Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона знаходиться в шлюбі з відповідачем з 14 березня 1997 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 94. Зазначений шлюб у неї другий, а у відповідача - перший. Від вказаного шлюбу спільних дітей з відповідачем немає. [PERSON] зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на життя і за час їхнього подружнього проживання не змогли стати один одному близькими. З вказаних вище причин, вони з відповідачем хоча і продовжують проживати разом, але шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, кожний живе окремим від іншого життям. Відновлення шлюбних відносин вважає неможливим, подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Спору відносно спільного нажитого майна, що є їх сумісною власністю, немає. З урахуванням викладеного, вона запропонувала останньому розірвати шлюб через органи РАГСу, проте від зазначених дій відповідач ухиляється. У зв'язку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, не стягувати з відповідача на її користь судові витрати, понесені нею при зверненні до суду. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище - [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що вимоги, викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу без її присутності, залишити прізвище обране при реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 16). Відповідач у судове засідання не з'явився, але подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просив справу розглянути без його присутності (а.с. 17). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 14 березня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 18 січня 2013 року відділом ДРАЦС по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, продовжують проживати разом, але шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, кожний живе окремим від іншого життям. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved