гривнень 45 копійок. В забезпечення виконання зобов'язань відповідача по кредитному договору між сторонами 14.06. 2007 було укладено договір застави транспортного засобу, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1822. Відповідно умов договору застави відповідачем, було передано позивачу в заставу автомобіль марки ВАЗ, модель 210430-20, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Києво-Святошинським МРЕВ 13.06.2007. Згідно ст.ст.525,526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Пунктом 6.1. кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % (один) процент від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Відповідно до ст.572 ЦК України, ст.1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.19 Закону України «Про заставу» заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого майна в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Такі ж положення сторонами було закріплено п. 8 договору застави автомобіля, а саме: в разі неналежного виконання заставодавцем умов кредитного договору. Дії відповідача суперечать цивільному законодавству України, зокрема ст.ст. 610, 612, 629 Цивільного кодексу України. Крім того, оскільки мало місце прострочення боржником, відповідно до н.3 ч.І ст.611 ЦК України він повинен сплатити неустойку, передбачену умовами кредитного договору. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст. ст...57-59 ЦПК України. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд, судові витрати покладає на відповідача.

Outcome: approved