Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Запоріжжі про визнання права, зобовязання призначити та сплатити одноразову допомогу, вказавши на те, що 06.04.2005 року йому вперше було встановлено 60% стійкої втрати працездатності, він звернувся до відповідача за призначенням страхових виплат, йому були призначені щомісячні страхові виплати у розмірі 224.41 грн., однак одноразову виплату відділення не призначило, причину відмови обґрунтувало тим, що на момент встановлення йому стійкої втрати працездатності не діяв Закон, яким було встановлено право на такі виплати. Просить суд визнати за ним право на одноразову допомогу у звязку з нещасним випадком на виробництві, який стався 03 серпня 2000 року, зобовязати відділення призначити та сплатити йому одноразову допомогу у звязку з нещасним випадком на виробництві. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позові. Представник відповідача позов не визнала, надавши письмові заперечення проти позову. Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Повно і всебічно дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення та заперечення сторін, надавши належну юридичну оцінку всім наданим суду доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Згідно з актом про нещасний випадок № 1 від 07.08.2000 р. на підприємстві ТОВ „Укртранс-сервіс з [PERSON] 03.08.2000 року стався нещасний випадок на виробництві. 26.03.2001 р. [PERSON] встановлена третя група інвалідності від трудового каліцтва. 06.04.2005 року [PERSON] встановлено з 03 березня 2005 року 60% втрати професійної працездатності. Згідно з постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Запоріжжі від 26.05.2005 року № Т-6515 [PERSON] призначена виплата щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку у розмірі 224,41 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»від 23.09.1999 року №1105 Х1V, за яким передбачена виплата одноразової допомоги вступив в силу 01.04.2001 року. Відповідно ст.40 вищезазначеного Закону право на отримання потерпілим одноразової допомоги настає з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Позивачу встановлено вперше стійку втрату працездатності у березні 2001 року, тобто до введення в дію Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»від 23.09.1999 року №1105 Х1V, яким передбачена виплата одноразової допомоги.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Закони та підзаконні акти не мають зворотної дії в часі, тому вимоги зазначених Законів щодо виплати одноразової допомоги працівникам, які ушкодили здоровя під час виконання трудових обовязків, обовязкові для виконання після дати набрання ними чинності.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки на час встановлення стійкої втрати працездатності законодавством не передбачалася виплата одноразової допомоги, законні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] відсутні.

Outcome: dismissed