overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23.08.1997 року Вказала, що від спільного подружнього життя з відповідачем у них є двоє дітей: [PERSON] та [PERSON], відповідно 2000 та [INFO], які проживають з нею. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між подружжям склалися неприязні стосунки, сторони разом не проживають, позивачу стало відомо, що відповідач фактично створив нову родину, у зв'язку з чим в сім'ї відбуваються конфлікти та сварки. Зазначила, що примирення між ними неможливе, а тому просила шлюб розірвати, дітей залишити на її вихованні. В судове засідання 24 грудня 2012 року сторони не з'явились, надали суду заяви, в яких просять розглядати справу за їх відсутності. У поданій заяві позивач позов підтримала, просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Враховуючи, що в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін, розгляд справи проведено у відсутності сторін відповідно до ст.ст. 158. 169 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріати справи, суд приходить до наступного висновку . Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 23.08.1997 року, актовий запис № 1332 /а.с. 6/. Згідно копій свідоцтв про народження батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 7, 8/. Згідно з ч. 4 ст. 1 74 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про його задоволення. Оскільки сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та мають різні погляди на сімейне життя, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 11.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1090. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє сімейне життя не склалося через несумісність характерів. Спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено. Позивач вважає подальше сімейне життя неможливим, проти примирення заперечує. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити, розглянути справу за своєї відсутності, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище Стеценко. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою визнає позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити, розглянути справу за своєї відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 179 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 11.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1090. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 204933 видане 16 квітня 2010 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 224.. Як встановлено у ході розгляду справи, подружнє сімейне життя не склалося через несумісність характерів. Спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено. Позивач вважає подальше сімейне життя неможливим, проти примирення заперечує. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, в якій посилаючись на стійке психічне захворювання її дочки [PERSON], [INFO], яке перешкоджає останній усвідомлювати значення своїх дій та здійснювати свої права, просила визнати останню недієздатною та встановити над нею опіку призначивши її опікуном. , посилаючись на обставини викладині в своїй заяві, заявлені вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити. В підтвердження вимог щодо визнання її дочки [PERSON] недієздатною заявник [PERSON] при судовому розгляді справи пояснила, що її дочка [PERSON], [INFO] з дитинства страждає на стійке психічне захворювання (помірна розумова відсталість), внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує стороннього нагляду та догляду, тому просила задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи органа опіки та піклування Новоюрївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, в судове засіданні не зявилася, втім направила на адресу суду письмову про можливість розгляду справи за її відсутності. Згідно з вказаною заявою не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] як в частині визнання громадянки [PERSON] недієздатною так і в частині призначення заявника її опікуном. Вислухавши пояснення заявника та думку прокурора, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. В силу ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно довідки МСЕК серії 10 ААА № 986415 від 28.09.2012 року (копії) [PERSON], [INFO], встановлено другу групу інвалідності загальної захворюваності. Показана лише надомна праця під наглядом. Як вбачається з акту № 777 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 05.12.2012 року [PERSON], [INFO] страждає стійким психічним розладом у формі легкої розумової відсталості до рівня вираженої дебільності, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Таким чином, суд приходе до переконання щодо наявності підстав для визнання громадянки [PERSON], [INFO], недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З подання органу опіки та піклування Новоюрївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області від 10.10.2012 року за № 476/04-04 вбачається, що громадянка [PERSON] є матірю громадянки [PERSON], [INFO], проживає разом з нею, за місцем проживання характеризується позитивно, має достатні фізичні та матеріальні можливості для виконання обовязків опікуна та забезпечення належних умов для догляду своєї дочки [PERSON] Враховуючи зазначене подання органу опіки і піклування та висновки судово-психіатричної експертизи, суд приходе до переконання щодо доцільності встановлення в інтересах [PERSON], [INFO], опіки над нею і призначення [PERSON] її опікуном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-23 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки 12456 грн. 10 коп. заборгованості по кредиту, та понесені судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказує, що 29 січня 2008 року [PERSON] отримав кредит в сумі 4656 грн., про що з ним було укладено кредитний договір № HMXRRХ 08682165 від 29.01.2008 року, згідно якого позичальник зобовязувався щомісячно сплачувати нараховані проценти і частину кредиту в терміни та розмірах не менше ніж згідно вказано у рекомендованому графіку платежів. Однак взятих на себе зобовязань відповідачка не дотрималася, тому у неї перед позивачем утворився борг вказаної вище суми. В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечують. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила, про час, день, місце судового засідання було повідомлено вчасно належним чином. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів, постановивши заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 29 січня 2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] було укладено кредитний договір № HMXRRХ 08682165, згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 4656 грн. із розрахунку 12,00 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 28.01.2009 року та зобов'язалася його сплатити за відповідним графіком погашення. Наявність заборгованості перед банком станом на 07.09.2012 року підтверджується відповідним розрахунком. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно умов кредитного договору у випадку невиконання позичальником у строк обов'язків по сплаті кредиту та відсотків банк вправі вимагати від нього незалежно від настання строку погашення кредиту погашення всієї суми кредиту, сплати заборгованості. Згідно умов договору п.5.5 термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом , винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № HMXRRХ 08682165 від 29 січня 2008 року заборгованість відповідачки вказано, що станом на 07.09.2012 року становить 12456,10 грн., яка складається: заборгованість за кредитом - 513 грн. 98 коп., заборгованість по комісії за користуванням кредитом 190 грн. 03 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг - 10682 грн. 75 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 569 грн. 34 коп. З врахуванням викладеного позов обґрунтований і підлягає задоволенню. При цьому згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Під час розгляду справи позивач позов підтримала, відповідач не визнав в повному обсязі, посилаючись на наявність інших утриманців та скрутне матеріальне становище. В останнє судове засідання сторони не з"явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо ухвалити без участі сторін. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 22 вересня 1999 року, зареєстрованому Тетерівською сільською радою Житомирської області, Житомирського району, актовий запис №15 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Відповідач, згідно довідки огляду МСЕК №126588 від 26.10.2010 року є інвалідом першої групи (а.с. 26) та перебуває на обліку в Пенсійному фонді, отримує пенсію в розмірі 699,18 грн. (а.с. 23). Відповідно до виконавчого листа від 10.10.1996 року з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на утримання дочки, [PERSON], [INFO] до 21.08.2013р. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пленум Верховного Суду України Постановою від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»роз»яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Враховуючи те, що відповідач є інвалідом 1-ї групи та має зобов»язання за іншим виконавчим листом, суд вважає, що аліменти на утримання сина мають бути встановлені в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини. Відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Отже, позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суд у, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частину. Повний текст рішення буде виготовлений 28 грудня 2012 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частину. Повний текст рішення буде виготовлений 28 грудня 2012 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-23 00:00:00

У листопаді 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 27 серпня 2010 року вона уклала шлюб із [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 504. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Створити з відповідачем міцну сімю їм не вдалося, через різні погляди на сімейне життя, права та обовязки кожного з подружжя. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання разом із відповідачем є неможливим. Просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 27 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 504. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 серпня 2010 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №\~504. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка Султанов. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи, що сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ Страхова компанія Провідна[PERSON] ( діє на підставі довіреності № 12/1089 від 12.11.2012 року) підтримала подану на канцелярію суду заяву про відвід судді Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В. посилаючись на те, що позивач у позовній заяві посилається на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17.10.2011 за справою № 3-890/11, за якою судом зазначено, що автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Вважають, що суддя Мазай Н. В. не може брати участь у розгляді даної цивільної справи і підлягає відводу, оскільки ця ж суддя розглядала в якості судді справу про адміністративне правопорушення № 3-890/11 відносно [PERSON], який є страхувальником відповідача та який на думку відповідача надав страховику неправдиві відомості про обставини цієї ДТП. По зазначеній адміністративній справі суддею Мазай було винесено постанову від 17.10.11, на яку посилається позивач в якості доказу, що тягне цивільно-правові наслідки для сторін у даній цивільній справі. Відповідач оспорює обставини ДТП про яку заявляє позивач та які розглядались суддею Мазай Н. В. під час розгляду адміністративної справи та винесення постанови. На зазначених підставах, відповідач [PERSON] СК ПРОВІДНАвважає, що зазначений факт при розгляді даної цивільної справи буде перешкоджати неупередженості судді Мазай та унеможливлювати об'єктивний розгляд даної цивільної справи. Позивач та його представник в судовому засіданні вважають, що заява не підлягає до задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши думку позивача, представника позивача, представника відповідача ПАТ Страхова компанія Провідна, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного: підстави, для відводу ( самовідводу) судді визначені ст. ст. 20, 21 ЦПК України, відповідно до яких така підстава для відводу як розгляд справи про адміністративне правопорушення, яка пов"язана з цивільною справою, яка розглядається пізніше, вказаними статтями не передбачена; жодного доказу існування будь-яких обставин, які визначені ст. ст. 20, 21 ЦПК України представником відповідача, суду не надано, а тому враховуючи вищевикладене суд вважає, що підстави, для застосування положень ст. 23 ЦПК України відсутні, а заява про відвід не підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що вона народила та виховала пятеро дітей у віці до восьми років, відтак, згідно Положення про почесні звання України, затверджене Указом Президента України від 29 червня 2001 року № 476/2001 має право на висунення кандидатури про присвоєння їй почесного звання України «Мати-героїня». Через те, що прізвище дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у свідоцтвах про їх народження і паспортах не збігаються з її прізвищем, вона позбавлена права на висунення нею документів щодо присвоєння їй почесного звання України «Мати-героїня», у звязку із чим, просила задовольнити її вимоги. В судовому засіданні представник заявниці доводи заяви підтримав з підстав зазначених у ній та просив її задовольнити. Острицька сільська рада Герцаївського району в судове засідання свого представника не направила, однак надіслала до суду листа, в якому просила розглянути справу за відсутності їх представника, проти задоволення вимог заявниці не заперечують. Заслухавши пояснення представника заявниці, вивчивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Заявниця [PERSON] згідно свідоцтва про її народження та паспорта громадянина України, народилася 26 жовтня 1949 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб, заявниця [PERSON] (дівоча Чорней) [PERSON] 12 жовтня 1975 року уклала шлюб із [PERSON] та подружжю було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 5) Як вбачається зі свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], місцем народження останніх зазначено с. Остриця Герцаївського району а батьками відповідно матірю записано [PERSON], а батьком - [PERSON] (а.с. 9, 11, 13) За показами свідка [PERSON], заявниця по справі є його матірю, а [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відповідно рідними сестрою та братом. Також має ще сестру [PERSON] та [PERSON]. Припускає, що як при його народженні так і народження сестри [PERSON] та брата [PERSON] були допущені помилки щодо написання їх прізвищ, зокрема при перекладі з російської на українську. У зміні його прізвища по відношенню до прізвища матері не зацікавлений через знаходження його у шлюбі від якого має дитину, що у свою чергу призведе до розбіжностей останніх в частині їх прізвищ. Згідно з Положення про почесні звання України, затверджене Указом Президента України від 29 червня 2001 року № 476/2001 почесне звання України «Мати-героїня» присвоюється жінкам, які народили та виховали до восьмирічного віку пятьох і більше дітей. Ураховуючи вищенаведені докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що заявниця є матірю [PERSON], народженої 16 вересня 1976 року, [PERSON], народженого 16 вересня 1978 року та [PERSON], народженого 08 листопада 1987 року в с. Остриця, Герцаівського району, Чернівецької області. Приймаючи до уваги, що встановлення факту родинних відносин, який просить встановити заявниця, має для неї юридичне значення, а саме, надає право їй на отримання почесного звання України «Мати-героїня», то її вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved