Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

Позивач 06 липня 2011 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] до [PERSON], [PERSON] міської ради, третя особа: Комунальне підприємство [PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації [PERSON] обласної ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на 1/6 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22 березня 1937 року між батьком позивача [PERSON] та [PERSON] міським відділом житлового господарювання укладено договір про забудування від 11.04.1937р. за №6372 2/3. Згідно даного договору забудовникові надається під забудування земельна ділянка, що знаходиться в м. Дніпропетровську в 4 районі міліції по 6-тій Продольній вулиці за № 24, загальною площею 1000 кв.м., строком на 10 років. Згідно Генерального плану складеного 20.10.1948 року за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. 6-та Продольна, буд. 24, знаходиться житловий будинок літ. А-1 з тамбуром літ. А-1, загальна площа ділянки 1000 кв.м., площа під забудовами 60 кв.м, подвіря 127 кв.м., сад 630 та город 183 кв.м, власник [PERSON] М.Н. В подальшому вулиця Продольнаперейменована в Шишкіна. Рішенням №94 від 21.02.1974 року виконкомом Ленінської райради м. Дніпорпетровська визнано право власності [PERSON] на житловий будинок, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шишкіна, буд. 46 та дозволено збудувати жилу прибудову до жилого будинку літ. А-1 з південного боку розміром 5х4 м на підставі заяви [PERSON] про необхідність збільшення житлової площі. У 1974 році позивач самостійно, за власні кошти, збудував житловий будинок літ. Г-1 з прибудовою Г1-1, що складається з: коридору, пл.2,8 кв.м; коридору, пл. 9,4 кв.м.; житлової кімнати, пл. 5,5 кв.м.; житлової кімнати, пл.10,9 кв.м.; житлової кімнати, пл. 16,3 кв.м.; кухні, пл. 5,8 кв.м.; сан. вузла, пл. 6,2 кв.м.; загальною площею 59,6 кв.м., жилою 32,7 кв.м. та погріб з шийкою літ. Л. У 1980 році позивачем збудовано вбиральню літ. Н, у 1985 році сарай літ. З та у 2008 році збудовано навіс літ. С. Земельна ділянка була умовно поділена порівну та обидві частини були відокремлені парканом, зроблені два окремі входи на територію садиби. Спору про порядок користування земельною ділянкою не виникало. 20 листопада 1980 року померла мати позивача [PERSON], яка своїм заповітом передала право власності на належну їй Ѕ частину будинку літ. А-1 сестрі позивача [PERSON] Відповідно до запиту про поділ земельної ділянки розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шишкіна, буд. 46, 29.03.1985 року було складено акт, згідно якого ділянка за зазначеною адресою має площу 1000 кв.м, на ділянці розташовано два житлових будинки літ. А-1 та літ. Г-1. На будинок літ. А-1 є договір забудови від 22.03.1937 року, а будинок Г-1 зведено самовільно. Актом зазначено, що розподіл земельної ділянки можливий за фактичним розподілом, який вже фактично здійснено власниками, а саме: під будинок А-1 виділити земельну ділянку пл. 585 кв.м., а під будинок Г-1 415 кв.м., присвоївши йому №46-а по вул. Шишкіна. 11 лютого 1997 року помер батько позивача - [PERSON], який своїм заповітом передав право на належну йому Ѕ частину будинку А-1, сестрі позивача [PERSON]. Виходячи з наведеного позивач звернувся до суду та просив встановити в судовому порядку юридичний факт належності своїм батькам [PERSON] та [PERSON], садиби за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шишкіна, буд. 46, з наступними будівлями та спорудами: садибного житлового будинку літ.А-1 з прибудовами літ.А1-1, літ.А2-1, літ.а-1, літ.а1-1, літ.а2-1, літ.а3-1 та ганком літ. а, що складається з: - коридор, пл. 6,4 кв.м; - коридор, пл. 5,8 кв.м; - житлова кімната, пл.14,5 кв.м; - житлова кімната, пл. 19,3 кв.м; - житлова кімната, пл. 12,2 кв.м; - кухня, пл. 8,8 кв.м; - сан. вузол, пл. 5,2 кв.м; - комора, пл. 5,3 кв.м; - передпокої, пл. 10,4 кв.м; загальною площею житлового будинку літ. А-1 з прибудовами літ.А1-1, літ. 2-1, літ.а-1, літ.а1-1, літ.а2-1, літ.а3-1 87,9 кв.м., з яких жилої 46 кв.м.; житловий будинок літ. Г-1 з прибудовою літ.Г1-1 та ганком літ. г, що складається з: - коридор, пл. 2,8 кв.м; - коридор, пл. 9,4 кв.м; - житлова кімната, пл.5,5 кв.м; - житлова кімната, пл. 10,9 кв.м; - житлова кімната, пл. 16,3 кв.м; - кухня, пл. 5,8 кв.м; - сан. вузол, пл. 6,2 кв.м; загальною площею житлового будинку літ.Г-1 з прибудовою Г1-1 59,6 кв.м., з яких жилої 32,7 кв.м., гараж літ. Е, сарай літ З, погріб з шийкою літ. Д та літ. Л, вбиральня літ. М та літ. Н, душ літ. О, навіс літ. Р та навіс літ. С.. Також, просив визнати за собою право власності на самовільні забудови: житловий будинок літ. Г-1 з прибудовою літ.Г1-1 та ганком літ. г, що складається з: - коридор, пл. 2,8 кв.м; - коридор, пл. 9,4 кв.м; - житлова кімната, пл.5,5 кв.м; - житлова кімната, пл. 10,9 кв.м; - житлова кімната, пл. 16,3 кв.м; - кухня, пл. 5,8 кв.м; - сан. вузол, пл. 6,2 кв.м; загальною площею житлового будинку літ.Г-1 з прибудовою Г1-1 59,6 кв.м., з яких жилої 32,7 кв.м., сарай літ. З, погріб з шийкою літ. Л, вбиральня літ. Н та навіс літ. С. Відповідач [PERSON] та [PERSON] подали до суду зустрічну позовну заяву, в якій проти первісного позову [PERSON] не заперечують. Просили суд, визнати юридичний факт належності своїм батькам [PERSON] та [PERSON], садиби за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шишкіна, буд. 46, з наступними будівлями та спорудами, визнати право власності на садибний житловий будинок літ. А-1 з прибудовами літ. а1-1, літ.а2-1, літ.а-1, літ.а1-1, літ. а2-1, літ. а3-1 та ганком літ.а; визнати право власності на самовільні забудови: прибудова літ. а1-1, прибудова літ.а2-1, прибудова літ. а3-1, гараж літ. Е. Позивач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник позивача, діюча за довіреністю [PERSON], в судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву про розгляд справи без своєї присутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач за первісним позовом, а за зустрічним позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Представник відповідача [PERSON] за первісним позовом, а за зустрічним позивачів [PERSON] та [PERSON], діюча за довіреністю [PERSON], в судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву, в якій просила справу розглядати без своєї присутності, позовні вимоги позивача за первісним позовом визнала, а за зустрічним підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міська рада, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Третя особа, за зустрічним позовом [PERSON] державна нотаріальна контора, в особі свого представника, в судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. До суду надіслала заяву про розгляд справи без своєї присутності. Третя особа КП ДМБТІДніпропетровської обласної ради, в особі свого представника, в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, зясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлвено що на підставі договору про забудування від 22 березня 1937 року, укладеного між Міським відділом житлового господарства та [PERSON], забудовнику під забудування надається земельна ділянка, що знаходиться в м. Дніпропетровську, в 4 районі міліції 6-ті Продольній вулиці під № 24, загальним розміром 1000 кв.м. терміном на 10 років. Забудовник зобов'язується збудувати на вищевказаній ділянці будинок деревяно-мазаний вкритий залізом, сарай , вбиральню. Згідно Генерального плану від 20 жовтня 1948 року, на даній земельній ділянці знаходиться житловий будинок літ. А-1, тамбур літ. А-1, загальною площею ділянки 1000 кв.м., площа під забудовами 60 кв.м., подвіря 127 кв.м., сад 630 кв.м., город 183 кв.м., власником якої являється [PERSON] (а.с. 14-16). Пізніше вулицю 6-а Продольнаперейменовано в Шишкіна. На підставі рішення № 94 виконкому Ленінської райради депутатів трудящих від 21 лютого 1974 року Про дозвіл будівництва жилої прибудови громадянину [PERSON], проживаючому [INFO]вирішено, дозволити [PERSON] побудувати жилу прибудову до жилого будинка А-1 із північної сторони розміром 5х4 м.. Зобов'язати [PERSON] після закінчення будівництва внести зміни до генерального плану через інвентар бюро міста (а.с. 34,82). Згідно акту від 29 березня 1985 року техніком МБТІ здійснено обстеження домоволодіння №46 по вул. Шишкіна на предмет розділу земельної ділянки на два самостійні двори згідно запиту райкомунхозу від 06.07.1984р., загальна площа земельної ділянки 1000 кв.м., домоволодіння складається із двох жилих будинків А-1, на який є договір забудови від 22 березня 1937 року на ім'я [PERSON] та будинок Г-1, який збудовано самовільно. Актом зазначено, що розділ земельної ділянки можливий відповідно фактичного користування співвласників,а саме: виділити земельну ділянку площею 585 кв.м. з будинком А-1 та залишити йому № 46 по вул. Шишкіна; виділити земельну ділянку площею 415 кв.м. з будинком Г-1 та присвоїти йому №46-а по вул. Шишкіна (а.с. 92,93). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №46 по вулиці Шишкіна в м. Дніпропетровську, виготовленого 25 березня 2011 року, на земельній ділянці розташовано житлові будинки А-1, Г-1, гараж Е, сарай З, вбиральні М, Н, душ О, навіс П, Р, С, погріб з шийкою Д, Л, №1-19, І-ІІІ споруди (а.с. 17-22). У відповідності до свідоцтва про смерть серії 1-КИ №384456 від 02 березня 2011 року, [PERSON] помер 11 лютого 1997 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 400. У свідоцтві про смерть серії 1-КИ № 401460 від 29 червня 2011 року, зазначено, що [PERSON] померла 20 листопада 1980 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 6451 (а.с. 11,12). Після смерті подружжя [PERSON], належне їм майно, вони заповіли [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, а саме належну кожному з них частину будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул. Шишкіна, буд. 46 (а.с. 121,122). Довідкою від 30 червня 2011 року, видані [PERSON], в тому, що він приписаний та проживає за адресою: [INFO], з моменту свого народження по нинішній час. Також, за даною адресою прописана та проживає сестра [PERSON], із моменту свого народження і по нинішній час. Була прописана та проживала мати [PERSON], з 1937 року і по дату смерті, 20 листопада 1980 року (а.с. 43). Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже забудоване нерухоме майно. Відповідно до п. 1.6 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за № 157/6445 (із змінами та доповненнями станом на 19.05.2005 року) реєстрації підлягають права власності тільки на обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці обєкти. Також право власності на обєкти нерухомого майна провадяться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акта комісії про прийняття обєкта та введення його в експлуатацію. Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст. 1233 ЦК України, заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку він не заявив відмову від неї. На підставі викладеного,

Outcome: partial