Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме Договору дарування житлового будинку від 20.11.1988 року, посилаючись на те, що в даному документі його імя вказано не вірно. Замість правильного "Леонтій", зазначено "Леонід". Тому заявник вимушений звернутися до суду з заявою. У судове засідання заявник [PERSON] не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій просив задовольнити його вимоги та слухати справу за його відсутності. Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області - не забезпечили явку свого представника у судове засідання, але ними надано письмову заяву, в якій вони просили слухати справу без їх участі та винести рішення на розсуд суду. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відносно заявлених вимог заявником, необхідно зазначити, що ч.2 ст.234 ЦПК України визначено: суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 статті 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту право належності правовстановлюючих документів, особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. В обґрунтування своїх заявлених вимог, заявником до матеріалів справи додано копію паспорта серія МН № 404756 (а.с.№4-6) та копію ідентифікаційного номеру (а.с.№7), з якого судом встановлено, що паспорт та ідентифікаційний код належать [PERSON] (українською мовою). Також судом було оглянуто копію Диплома про вищу освіту, виданого Семіпалатинським державним медичним інститутом, відповідно до якого встановлено, що документ належить [PERSON] (російською мовою) (а.с.№10). З пенсійного посвідчення серії ААЖ № 763360 (а.с.№11) виданого 30.05. 2012 року Пенсійним фондом України, встановлено, що посвідчення належить [PERSON] (українською мовою). З заяви судом зясовано, що [PERSON] вимушений звернутися до суду з вказаною заявою, оскільки у майбутньому, при настанні будь-яких юридичних фактів чи подій, у разі предявлення договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори 12.11.1988 року до відповідних органів, підприємств чи установ, можуть виникнути перешкоди. Дана обставина судом була зясована відповідно до положення пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року; Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якому вказано, що при розгляді справ про встановлення факту належності правоустановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала правовстановлюючий документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи з вищевикладеного, на підставі вивчених матеріалів справи, суд вважає можливим уточнену заяву заявника задовольнити, оскільки встановлення даного факту має для нєї юридичне значення. Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Заявником при зверненні до суду було понесено судові витрати державне мито (а.с.№1). Згідно ч. 7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved