Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 03.12.2012 року позивачка звернулася у суд з даним позовом і просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання їх дитини в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розпочинаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. Свій позов позивачка мотивує тим, що 23.04.1988 року був зареєстрований шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу вони мають дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач відмовляється утримувати власну дитину у добровільному порядку, цим самим ухиляється від виконання батьківських обовязків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Інших дітей відповідач не має. В судове засідання позивачка не зявилась, але надіслала заяву про підтримання позовних вимог та прохання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був двічі повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши фактичні обставини по справі вважає, що позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що дійсно 23.04.1988 року був зареєстрований шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НМ № 095802 від 07.02.1997 року. Відповідач вихованням та забезпеченням умов проживання дитини не займається, не надає допомоги по її утриманню, хоча являється фізично здоровою людиною. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року N 3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК, тобто не меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ від 21.04.1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. 70 Таким чином, з урахуванням матеріального стану сторін, та те що відповідач фізично здоровий, інших утриманців не має, інші обставини, що мають істотне значення відсутні, позов підлягає до задоволення. Суд,з урахуванням матеріального стану позивачки, вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дітей. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 214,60 грн. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, в розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved