Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-18 00:00:00

В серпні 2009 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON] такими, що втратив право користування квартирою № 102 по вул. Артема, 58А, в м. Миколаєві. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказував, що квартира [ADDRESS] не приватизована, належить до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва та перебуває на балансі КП «ДЄЗ Океан». Відповідач є відповідальним квартиронаймачем, який не проживав в спірній квартирі з 2004 р. по серпень 2009 року,в звязку з чим, позивач вважає [PERSON] таким, що втратив право на житло. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та, посилаючись на наведені в позовній заяві факти, просив позов задовольнити. Доповнив, що на час розгляду справи квартиронаймачем спірної квартири став гр. [PERSON], якому виданий ордер на вселення. Представник третьої особи КП ДЄЗ «Океан» [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Посилалась на факт не проживання відповідача у спірній квартирі без поважних причин з 2004р. по 2009 р. Третя особа [PERSON] просив суд винести рішення на свій розсуд. Вказував, що спірна квартира виділена йому для проживання, а відповідач [PERSON] перешкоджає йому у праві користуванні даною квартирою, безпідставно проживаючи у ній. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти задоволення позову, оспорював факти, викладені представником позивача. Вказував, що в спірній квартирі він зареєстрований та проживає з 10 липня 1992 року і по теперішній час, сплачує комунальні послуги. Тимчасова відсутність за місцем реєстрації та проживання, обумовлена не нормованим робочим днем, оскільки працює охоронцем. В спірній квартирі є його речі та меблі. Комунальні послуги сплачував не своєчасно в зв»язку з тим, що мав скрутне матеріальне становище. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, давши належну оцінку показам свідків, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог Виконкому Миколаївської міської ради необхідно відмовити з таких підстав. Відповідно до ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] складається з однієї кімнати житловою площею 13,97 кв. м., є комунальною власністю територіальної громади м. Миколаєва і перебуває на балансі КП ДЄЗ «Океан». Наймачем вищевказаної квартири з 10.07.1992 року по 10.11.2010 р. був [PERSON], що обєктивно підтверджується довідкою КП ДЄЗ «Океан». Зняття з реєстрації відбулося на підставі заочного рішення від 25.05.2010 року, яке було скасоване ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.01.2011 року. Встановлено, що відповідач проживає в спірній квартирі в період з 2004 і по теперішній час. Зазначені обставини підтверджується сплатою витрат за комунальні послуги, що засвідчено квитанціями, наявними в матеріалах справи (а.с. 56-69) постановлю про відмову в порушенні кримінальної справи від 29.12.2010 року (а.с. 77). Крім того, факт проживання відповідача у спірній кімнаті підтверджується поясненнями допитаного в судовому засіданні в якості свідка [PERSON],яка вказувала, що відповідач постійно проживає у спірній кімнаті, де знаходиться його майно, з зазначеного житла ніколи не виселявся. Зазначені обставини також підтверджені актом від 23.06.2011 року, що складений та підписаний дільничним інспектором Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області [PERSON] (а.с. 72). Суд сприймає критично такий доказ, як акт не проживання відповідача (а.с.21), оскільки даний факт був спростований в судовому засіданні та суперечить іншим письмовий доказам, наявним в матеріалах справи, (а.с.56-72). Свідки [PERSON] та [PERSON] вказували, що підписали зазначений акт про не проживання відповідача з тих підстав, що останній мав борги по комунальним послугам. На момент складання акту двері спірної квартири ніхто не відкривав, сусідка з квартири № 100 відмовилась від підписання акту про не проживання. Відповідно до положень ст.ст. 57, 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових Доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. З ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень. В судовому засіданні представники позивача та третьої особи не довели суду тих обставин; що дають підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на житло, оскільки спростовано, що відповідач не виконував обовязки, передбачені ст.ст. 64, 66 ЖК України, та втратив зв'язок зі спірним житлом. З огляду на те, що відповідач постійно проживає в спірній кімнаті та не порушує норм, встановлених ст. 71 ЖК України, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed