Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого позивач придбав, а відповідач продав 20/100 частин житлового будинку, розташованих м. Білгород-Дністровський, вул.. Комсомольська, 51, на земельній ділянці розміром 887 кв.м., що складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», житловою площею 95,9 кв.м., загальною площею 187,8 кв.м., сараю літ. «В», гаражу літ. «Г», вбиральні літ. «Д», посилаючись на наступне. 20 травня 2004 року між позивачем та відповідачем в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу 20/100 частин житлового будинку, розташованих за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул.. Комсомольська, 51. Однак, при укладанні договору купівлі-продажу зазначеної частини будинку, сторонами була порушена його форма, не був нотаріально засвідчений через ухиляння відповідача нотаріально посвідчити договір, позивач не в змозі належним чином оформити право власності на дане майно та розпоряджатися їм, у звязку з чим він був змушений звернутися до суду з відповідним позовом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, та просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позов визнав та просив суд розглянути справу за його відсутністю. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що 20 травня 2004 року між позивачем та відповідачем в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу 20/100 частин житлового будинку, розташованих м. Білгород-Дністровський, вул.. Комсомольська, 51, на земельній ділянці розміром 887 кв.м., що складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», житловою площею 95,9 кв.м., загальною площею 187,8 кв.м., сараю літ. «В», гаражу літ. «Г», вбиральні літ. «Д». Дана частина житлового будинку належала відповідачу на праві приватної власності на підставі договору дарування від 18 липня 2003 року серії ВАМ № 195483. Сторони повністю виконали всі істотні умови договору від 20.05.2004 року, а саме: відповідач передав, а позивач прийняв у свою власність 20/100 частин житлового будинку, розташованих м. Білгород-Дністровський, вул.. Комсомольська, 51, на земельній ділянці розміром 887 кв.м., що складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», житловою площею 95,9 кв.м., загальною площею 187,8 кв.м., сараю літ. «В», гаражу літ. «Г», вбиральні літ. «Д». Сторони домовились про посвідчення вказаного договору в нотаріальному порядку протягом трьох тижнів, але не пізніше 20.06.2004 року. Відповідач всіляко ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного договору нотаріусом, пояснюючи це тим, що купівлі-продаж уже відбулася і він передав позивачу всі необхідні документи та передав вказану нерухомість позивачу у власність, і подальші дії щодо оформлення технічної документації на позивача, відповідач за необхідним не вважає. Оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення вищезазначеного договору, хоча за договором були повністю виконані всі умови угоди з обох сторін, а наслідком не посвідчення договору стала його недійсність, що на теперішній час спричиняє порушення його прав, позивач просить позов задовольнити. Так відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, суд має визнати зазначений договір дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved