Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту, складеного на їх користь [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори 15.02.2007 р., посилаючись на те, що при виготовленні даного правоустановлюючого документу було допущено помилку в написанні дати народження заповідача, записано «[INFO]», замість вірного « [INFO]». В судовому засіданні заявник [PERSON] від свого імені та від імені довірителя [PERSON] вимоги підтримала. Заінтересована особа направила до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Суд, вислухавши пояснення заявника , дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заява обгрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правоустановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. В судовому засіданні було встановлено, 15 лютого 2007 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори було посвідчено заповіт [PERSON] , [INFO], що мешкав в [ADDRESS] на користь дочок [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, що 18 липня 2011 року [PERSON] помер . У відповідності до ст.1220 ЦК України в день смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. З роз»яснення державного нотаріуса [PERSON] встановлено, що заявники [PERSON] та [PERSON] в передбачений законом строк подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON], в результаті чого була заведена спадкова справа № 701\\2011р. Суд встановив, що державний нотаріус відмовив заявникам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті їхнього батька [PERSON] через розбіжність у даті народження спадкодавця, що вказана у заповіті та в архівній довідці. Так, в заповіті дата народження заповідача [PERSON] зазначена 26 червня 1926 року. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ОК № 222396, виданого 19.07.2011р. відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, копії актового запису про смерть № 1071 від 19.07.2011р. та повного витягу від 20.01.2012 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян дата народження померлого [PERSON] записана 26 червня 1926 року. По справі встановлено, що спадщина, що залишилася після померлого [PERSON], складається. Крім іншого, з квартири № 16 в будинку № 80 по бульвару 50-річчя перемоги\\ бувший бульвар Перемоги, буд.92-б\\ в м.Біла Церква Київської області, з якої 1\\2 частка квартири належала померлому особисто, а 1\\2 частка належала померлій 07.11.1997 р. дружині [PERSON], спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Суд встановив, що в свідоцтві про одруження [PERSON] та [PERSON] міститься виправлення в графі « дата народження чоловіка», а тому для підтвердження факту шлюбних стосунків між батьками [PERSON] звернулася з відповідною заявою до архівної установи . Згідно архівної довідки, виданої 26.06.2012 р. Державним архівом Черкаської області, [PERSON] народився 24 червня 1925 року. На підставі вищевказаної архівної довідки були внесені зміни до актового запису про смерть та актового запису про шлюб [PERSON], дата його народження вказана « 24 червня 1925 року». Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає доведеним той факт, що заповіт, посвідчений 15.02.2007 р. державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 4-657, в якому заповідачем зазначений [PERSON], [INFO], належить померлому 18 липня 2011 року [PERSON], [INFO]. Встановлення даного факту необхідне заявникам для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого батька [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved