Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-12 00:00:00

24 липня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Вінницького району, Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на наступне. 18 липня 2011 року померла її бабуся [PERSON] в селі Майдан, Вінницького району, Вінницької області, після смерті якої відкрилась спадщина на належний їй будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Майдан Вінницького району, Вінницької області по вул. Леніна, №45. 15 березня 1995 року [PERSON] підписала заповітне розпорядження, яким все своє майно де б воно не було і з чого воно не складалося на день її смерті заповіла [PERSON] (після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON]). Спадщина нею прийнята шляхом подання заяви до державної нотаріальної контори Вінницького району. Спадкоємців, які могли б мати право на обовязкову частку спадкового майна немає, оскільки чоловік спадкодавиці [PERSON] помер 01.01.1995 року, єдиний син [PERSON] помер 13.11.1992 року. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом їй не видано, оскільки в свідоцтві №11 від 20.09.1988 року про право власності на будинок №45, розташованого в селі Майдан Вінницького району, Вінницької області по вулиці Леніна вказано, щоданий будинок належить колгоспному двору, головою якого являється [PERSON] Фактично [PERSON] по час смерті володіла, розпоряджалась та постійно проживала у вказаному будинку на правах власника, а тому [PERSON], як спадкоємець за заповітом претендує на належне спадкодавцю майно. У звязку з цим вона звернулася до суду та просить визнати на нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок № 45 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Майдан, Вінницького району, Вінницької області по вулиці Леніна, до складу якого входять: житловий будинок під літерою А, веранда а, ганок, баня Б, сарай В, погріб п/В, огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3, криниця №4, огорожа №5, хвіртка №6, ворота №7, хвіртка №8, що раніше належав [PERSON], яка померла 18.07.2011 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради, Вінницького району, Вінницької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 18 липня 2011 року померла [PERSON] в селі Майдан, Вінницького району, Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №210302 від 22.07.2011 року, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Вінницького району, Вінницької області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №12 (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серії І-АМ №439524 від 22.04.1981 року, [PERSON] 22.04.1981 року уклала шлюб із [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №3 та змінила своє прізвище Будзінськана [PERSON](а.с. 10). Факт того, що померла [PERSON] була рідною бабусею позивача підтверджується свідоцтвом про народження позивача, серії ІІІ АМ №385394 від 18.11.1985 року (а.с. 6), свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №055505 від 14.06.2008 року, відповідно до якого позивач змінила своє прізвище Сацюкна [PERSON](а.с. 7), свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON], серії І-ЯР №722560 від 08.05.1957 року (а.с. 12). За життя [PERSON] 15.03.1995 року склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], який посвідчено секретарем Майданської сільської ради, копія якого надана суду та згідно відмітки секретаря сільської ради, заповіт не змінено та не відмінено (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Майдан, Вінницького району, Вінницької області по вулиці Леніна,45, до складу якого входять: житловий будинок під літерою А, веранда а, ганок, баня Б, сарай В, погріб п/В, огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3, криниця №4, огорожа №5, хвіртка №6, ворота №7, хвіртка №8, що належав спадкодавиці на підставі технічного паспорту на будинок, виданого КП ВООБТІвід 20.06.2012 року (а.с.16-20). Свідоцтво про право власності № 11 від 20.09.1988 року на житловий будинок, який розташований в с. Майдан по вул. Леніна, 45 видане [PERSON] як голові колгоспного двору (а.с. 15). Факт володіння , користування, розпорядження будинком №45 та належними до нього господарськими будівлями по вул. Леніна в с. Майдан, Вінницького району, Вінницької області [PERSON] також підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Вінницького району, Вінницької області за № 168 від 28.03.2012 року (а.с 26). Інших спадкоємців за законом, які б мали право на обовязкову частку в спадковому майні немає, оскільки чоловік та син спадкодавиці [PERSON] та [PERSON] померли, про що свідчать свідоцтва про смерть, серії І АМ № 304326 від 04.01.1995 року (а.с.11), та серії ІІ ГЮ №273051 від 13.11.1992 року (а.с. 13) Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], так як подала заяву до державної нотаріальної контори Вінницького району (а.с. 37). Встановленим судом обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Цивільним кодексом України, зокрема Книгою шостою Спадкове право. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, що передбачено ст. 1233 ЦК України. Відповідно до ст. 1218\~\~ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, враховуючи вищевикладені докази, також те, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, що позивач прийняв спадщину у відповідності з вимогами ЦК України, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved