Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-17 00:00:00

В серпні 2011 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною продажу на підставі проведеної в рамках виконавчого провадження оцінки майна суб’єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна та виселити усіх мешканців, що проживають за адресою:м.Миколаїв. вул. Горького, 46.. Ухвалою суду залучено у якості третіх осіб [PERSON],[PERSON],[PERSON], які зареєстровані в іпотечному будинку, а також Орган опіки та піклування адміністрації Центрального району м.Миколаєва., оскільки в будинку зареєстровані малолітні діти. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник у першому судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив суд зменшити розмір пені до 5000 грн. 00 коп. та розмір відсотків до 21 401, 04 доларів США, відмовити в задоволенні позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення всіх мешканців. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце слухання справ повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні та винести рішення на розсуд суду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 6356347, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 75 000 доларів США на умовах цього Договору, а відповідач зобов’язується використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит позивачу в порядку та у строки, обумовлені цим договором. Проценти за користування кредитом:процентна ставка за користування кредитом становить 14,49 % річних. Строк повернення кредиту –не пізніше 21 жовтня 2019 року. Відповідно до п.3.1,1 Договору, відповідач зобов’язався сплатити позивачу проценти, зазначеною в п.1.3 договору, в порядку і на умовах, обумовлених п. 3.12 та 3.1.3 договору, а у випадку порушення зобов’язань з повернення кредиту-за ставкою та на умовах, зазначених в п.3.1.4 цього договору. Відповідно до п.3.2.1 Договору, відповідач зобов’язався повернути кредит частинами в розмірі та в строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в Додатку №1, який підписується сторонами і є невід’ємною частиною цього Договору. У якості забезпечення виконання зобов’язань відповідачем за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений Договір іпотеки № 6357423 від 21 квітня 2012 року,відповідно до якого предметом іпотеки є житловий будинок, загальною площею 150,5 кв. метрів, що знаходиться в м.Миколаєві по вул. Горького, будинок №46, який належить відповідачу на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 19 лютого 1996 року. За домовленістю сторін предмет іпотеки оцінено у сумі 601 960 грн. 00 коп. Відповідно до п. 1.6 іпотечного Договору, позивач має право за рахунок предмету задовольнити свої позовні вимоги за основним зобов’язанням (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, пені, штрафи та всі інші суми, передбачені кредитним договором), а також відшкодувати в повному обсязі всі свої витрати, пов’язані із реалізацією прав, що випливають із Іпотечного договору. П.4.1 Іпотечного договору, позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами. Позивач неодноразово надсилав відповідачам вимоги від 27 серпня 2009 року, 10 березня та 12 березня 2011 року про погашення заборгованості, проте відповідачі не виконали вимоги банку та не погасили заборгованість за кредитом. Відповідно до Закону України ,,Про іпотеку" від 5 червня 2003 р. (з наступними змінами) (далі Закон) майновий поручитель це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи -боржника. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобовязання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобовязанням. Згідно ст. 39 указаного Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Однак, у порушення умов договору відповідач [PERSON] своїх зобовязань за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 18 травня 2011 року утворилась заборгованість у розмірі 91 524,20 доларів США та 100 016 грн. 80 коп., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту –69 232,16 доларів США, заборгованість по процентами за користування кредитом, нарахованими станом на 18.05.2011 року – 22 292,03 доларів США, пеня, нарахована за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом –12 535,79 доларів США (що складає еквівалент за курсом НБУ –100 016 грн. 80 коп.). Разом з тим, до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки, якою є штраф та пеня, може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають, істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника, отже суд, вважає за доцільним зменшити розмір пені до 10 000 грн. 00 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 91 524,20 доларів США та 10 000 грн. 00 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають частковому задоволенню. Так, відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку з чим з [PERSON] слід стягнути заборгованість за договором № 6356347 від 21 квітня 2012 року у розмірі 91 524,20 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на час ухвалення рішення суду - 731 278 грн. 35 коп., та 10 000 грн. 20 березня 2012 року ухвалою суду призначено судова експертиза по справі щодо визначення вартості предмету іпотеки з метою чіткого зазначення в рішенні суду початкової ціни продажу будинку. Відповідно до висновку від 25.04.2012 року №125-0020 судової будівельно-технічної експертизи, ринкова вартість домоволодіння №46 по вул. Горького в м.Миколаєві складає 63812 доларів США ( еквівалент за курсом НБУ –509 858 грн. 00 коп.). Письмову вимогу від позивача про усунення порушень умов кредитного договору відповідачам з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення його мешканців в разі не повернення достроково заборгованості за кредитом було відправлено 10 та 12 березня 2011 року. За таких обставин та з урахуванням положень ст. 1054 ЦК України та ст. ст. 12, 33, 38,39 Закону України «Про іпотеку», наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки з встановленням його початкової ціни в –63812 доларів США, що складає еквівалент за курсом НБУ –509 858 грн. 00 коп., яка визначена судовою експертизою, та визначення меж заборгованості, в розмірах зазначених вище, з зазначенням її (заборгованості), відповідно до умов договору та положень ч. 3 ст. 533 ЦПК України в доларах США та з визначенням гривневого еквіваленту. Крім того, ч. 1 ст. 40 указаного Закону встановлено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Порядок дій банку після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки визначено частинами 2 і 3 цієї ж норми права: всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити вказане житло протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо у встановлений законом або інший, погоджений сторонами, строк мешканці не звільняють житло добровільно, то їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічні приписи щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому приміщенні, на яке звернуто стягнення, як на предмет іпотеки, містяться в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Таким чином, при вирішенні позову іпотекодержателя про виселення мешканців із іпотечного будинку в разі задоволення вимог про звернення стягнення на такий предмет іпотеки, суд враховує, що виселення мешканців проводиться лише в порядку, встановленому зазначеним Законом із дотриманням певних дій іпотекодержателя (банку), а саме: у разі якщо мешканці не звільнили будинок, на який звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. За такого, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог про виселення з тих підстав, що по-перше, банком не надсилалося письмової вимоги іпотекодержателя про виселення після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 45. –не можна вважати таким повідомленням, оскільки в листі містяться лише попередження про можливість реалізації іпотечного будинку в разі непогашення заборгованості). По-друге, з копії будинкової книги вбачається, що відповідачі у справі не зареєстровані в цьому будинку і не проживають в ньому, в той час як вимоги про виселення до членів їх сімей, які там дійсно проживають та зареєстровані, банком не заявлені і такі особи про звільнення будинку не попереджалися. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1820 грн. в рівних частках з кожного.

Outcome: partial