Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, у якому просить винести рішення, згідно якого стягнути з ПАТ Ярунська сільгосптехнікана її користь заборгованість по аліментах в розмірі 1721, 98 грн. В обґрунтування позову зазначає, що згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 10 жовтня 2011 року з [PERSON] на її користь стягувались аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON], який продовжував навчання. З 2009 року [PERSON] працював у ПАТ Ярунська сільгосптехнікана посаді слюсаря. За час роботи в ПАТ Ярунська сільгосптехніказ заробітної плати [PERSON] нараховувались аліменти згідно виконавчого листа, але останнім часом аліменти не отримувала, оскільки кошти на рахунку відповідача були відсутні. Станом на 01.07.2012 року заборгованість по аліментах становить 1721,98 грн. та в добровільному порядку відповідачем не перераховується. Враховуючи зазначені обставини, позивачка просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментах в розмірі 1721, 98 грн. Позивачка у судове засідання не зявилась, у поданій до суду заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує та просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, запереченнь проти позову та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин суд, за згодою позивачки, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 10 жовтня 2012 року з [PERSON] стягувались аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжував навчання. На підставі виконавчого листа № 2-1384/11 від 10.10.2011 року ПАТ Ярунська сільгосптехніказ заробітної плати [PERSON], який працював слюсарем на підприємстві, нараховувала аліменти в розмірі ј частини його заробітної плати починаючи з 05.09.2011 року по 30.06.2012 року (а.с.3). Як вбачається з довідки ПАТ Ярунська сільгосптехніка№ 70 від 17.07.2012 року, станом на 01 липня 2012 року за підприємством рахується заборгованість перед позивачкою по сплаті аліментів на суму 1721,98 грн. (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999 року, у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються податковими органами, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами. За змістом ч. 1 ст. 87 Закону України Про виконавче провадження№606-XIV від 21.04.1999 року, стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, зазначеної у статті 3 цього Закону, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини такої юридичної особи. За змістом статей 3, 10-11, 60 ЦПК, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що відповідач зобовязаний був нараховувати аліменти на користь позивачки із заробітної плати [PERSON] за період з 05.09.2011 року по 30.06.2012 року. Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобовязань, внаслідок чого, станом на день розгляду справи, виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 1721,98 грн., яка відповідачем в добровільному порядку не перераховується. Враховуючи вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Окрім того, судовий збір в сумі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved