Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], Кредитної спілки Фенікс-Черкасипро поділ спільного сумісного майна подружжя, вказуючи, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія 1-СР № 000294 від 26.03.2005 року, актовий запис № 400. Подружжям 08.02.2007 року за спільні кошти було придбано будинок, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Стасова, 28. Право власності на спільну нерухомість було зареєстровано за [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу будинку та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Просив поділити спільне з відповідачкою майно, шляхом стягнення з [PERSON] грошових коштів за належну йому ? частину будинку, що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Стасова, 28 в розмірі 63\~125, 00 грн., за [PERSON] визнати право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: м. Черкаси, вул. Стасова, 28. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача за довіреністю в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав та проти задоволення позову не заперечував, оскільки позивач [PERSON] не користується даним житловим будинком, а користується фактично довірителька [PERSON], тому вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Представник кредитної спілки Фенікс-Черкасине заперечував проти задоволення позову, крім того, просив суд в звязку із виконанням [PERSON] умов кредитного договору № 107К/09 від 24.12.2009 року в повному обсязі, зняти заборону на відчуження заставного майна, зазначеного в договорі іпотеки від 24.12.2009 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до \~ч. 1 \~ст. 61 ЦПК \~України \~обставини \~визнані сторонами і\~іншими особами, які беруть участь у \~справі, не \~підлягають \~доказуванню. \~ Згідно з ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія 1-СР № 000294 від 26.03.2005 року, актовий запис № 400. 08.02.2007 року сторонами за спільні кошти придбано будинок, що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Стасова, 28. Право власності на спільну нерухомість було зареєстровано за [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу будинку та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Статтею 368 ЦК України, передбачено, що спільна власність двох осіб без визначення часток кожного з них у праві спільної власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Тобто, житловий будинок, що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Стасова, 28 є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно з ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Положення статті 71 Сімейного кодексу України вказують, що майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦК України, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Положення ч. 2 ст. 325 ЦК України регламентують, що фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Аналізуючи викладене, враховуючи , що на даний час позивач не користується будинком, який розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Стасова, 28, за вказаною адресою фактично проживає відповідачка разом з сином, тому доцільно нерухомість передати у власність [PERSON], а [PERSON] виділити грошову компенсацію в розмірі ? частини вартості майна, а саме 63\~125, 00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved