Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

У грудні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Великосолтанівської сільської ради Київської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку розташовану на території Великосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області після смерті її чоловіка [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначає,що [INFO] помер її чоловік [PERSON] після його смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 0,062 га, що розташована в с. Хлепча Васильківського району Київської області та входила до складу садового товариства «Цукоренерго». Дану земельну ділянку він отримав в спадок після смерті його матері. Після смерті спадкодавця позивачка звернулися до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини на вказану земельну ділянку та отримала відмову в зв`язку з тим, що за життя померлий [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку не зареєстрував в Управлінні Держкомзему у Васильківському районі. Посилаючись на зазначене, позивачка просить визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування. У судове засідання позивачка не з`явилася, надіславши заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] , помер [INFO] про що в Книзі реєстрації смертей зроблений актовий запис № 10018, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , видане відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 7). Факт родинних відносин між позивачкою та померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). За своє життя [PERSON] склав заповіт посвідчений державним нотаріусом Девятої Київської державної нотаріальної контори від 21 березня 2012 року відповідно до якого заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, І, взагалі, все те, що йому буде належати на день смерті І на що він, за законом матиме право [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 червня 2009 року виданого Шостою Криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області [PERSON] , яка померла [INFO] заповіла своєму сину [PERSON] спадкове майно, яке складається з права на садовий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю виданого громадянину України серії ІІІ-КВ № 110276 [PERSON] на підставі рішення Великосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області від 5 грудня 1997 року № 211/1 належить земельна ділянка площею 0,062 га, що розташована на території Великосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області з цільовим призначенням для ведення садівництва в с/т «Цукоренерго» (а.с. 13). На ім`я [PERSON] виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення садівництва (на місцевості) для ведення садівництва (згідно державного акта ІІІ-КВ № 110276) в с/т «Цукоренерго» на території ВеликосолтанІвської сільської ради Васильківського району Київської області (ах. 15-20). З довідки від 14 грудня 2010 року виданої Управлінням Держкомзему у Васильківському районі вбачається, що на підставі розробленої документації із землеустрою сформований кадастровий номер № 3221480903:02:009:0192 вказаній земельній ділянці площею 0,062 га, що належить [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до витягу права власності на нерухоме майно [PERSON] належить садовий будинок в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30 червня 2009 року виданого Шостою Криворізькою державною нотаріальною конторою, форма власності приватна (а.с. 11). Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до Девятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки за життя померлий не зареєстрував право власності в Управлінні Держкомзему у Васильківському районі на вказану земельну ділянку (а.с. 22). Як роз`яснено п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від ЗО травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або Іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцІй), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 ст. 1236 цього Кодексу встановлено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки , які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Оскільки судом достовірно встановлено та підтверджується зібраними по справі доказами те, що [PERSON] за життя набув права власності на спірну земельну ділянку, позивачка в установленому законом порядку прийняла спадщину після його смерті тому спадщина належить їй з дня її відкриття, однак реалізувати своє право на оформлення спадщини не може внаслідок неотримання спадкодавцем за життя правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved