Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. При цьому позивачка вказує на те, що відповідач протягом усього життя дитини не виконує своїх батьківських обов»язків по догляду за донькою, ухиляється від належного їй виховання та матеріального утримання. Всі обов»язки по утриманню та вихованню дитини змушена виконувати вона самостійно. Як зазначає [PERSON], згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва виданий 20.06.2006 року виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частині зі всіх його доходів до повноліття дитини. Проте, відповідач вказане рішення суду не виконував належним чином і станом на 01.04.2012 року має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 53097 грн. 63 коп. Посилаючись на вищевказані обставини, позивачка просить задовольнити її вимоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом розміщення друкованого оголошення у пресі - газета «Урядовий кур»єр» (а.с.31). Суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Представник Служби у справах неповнолітніх Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд про їх задоволення. Заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, заслухавши думку представника прокуратури Ущаповської О.І. та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ст.164 Сімейного Кодексу України однією з підстав, згідно якої батьки, або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, є ухилення батьків (або одного з них) від виконання своїх зобов»язань по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який розірвано між ними 30.05.2006 року (а.с.6). Від спільного життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Після розірвання шлюбу між позивачкою та [PERSON], донька сторін залишилася проживати з матір»ю - позивачкою по справі, та на даний час вони мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва виданий 20.06.2006 року виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частині зі всіх його доходів до повноліття дитини. Проте, відповідач вказане рішення суду не виконував належним чином і станом на 01.04.2012 року має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 53097 грн. 63 коп. Позивачка стверджує, що батько [PERSON] протягом усього життя дитини ніякої участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, ухиляється від належного догляду, виховання, лікування та матеріального утримання останньої, не піклується про моральний, фізичний та інтелектуальний розвиток доньки. Всі обов»язки по утриманню та вихованню дитини змушена виконувати вона самостійно. Суд вважає, що вказані доводи позивачки [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Так, як вбачається з Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для її освіти. Як вказує Пленум, зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов»язками. Як вбачається з наданої позивачкою характеристики неповнолітньої [PERSON], наданою середньою загальноосвітньою школою №300, де навчається дитина, за [PERSON] доглядає, піклується та матеріально утримує мати - [PERSON] [PERSON] у вихованні доньки участі не бере, не цікавиться її життям та здоров»ям (а.с.11). Згідно висновку Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 15.05.2012 року за № 03-1345, остання вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], (а.с.8-9). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від своїх батьківських зобов»язань по вихованню неповнолітньої доньки [PERSON], яка потребує утримання, догляду, виховання та уваги з боку обох батьків. При таких обставина суд вважає вимоги позивачки [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved