Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-24 00:00:00

У серпні 2011 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства „Універсал Банк до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що між ним та [PERSON] 21грудня 2007 року укладено кредитний договір № CL 9831, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 36500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних з кінцевим терміном повернення до 15 грудня 2014 року. Відповідач зобовязання по кредитному договору не виконала, тому загальна сума заборгованості становить 67420,58 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовільнити позров. Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та [PERSON] 21грудня 2007 року укладено кредитний договір № CL 9831, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 36500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних з кінцевим терміном повернення до 15 грудня 2014 року. Відповідач зобовязання за зазначеним договором належним чином не виконала, тому має заборгованість 67420,58 грн., яка, згідно з розрахунком заборгованості, складається з наступного: -34664,91 грн. заборгованість по кредиту; -26101, 24 грн. відсотки; -6654,43 грн. підвищені відсотки. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів у сумі 36500,00 підтверджується випискою з її особового рахунку від 21.12.2007 року. З метою повернення боргу позивач звертався до відповідача з листом-вимогою від 23.03.2009 року. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою статті 1054 та частиною другою статті 1050 ЦК України, якими передбачено якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розтроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України Таким чином, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Outcome: approved