Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання їх малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 14 жовтня 2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них 01 лютого 2008 року народився син - [PERSON], який є інвалідом дитинства. З огляду на те, що між ними як подружжям виникали постійні конфлікти та непорозуміння, з квітня 2012 року шлюбні відносини вони припинили, з того часу разом не проживають (проживають окремо за різними адресами) та, відповідно, спільним побутом не пов`язані і подружніх стосунків не підтримують. Разом з тим, після фактичного припинення шлюбних відносин між нею й відповідачем не було досягнуто домовленості з приводу способів виконання батьком свого обовязку утримувати сина до досягнення ним повноліття, а матеріальної допомоги на утримання своєї дитини відповідач добровільно їй не надає, хоча і знає, що [PERSON] є інвалідом дитинства. Вказує, що після припинення між сторонами подружніх стосунків дитина перебуває на її (позивачки) вихованні і проживає разом із нею. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що згідний сплачувати позивачці на дитину аліменти в розмірі ? частки від усіх видів свого заробітку (доходу), оскільки дійсно має регулярний (постійний) заробіток, як це вказує позивач, працюючи у ТзОВ РЗВА-Електрик на посаді інженера-технолога, де отримує відповідну заробітну плату. Позов визнає частково, оскільки має на утриманні (з його слів) непрацездатну матір, з якою разом проживає у двокімнатній квартирі, у звязку з чим також змушений оплачувати близько 600 грн. в місяць на оплату житлово-комунальних послуг. З`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом безспірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи (а.с.3 - 5, 7, 13), що з 14 жовтня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого в них 01 лютого 2008 року народився син - [PERSON], який є інвалідом дитинства. З квітня 2012 року позивачка та відповідач проживають окремо за різними адресами, фактично припинивши шлюбні відносини. Разом з тим, з того часу між сторонами не досягнуто домовленостей з приводу способів виконання батьками обовязку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а матеріальної допомоги на утримання свого сина відповідач позивачці добровільно не надає, так як документальних даних про це [PERSON] суду не надав. З наданої відповідачем довідки про його доходи №332 від 21.11.2012 р. вбачається, що [PERSON] має регулярний (постійний) заробіток (дохід), працюючи з 01 березня 2007 року на посаді інженера-технолога 3-ої категорії у ТзОВ РЗВА-Електрик, а відтак розмір аліментів слід визначити у частці від заробітку батька дитини. З наданої позивачем довідки про її доходи №492 від 13.08.2012 р. вбачається (а.с.6), що позивач також є працездатною, працюючи з 06.07.2011 р. на посаді касира у ПАТ Ідея Банк. Однак, розмір аліментів слід визначити в одній третій частці від усіх видів доходу їх платника, як про це просить позивач, з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, яка є інвалідом дитинства, що, відповідно, потребує значних коштів на лікування і це вбачається з наданих позивачкою копій епікризів за 2010 - 2012 роки та медичних довідок (а.с.23 - 28). Пояснення відповідача про неможливість надання ним синові утримання у належному розмірі суд оцінює критично, оскільки стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів дозволяє їх сплачувати, а інших дітей, непрацездатної дружини, батьків чи інших утриманців відповідач не має, принаймні документальних даних про це суду він не надав. Задовольняючи позов, суд виходить також з того, що підставою звернення позивачки до суду було саме невиконання відповідачем його обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обґрунтованих заперечень проти позову відповідач суду не надав. Зокрема, суд оцінює критично як голослівні, твердження [PERSON] про те, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір.

Outcome: approved