Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-19 00:00:00

ПАТ "Універсал Банк" звернулося до суду з вищевказаним позовом, який мотивований тим, що 15.04.2008 року між ВАТ "Банк Універсальний" (який в подальшому був перейменований на ВАТ "Універсал Банк", а потім на ПАТ "Універсал Банк") та відповідачем, як позичальником, був укладений кредитний договір № СL33485, за яким позичальник отримав кредитні кошти. Однак взяті на себе зобовязання по вказаному договору відповідач не виконав, у звязку з чим станом на 19.06.2012 року за ним утворилась заборгованість на загальну суму 26950,15 грн. Оскільки в добровільному порядку відповідач не погасив існуючу заборгованість, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі та в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково на суму основної заборгованості та відсотків за користування кредитом. Позов в частині стягнення підвищених відсотків в сумі 16449,41 грн. не визнав, та зазначив, що у звязку з сімейними обставинами він не має можливості сплатити таку суму коштів, у звязку з чим просив суд зменшити їх розмір. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 15 квітня 2008 року між сторонами у справі укладено кредитний договір № СL33485, за умовами якого Банк зобовязався надати відповідачу кредит в сумі 6500 грн., а відповідач зобовязався його погасити у встановлений строк, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених Договором, Додатком № 1 та Додатком № 2. Згідно даних умов кредит видавався на 36 місяців під тридцять шість відсотків річних. Кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 05 квітня 2011 року. Відповідно до Додатку 1 Кредитного договору відповідач зобовязаний сплачувати проценти кожного пятого числа місяця рівними частинами в сумі 296,79 грн. Крім того, п.п. 2.4 Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом понад встановлений строк (прострочення терміну сплати щомісячного платежу) встановлюється підвищена процентна ставка в розмірі 108 % річних відповідно до Додатку 1 до Договору. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). За користування чужими грошовими коштами боржник, згідно ст. 536 ЦК України, зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В порушення вимог даних норм Закону і умов Договору, відповідач отримавши від позивача кредит готівкою в сумі 6240 гривень, не виконав взятих на себе зобов`язань і станом на 19.06.2012 року за ним утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку, наданого позивачем, становить 26950,15 грн., з яких прострочена заборгованість по кредиту в сумі 6446,09 грн., відсотки в сумі 4054,65 грн. та підвищені відсотки в сумі 16449,41 грн. Доказів погашення зазначеної суми заборгованості відповідачем не надано. Відносно доводів відповідача про зменшення суми підвищених відсотків, то суд вважає за необхідне зазначити, що однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що передбачено п. 3 ч. 1 ст.3 ЦК України. В ч.1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Умови кредитного договору від 15.04.2008р. № СL33485 підписані відповідачем без застережень, а тому є обовязковими до виконання. Крім того, підвищена процентна ставка за умовами договору, на думку суду, не є видом забезпечення виконання зобовязань, а отже ч. 3 ст. 551 ЦК України в цьому випадку не може бути застосована. Враховуючи вищезазначене, а також те, що станом на дату розгляду справи в суді відповідачем не надано доказів про погашення суми заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved