Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON]. Позивач прийняла спадщину, так як фактично вступила в управління майном, проте оформити право власності на успадковане домоволодіння № 71, що по вул. Лісова в с. Надинівка Козелецького району Чернігівської області, не має можливості, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на нього на імя [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання представник [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівськоїобласті не зявився, причини неявки суду не повідомив. За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивача та відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та відповідно до порядку, встановленого ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] померла 8 лютого 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до матеріалів спадкової справи, отриманих від Козелецької районної державної нотаріальної контори, за життя [PERSON] заповіт не складала. Відомості щодо прийняття спадщини в матеріалах спадкової справи відсутні. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. На час відкриття спадщини 8 лютого 2002 року діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року, тому до спірних правовідносин слід застосовувати норми цього кодексу. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до довідки, виданої [PERSON] сільською радою, від 18 липня 2012 року, [PERSON] вступила в управління спадковим майном до шести місяців після смерті своєї матері: проводила ремонт жилого будинку, сплачувала страхові платежі. Таким чином, позивач відповідно до діючого на момент відкриття спадщини законодавства, прийняла її шляхом вступу в управління спадковим майном, що підтверджується викладеним вище. Відповідно до довідки, виданої [PERSON] сільською радою Козелецького району Чернігівської області від 18 липня 2012 року житловий будинок № 71 по вул. Лісова в с. Надинівка був побудований та введений в експлуатацію і зареєстрований в по господарській книзі 1947 року за № 1, що відповідало діючому на той час законодавству. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою вул. Лісова, буд. № 71, побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді, він може бути обєктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на домоволодіння. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнати право власності за [PERSON] на домоволодіння № 71 по вул. Лісова в с. Надинівка Козелецького району Чернігівської області, а саме: житловий будинок (жила площа 22,4 м.кв.), сарай (дерево) - 2, погріб (цегла), огорожа, в порядку спадкування після смерті [PERSON] (померлої 8 лютого 2002 року). Таким чином, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі. В позовній заяві міститься клопотання не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved