overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

18 лютого 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Костянтинівської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що 8 жовтня 2011 року в с.Макорти Софіївського району Дніпропетровської області помер його батько, [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкоємне майно, що складається з жилого будинку №304 по проспекту Ломоносова в м.Костянтинівка Донецької області. Крім нього спадкоємців першої черги за законом та за заповітом після смерті батька не мається. Він у встановлений законом строк не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки батько помер в місцях позбавлення волі і про це він дізнався від матері у червні 2012 року, яка розірвала з батьком шлюб ще у 1986 році. Після цього він знаходився на заробітках у Запоріжській області і повернувся в м.Костянтинівка у наприкінці січня 2013 року. Від прийняття спадщини він не відмовлявся і не відмовляється, вважає, що термін на прийняття спадщини пропустив по зазначеній поважній причині і, тому, просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача, - Костянтинівської міської ради Донецької області, в судове засідання не явився, подав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу за його відсутності. З'ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 8 жовтня 2011 року в с.Макорти Софіївського району Дніпропетровської області помер батько позивача, [PERSON] (а.с.7). Після його смерті залишилося спадкоємне майно, що складається з жилого будинку №304 по проспекту Ломоносова в м.Костянтинівка Донецької області. Крім позивача спадкоємців першої черги за законом, а також спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] не мається (а.с.21-22). У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON], що є сином померлого [PERSON] (а.с.15), не звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, тобто не прийняв спадщину. Суд вважає, що ним строк для прийняття спадщини після смерті батька пропущений з поважної причини, оскільки батько позивача помер в місцях позбавлення волі і про це останній дізнався від матері у червні 2012 року, яка розірвала з батьком шлюб ще у 1986 році (а.с.16). Після цього [PERSON] знаходився на заробітках у Запоріжській області і повернувся в м.Костянтинівка у наприкінці січня 2013 року. У зв'язку з цим необхідно визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька у два місяці, що є достатнім строком для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

У липні 2012 року ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі проживають за адресою: [INFO], на [PERSON] відкрито особовий (укладено договір) рахунок № 522181. При перевірці дотримання вимог діючих правил користування електроенергією для населення за вказаною адресою були виявлені порушення, у звязку із чим заподіяно збиток позивачу на суму 11\~907,72 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь 11\~907,72 грн. суму збитків та судовий збір у сумі 214,60 грн. Представником позивача було подано заяву про заміну неналежних відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на належного [PERSON]. Ухвалою суду заяву представника позивача було задоволено. В судове засідання представник позивача не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи за позовом ПАТ «Миколаївобленерго» до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електроенергію. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. [PERSON] проживає за адресою: [INFO] і є споживачем ПАТ «Миколаївобленерго». На імя [PERSON] відкрито особовий рахунок № 522181. 19.04.2012 працівниками (контролерами) філії ПАТ «Миколаївобленерго», була проведена технічна перевірка та складений Акт № С-4336 про порушення Правил користування електроенергією, виражених у самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до власної електромережі поза приладом обліку з порушенням схеми підключення прихованою електропроводкою, що неможливо виявити при контрольному огляді електролічильника. 17.05.2012 вказаний Акт був розглянутий комісією та згідно Методиці затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 (яка застосовується у разі виявлення порушення ПКЕЕн) була нарахована сума збитків, яка складає 11\~907,72 грн. Згідно ч.2 ст.37 Закону України «Про електроенергетику», порушення ПКЕЕН визначено як правопорушення, а відповідно до ч. 4 ст.26 цього Закону, споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 094461 [PERSON] помер 10 січня 2009 року. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] Таким чином, посилаючись на вищевикладене, оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 214,60 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Тростянецького районного суду від 30.01.2012 року задовільнено позов [PERSON] до Верхівської сільської ради про визнання права власності. Зокрема, визнано за нею право власності на майно: житловий будиннок з господарськими спорудами, що розташований в с. Козинці , вул. Леніна, 75, Тростянецького району Вінницької області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме: просить доповнити в резолютивній частині, що вказаний житловий будинок загальною площею 50,1 кв. м. і житловою площею 37,4 кв.м. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] в судове засідання не з'явилася, в заяві суду просить заяву розглянути в її відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник Верхівської сільської ради в судове засідання не з'явився. Про розгляд заяви повідомлений, заперечень суду не надіслав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задовільненню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Тростянецького районного суду від 30.01.2013 року задовільнено позов [PERSON] до Верхівської сільської ради про визнання права власності. Визнано за нею право власності на майно: житловий будиннок з господарськими спорудами, що розташований в с. Козинці, вул. Леніна, 75, Тростянецького району. Однак, суд вирішивши питання про право, не зазначив точних розмірів відповідного житлового будинку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно експлікації внутрішніх обмірів та розрахунків загальна площа будинку - 50,1 кв. м, житлова площа - 37.4 кв. м. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обгрунтовуючи і підтримуючи який позивачка зазначає, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2012р., який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №378. Від шлюбу вони з відповідачем дітей не мають. Спільне сіменем життя у них з відповідачем не склалося, стосунки поступово погіршуються, тому вони припинили шлюбні відносини. Крім того після шлюбу вона дізналася про те, що відповідач неодноразово був засуджений за вчинення тяжкого злочину, часто вчиняє сварки та бійки. На даний час вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо і їхній шлюб існує лише формально, тому вона просить їх шлюб розірвати, крім того в своїй заяві просить розглядати справу у її відсутність, крім того просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище „Рєзнік. Відповідач в судовому засіданні не зявився, в своїй заяві на адресу суду проти розірвання шлюбу не заперечує, та просить слухати справу за його відсутності. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з тих підстав, що дійсно між сторонами укладено шлюб 01.09.2012р., який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №378(а.с.8). Однак спільне життя у сторін неможливе, шлюбні відносини сторони на даний час не підтримують, спільного господарства не ведуть, тривалий час мешкають окремо і сімя фактично розпалась. Позивачка на розлученні наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з укладенням шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.09.2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем. 23.11.2009 року у сторін народився син, [PERSON], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, оскільки між сторони фактично припинено шлюбні відносини, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість, так як інших утриманців він не має, фізично здоровий. За наведених обставин, позивач просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, змін та доповнень не має. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав суду телеграму, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено по справі, [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-АМ №059719 від 20.09.2008 року (а.с.2). Від шлюбу у подружжя народився син, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ №152406 від 03.12.2009 року (а.с.3). З довідки Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області № 135 від 15.02.2013 року вбачається, що дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує ті обставини, що відповідач фізично здоровий, працює офіційно, інших утриманців не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з суми судового збору 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду 11 січня 2013 р. з даним позовом мотивуючи тим, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони люди різних характерів та поглядів на життя, не можуть прийти до згоди при вирішенні простих побутових питань. Відповідач зраджує в подружній вірності. Від шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO] Спільне проживання з відповідачем неможливе, а тому просить, суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з"явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомила, а тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб сторін від 15 травня 2009 р., копію свідоцтва про народження дитини: [PERSON], [INFO], суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення поскільки позивач довів, що їх подружнє життя з відповідачем не склалось і збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, тому шлюб слід розірвати, а дитину залишити проживати з відповідачем. На підставі ст., ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

15.10.2012 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх - сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що з 30.11.2011 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. До реєстрації шлюбу від спільного подружнього життя в них народилися - син [PERSON], 05.11.2007 р. та дочка [PERSON], 04.12.2010 р. Відповідач останнім часом ухиляється від добровільного утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, незважаючи на те, що працює на тимчасових роботах. Пояснює це тим, що в нього на утриманні є троє інших малолітніх дітей від першого шлюбу, тому вона змушена звернутись в суд. Просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх - сина [PERSON] та дочки [PERSON] аліментів в твердій грошові сумі по 800 грн. на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову. В судовому засіданні позивач підтримала позов, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтв про народження [PERSON] народився 05.11.2007 року, [PERSON] народилася 04.12.2010 року, їх батьками є сторони по справі. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні відповідач ухиляється від виконання даного обовязку, не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дітей, матеріальне становище відповідача, відсутність у платника на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, інших обставин, що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 800 (вісімсот) гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня предявлення позову Із відповідача слід також стягнути в користь держави судовий збір в сумі 214,60 (двісті чотирнадцять гривень шістдесят копійок)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] в січні 2013 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 24 листопада 2000 року в Управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради міста Чернівці. Від вказаного шлюбу у них 02 квітня 2002 року народилась донька [PERSON]. Разом з тим, подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та введення спільного господарства, у звязку із цим у них з липня 2012 року почали постійно виникати суперечки. Відсутність взаєморозуміння та спільної думки, щодо вирішення звичайних побутових питань спонукали до повного розриву сімейних відносин. З грудня 2012 року вони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. На даний час між ними втрачено почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. Оскільки на даний час їх шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов та підтвердив викладені у ньому обставини. Просив задовольнити його в повному обсязі. Крім того, просив суд строк на примирення не надавати. Відповідачка [PERSON] під час розгляду справи позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Підтвердила, що вона з позивачем разом не проживає та не підтримуює фактичних шлюбних стосунків. Вважає, що примирення між ними неможливе. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 24 листопада 2000 року в Управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради міста Чернівці, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1617 (а.с.3). Від шлюбу у сторін 02 квітня 2002 року народилася дочка [PERSON] (а.с.5). Разом з тим, спільне життя між сторонами склалося невдало. На даний час вони проживають окремо, не ведуть господарства та не мають спільного бюджету. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.09.2009 року Чернівецьким міськвідділом РАГС, актовий запис № 1867. Посилається в позовній заяві позивач на те, що з відповідачем різні характери, що заважає нормально будувати сімейні стосунки. В наслідок цього, вони неодноразово припиняли свої подружні стосунки. Вона прийшла до висновку, що сімя розпалась і подальше подружнє життя з відповідачем є неможливим. Від даного шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON],[INFO] При проведенні судового засідання позивачка в зал судового засідання не з»явилася направила письмову заяву в якій свої позовні вимоги підтримала і просила суд їхній шлюб розірвати. Просила провести засідання у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні не з»явився, направив письмову заяву в якій позов визнав, проти його розірвання не заперечує, засідання просив провести у його відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши письмові докази, які були у справі, суд вважає, що позов обґрунтований. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дане визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси, свободи інших осіб. Суд вважає, що за такими обставинами даний шлюб слід розірвати, так як сімя розпалась остаточно і поновленню не підлягає. Шлюб між сторонами на даний час існує тільки формально і сам факт перебування їх в зареєстрованому шлюбі дає підстави сторонам для взаємних образ, скандалів і сварок. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 07.10.2006 р. взяв шлюб із відповідачем за цим позовом; подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Як зазначається позивачем при зверненні до суду сімейне життя складалося не найкращим чином, виникали суперечки, оскільки подружжя має різні погляди на життя, що призводило до сварок на побутовому рівні та негативно відображалося на вихованні дитини. Посилаючись у позові на те, що все це вплинуло на шлюбні стосунки, призвело до відчуження та втрати почуття любові та взаємної згоди, з 15.10.2011 р. втрачені усі звязки між подружжям, збереження сімї неможливо та суперечить інтересам подружжя, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує повністю. Відповідач в окремо наданій заяві просив суд розглядати справу у його відсутності, позов визнав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, беручи до уваги той факт, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи та з урахуванням заяв сторін, дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову повністю з огляду на таке. Як було встановлено судом, 07.10.2006 р. між сторонами у цій справі був зареєстрований шлюб, про що був зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя має дитину сина [PERSON], [INFO] Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, зясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що подружжя відсторонилося один від одного, шлюбні відносини подружжя припинені з 15.10.2011 р., а також дійсні причини розірвання шлюбу (різні погляди на життя, сварки), дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги наявність у подружжя неповнолітньої дитини, враховує також її інтереси та зазначає про те, що задля охорони її інтересів є кращим проживання в повній родині, і водночас зауважує, що зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, визнання позову відповідачем, спільність рішення про розірвання шлюбу тощо вочевидь свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved