Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

22.11.2012 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу; стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття; визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення шлюбних відносин; на невиконання відповідачем своїх батьківських обовязків по утриманню дочки; на невизнання відповідачем її права на спірну квартиру як на спільне майно подружжя. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. У звязку з цим суд, за згодою позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 22.03.2000 року, від якого мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З 2011 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки позивач не бажає подальшого збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, їхній шлюб підлягає розірванню. Відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини. Як убачається з пояснень позивача, відповідач працює в Ісламській [PERSON], проте, він не повідомляє де саме працює, а також підставу працевлаштування. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу положень статті 181 цього Кодексу способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 184 Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину якого одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи наведені вимоги закону, відсутність відомостей про місце роботи відповідача та наявність у нього регулярного заробітку, суд погоджується з доводами позивача про необхідність стягнення з відповідача на її користь аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. Судом встановлено, що в період шлюбу з позивачем, відповідачем придбано за договором купівлі-продажу від 10.10.2002 року однокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 11). За приписами частини 1 статті 60, частини 1 статті 70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав в поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У звязку з тим, що відповідач не визнає право позивача на вказану квартиру, і, як слідує з пояснень останньої, неодноразово виганяв її з квартири, позовна вимога про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірної квартири є такою, що ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved