Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПП "РА "Респект плюс" про стягнення невиплаченої заробітної плати та належне оформлення звільнення з посади. В обґрунтування своїх вимог вказував, що рішенням зборів засновників ПП "РА Респект плюс" він був призначений на посаду директора. З 31.08.2012 року на підставі Наказу №01/12-К від 30.08.2012 року позивач приступив до виконання обов'язків директора названого підприємства. Позивач 13.09.2012 року дізнався від державного реєстратора Городищенської районної адміністрації про внесення змін у державний реєстр, відповідно до якого керівником підприємства замість нього була вказана інша особа - [PERSON] Оскільки мало місце фактичне звільнення позивача з роботи без належного документального оформлення припинення з ним трудових відносин, то 25.09.2012 року [PERSON] направив на ім'я новопризначеного директора ПП "РА Респект плюс" [PERSON] звернення з вимогою про юридичне оформлення розірвання зі мною трудового договору. Відповіді на звернення позивач до цього часу не отримав. Вбачаючи у діях ПП "РА Респект плюс" порушення його трудових прав, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, яким просить зобов'язати відповідача оформити належним чином припинення з ним трудових відносин шляхом видачі наказу про звільнення з посади директора із зазначенням підстави звільнення. Також просить стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за відпрацьований період з 31.08.2012 року по 13.09.2012 року в сумі 2750 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. 16.01.2013 року позивач надав суду доповнення до позовної заяви, якою просить визнати трудові відносини між ним та ПП "РА Респект плюс" припиненими з дати внесення у вересні 2012 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб відомостей про зміну директора; визнати трудовий договір (контракт) від 30.08.2012 року розірваним достроково за ініціативою роботодавця з 13.09.2012 року; стягнути з ПП "РА Респект плюс" на користь [PERSON] заробітну плату за відпрацьований період з 31.08.2012 року по 13.09.2012 року включно в сумі 2750 грн., одноразову компенсацію в сумі 28750 грн., середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.09.2012 року по день проведення розрахунку, а якщо таке не буде зроблено до кінця судового процесу, то по день винесення судового рішення по справі, що станом на дату подання доповнення до позовної заяви складає 20050 грн., моральну шкоду за дострокове розірвання трудового договору (контракту) за ініціативи роботодавця в сумі 15000 грн. 25.01.2013 року ПП "РА Респект плюс" звернулося до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання недійсними зборів засновників ПП "РА "Респект плюс" від 23.08.2012 року, рішень прийнятих на цих зборах та про визнання недійсним трудового договору (контракту) між ПП "РА "Респект плюс" та [PERSON] від 30.08.2012 року, мотивуючи свої вимоги тим, що збори засновників, на яких вирішено питання стосовно заміни директора є незаконними, а прийняті на ньому рішення є недійсними, оскільки збори проведені за відсутності більшості співзасновників. Вказували, що трудовий договір (контракт) між ПП "РА "Респект плюс" як роботодавцем та громадянином [PERSON] як найманим працівником було підписано останнім, як з боку підприємства так і з боку найманого працівника, тобто даний громадянин вчинив правочин у своїх інтересах та стосовно себе особисто. З огляду на це, можна зробити висновок про укладення вказаного договору з порушенням нормативної заборони, встановленої ч. 3 ст. 238 ЦК України. ПП "РА "Респект плюс" також вказує, що відповідач, будучи на посаді директора займався викладацькою діяльністю та не був присутнім на роботі і не виконував свої посадові обов'язки на ПП "РА Респект плюс". Враховуючи викладене, просять визнати збори засновників ПП "РА Респект плюс" від 23.08.2012 року, на яких вирішено питання стосовно зміни директора незаконними, а прийняті рішення недійсними та визнати трудовий договір (контракт) від 30.08.2012 року недійсним. В судовому засіданні позивач та представник позивача за первісним позовом - [PERSON] позовні вимоги, доповнені зявою від 16.01.2013 року, підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Проти зустрічного позову ПП "РА "Респект плюс" заперечували. Суду пояснили, що дані спірні відносини за своєю юридичною сутністю є трудовим спором і, відповідно, регулюються КЗпП та окремими нормами Господарського Кодексу, оскільки мова йде про стягнення заробітної плати на користь особи, яка займала посаду керівника приватного підприємства. Те, що між позивачем і ПП "РА Респект плюс" виникли саме трудові відносини також визначає п. 3.2 Статуту підприємства та п. 1.2 Трудового договору (контракту) від 30.08.2012р. Тому посилання представника відповідача, які були зроблені у запереченні та у зустрічній позовній заяві, на норми ЦК, які регулюють укладення правочинів та відносини комерційного представництва є помилковим. Трудовий договір (контракт) від 30.08.2012 року є строковим трудовим договором, укладеним у письмовій формі, що відповідає вимогам чинного законодавства. Представник відповідача за первісним позовом - [PERSON] в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнав, підтримав надані суду письмові заперечення, вважає трудовий договір (контракт) від 30.08.2012 року, укладений між позивачем та ПП "РА Респект плюс" таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Свої зустрічні позовні вимоги підтримав частково, просив відмовити в частині позовних вимог про визнання незаконними зборів засновників ПП "РА Респект плюс" від 23.08.2012 року та недійсними рішень, прийнятих на цих зборах. Просив суд визнати трудовий договір (контракт) від 30.08.2012 року визнати недійсним, оскільки з огляду на те, що даний договір укладений між ПП "РА Респект плюс" (з однієї сторони) від імені якого виступав директор [PERSON] та громадянином [PERSON] (з другої сторони), можна зробити висновок про укладення вказаного договору з порушенням нормативної заборони, встановленої ч. 3 ст. 238 ЦК України, оскільки відповідач вчинив правочин у своїх інтересах та стосовно себе особисто та про те, що зазначений договір не може породжувати правових наслідків та надавати позивачу право вимоги спірної суми заборгованості із заробітної плати. Заслухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням зборів засновників ПП "РА Респект плюс" [PERSON] призначений на посаду директора, про що між сторонами укладений трудовий договір (контракт). З 31.08.2012 року на підставі Наказу №01/12-К від 30.08.2012 року приступив до виконання обов'язків директора названого підприємства. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] з 30.08.2012 року зазначений, як керівник ПП "РА Респект плюс" . 13.09.2012 року позивач дізнався від державного реєстратора Городищенської районної адміністрації про внесення змін у державний реєстр, відповідно до якого керівником підприємства замість нього вказана інша особа - [PERSON] Даний факт підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 13.09.2012 року. Направив рекомендованим листом письмове звернення на юридичну адресу підприємства щодо належного оформлення припинення трудових відносин, проте відповіді не отримав. 25.09.2012 року [PERSON] направлено на ім"я новопризначеного директора ПП "РА Респект плюс" вимогу про юридичне оформлення розірвання трудового договору, проте відповіді також отримано не було. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні достеменно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач [PERSON] перебував на посаді директора ПП "РА "Респект плюс" з 31.08.2012 року по 12.09.2012 року (10 робочих днів). Факт перебування [PERSON] на посаді керівника ПП "РА Респект плюс" достовірно засвідчує відповідний запис у державному реєстрі, який до цього часу ніким не оспорений і не скасований. У цьому ж державному реєстрі існує і запис, що засвідчує факт і дату припинення повноважень [PERSON], як директора підприємства. Згідно з п. 3.2. трудового договору (контракту) від 30.08.2012 року, укладеного між [PERSON] та ПП "РА Респект плюс", розмір щомісячного посадового окладу складає 5000 грн. Таким чином, сума невиплаченої заробітної плати позивачу становить 2500 грн. (середньоденна заробітна плата - 250 грн.* 10 робочих днів). Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.95року № 100 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" зі змінами і доповненнями в п. п. 5,8 визначено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження заробітної плати провадиться з розміру середньоденної заробітної плати; нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі передбаченому трудовим договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. У зв'язку з тим, що 13.09.2012 року саме за ініціативою ПП "РА Респект плюс" до державного реєстру було внесено відомості про припинення повноважень [PERSON], як директора, (без його заяви про звільнення), суд вважає за необхідне визнати 13.09.2012 року днем звільнення [PERSON] шляхом дострокового за ініціативою роботодавця розірвання трудового договору (контракт), що був укладений між [PERSON] і ПП "РА Респект плюс" 30.08.2012 року та визнати трудові відносини між сторонами припиненими 13.09.2012 року. Оскільки ПП "РА Респект плюс" не провело розрахунків в день звільнення [PERSON], не зробило цього після його звернення до суду, суд вважає за необхідне також стягнути з ПП "РА Респект плюс" на користь [PERSON] середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.09.2012 року по день винесення рішення, тобто за 120 роб. днів, що складає 30000 грн. Пунктом 6.3. трудового договору (контракту) від 30.08.2012 року встановлено, що у випадку дострокового розірвання договору в односторонньому порядку зі сторони роботодавця, працівнику виплачується одноразова компенсація у сумі 50 % заробітної плати, яка повинна була б бути виплачена за час роботи до закінчення дії цього договору, виходячи з посадового окладу працівника та відшкодовується моральна шкода в розмірі трьох посадових окладів. Виходячи з положень трудового договору (контракту) від 30.08.2012, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача компенсацію за дострокове розірвання контракту (30000 грн.) з виплатою моральної шкоди в розмірі встановленому цим контрактом, що складає 15000 грн. Посилання представника позивача у зустрічному позові на недійсність контракту [PERSON] через невідповідність вимогам законодавства, суд оцінює критично, оскільки всі положення цього контракту відповідають вимогам чинного трудового законодавства, а саме: його положення визначають права та обов'язки сторін, він чітко зазначає строковий характер трудових відносин, він укладений у письмовій формі, завірений підписами та печаткою підприємства. Під час розгляду справи, представником позивача за зустрічним позовом не було надано жодного доказу, який би міг стати підставою для визнання контракту недійсним. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Вважаючи доведеними позовні вимоги позивача [PERSON], суд стягує з ПП "РА Респект плюс": заробітну плату за фактично відпрацьований час в сумі 2500 грн., середню заробітну плату за затримку розрахунку при звільненні в сумі 30000 грн., компенсацію за дострокове припинення контракту з виплатою моральної шкоди в сумі 43750 грн., а всього76250 грн. та 3441 грн. судових витрат на користь держави. В задоволенні зустрічного позову ПП "РА Респект плюс" відмовити за недоведеністю.

Outcome: approved