overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Марганецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 01 грудня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 270. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сімейно-шлюбні відносини припинили у грудні 2012 року. Сімейно-шлюбні відносини припинили з причини психологічної несумісності характерів та відсутності взаємо порозуміння та поваги. На даний час вони проживають окремо. Просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 01 грудня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 270. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримує свої позовні вимоги, просить розірвати шлюб. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки у судове засідання суду не повідомив. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного: Судом встановлено, що сторони з 01 грудня 2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 01 грудня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 270). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] сторони від даного шлю-бу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 цього ж Кодексу - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом про стягнення аліментів, на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав, не заперечує проти сплати аліментів на утримання дитини у розмірі, вказаному в позові. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно до свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Відповідач від утримання дитини ухиляється, добровільно матеріальної допомоги не надає. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку, що є підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як слідує з матеріалів справи та пояснень позивача, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На підставі викладеного ст. 180, 181 ч. 2, 183, Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій зазначає, що з 26 грудня 2001 року перебуває в шлюбі з відповідачем по справі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №49. Від указаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Шлюб у позивача перший, у відповідача - повторний. Сімейне життя не склалось, близько року спільно не проживають та не підтримують шлюбних стосунків, у них повна несумісність характерів, мають різні погляди на життя та родинні відносини. Шлюб носить виключно формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе і недоцільне, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати. В судове зсідання на розгляд справи позивач не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.13). Відповідач, в судове засідання на розгляд справи також не з'явився, однак надав на адресу суду нотаріально посвідчену письмову заяву (а.с.10), відповідно до якої справу просить розглянути у його відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу із [PERSON] Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований 26 грудня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №49, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). Від указаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с.7-8). Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, близько року проживають окремо, кроків до примирення не роблять, наявність неповнолітніх дітей, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі, враховуючи майновий стан сторін, покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-04 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, просить суд встановити додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Заповіт не скасовувався та не змінювався. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] і бажає прийняти спадщину, однак перешкодою до цього є те, що позивач в межах встановлених строків прийняття спадщини не звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою. Причиною цього було те, що позивач була дезінформована щодо строків прийняття спадщини. Позивач просить вважати причини пропуску строку прийняття спадщини поважними та визначити додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не звилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача - Комарівська сільська рада Галицького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився. Відповідачем подано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку що справу доцільно розглянути без участі сторін, їх представників, позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - [INFO] померла [PERSON]. Згідно наявних в матеріалах справи копій свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 18 лютого 2003 року вона є дочкою померлої [PERSON]. Згідно наявної в матеріалах справи копії заповіту від 03 березня 2012 року, спадкодавець[PERSON], все належне їй майно заповіла позивачу. Позивач вчасно не звернулась в нотаріальну контору для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки була дезінформована щодо строків прийняття спадщини, а тому суд вважає, що строк пропустила з поважних причин. Відтак позивачу слід визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] терміном 3 місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що він відповідно до рішення майнової комісії по ліквідації СГК "Бачманівка" є власником майнового паю (частини силосної ями) на суму 456 гривень. Згодом, належне йому майно, а саме силосну яму, без його згоди, згідно договору міни було передано громадянину [PERSON] взамін на металеве зерносховище (металевий ангар), яке складається з 28 металевих опор, 7 поперечних металевих балок та листів жесті, загальною площею 440,1 кв.м. Однак, вироком Шепетівського міськрайонного суду дане майно, як речовий доказ, передано у власність громадянину [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю. Просив витребувати металевий ангар із незаконного володіння [PERSON] Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечували, в обґрунтування своїх вимог посилались на те, що згідно вироку Шепетівського міськрайонного суду від 14 лютого 2013 року, вище зазначений ангар передано власнику, а саме [PERSON] оскільки директором та власником ВКФ "Украгропродукт" [PERSON] даний ангар було продано для [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились. Про місце і час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Як вбачається із матеріалів кримінальної справи № 688/454/13-к, № провадження 1-кп/688/15/13 по обвинуваченню [PERSON] за ч. 2 ст. 190 КК України та вироку Шепетівського міськрайонного суду від 14 лютого 2013 року (по даній кримінальній справі), [PERSON], являючись директором та власником ВКФ "Украгропродукт" продав металевий ангар, який знаходився в селі Плесно Шепетівського району громадянину [PERSON] за 45 тисяч гривень та 23.01.2008 року виписав йому накладну на відпуск даного ангару. В подальшому зловживаючи довірою громадянина [PERSON], незаконно заволодів його майном - ангаром, яке продав громадянину [PERSON] Громадянин [PERSON] в свою чергу уклав договір міни з ліквідаційною комісією СГК "Бачманівка" і обміняв ангар на інше майно, яке належало СГК "Бачманівка". За вищевказаним вироком речові докази: металевий ангар у вигляді 28 металевих опор, 7 поперечних металевих балок та листів жесті, загальною площею 440,1 кв.м., який знаходиться в селі Бачманівка Славутського району на відповідному зберіганні голови Бачманівської сільської ради [PERSON], передано [PERSON] Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідно правової підстави заволоділа ним. В судовому засіданні позивачем не надано підтверджуючих документів на право власності на металевий ангар, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Хоняківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи на те, що є спадкоємцем за заповітом земельної ділянки після смерті [PERSON], проте в звязку з проживанням в іншому населеному пункті не знав про смерть спадкодавця, а тому пропустив строк для подання заяви на прийняття спадщини за заповітом. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, направивши до суду письмову заяву з клопотанням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечують щодо вирішення справи в попередньому судовому засіданні. Представник відповідача Хоняківської сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду листа, в якому просить розглянути справу у відсутність представника сільської ради, не заперечують щодо задоволення позову. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи наявне відповідне повідомлення. Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, згідно поданої заяви позивача, його представника та представника сільської ради, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 22 квітня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 187745, виданого 26 квітня 2012 року Хоняківською сільською радою Славутського району Хмельницької області. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки площею 1,19 га, яка знаходиться на території Хоняківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, що підтверджується заповітом, зареєстрованим в реєстрі за № 50 від 10 лютого 2011 року. Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідності до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що в період строку, визначеного законом для прийняття спадщини, позивач не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини через те, що про смерть [PERSON] йому стало відомо від секретаря сільської ради, оскільки позивач не перебував в родинних відносинах з заповідачем та проживає в іншому населеному пункті. На думку суду зазначена причина пропуску строку на прийняття спадщини є поважною, тому слід надати позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-04 00:00:00

\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\\\-\\-\\-\\-\\-\\ На підставі ст.ст.150,164-167,243,244,247,249 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-04 00:00:00

У зв'язку з необхідністю затрати значного часу для складання повного рішення, суд на підставі ст. ст. 209, 218 ЦПК України, вважає за необхідне відкласти його складання на строк 5 днів, до 10.06.2013 року, при цьому проголосивши його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-04 00:00:00

У зв'язку зі складністю складання повного рішення, для чого потрібен значний час, суд вважає за необхідне оголосити вступну та резолютивну частину рішення, а з повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 07 червня 2013 року після 13 години.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-04 00:00:00

До Казанківського районного суду Миколаївської області звернулась [PERSON] до [PERSON], в якому посилаючись, що право власності на житлове приміщення квартиру [ADDRESS] (далі Квартира) належить їй (позивачу), відповідача [PERSON] співмешканку її внука [PERSON], за його проханням вона (позивач) 18.04.2012 року зареєструвала за своєю адресою, але [PERSON] жодного дня в квартирі не проживала і на даний час перебуває в місцях позбавлення волі, просила визнати відповідача такою, що втратила право користування житловою Квартирою. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач знаходиться в місцях позбавлення волі, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов [PERSON] визнає в повному обсязі, проти позовних вимог не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вищевказана житлова Квартира належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло серія САС № 402506 від 09.10.2009 року (а.с. 5) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 24418629 від 11.11.2009 року, реєстраційний № 28816873 (а.с. 6). [PERSON] від 04.03.2013 року, складеного депутатом Новоданилівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області [PERSON] (а.с. 9), [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], з дня реєстрації (18.04.2012 року) за вказаною адресою не проживає. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, [PERSON] є власницею Квартири та проживає в ній, відповідач в Квартирі не проживала і на даний час перебуває в місцях позбавлення волі, в Квартирі не проживає, не є власницею вказаної Квартири, а тому втратила право користування житловою Квартирою. [PERSON] ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. [PERSON] п.2 ст.167 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. При таких обставинах суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 12 в будинку № 5 по вул. Леніна в селищі Новоданилівка Казанківського району Миколаївської області. На підставі ст.167 ЖК України, ст.319 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-04 00:00:00

Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України суд відкладає складання повного рішення на строк не більше як п"ять днів з дня закінчення розгляду справи та проголошує вступну та резолютивну частини рішення. З повним рішенням сторони зможуть ознайомитись 10 червня 2013 року. Суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-04 00:00:00

Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України суд відкладає складання повного рішення на строк не більше як п"ять днів з дня закінчення розгляду справи та проголошує вступну та резолютивну частини рішення. З повним рішенням сторони зможуть ознайомитись 10 червня 2013 року. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-04 00:00:00

В лютому 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві та в ході судового засідання позивач та його представник, посилалися на те, що 12 листопада 2005 року позивач уклав шлюб з відповідачкою та проживав разом з нею до березня 2011 року. Від шлюбу мають дітей, доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачкою. На запитання позивача щодо дітей, [PERSON] пояснила, що вважає за потрібне усунути батька від виховання дітей. Просить усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей, призначити час та дні побачень з дітьми. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, 12 листопада 2005 року позивач [PERSON] одружився з відповідачкою. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу у сторін є малолітні діти, доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 29 березня 2012 року позивач звернувся до Органу опіки та піклування Індустріальної районної в м. Дніпропетровську ради з проханням про надання акту обстеження умов проживання позивача за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд. 83, к. 1, кв. 7 . Згідно акту обстеження умов проживання від 13.04.2012 року умови проживання задовільні, приміщення квартири в повній мірі відповідає гігієнічним вимогам, в наявності всі необхідні меблі, побутова техніка, для виховання та розвитку дітей (спілкування з ними) організовані всі умови. Відповідно до ч.1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з яким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 2 ст. 159 СК України передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні та систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. З урахування викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги вищевикладене та

Outcome: approved