Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськводоканал» про стягнення нарахованої і не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, в якій вказав, що з 11.02.2011 року по 30.06.2012 року він працював на ТОВ «Артемівськводоканал» на посаді машиніста насосних установок 2 розряду за безстроковим трудовим договором . В порушення трудового законодавства, відповідач в день звільнення, не провів з ним остаточний розрахунок та заборгованість по заробітній платі і компенсація невикористаної відпустки у розмірі 1 913,22 грн. йому сплачена не була. У зв?язку з чим, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 1 913,22 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні на день подачі позову у розмірі 14 167,42 гривень. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації рекомендованим поштовим повідомленням 8451103525242. Відповідно до ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Відповідач не скористався своїм правом щодо повідомлення про причину неявки до суду, а також заяви про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлений той факт, що позивач дійсно знаходився у трудових правовідносинах з відповідачем з 11.02.2011 року по 30.06.2012 року, та був звільнений по ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін (витяг з трудової книжки, арк.с.7). Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред?явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Але відповідач в порушення вимог ст. 116 КЗпП України не повідомив позивача [PERSON] про нараховані суми належні йому при звільнені. Крім того, [PERSON] звернувся на адресу ТОВ «Артемівськводоканал» з заявою від 30.01.2013 року про видачу йому довідки про заборгованість по заробітній платі, яка залишена відповідачем без відповіді. Згідно банківської виписки на картковий рахунок [PERSON] за період з 11.02.2011 року по 30.06.2012 року зараховано заробітної плати 26491,92 грн. Згідно відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, виданої Артемівською ОДПІ Донецької області від 19.02.2013 року з 11.02.2011 року по 30.06.2012 року нараховано заробітної плати 28671,92 грн. Середня заробітна плата на місяць 1 770,92 грн., середньоденна заробітна плата 80,50 грн. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку. Таким чином, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, з дня звільнення 30.06.2012 року по день фактичного розрахунку час подачі позову (26.02.2013), що складає: 80,50 грн. (середньоденний заробіток) х 22 в середньому робочих днів*8 місяців = 14167,36 гривень. Всього підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі (невикористана відпустка) та сума середнього заробітку за час затримання розрахунку у розмірі 16080,64 грн. Відповідно до п. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати в сумі 229,40 грн. з відповідача. Згідно статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved