Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-25 00:00:00

Позивач у жовтні 2011 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON], [PERSON] заборгованості на свою користь за кредитним договором № 80222-CRED від 03.08.2007 року у розмірі 107338,96 грн.; з ПАТ Акцент банк, [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 200,00 грн.; з [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 1950,00 грн. за надання юридичних послуг та витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права. Судові витрати також просив покласти на відповідачів. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2011 року позовна заява [PERSON] акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до [PERSON] акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості була задоволена. Ухвалою суду від 20 серпня 2012 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2011 року за позовною заявою [PERSON] акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до [PERSON] акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № 80222-CRED від 03.08.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит 40000 грн. зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 22,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.07.2009 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2008 року; договором поруки, укладеним з поручителем [PERSON], у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. При новому розгляді справи відповідач [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до ПАТ КБ ПриватБанк про визнання договору поруки недійсним. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаючись на те, що насправді вона ніякої згоди ні усної, ні письмової, нікому не надавала для оформлення кредиту, не підписувала ніяких кредитних договорів, не виступала ні гарантом, ні поручителем ні в кого і ні перед ніяким банком. Дійсно з грудня 2005 року по жовтень 2007 року вона працювала в салоні-магазині в м. Біла Церква Київської області, куди на вимогу власника гр.. [PERSON] здавала копії своїх документів, в т.ч. і паспорта. З [PERSON] підтримував відносини її співмешканець гр. [PERSON], що часто бував в цьому магазині, і, як виявилося пізніше на його імя в серпні 2007 року був отриманий кредит в ПАТ КБ ПриватБанк, а її анкетні дані виявилися в якості гаранта цього [PERSON] Вважає, що оскільки копії її паспорту були у розпорядженні [PERSON] то ймовірно, її співмешканець [PERSON] скористався цими документами та сфальшував укладання кредитного договору чи договору поруки з ПриватБанком , внісши туди її анкетні дані. На підтвердження того факту, що вона дійсно не підписувала ніяких договорів щодо поруки, є той беззаперечний доказ, що 14.10.2006 року я уклала шлюб та взяла прізвище свого чоловіка [PERSON] та отримала паспорт на це прізвище. Отже станом на день укладання договору на імя [PERSON] з ПАТ КБ ПриватБанком - 03.08.2007 року, вона мала паспорт на імя [PERSON], а не [PERSON] ( її дівоче прізвище), а отже вона не могла підписувати будь які договори на прізвище [PERSON]. Просила суд, визнати укладений 03.08.2007 року договір поруки № 80222 CRED П між нею та ПАТ КБ ПриватБанк - недійсним. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в задоволені зустрічної позовної заяви просив суд відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив суд в позові відмовити. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав та просив суд його задовольнити. Вказав, що оскільки [PERSON] такого договору не підписувала, підпис на цьому договорі явно не її ( до того ж не потрібні спеціальні знання, аби дійти висновку про те, що замість нього цей договір підписувала інша особа). Але вона не має наміру доводити цей факт, заявляючи клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки не має фінансової можливості сплатити винагороду експертові ( експертній установі) за відповідний висновок, та зважаючи на той факт що на день укладання договору поруки вона вже мала паспорт на імя [PERSON], а отже не могла підписувати будь-які договори на прізвище [PERSON], оскільки паспорт на імя [PERSON] вже був зданий в паспортний відділ. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Як вбачається із Постанови про відмову в порушені кримінальної справи від 07 липня 2012 року винесеною старшим оперуповноваженим СДСБЕЗ Білоцерківського МВ УМВС України в Київській області майора міліції [PERSON] місцезнаходження [PERSON] не встановлено. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги за основним позовом такими, що не підлягають задоволенню, а позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.08.2007 року між Закритим акціонерним товариством [PERSON] ПриватБанк ( правонаступник Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк ПриватБанк) та [PERSON] був укладений кредитний договір № 80222- CRED від 03.08.2007 року, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит 40\~ 000 гривень зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 22,00 % річних з кінцевим терміном повернення 24.07.2009 року. Крім того зобовязання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ( а.с.12). Як вбачається із договору поруки № 80222 CRED П від 03.08.2007 року укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк і [PERSON] зобовязання Позичальника [PERSON] були забезпечені за договором від 03.08.2007 року № 80222-cred. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія І-ОК №031482, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області 14 жовтня 2006 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис №1586 від 14 жовтня 2006 року і прізвище дружини після одруження [PERSON] ( а.с.42). Відповідно до довідки Білоцерківського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Київській області від 21.08.2012 року за №89 [PERSON] 20.10.2006 року отримала новий [NUMBER] у звязку зі зміною прізвища ( а.с.65) Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, або одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнано недійсним (оспорюваний правочин) . Оскільки договір поруки був укладений від імені [PERSON] за копією недійсного паспорту [PERSON] СМ 601815, і на час укладання договору поруки [PERSON] з 20.10.2006 року мала новий паспорт в звязку з одруженням та зміною прізвища на Столяр СМ 821342, тому суд приходить до висновку що позовні вимоги за зустрічною позовною заявою законні та підлягають задоволенню. Як вказав представник позивача у звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № 80222-CRED від 03.08.2007 року заборгованість за ним станом на 28.09.2011 р. склала 107538,96 грн., в тому числі 34562,91 грн. заборгованість за кредитом; 67617,05 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 250 грн. штраф (фіксована частина); 5109,00 грн. штраф (процентна ставка). Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до вимог ч.3 ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України визначено, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахування вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності оскільки позивачем не надано жодного доказу про те, що [PERSON] отримав кредит, так крім кредитного договору не надано жодного доказу по справі, не надано графік погашення кредиту і відсотків додаток №1 до договору, тому суд вважає, що позовні вимоги не законні та не обґрунтовані, тому задоволенню не підлягають в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України із [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК підлягає стягненню на користь [PERSON] понесені нею судові витрати по справі в розмірі 107 грн.30 коп.

Outcome: approved