Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що 16.03.2011 року між ним та відповідачем був укладений договір позики коштів, відповідно до якого він передав [PERSON] грошові кошти в сумі 20000 грн., позика мала бути повернута до 17.09.2011 року. В разі неповернення коштів в зазначений строк відповідач зобов»язався сплачувати штраф в розмірі 20% від неповернутої суми, що на даний час складає 4000 грн., проценти в розмірі 12% річних від неповернутої суми за весь час прострочення, що на даний час складає 1603,08 грн. та індекс інфляції за весь час прострочення. Відповідач позику не повернув, в добровільному порядку врегулювати спір не вдалося. Просив стягнути з відповідача на його користь основний борг з урахуванням індексу інфляції в сумі 20220,98грн., штраф в сумі 4000 грн., 1603,08 грн. 12% річних на підставі ст.625 ЦК України за прострочення грошового зобовязання, а всього 25824,06 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задоволити, стягнути з відповідача борг за договором позики та судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до договору позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості ( ст.1046 ЦК України). Згідно ст.1047 договір позики укладається в письмові формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі та у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, визначеному договором (ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Обовязок позичальника сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України передбачений також ч.1 ст. 1050 ЦК України як наслідок порушення договору позичальником. Відповідно до ст.527 ЦК ч.2 кожна з сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обовязок виконується належним чином або виконання приймається належним кредитором і несе ризик непредявлення цієї вимоги. Згідно з ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Судом встановлено, що на підставі договору позики від 16.03.2011 року позивач передав [PERSON] грошові кошти в сумі 20000 грн. з кінцевим терміном повернення позики 17.09.2011 року. Підтвердженням отримання відповідачем коштів також підтверджується власноруч складеною розпискою від 16.03.2011 року. Станом на 21.06.2012 року [PERSON] не здійснив свого обовязку по поверненню позики за договором. Пункт 6.1. Договору позики від 16.03.2011 року встановлює, що при простроченні повернення позики позичальник окрім відсотків за користування чужими грошовими коштами сплачує штраф у розмірі 20 % від неповернутої суми. Пунктом 6.2. Договору позики передбачено, що при простроченні повернення позики позичальник додатково до штрафу, передбаченого п. 6.1. Договору, сплачує проценти в розмірі 12% річних від неповернутої суми за весь час прострочення. Згідно з п. 6.2.1. Договору позики у випадку прострочення повернення позики позичальник зобовязаний повернути суму позики, збільшену з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Підписання відповідачем договору позики ( розписка) підтверджують, що відповідач в повному обсязі прийняв на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Договір є обовязковим до виконання, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що між сторонами був укладений договір позики, зобов»язання за яким відповідачем не виконані, а тому борг в розмірі 25824,06 грн., що складається з 20220,98 грн. суми позики з урахуванням індексу інфляції, 1603,08 грн. 12% річних та 4000 грн. штрафу, підлягає стягненню в судовому порядку. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 258,24 грн., оскільки зазначені судові витрати понесені позивачем при подачі позову, що підтверджено документально копією квитанції №16 від 12.06.2012 року.

Outcome: approved