Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

В березні 2012 року позивач звернулася з позовом до суду і просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини, яка перебуває на її утриманні в розмірі 1/4 частину всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з зо березня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, шо 27 грудня 1995 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану мінського району м. Києва. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне сумісне життя у неї з відповідачем не склалося, тому вони припинили підтримувати шлюбні відносини, вести спільне господарство та стали проживати окремо один від одного з вересня 2010 року. З початку 2012 року відповідач перестав надавати матеріальну допомогу. Крім того, з поважних причин позивач на даний час не працює, тому опинилась в скрутному матеріальному становищі та не може забезпечити утримання дитини. Відповідач не приймає участі в житті дитини. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позові, та просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, проти задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини не заперечував, але був не згоден з позовом в тій частині, що не надавав матеріальної допомоги до моменту звернення позивача до суду із позовом. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, зясував наступне. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І - БК № 372369, виданого 27 грудня 1995 року відділом реєстрації актів громадянсьного стану Мінського району, 27 грудня 1995 року укладено року шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 2348. Із свідоцтва про народження серії І-БК № 387619, виданого ЗО серпня 1996 року відділом реєстрації актів громадянсьного стану Мінського району вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON] Із записів трудової книжки, виданої на імя [PERSON] та довідки Броварської обєднаної державної податкової інспекції від 22.03.2012 року вбачається, що вона на даний час не працює. Дитина [PERSON] проживає з матірю, що підтверджується актом обстеження житлових та соціальних умов, складеним 15.03.2012 року депутатом Броварської міської ради [PERSON] Згідно довідки № 210 від 04.052012 року, виданої [PERSON], він працює в Компанії «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» на посаді оператора лінії у виробниі харчової продукції (виробництво напоїв) Київського технічного підрозділу. У ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитищ досягнення нею повноліття. У ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на с дитину не може бути меншим, ніж зо % прожиткового мінімуму для дитини ВІДПОВІДІ віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи і працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішення суду від дня предявлення позову. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи встановлене, зокр матеріальне становище позивача та відповідача суд дійшов висновку, що визнання по не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. У відповідності із п. 1 ст. 367 ЦПК України, дане рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved