Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-09 00:00:00

У серпні 2012р. [PERSON] звернувся до Приморського районного суду міста [PERSON] з позовом до ОСББ «ПАРУС-21»та просив суд визнати діючий незатверджений тариф в 2 грн. по сплаті за житлово-комунальні послуги недійсним та незаконним. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в будинку де він проживає відсутні договори між ОСББ «ПАРУС-21» і мешканцями будинку в тому числі ним, а тарифи по наданню комунальних послуг не погоджені з органами місцевої влади, що передбачено постановою Кабінету Міністра України №560 від 12.07.2005р. Також позивачем зазначено, що підставою для визнання тарифів незаконним є незаконність загальних зборів, які відбулися 17.10.2008р. на якому було визначений оспорюванний тариф, оскільки на вказаних зборах був відсутній кворум. У судовому засіданні Позивач підтримав вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представники відповідача ОСББ «ПАРУС-21», [PERSON] який діяв на підставі довіреностей (а.с. 12 ) та [PERSON] ( голова правління), заперечували проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що розмір оспорюваного тарифу не підлягає обовязковому затвердженню в органах місцевої влади, з тих підстав, що тарифи були затвердженні на загальних зборах, які на час розгляду справи є законні та не оспорені в судовому порядку. Також представником відповідача зазначено, що позивачем обраний спосіб захисту, який не передбачений діючим законодавством. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС-21»про визнання незаконних тарифів слід відмовити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.11.2005р. (а.с. 21) є власником квартири [ADDRESS]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Експлуатацію та обслуговування будинку за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 21 здійснює ОСББ «Парус-21»і будинок знаходиться на їх балансі. У відповідності до ст. 385 ЦК України, ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фронду», п.10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992р. співвласники квартир багатоквартирних будинків для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку можуть створювати об'єднання, які діють відповідно до статуту та закону; співвласники водночас являються співвласниками допоміжних приміщень будинку, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані приймати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території, у відповідності зі своєю часткою в майні будинку. Співвласники квартир(будинку) делегують об'єднанню право виступати від їх імені з правами власника будинку і замовника на виконання робіт по його обслуговуванню та ремонту. За змістом ст.ст.4,6,9,10,15-17,21 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об'єднання може бути створене з числа тих, хто приватизував або придбав квартиру або інші приміщення, для чого скликаються установчі збори. Членство в об'єднанні може набуватися одночасно зі створенням об'єднання при проведенні установчих зборів, а також індивідуально, на основі письмової заяви в будь-який момент його існування. До виключної компетенції загальних зборів членів об'єднання відноситься затвердження кошторису, визначення розмірів внесків та платежів членами обєднання. Власник-член об'єднання зобов'язаний виконувати вимоги статуту обєднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. Об'єднання має право відповідно до законодавства та статуту встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів обєднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів і вимагати своєчасної їх сплати. Таким чином ОСББ «ПАРУС-21»на своїх загальних зборах мало право встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об'єднання, згідно ст..16 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку". При цьому суд також не вбачає обґрунтованим посилання позивача на відсутність у голови правління ОСББ «ПАРУС-21»оригіналу статуту, так як ОСББ «ПАРУС-21»є юридичною особою, що підтверджується відповідною випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.71) від 15.11.2012р. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. П. 1 ч. 1 ст. 20 вказаного Закону передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином відсутність між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення позивача від оплати даних послуг. Згідно п.2 Протоколу загальних зборів мешканців ОСББ «Парус-21» №4 від 17.10.2008р. (а.с.40), мешканцями будинку було прийнято рішення про збільшення тарифу-( ВЕР) до двох гривень за квадратний метр, в якій увійшли усі додаткові витрати, які раніше фіксовано сплачували мешканці будинку, в тому числі і за ліфт, збиральницю, сантехніка, електрика. Тобто згідно законодавства це є послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (ст.13 ч.1 п.2 Закону). Згідно п.2 ч.1 ст.28 "Про місцеве самоврядування в Україні"(в редакції діючий на час винесення рішення зборів)до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності; Відповідно до статті 7, части 2 статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить затвердження та реалізація місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, участь у розробленні та реалізації відповідних державних і регіональних програм; встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. З викладених норм вбачається, що ОСББ «ПАРУС-21»не є обслуговуючою (житлово-експлуатаційною) організацією, яка надає послуги, на яку б мав поширюватися Закон України «Про житлово-комунальні послуги», а є організацією, яка від імені співвласників будинку замовляє послуги, тобто є їх замовником, а тому посилання позивача на те, що розмір послуг має бути погоджений з органами місцевої влади, не грунтуються на законодавстві. Таким чином визначений загальними зборами ОСББ розмір внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території не потребує затвердження чи погодження органами місцевого самоврядування. Судом також встановлено, що позивач також був присутній на цих загальних зборах. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На час розгляду справи зазначене рішення загальних зборів не оскаржене, в судовому порядку не визнане недійсним, також законність вказаного рішення не є предметом спору по даній справі, у звязку з чим суд не приймає до уваги посилання позивача на незаконний розмір тарифу, через відсутність кворуму на вказаних зборах. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також суд приймає до уваги заперечення з боку представника відповідача стосовно обрання позивачем способу захисту, який не передбачений діючим законодавством, з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зі змісту ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином з урахуванням аналізу вказаних норм вбачається, що такий спосіб захисту, як визнання незатвердженого тарифу по сплаті за житлово-комунальні послуги недійсним та незаконним, не передбачений діючим законодавством. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed