Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до про надання дозволу на оформлення проїзного документу для вивезення дитини за кордон. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка послалась на те, що з відповідачем –[PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 06 червня 2005 року. Від цього шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, господарства спільно не ведуть не спілкуються. Крім цього, відповідач не приймає участі у вихованні їх спільної дитини, її матеріальному забезпеченні, не дбає про її фізичний та духовний розвиток. На даний час позивач отримала запрошення від своєї рідної сестри, яка проживає в місті Москва, Російської Федерації, по вулиці Каспійська буд.. 2/1, кв.24, погостювати на Новорічні свята разом із донькою та розширити світогляд дитини, оскільки вона росте та потребує розвитку. А тому для оформлення документів вона звернулась до відділення паспортно-візової служби, де їй повідомили, що для оформлення та отримання дозволу на вивезення доньки за кордон, їй необхідно представити нотаріально завірену заяву - згоду батька [PERSON]. В добровільному порядку вона не може отримати таку згоду, оскільки відповідач виїхав на сезонні роботи у м. Москву, додому приїжджає дуже рідко. Просить суд надати їй дозвіл на оформлення проїзних документів на виїзд неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], за межі України до Російської Федерації без згоди її батька [PERSON], на період до досягнення дитиною 18-річного віку. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомлений у судове засідання не з’явився, заяви про відкладення справи не подав. Представник служби у справах дітей Липовецької райдержадміністрації будучи належним чином повідомлений у судове засідання не з’явився, заяви про відкладення справи не подав. Відповідно до положень ст. ст. 158 та 169 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 червня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб (а.с. 5). Від даного шлюбу вони мають спільну дитину –[PERSON], 23 вересня 2000 року (а.с. 4). Положеннями ч. 2 ст. 150 СК України визначено обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" та п. 18 "Правил оформлення та видачі паспортів громадянину України для виїзду за кордон та проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 року, якщо відсутня згода одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України, виїзд може бути дозволений на підставі рішення суду. Отже, виїзд за межі України дитини та виготовлення їй проїзного документа при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Враховуючи викладене, суд не встановив будь-яких обставин, які обмежують право виїзду неповнолітньої [PERSON] за кордон та вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved