Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірванш шлюбу, посилаючись на те, що 14.11.1999 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований в управлінні реєстрації актів громадського стану Чернівецької міської ради місто Чернівці Чернівецької області Україна, від якого у них є син - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя не склалося із-за відсутності між ними взаєморозуміння та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань. Позивачка вважає подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе. Просить суд, розірвати шлюб між ними, та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по оплаті судового збору. В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд шлюб розірвати. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд про причини неявки в судове засідання не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що між сторонами 14 листопада 1999 року було укладено шлюб, який зареєстровано в управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради місто Чернівці Чернівецької області Україна, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №1708 (а.с.3). Від шлюбу у сторін є син - [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, як вбачається із викладеного, шлюб носить формальний характер, подружні відносини між ними фактично припинені, між ними втрачено почуття любові, поваги та довіри. А тому, зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню, оскільки сторони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові один до одного та подальше існування шлюбу суперечить інтересам сторін. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved