Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Комунальної установи «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер Запорізької обласної ради»про скасування наказу № 110 від 06.08.2012 року, а також стягнення з відповідача на свою користь витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Вона працює в КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер Запорізької обласної ради»(далі КУ «ЗОКОД»ЗОР) на посаді лікаря онколога з березня 1989 року. 01.02.1991 року була переведена на посаду лікаря онколога хірурга. З 01.03.2006 року працює на посаді онколога хірурга відділення пухлин голови та шиї. На протязі останніх двох років у позивача склалися вкрай негативні стосунки з керівництвом. 06.08.2012 року головним лікарем КУ «ЗОКОД ЗОР»був виданий наказ № 110 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Як зазначено у наказі, дисциплінарне стягнення накладено за порушення трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, положень інструкції лікаря -хірурга онколога хірургічного відділення пухлини голови та шиї. Позивач зазначає, що не допускала таких порушень. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним у позові. Крім того, позивач подала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила скасувати ще два інші накази № 166 від 12.11.2012 року, № 167 від 13.11.2012 року. У прийнятті уточненої позовної заяви позивачу було відмовлено з приводу того, що уточнена позовна заява була подана після початку розгляду справи по суті, а змінювати предмет позову позивач має право лише до початку розгляду справи по суті. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, додатково суду пояснивши, що відповідно п. 2.16. Інструкції лікаря-хірурга-онколога відділення пухлин голови та шиї лікар-хірург онколог зобовязаний нести чергування по диспансеру за графіком, затвердженим адміністрацією. 28.07.2012 року [PERSON] біля 7 години 10 хвилин залишила відділення та передала журнал чергового лікаря постовій медичній сестрі, яка потім близько 8 годин 00 хвилин передала його наступному черговому лікарю. Відсутність позивача у відділенні підтверджують лікар реаніматолог [PERSON], що було нею відображено у рапорті, та лікар інтерн [PERSON] Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючі всі надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.ст. 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно положень ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Відповідно до ст.. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до діючого КЗпП України, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності факт порушення трудової дисципліни має бути зафіксований. Згідно зі ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством. Судом встановлено, і це не заперечується сторонами, що [PERSON] працює в Комунальній установі «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер Запорізької обласної ради»на посаді лікаря хірурга онколога хірургічного відділення пухлин голови та шиї, тому суд вважає за обставину, яка відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, не підлягає додатковому доказуванню. Наказом № 110 від 06.08.2012 року «Про оголошення догани»на лікаря хірурга онколога хірургічного [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Зі змісту наказу вбачаться, що на [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, положень посадової інструкції лікаря хірурга онколога хірургічного відділення пухлин голови та шиї відповідно до ст. 147 КЗпП України, а також наказано заступнику головного лікаря з медичної частини [PERSON] розробити та надати на підпис головному лікарю положення для лікарів прийома - здавання чергування по КУ «ЗОКОД»ЗОР. Відповідно до ст. 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний: 1) роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони. Статтею 142 КЗпП України встановлено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. Відповідачем надана завірена копія Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КУ «ЗОКОД»ЗОР. Затверджені ці правила були тільки 18.06.2012 року. Докази ознайомлення позивача [PERSON] із зазначеними правилами відповідачем не надані. В той же час, як випливає з трудової книжки позивача, вона працює на посаді онколога хірурга відділення пухлин голови та шиї з 01.03.2006 року. Правил внутрішнього трудового розпорядку, які б діяли станом на 01.03.2006 року та доказів ознайомлення позивача з такими правилами відповідачем не надано. Згідно наданих пояснень та виходячи зі змісту наказу №110 від 06.08.2012 року випливає, що відповідач повязує порушення трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, положень інструкції лікаря-хірурга онколога хірургічного відділення пухлини голови та шиї з не переданням лікарем [PERSON] журналу чергового лікаря о 8 годині 00 хвилин іншому черговому лікарю особисто та з відсутністю у відділенні з 7 годин 10 хвилин до 8 годин 00 хвилин, тобто до здачі зміни. У п. 19 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КУ «ЗОКОД»ЗОР, затверджених 18.06.2012 року зазначено, що: «на безперервних роботах (стаціонарах, ургентних підрозділах поліклінік, станцій невідкладної допомоги тощо) забороняється залишати зміну до приходу працівника, який заміняє. У разі невиходу працівника, що заміняє, працівник повинен повідомити про це старшого по роботі (зміні), який зобовязаний негайно вжити заходів щодо заміни його іншим працівником». Інших положень, які б регулювали порядок передачі зміни, Правила внутрішнього трудового розпорядку не містять взагалі. Однак, із зазначеними Правилами внутрішнього трудового розпорядку позивач [PERSON] не ознайомлена. Також відповідачем не доведено порушення з боку позивача [PERSON] і Посадової інструкції лікаря-хірурга онколога хірургічного відділення пухлини голови та шиї. У судовому засіданні представник відповідача пояснював про порушення позивачем п. 2.16., але зазначений пункт зобовязує лікаря нести чергування по диспансеру за графіком, затвердженому адміністрацією. По-перше, виходячи з тесту зазначений пункту регулює чергування лікаря не по відділенню, а по всьому диспансеру взагалі. По-друге, зазначений пункт, як і уся Посадова інструкція не встановлює конкретні правила проведення такого чергування та порядок приймання-здавання чергування. Крім того, у п. 2 наказу №110 від 06.08.2012 року, яким на позивача [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення, зобовязано заступника головного лікаря з медичної частини [PERSON] розробити та надати на підпис головному лікарю положення для лікарів прийому - здавання чергування по КУ «ЗОКОД»ЗОР, що також підтверджує відсутність такого затвердженого порядку на момент чергування позивача з 27.07.2012 року на 28.07.2012 року. Таким чином, відповідачем не надано належних доказів порушення позивачем трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, положень інструкції лікаря-хірурга онколога хірургічного відділення пухлини голови та шиї. Також слід відзначити, що позивач просить скасувати наказ №110 від 06.08.2012 року, в той час, як оголошення догани позивачу [PERSON] стосується тільки пункт 1 зазначеного наказу. Пункт 2 наказу зобовязано заступника головного лікаря з медичної частини [PERSON] розробити та надати на підпис головному лікарю положення для лікарів прийому - здавання чергування по КУ «ЗОКОД»ЗОР. Тобто в зазначеній частині наказ стосується не позивача та ніяким чином не зачіпає його трудових прав. Щодо позовних вимог позивача [PERSON] до відповідача про стягнення витрат на правову допомогу, суд знаходить ці вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Суд не приймає до уваги, як належний доказ, в підтвердження зазначених вище витрат додану позивачем [PERSON] квитанцію № 105 до позовної заяви, оскільки в ній не зазначено саме по якій цивільній справі (її номер, назва тощо) надано юридичні послуги [PERSON], не наданий акти виконаних робіт. В силу Граничних розмірів компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року, граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не може перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Позивачем не було надано суду належного доказу того, що позовну заяву по цій справі складав саме адвокат [PERSON] і скільки годин вона витратили на цю роботу. Саму по собі квитанцію № 105 від 10.08.2012 року на суму оплати юридичних послуг в сумі 350 грн. суд також не може прийняти до уваги, так як в ній не зазначено, що саме по цій цивільній справі надавались юридичні послуги, які саме, і скільки часу було витрачено на їх надання. При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial