overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач свої вимоги мотивує тим, що 13.06.2008 року банк уклав з відповідачем договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит. Відповідно до умов договору відповідач мав повернути кредит, та відсотки за користування ним та комісію. Однак відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору. Станом на 13.09.2012 року відповідач має перед банком заборгованість в сумі 9121,83 грн.. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь 9121,83 грн. заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 13.06.2008 року уклали договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого відповідач отримав в кредит кошти. За умовами договору відповідач мав у встановлений строк погасити кредит, сплати відсотки та комісію. Вказані обставини підтверджуються копією договору та анкетою позичальника. . В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору і вчасно не виконав своє зобовязання Станом на 13.09.2012 року відповідач має перед банком заборгованість в сумі 9121,83 грн., яка складається з заборгованості з повернення кредиту 3490,73 грн., заборгованості зі сплати відсотків 2024,75 грн., заборгованості зі сплати комісії в сумі 3606,35 грн. та пені в сумі 348,40 грн.. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором між сторонами. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 9121,83грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 214,60 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом і просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Мотивує тим , що 11 жовтня 2009 року помер його батько [PERSON] .Після його смерті залишилась спадщина , яка складається з земельної ділянки на території Олександрівської сільської ради . Він являється спадкоємцем за законом першої черги . Крім нього спадкоємцями першої черги по закону являється відповідачі -мати [PERSON] та сестра [PERSON] Але спадщину не може оформити , так як пропустив строк для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. Строк пропустив по поважним причинам.Він з серпня 2009 року працював за межами України . Після повернення в Україну в 2012 році звертався в нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини після смерті батька, але йому було відмовлено через пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини. Тому просить встановити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач і його представник підтримали позовні вимоги , просять їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з явилася , про час розгляду справи повідомлена, направила заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов визнає. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача і його представника , відповідачки суд вважає позов підлягає задоволенню. Згідно ст.. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців , який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини , суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено що 11 жовтня 2009 року помер батько позивача - [PERSON] .Після його смерті залишилась спадщина , яка складається з земельної ділянки на території Олександрівської сільської ради . Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги . Крім нього спадкоємцями першої черги по закону являються відповідачі -мати [PERSON] та сестра [PERSON], які не претендують на спадщину..Але спадщину позивач не може оформити , так як пропустив строк для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. Строк для подачі заяви в нотаріальну контору пропустив по поважній причині , так як тривалий час знаходився за межами України з серпня 2009 року, що підтверджено в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Тому суд вважає що позивачу можливо надати додатковий строк для прийняття спадщини. В даному випадку позивачу визначений додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини терміном в 2 місяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що вступила у шлюб з відповідачем 18.09.1987 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Варвару, [INFO]. Позивачка зазначає, що шлюбні відносини припинені через сварки, втрату взаєморозуміння. З цих підстав позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення між ними не можливе. Питання майнового спору буде вирішувати в окремому порядку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позов, просила його задовольнити, після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище Ткаченкона її дівоче прізвище Кузьміна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать його підписи в повідомленні Укрпоштипро отримання судової повістки, копії позову із доданими до нього документами. Від відповідача заяви про розгляд справи у його відсутність та заперечення проти позову не надходило, причини неявки до суду ним не повідомлені. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям [PERSON] фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці, після розірвання шлюбу, змін тини та її дівоче прізвище Кузьміна. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності та ухвалити по справі заочне рішення позивачка проти такого вирішення справи не заперечувала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засідання [PERSON] зменшила позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2004 року. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому з квітня 2012 року вони припинили подружні відносини. З того ж часу відповідач регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вона працює, однак отримуваних нею коштів недостатньо для забезпечення матеріальних потреб дитини, тому просить задоволити позов. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив, що він працює і згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше передбаченого законом мінімуму. Однак, взвязку з тим, що з грудня місяця 2012 року по даний час він перебуває на лікарняному, просить нараховувати аліменти з 1 лютого 2013 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони в справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2004 року та являються батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини (а.с.3,4). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач цього обовязку в повній мірі не виконує, тому є підстави для стягнення з нього аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя дитини та її матеріальне становище, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, його регулярний дохід у виді заробітної плати і вважає можливим у відповідності до ст. 182,183 СК України стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивачка звернулася з позовом до суду 12 грудня 2012 року, тому саме з цієї дати слід стягнути аліменти з відповідача. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

11.12.2012 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 29.07.2006 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 39. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися і були припинені остаточно. Причиною розпаду сімї стало зловживання відповідачем спиртними напоями,внаслідок чого виникали постійні сварки та суперечки, що призвело до втрати взаємної поваги та любові. Позивачка до судового засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час і місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином. До суду надійшла письмова заява відповідача, за якою позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, просить справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

В листопаді 2012 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником 1/20 частки домоволодіння № 3 по вул. 7 Слобідська в м. Миколаєві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.06.2011, виданого державним нотаріусом першої державної нотаріальної контори [PERSON] У будинку також зареєстрований, але з 2001 року не проживає відповідач. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням 1/20 частки домоволодіння № 3 по вул. 7 Слобідська в м. Миколаєві. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилися, про місце й час розгляду справи 10.12.2012, 17.01.2013 повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник позивача в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи. Ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.06.2011, виданого державним нотаріусом першої державної нотаріальної контори [PERSON], належить на праві власності 1/20 частка домоволодіння № 3 по вул. 7 Слобідська в м. Миколаєві. У зазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 4), який згідно висновку по матеріалам заяви [PERSON], складеному ДІМ Центрального РВ ММУ лейтенантом міліції [PERSON], перевіреному В.о. начальника Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області полковником міліції [PERSON] 21.10.2012, за адресою: [ADDRESS] не проживає (а.с. 5). Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] не є власником приміщення, не відноситься до членів сім'ї власниці [PERSON] та не проживає з 2002 року. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК Укрїани член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вислухавши представника позивача, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

ПАТ Банк «Траст» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № R022.0010684 від 14.12.2011 в сумі 24222,27 грн. та судові витрати в сумі 242,23 грн. До суду надійшла заява представника позивача про підтримання позовних вимог в повному обсязі, розгляд справи за його відсутності та прийняття рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.12.2011 [PERSON] уклав із ПАТ Банк «Траст», кредитний договір № R022.0010684, відповідно до умов якого отримав грошові кошти на споживчі цілі в сумі 24801,24 грн. зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 3% річних та 0,99 % комісії за обслуговування кредиту строком на 48 місяців. Грошові кошти отримані [PERSON] в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №Loan-5176 від 14.12.2011. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В порушення умов договору [PERSON] зобовязання належним чином не виконує. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Станом на 10.10.2012 загальна сума заборгованості [PERSON] становить 24222,37 грн., з яких 22455,50 грн. основна сума заборгованості по кредиту, 186,24 грн. відсотки за фактичне користування кредитом, 982,12 грн. комісія за обслуговування кредиту, 598,51 грн. сума пені за прострочення платежів. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги ПАТ Банк «Траст» обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

Зважаючи на складнiсть у викладаннi повного рiшення суду, пов`язаного з потребою у обгpунтуваннi доводiв cторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхiдне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

У зв'язку зі складністю в постановленні повного судового рішення, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини на підставі ст. 209 ч. З ЦПК України та відкласти складання повного рішення на строк не більше 5 днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

12.10.2012 р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 1999 р., від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO] [PERSON] студент четвертого курсу денного відділення Миколаївського державного вищого музичного училища. Від утримання сина відповідач ухиляється та добровільно матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на викладене позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 20% від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (400 грн.), починаючи з травня 2012 р. та до закінчення сином навчання. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно Довідки ЖКП ММР «Південь» № 3927 від 19.09.2012 р., [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON], за адресою [ADDRESS]. Відповідно до Довідки № 122/2 від 10.09.2012 р. [PERSON] навчається на четвертому курсі денного відділення Миколаївського державного вищого музичного училища, навчання триває до 30 червня 2013 року. [PERSON] отримує стипендію в розмірі 550 грн. 00 коп. Позивачка [PERSON] на теперішній час не працює. Відповідач [PERSON] офіційно працює, має стабільний заробіток. Відповідно до Повідомлення ПАТ «Криворізький суриковий завод» від 04.10.2012 р. з нього утримувались аліменти по квітень 2012 р. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальній допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню. А саме з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ним навчання, починаючи з часу набрання рішенням суду законної сили. В задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача аліментів починаючи з травня 2012 р. необхідно відмовити, оскільки, всупереч вимог ч. 2 ст. 191 СК України, позивачкою не було надано суду доказів того, що в цей час вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та він ухилявся від їх оплати. Згідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі ст. ст. 191, 199, 200 СК України і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

В вересні 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 13 будинку № 56 по вул. Електронна в м. Миколаєві. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач, хоча і зареєстрований у вказаній квартирі, проте не проживає в ній більше ніж 6 місяців, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги, особистих його речей в квартирі немає. Виходячи з вищевикладеного позивачка просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житлом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про їх задоволення. Відповідач та його представник позов не визнали. Посилались на те, що позивачка чинила перешкоди у проживанні, через що відповідач був вимушений винаймати житло та мешкати у знайомих. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] відноситься до державного житлового фонду, в ній крім позивачки зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] (Довідка ЖКП ММР «Південь» від 21.09.2012 р. № 4399). Відповідно до Акту від 19.09.2012 р. та пояснень свідків у судовому засіданні, відповідач у спірній квартирі не проживає більше шести місяців (з лютого 2012 року), комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не приймає. У судовому засіданні зясовано, що відповідач дійсно в лютому 2012 року пішов жити до знайомих, проте у квартирі досі знаходяться особисті речі відповідача, після сварки позивачка змінила замки у вхідних дверях (у серпні 2012 року), ключі від яких відповідачу не дала, незважаючи на його прохання. Відповідно до ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такою, що втратила право користування ним внаслідок відсутності понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] не мешкав за зазначеною адресою на час подачі позову менш ніж 6 місяців, та з поважних причин ( через перешкоди з боку позивачки). На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: dismissed