Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-12 00:00:00

19 вересня 2012 року ПАТ „ПУМБ звернулося до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовною заявою до [PERSON], ПАТ МК «Азовсталь» про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 03 серпня 2006 року між ЗАТ «Донгорбанк, правонаступником всіх прав та зобовязань якого є ПАТ „ПУМБ та фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір № 108, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 24\~800 доларів США з процентною ставкою за строковою заборгованістю 11% річних, за простроченою заборгованістю 16% річних, строком повернення згідно Графіку з остаточною датою повернення кредиту 02 серпня 2021 року. Позивач належним чином виконав свої договірні зобовязання, передбачені Кредитним договором своєчасно та в повному обсязі надав грошові кошти [PERSON] Забезпеченням виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, є договір поруки № 108/2 від 03 серпня 2006 року між позивачем та ВАТ МК «Азовсталь», правонаступником якого є ПАТ МК «Азовсталь», яке поручилося перед Банком за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру спрямованим на забезпечення виконання основного зобовязання чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобовязання. Обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. На протязі тривалого часу свої зобовязання за кредитним договором позичальник не виконує. У звязку з чим станом на 10 вересня 2012 року включно заборгованість [PERSON] за сумою кредиту складає 17\~247, 81 доларів США. Зокрема п. 3.4.2 Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом відповідачем повинні сплачуватись проценти до 20 числа включно місяця, наступного за місяцем нарахування процентів. У звязку з нездійсненням відповідачем [PERSON] у встановлені кредитним договором строки платежів за нарахованими процентами, у нього виникла прострочена заборгованість за процентами, яка станом на 10 вересня 2012 року складає 2\~199, 64 доларів США. Згідно п. 5.1. Кредитного договору, у разі порушення відповідачем строків виконання зобовязань зі сплати процентів за користування, відповідач зобовязаний сплатити на вимогу Банку пеню у розмірі 0,01% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобовязань за кожен день прострочення. Виходячи з того, що починаючи з 10 серпня 2010 року облікова ставка НБУ становить 7,75% річних (а починаючи з 23 березня 2012 року -7,5% річних), розмір подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення становить 7,75%*2/365=0,04%. Таким чином, розрахунок пені здійснюється на суму простроченого виконанням боргового зобовязання за весь час прострочення у розмірі 0,01/% за кожен день прострочення. Пеня, нарахована за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом станом на 10 вересня 2012 року відповідачем [PERSON] не погашена, яка станом на 10 вересня 2012 року склала 59, 18 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 473,02 гривень за офіційним курсом НБУ станом на 10 вересня 2012 року - 7,99 гривень. Отже, станом на 10 вересня 2012 року відповідач [PERSON] має заборгованість перед ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором № 108 від 03 серпня 2006 року у розмірі 19\~447, 45 доларів США та 473, 02 гривень, яка складається з: 17\~247, 81 доларів США заборгованість за сумою кредиту, 2\~199,64 доларів США заборгованість за непогашеними в строк відсотками користування кредитом, 473,02 гривень сума пені за порушення строків виконання зобовязань за кредитним договором. Пунктом 3.1.5 Кредитного договору передбачено, що Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та уплати відсотків у разі невиконання ним обовязків, передбачених Кредитним договором. З метою врегулювання спору у позасудовому порядку Банком було направлено на адресу відповідача [PERSON] вимогу № MPL-44/325 від 09 листопада 2011 року про усунення порушення основного зобовязання та вимогу № MPL-44/307 від 09 листопада 2011року достроково повернути всю суму кредиту та проценти за користування кредитом. Оскільки вимоги Банку залишилися невиконаними у встановлений 30-денний строк з моменту її отримання, кредитор набув право на дострокове стягнення всієї суми заборгованості у судовому порядку, у звязку з чим звертається до суду. Просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та ПАТ МК «Азовсталь» заборгованість за кредитним договором № 108 від 03 серпня 2006 року у розмірі 19\~447, 45 доларів США та 473,02 гривень, а також судовий збір у сумі 1\~559, 16 гривень. Представник позивача ПАТ „ПУМБ [PERSON], діючий на підставі довіреності, до судового зсідання не з явився, від якого до адреси суду надійшла заява з проханням справу розглянути без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином за місцем реєстрації відповідно до діючого цивільно-процесуального законодавства, про що свідчать судові розписки. Представник відповідача ПАТ МК «Азовсталь», [PERSON], діюча на підставі довіреності, у судове засідання також не зявилася, надавши заяву з проханням справу розглянути без її участі та письмові заперечення на позов, відповідно до яких ПАТ МК «Азовсталь» заявлені щодо нього позовні вимоги не визнає повністю, та вважає їх незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог до ПАТ МК «Азовсталь» просили відмовити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 03 серпня 2006 року між ЗАТ „Донгорбанк (правонаступником всіх прав та зобовязань якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 108, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 24\~800 доларів США на придбання 2- кімнатної квартири, з процентною ставкою за строковою заборгованістю 11% річних, за простроченою заборгованістю 16% річних, строком повернення згідно Графіку з остаточною датою повернення кредиту 02 серпня 2021 року. 18 серпня 2008 року між ЗАТ „Донгорбанк (правонаступником всіх прав та зобовязань якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк») та відповідачем [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 108 від 03 серпня 2006 року, про викладення п. 3.4.2 кредитного договору № 108 від 03 серпня 2006 року у наступній редакції: «Сплачувати Банку нараховані в порядку, передбаченому п. 3.3.5 даного договору, проценти за користування кредитом до 20 числа (включно) місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також проценти за безпідставне користування кредитом у разі порушення позичальником строків повернення кредиту, виходячи зі ставок, зазначених в п. 1.1 даного договору. Сплату процентів за користування кредитом за період з 01 липня 2008 року по 31 липня 2008 року здійснити до 27 серпня 2008 року». Інші пункти кредитного договору № 108 від 03 серпня 2006 року залишено без змін. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Так, після укладення кредитний договір набув обовязкової сили для сторін і повинен виконуватись ними відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» до кредитних відносяться операції зазначені у п.3 ч.1 та у п.п. 3-7 ч.2 ст. 47 цього Закону, у тому числі розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Отже, розміщення залучених коштів шляхом надання кредитів є однією з основних банківських операцій. В розумінні ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» до коштів відносяться гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Надаючи кредит, банк розміщує залучені ним кошти, як у національній валюті (гривні) так й в іноземній валюті. Статті 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначають операції банків із розміщення залучених коштів на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. При цьому, ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено ряд обмежень і заборон, що стосується умов здійснення окремих банківських операцій. Натомість, приписи вказаної статті Закону не містять заборони на видачу кредитів у іноземній валюті (розміщення залучених коштів у іноземній валюті). Так, відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина 1 ст. 1056 ЦК України встановлює, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Одночасно, згідно до ст. 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банк не може надавати кредити під процент, ставка якого є нижчою від процентної ставки за кредитами, які бере сам банк, і процентної ставки, що виплачується ним по депозитах. Виняток можна робити лише у разі, якщо при здійсненні такої операції банк не матиме збитків. Як вбачається з матеріалів справи, при укладені кредитного договору [PERSON] були відомі усі умови договорів, зокрема процента ставка та штрафні санкції, та не існувало ніяких інших умов, які б примусили останнього прийняти умови на вкрай невигідних для себе умовах. Проте відповідачем [PERSON] неналежно виконувались умови кредитного договору. Так, згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно розрахунку суми загальної заборгованості станом на 10 вересня 2012 року, сума заборгованості за кредитом [PERSON] перед ПАТ «ПУМБ», згідно кредитного договору № 108 від 03 серпня 2006 року складає 19\~447, 45 доларів США та 473, 02 гривень, з яких: 17\~247, 81 доларів США заборгованість за сумою кредиту, 2\~199,64 доларів США заборгованість за непогашеними в строк відсотками користування кредитом, 473,02 гривень сума пені за порушення строків виконання зобовязань за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, розмір і порядок сплати процентів за договором позики встановлюється договором. Правила ст.1048 ЦК України поширюються й на кредитний договір. Пунктом 3.4.2 Кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом повинні сплачуватись відповідачем до 20 числа (включно) місяця, наступного за місяцем нарахування процентів. Відповідно до ч. 1,3 ст. 549, ч. 2 ст. 551 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення божником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 5.1. Кредитного договору, у разі порушення відповідачем строків виконання зобовязань зі сплати процентів за користування, відповідач зобовязаний сплатити на вимогу Банку пеню у розмірі 0,01% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобовязань за кожен день прострочення. 03 серпня 2006 року між ЗАТ „Донгорбанк (правонаступником всіх прав та зобовязань якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк») та відповідачем ВАТ МК «Азовсталь» (правонаступником всіх прав та зобовязань якого є ПАТ МК «Азовсталь») був укладений договір поруки № 108/2, згідно до якого поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати за виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором № 108 від 03 серпня 2006 року. Порукою забезпечується основне зобовязання боржника в частині, не забезпеченій іпотечним договором, укладеним між кредитором та боржником в забезпечення основного зобовязання. Крім того, 03 серпня 2006 року між ЗАТ „Донгорбанк (правонаступником всіх прав та зобовязань якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк») та відповідачем [PERSON] був укладений іпотечний договір. Відповідно до ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, що передбачено також кредитним договором. Так, ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що поручительство припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Пунктом 4.3 Договору поруки № 108/2 від 03 серпня 2006 року закріплено, що порука припиняється у разі погашення боржником 20% від суми кредиту за кредитним договором № 108 від 03 серпня 2006 року. Сума кредиту за договором, отримана [PERSON] складає 24\~800 доларів США, в свою чергу 20% від суми кредиту складає 4\~960 доларів США. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором, станом на 10 вересня 2012 року, [PERSON] погасив суму кредиту в розмірі 7\~552, 19 доларів США, у звязку з чим поруку ПАТ МК «Азовсталь» за кредитним договором № 108 від 03 серпня 2006 року було припинено. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Крім того, п. 1.3 договору передбачено, що порукою забезпечується основне зобовязання боржника в частині, не забезпеченою іпотечним договором, укладеним між кредитором та боржником в забезпечення основного зобовязання. При цьому п. 4.2 Договору чітко передбачено, що з метою задоволення майнових інтересів кредитора, зобовязується у першу чергу звертати стягнення на нерухоме майно, яке знаходиться в іпотеці відповідно до договору іпотеки, укладеного між кредитором та боржником в забезпечення основного зобовязання, і тільки у разі недостатності коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, кредитор має право звернутися до поручителя з вимогою про виконання поручителем зобовязання боржника в частині, не покритій після реалізації предмету іпотеки. Проте позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог до ПАТ МК «Азовсталь» не надано доказів, що ним було звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № 108/1 від 03 серпня 2006 року, укладеного в забезпечення кредитного договору № 108 від 03 серпня 2006 року, а заборгованість, що стягується, у розмірі 19\~447, 45 доларів США та 473,02 гривень є заборгованістю [PERSON], не покритою після реалізації предмету іпотеки. Таким чином, суд приходить до висновку, що поручительство ПАТ МК «Азовсталь» за належне виконання позичальником [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 108 від 03 серпня 2006 року припинено, що виключає право банку на звернення до ПАТ МК «Азовсталь» з будь-якою вимогою за зобовязаннями [PERSON] Отже, позовні вимоги ПАТ «ПУМБ», заявлені до ПАТ МК «Азовсталь» про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями [PERSON] згідно кредитного договору № 108 від 03 серпня 2006 року, не підлягають задоволенню, тому в цій частині суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити. Зокрема, положення п. 3.1.5 кредитного договору та ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачають, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Як вбачається зі статуту ПАТ «Перший український міжнародний банк», зареєстрованого Національним Банком України 18 листопада 2011 року, Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» є правонаступником за всіма правами та обовязками Закритого акціонерне товариство «Донгорбанк» (затверджено протоколом загальних зборів акціонерів № 60 від 21 жовтня 2011 року). Таким чином, судом встановлено, що у [PERSON] за кредитним договором № 108 від 03 серпня 2006 року склалася заборгованість перед ПАТ „ПУМБ у сумі 19\~447, 45 доларів США та 473, 02 гривень, з яких: 17\~247, 81 доларів США заборгованість за сумою кредиту, 2\~199,64 доларів США заборгованість за непогашеними в строк відсотками користування кредитом, 473,02 гривень сума пені за порушення строків виконання зобовязань за кредитним договором, яка підлягає стягненню безпосередньо з [PERSON] на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1559, 16 гривень, що підтверджується квитанцією, який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial