Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-26 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), треті особи - Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції Київської області, Управління Держземагенства у Макарівському районі Київської області, в якому просила визнати за нею право власності на спадкове майно, до складу якого входить: ? частина домоволодіння, що по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,304 га за цією ж адресою. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що [INFO] року померла її бабуся - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на згадане вище нерухоме майно. Вона є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців немає. Спадщину прийняла своєчасно, оскільки на момент смерті бабусі проживала разом з нею. Проте, отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно не має змоги, оскільки правовстановлюючий документ на згадане домоволодіння спадкодавець за життя належним чином не оформила, а земельній ділянці не було присвоєно кадастровий номер, що унеможливлює отримання витягу про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, який є необхідним для вчинення нотаріальної дії. Позивач в судове засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач також надіслав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Треті особи в своїх листах просили слухати справу у відсутності їх представників. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла гр. [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії [NUMBER] від 05.05.2010 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема на ? частину домоволодіння, що по [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,304 га за цією ж адресою. Згідно заповіту, посвідченого 13.12.1988 року секретарем виконкому Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №95, який за даними сільської ради на день смерті заповідача не змінений та не скасований, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] - позивачці в справі, що також додатково підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] від 101.01.1985 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.02.2012 року, звідки вбачається зміна прізвища позивачки з «[PERSON]» на «[PERSON]». Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає, що підтверджується відповіддю Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області №68/0116 від 14.01.2014 року, де зазначено, що за даними спадкового реєстру та алфавітної книги спадкова справа до майна померлої 03.05.2010 року [PERSON] не заводилась. Позивачка спадщину після смерті гр. [PERSON] прийняла своєчасно, оскільки на час її відкриття відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] що підтверджується довідками №2086 та №2084 від 23.10.2013 р. Бишівської сільської ради Макарівського району. Проте, державний нотаріус Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області своїм листом №2632/02-31 від 29.10.2013 року відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину на ? частину домоволодіння по [ADDRESS], оскільки спадкодавець правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння за життя належним чином не оформив. Те, що ? частина домоволодіння належала померлій [PERSON], підтверджується особовим записом №58 в погосподарській книзі №3 за 2006-2010 роки Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, а також Свідоцтвом про право власності, виданим 22.12.1995 року Макарівською районною державною нотаріальною конторою, яке зареєстроване в реєстрі за №4755, та яке померла за життя не зареєструвала в установленому законом порядку в бюро технічної інвентаризації. Власником іншої ? частини даного домоволодіння відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 22.12.1995 р. Макарівською районною державною нотаріальною конторою, є відповідач в справі [PERSON], який не заперечував проти позову. Відповідно до технічного паспорту, виданого КП КОР «Північне бюро технічної інвентаризації», до складу домоволодіння за вказаною вище адресою входить: житловий будинок загальною площею 80,0 кв.м., житловою площею 69,7 кв.м. - під літерою «А», погріб під «А», веранда «а», сарай «Б», літня кухня «В», убиральня «Е», сарай «З», альтанка «К», літній душ «Л», ганок до «а», ганок до «А», вхід до підвалів до «А», доріжка І, огорожа №2, огорожа №3, вигрібна яма №4, інженерний колодязь №5, колодязь №6, ворота з хвірткою №7, хвіртка №8, огорожа №9, вартістю 186229 грн. Крім того, державний нотаріус своїм листом №2632/02-31 від 29.10.2013 року відмовив позивачу також у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,304 га, так як їй не було присвоєно кадастровий номер (на момент видачі державного акту інструкцією від 15.04.93 р. №28 та Постановою ВР України «Про оформлення державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» не було передбачено присвоєння кадастрових номерів на земельні ділянки), що унеможливлює отримання витягу про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, який є необхідним для вчинення нотаріальної дії. Те, що земельна ділянка площею 0,304 га, що розташована по [ADDRESS], з цільовим призначення для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, належала померлій [PERSON] підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії КВ №00156, виготовленого на її ім'я на підставі Рішення виконкому Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області від 26 липня 1996 року, який зареєстрований 11.02.1997 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №156. Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе його прийняти, а позов на цій підставі задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved