Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулася з позовом про визнання [PERSON] особою, яка втратила право користуватися житловою площею в квартирі № 57 у будинку № 30\\32 по Фонтанській дорозі в м. Одесі та усунення перешкод у користуванні квартирою № 57 у будинку № 30\\32 по Фонтанській дорозі в м. Одесі шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку з даної квартири. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У позовній заяві позивачка посилалася на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 7 липня 2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] був посвідчений договір дарування, згідно з яким [PERSON] подарував [PERSON] квартиру № 57 у будинку № 30\\32 по Фонтанській дорозі в м. Одесі. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 5 серпня 2011 року шлюб між ними розірваний, місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] визначити по її місцю проживання. З моменту посвідчення договору дарування [PERSON] у квартирі не проживає, не оплачує будь-яких комунальних платежів, однак добровільно знятися з реєстрації відмовляється у звязку з чим вона вимушена була звернутися до суду. Позивачка у судове засідання не зявилася, направила заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області у судове засідання не зявився, направила заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 7 липня 2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] був посвідчений договір дарування, згідно з яким [PERSON] подарував [PERSON] квартиру № 57 у будинку № 30\\32 по Фонтанській дорозі в м. Одесі. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 5 серпня 2011 року шлюб між ними розірваний, місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] визначено по місцю проживання їх матері. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першго протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року , закріплено принцип непорушності приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності,закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати жило для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач [PERSON] у квартирі № 57 по Фонтанській дорозі в м. Одесі не проживає, що у письмовому виді підтвердили [PERSON] та [PERSON] Факт перебування [PERSON] на реєстраційному обліку за даною адресою, перешкоджає власникові даної квартири у здійсненні права власності у повному обсязі, позивачка вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважне або тимчасово. При викладених обставинах суд вважає, що позовні вимоги правомірні та обґрунтовані, регулюються нормами ст. ст. 29, 391 ЦК України та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»і підлягають задоволенню, оскільки вказана квартира належить позивачці на праві приватної власності на законних підставах, відповідач з березня 2011 року у квартирі не проживає, а тому втратив право користуватися житлової площею у даній квартирі.

Outcome: approved