Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-17 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.03.2012р., від спільного життя мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], 21.07.2012р.н. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання до досягнення дитиною віку 3 років, в якому зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, вони проживають окремо, вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення віку 3 років, отримує державну допомогу, якої не вистачає для утримання дитини. На думку позивача, відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу, оскільки працює, отримує заробітну плату, утриманців не має. Позивач просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) на утримання дитини та у розмірі 1/4 заробітку на своє утримання. У судовому засіданні позивач підтримала свій позов, зменшила позовні вимоги в частині сплати аліментів на своє утримання до 1/6 частки з урахуванням стану здоровя відповідача, який хворіє на цукровий діабет, суду також пояснила, що деякі лікарські препарати відповідач отримує безкоштовно, її дохід складається з державної допомоги по догляду за дитиною у розмірі 894грн. на місяць, відповідач періодично надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини, однак вона бажає отримувати аліменти за судовим рішенням незалежно від бажання відповідача. З урахуванням того, що відповідач у січні та лютому 2013р. передав їй суму 1500грн., вона просить розпочати стягнення аліментів з 01.03.2013р. Відповідач до суду двічі не зявився, про дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином (ар.с.11,12,14,17), тому з урахуванням вимог ст.169 ЦПК України та думки позивача суд знайшов можливим розгляд справи без участі відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши у сукупності надані по справі докази, у тому числі свідоцтво про шлюб сторін (ар.с.6), свідоцтво про народження їх неповнолітньої дитини (ар.с.7), довідки про доходи сторін (ар.с.19-21), суд доходить висновку про задоволення позовних вимог. Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, в тому числі і шляхом виплати аліментів. Ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини. Під час розгляду справи з пояснень позивача та письмових матеріалів справи встановлено, що спільна дитина сторін знаходиться на утриманні позивача, її доходу у вигляді державної допомоги не вистачає для належного утримання дитини. Обставин, які б перешкоджали стягненню аліментів з відповідача, судом не встановлено, заперечень проти позову відповідач не надав. Таким чином, на думку суду, задоволення позовних вимог у заявленому позивачем розмірі не суперечить принципам розумності та справедливості, буде сприяти захисту інтересів неповнолітньої дитини сторін і позивача, яка здійснює догляд за дитиною, не порушить права та законні інтереси відповідача. Від відшкодування судових витрат у вигляді оплати юридичної допомоги за рахунок відповідача позивач відмовилась. Згідно ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 229грн.40коп.

Outcome: approved