Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-27 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] зареєстрований 09 серпня 2009 року Великоправутинською сільською радою Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 2. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, спільних дітей від цього шлюбу не має. Однак із-за розбіжностей їхніх характерів, різних поглядів на сімейне життя та ведення господарства, останнім часом у них почали виникати сварки та взаємні образи які породжують неприязні стосунки. Відповідач зловживає спиртними напоями, не бажає працювати та ухиляється від утримання сімї. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, вони давно втратили один до одного почуття любові та поваги, а тому шлюб з відповідачем необхідно розірвати. Сторони у судове засідання не прибули. Позивачка подала до суду письмову заяву, в якій, зазначивши, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду він був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2009 року (а.с.3) від шлюбу спільних дітей не мають. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачкою та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що на протязі значного періоду часу проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. В своїй письмовій заяві, позивачка наполягала на розірванні шлюбу, відповідач заперечень не подав. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сімя розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджуються належними доказами, а тому підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved