Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] в березні 2012 року звернулася до суду з позовом до відповідачів , посилаючись на те, що вона , [PERSON], перебувала у шлюбі з [PERSON], даний факт підтверджується штампом в паспорті, свідоцтвом про шлюб серія І-КЕ №265405 від 27.07.1994 року. II чоловік [PERSON] помер 25.07.2011 року, що підтверджується свідоцтво про смерть серія 1-КЕ №193623 від 27.11.2011 року. Першою Полтавською державною нотаріальною конторою за її заявою про прийняття спадщини була заведена спадкова справа після померлого [PERSON]. Згідно листа №643/0116 від 29.02.2012. року, [PERSON], зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем свого померлого чоловіка. Майном, яке залишилося після смерті чоловіка є квартира №7 в м. Полтаві по вул.. Навроцького, буд. 11. Дана квартира належала померлому чоловіку на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 28 03.1997 року Відділом приватизації житла м. Полтави. Відповідно до вказаного свідоцтва власниками квартири зазначені [PERSON] - мати чоловіка, [PERSON] - чоловік та вона - [PERSON]. 26.04.2000року вона продала свою частку квартири матері свого чоловіка [PERSON] про що зроблено відповідний запис на зворотному боці свідоцтва. Тобто після цього у [PERSON] стало 2/3 частки квартири, а у чоловіка 1/3 частка. 20.10.2001року померла мати чоловіка [PERSON] та єдиним спадкоємцем після неї було визнано [PERSON]. Як єдиному спадкоємцю йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частин квартири [ADDRESS] в м . Полтава, які належали померлій [PERSON]. Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за N23-1516 від 12.12.2003 року. Померлий чоловік позивачки не мав спеціальної освіти та не знав, що видане йому свідоцтво про справо на спадщину після 2004 року необхідно ще реєструвати в БТІ, а тому до моменту своєї смерті просто не встиг провести державну реєстрації набутої ним після смерті матері частки квартири. Згідно довідки з ЖЕД №4788 від 08.08.2011 року [PERSON] мешкав в квартирі [ADDRESS] з 1973 року по день своєї смерті і був зареєстрований один. Позивачка просила визнати за нею право власності на спірну квартиру в порядку спадкування. ^ В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Представник територіальної громади м.Полтави - Полтавської міської Ради [PERSON] просила в позові відмовити, посилаючись на те, що територіальна громада м.Полтави право власності позивачки не порушувала, спір між ними не виник, тому просила в позові до Полтавської міської ради відмовити. Представник ПП ПБТІ «Інвентаризатор» проти позову заперечив, надав суду заяву та просив справу слухати без участі представника ПП ПБТІ «Інвентаризатор». Перша Полтавська державна нотаріальна контора просила провести розгляд справ у відсутність її представника. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення вимог позивачки. Судом встановлено, що , [PERSON], перебувала у шлюбі з [PERSON], даний факт підтверджується штампом в паспорті, свідоцтвом про шлюб серія І-КЕ №265405 від 27.07.1994 року. II чоловік [PERSON] помер 25.07.2011 року, що підтверджується свідоцтво про смерть серія 1-КЕ №193623 від 27.11.2011 року. Першою Полтавською державною нотаріальною конторою за заявою позивачки про прийняття спадщини була заведена спадкова справа після померлого [PERSON]. Згідно листа №643/0116 від 29.02.2012 року, [PERSON], є єдиним спадкоємцем свого померлого чоловіка. Майном, яке залишилося після смерті чоловіка є квартира №7 в м. Полтаві по вул.. Навроцького, буд. 11. Дана квартира належала померлому чоловіку [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 2.8.03.1997 року Відділом приватизації житла м. Полтави. Відповідно до вказаного свідоцтва власниками квартири зазначені [PERSON] - мати чоловіка, [PERSON] - чоловік та позивачка [PERSON]. 26.04.2000року позивачка продала свою частку квартири матері свого чоловіка [PERSON] про що зроблено відповідний запис на зворотному боці свідоцтва. Тобто після цього у [PERSON] стало 2/3 частки квартири, а у чоловіка 1/3 частка. 20.10.2001року померла мати чоловіка [PERSON] та єдиним спадкоємцем після неї було визнано [PERSON]. Як єдиному спадкоємцю йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частин квартири [ADDRESS] в м . Полтава, які належали померлій [PERSON]. Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за N93-1516 від 12.12.2003 року. Померлий чоловік позивачки не мав спеціальної освіти та не знав, що видане йому свідоцтво про справо на спадщину після 2004 року необхідно ще реєструвати в БТІ, а тому до моменту своєї смерті просто не встиг провести державну реєстрації набутої ним після смерті матері частки квартири. Згідно довідки з ЖЕД №4788 від 08.08.2011 року [PERSON] мешкав в квартирі N97 по вул.. Навроцького, 11, в м. Полтава з 1973 року по день своєї смерті і був зареєстрований один. Відповідно до п. п. 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином закон визначає застосування норм нового Цивільного кодексу до спадкових правовідносин лише за умови, що жоден зі спадкоємців не прийняв спадщину у визначеному законом порядку до набрання чинності новим Цивільним кодексом 2003 року. За наявності факту прийняття спадщин хоча б одним із спадкоємців до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, мас застосовуватися Цивільний кодекс УРСР. Заяву про прийняття спадщини [PERSON] подав ще в червні-липні 2003 року, тобто до того як набрав чинності новий ЦК України (який набрав чинності з 01.01.2004 року). Таким чином застосування ст.. ст.. 182 та 1299 ЦК України при вирішенні даного спору - не можливе, оскільки суперечить Закону. Щодо даних правовідносин підлягають для застосування норми Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ст.. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На час дії вказаного Цивільного кодексу реєстрація права власності на спадкове майно не вимагалася. Згідно ст.. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину;!) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Після смерті чоловіка позивачка звернулася до Першої Полтавської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва на право на спадщину після померлого чоловіка.. На підставі діючого законодавства 01.02.2012 року нотаріусом було видано позивачці на руки запит про видачу витягу з єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно, який необхідне для видачі свідоцтва про право на спадщину. На запит нотаріуса Полтавським БТІ «інвентаризатор» позивачці 20.02.2012 року було надано рішення про відмову в державній реєстрації прав. Своє рішення БТІ аргументувало тим, що позивачкою для реєстрації права власності було надано свідоцтво про право на спадщину, видане на ім'я [PERSON] на 2/3 частини квартири №7 по вул.. Навроцького. Згідно ж зі свідоцтвом про смерть виданим Центральним відділом РАЦС Полтавського МУЮ, [PERSON] помер 25.07.2011 року. У разі смерті власника нерухомого майна право власності на нерухоме майно не може бути зареєстроване за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. На підставі вищевикладеного БТІ м. Полтави рекомендувало звернутися до суду для вирішення цього питання. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судовий збір за подання позовної заяви позивачкою сплачується відповідно до оцінки вартості квартири [ADDRESS], яка відповідно до звіту від 06.022012 року становить 207400,00 грн. Таким чином суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивачки.

Outcome: approved