Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона знаходиться в шлюбі з відповідачем з 13 серпня 2010 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 216. Від вказаного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який мешкає та буде проживати із нею і після розірвання шлюбу. [PERSON] зазначає, що шлюб зберегти неможливо по причині того, що у них різні характери, погляди на життя та життєві цінності, між ними не має взаєморозуміння. Відповідач безпідставно з першого дня після укладання шлюбу ображав її, вчиняв сварки, та продовжує це вчиняти по теперішній час. Вона намагалася думати, що її чоловік виправиться, але він все одно продовжує її ображати та піднімати на неї руку. Тому більше вона не може терпіти його образи та побиття, та вимушена звернутися до суду. Вважає, що за таких умов необхідним розірвати шлюб, оскільки вона не бажає його зберігати. Спору про розподіл спільного майна між ними не має. У зв'язку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, місце проживання неповнолітньої дитини встановити разом з матір'ю. Після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без її присутності, у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення на підставі наявних доказів, прізвище після розірвання шлюбу залишити - [PERSON] (а.с. 16). Відповідач у судове засідання не з'явився, але подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив справу розглянути без його присутності (а.с. 15). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 13 серпня 2010 року відділом РАЦС по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 216 (а.с. 7). Від цього шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 08 червня 2011 року відділом ДРАЦС по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 8), який проживає із матір'ю та після розірвання шлюбу залишиться проживати із нею. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], встановити разом з матір'ю [PERSON]. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved