overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-21 00:00:00

В травні 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 22 вересня 1984 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають Сімейне життя між ними не склалось через втрату почуття любові, взаєморозуміння, взаємоповаги, постійні сварки, має намір створити іншу сімю. Спільного господарства з відповідачкою не ведуть. Спору стосовно спільного майна не мають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце судового засідання повідомлена судом належним чином. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22 вересня 1984 року Криничанською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області, актовий запис № 23, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Сімейне життя між ними не склалось через втрату почуття любові, взаєморозуміння, взаємоповаги, постійні сварки. Позивач має намір створити іншу сімю. Спільного господарства з відповідачкою не ведуть. Спору стосовно спільного майна не мають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-21 00:00:00

Позивач 05.06.2012р. звернувся до суду з даним позовом до відповідача про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння зазначивши, що на балансі Височинівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, яка знаходиться у комунальній власності Марківської районної державної адміністрації і належить територіальній громаді Марківського району знаходиться будівля їдальні, яка розташована за адресою: Луганська область, Марківський район, с. Височинівка, вул. Радянська, 79, якою відповідач [PERSON] самовільно заволодів. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву в котрій прохав розглянути справу у відсутність його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву в котрій прохав розглянути справу без його присутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав,- Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішенням виконавчого комітету Луганської обласної ради народних депутатів №56 від 29.02.1992 затверджено перелік об'єктів комунальної власності Марківського району Луганської області, які знаходиться в управлінні районних та обласних рад, в якому значиться Височинівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів, розташована в с. Височинівка Марківського району Луганської області. На балансі Височинівської загальноосвітньої школа І-ІІ ступенів, яка знаходиться у комунальній власності Марківської районної державної адміністрації і належить територіальній громаді Марківського району знаходиться будівля їдальні, яка розташована за адресою: Луганська область, Марківський район, с. Височинівка, вул. Радянська, 79. Із матеріалів позовної заяви судом встановлено, що відповідач [PERSON] самовільно заволодів вказаною будівлею їдальні і користується нею на свій власний розсуд, чим порушує права територіальної громади району. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Разом з тим судом враховується позиція відповідача, який позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову судом за наявністю для того законних підстав приймається рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі суд вважає можливим задовольнити позов, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-21 00:00:00

В лютому 2012 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 16 серпня 2008 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 341. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбумалолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з вересня 2011 року, коли відповідач пішов із сімї і з того часу вони мешкають окремо. Причиною розпаду сімї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, виховання дитини, все це призводило до сварок та скандалів, а в подальшому до втрати почуття кохання. Відповідач не надавав матеріальної допомоги, програвав гроші в ігрових автоматах, неодноразово піднімав на неї руку в присутності дитини. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, просила розірвати шлюб, на примирення не згодна. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Прізвище залишає шлюбне. Відповідач в судове засідання позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, на примирення не згоден. Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 16 серпня 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 341. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сімю, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного та інтересам їхньої дитини, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], в даний час шлюб між ними розірвано. Поскільки відповідач добровільно не надає коштів на утримання дітей , позивачка просила в судовому порядку стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1\\3 частини доходу щомісячно до їх повноліття . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні було встановлено, що сторони з 07.10.1995 р. по 19.03.2009 р перебували у зареєстрованому шлюбі , від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], діти перебувають на утримання матері, відповідач добровільно грошових коштів на утримання дітей не надає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.183 СК України частка заробітку \\ доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки судом встановлено, що відповідач не надає позивачці грошової допомоги на утримання дітей, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в розмірі 1\\3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 21.05.2012 р. і до повноліття дітей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, з відповідача на користь держави належить стягнути 214,60 грн судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-21 00:00:00

Позивач просить задовольнити позов, посилаючись на докази: З [PERSON] був укладений письмовий договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ - 21063, 1993 року випуску, днз Я 5556 ХА, двигун 2939109, кузов Р3098867 за яким передав власнику гроші у сумі 1000 гривень, а [PERSON] зазначений автомобіль і зобовязався оформити договір купівлі-продажу нотаріально після проведення капремонту, але власник автомобіля помер 09 листопада 2011 року, спадкоємцем автомобіля є його дружина - відповідач по справі, тому до теперішнього часу договір не оформлений, що було підставою для звернення до суду з позовною заявою. Позивач надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Відповідач проти заявлених вимог не заперечував, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Враховуючи, що всі сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних доказів без сторін. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: дійсно, 30 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був у кладений договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ - 21063, 1993 року випуску, днз Я 5556 ХА, двигу н 2939109, кузов Р3098867 за яким передав власнику гроші у сумі 1000 гривень, а [PERSON] зазначений автомобіль і зобовязався оформити договір купівлі-продажу нотаріально після капремонту (а. с. 3), але до теперішнього часу не його не оформив, так як помер 09 листопада 2011 року, про що свідчить копія актового запису про смерть за № 364 від 09 листопада 2011 року, серії 1-ВЛ № 330862 (а. с. 8). Спадкоємцем померлого є його дружина - [PERSON] - відповідач по справі та спадщина до теперішнього часу не оформлена. Право власності продавця на зазначений автомобіль підтверджується технічним паспортом ГЗ № 129126, виданий Первомайським РЕП при УДАІ МВС в Харківській області 30 липня 1993 року (а. с. 4-5). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ч. 2 ст. 220 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності з ч. З ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивача законними, такими, що ґрунтуються на доданих доказах, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-21 00:00:00

22 червня 2012 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Проте, у зазначеному рішенні не вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-21 00:00:00

В жовтні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16 листопада 1993 року та вела з ним спільне господарство. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 травня 2011 року шлюб було розірвано. Під час шлюбу згідно ст.. 60 СК України ними спільно було придбано нежитлове приміщення за адресою: м. Миколаїв, вул. 1 Лінія,34/1, яке переплановане та в 2008 році виведено в окрему адресу, внаслідок чого отримано нове свідоцтво про право власності, оформлене на імя відповідача. Посилаючись на той факт, що вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо поділу спільного майна, просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного майна, придбаного під час шлюбу: нежитлового приміщення, розташованого за адресою: вул. 1 Лінія,34/1 у м. Миколаєві, стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, в судовому засіданні 28 березня 2012 року проти позову заперечував. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, приймаючи до уваги пояснення відповідача, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що у 1993 році між сторонами було укладено шлюб. Під час перебування сторін у шлюбі, 7 листопада 2005 року відповідачем [PERSON] за договором купівлі-продажу, нотаріально посвідченим та зареєстрованим в реєстрі за № 4579, придбано 217/100 частин нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Миколаїв, вул. 1 Лінія, 34. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 2038 від 24 жовтня 2008 року 217/100 частині нежитлових приміщень по вул. 1 Лінія, 34 у м. Миколаєві надано нову адресу: вул. 1 Лінія, 34/1, м. Миколаїв. 8 грудня 2008 року Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради на підставі рішення № 2137 від 28 листопада 2008 року видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно на імя [PERSON] на нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 212,6 кв.м в житловому будинку літ. А-10 за адресою: вул. 1 Лінія,34/1 у м. Миколаєві. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 травня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Таким чином, відповідно до вимог ст.60 СК України, зазначені нежитлові приміщення є спільною сумісною власністю, і на них поширюється положення глави VIII СК України, зокрема ч.1 ст.70 цього ж Кодексу, щодо рівності часток у спільному майні, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати право власності за кожною із сторін по 1/2 частині спірних нежитлових приміщень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, а складення рішення в повному обсязі відкладає на 5 днів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-21 00:00:00

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 червня 2012 ухваленому у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги, 50, (код ЄДРПОУ 14360570, МФО 305299, р/р 29092829003111), заборгованість за кредитним договором у розмірі 203834 (двісті три тисячі вісімсот тридцять чотири) грн.. 18 коп., стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги, 50, (код ЄДРПОУ 14360570, МФО 305299, р/р 64993919400001) судовий збір у розмірі 2038 (дві тисячі тридцять вісім) грн.. 34 коп. Сторони в судове засідання не зявились, але їх присутність не є обовязковою. Із матеріалів справи вбачається, що представник позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк після уточнення позовних вимог просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк заборгованість за кредитним договором у розмірі 203834 грн.. 18 коп., стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк судовий збір у розмірі 2038 грн.. 34 коп. та стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банквитрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 260,82 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.. 367 ЦПК України; судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до квитанції № 1046 від 06.06.2012 року ПАТ Комерційний банк Приват Банксплатив за розміщення судового оголошення 260, 82 грн. (а.с. 25). Згідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Оскільки, при ухвалені рішення у справі судом не вирішено в повному обсязі питання про судові витрати, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені 10.02.2012 p., через те, що відповідач матеріально не забезпечує сімю, зловживання алкоголем, неприймання участі у виховані дитини, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає, від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], 13.03.2004 p.. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, на примирення не згодна, не заперечувала проти заочного розгляду справи, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час тa місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини нез'явлення не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, тому суд зi згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 221 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: свідоцтва про укладення шлюбу і народження дітей, довідка з адресного столу. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 грудня 2003 р. відділом РАЦС м. Лисичанська, актовий запис № 876. Подружні стосунки між сторонами були припинені 10.02.2012 p., через те, що відповідач матеріально не забезпечує сімю, зловживання алкоголем, неприймання участі у виховані дитини, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає, від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], 13.03.2004 p.. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки та дитини, є передбачені ст. 112 CK України підстави для розірвання шлюбу, тому позов підлягає задоволенню. Нa підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 CK України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою в якій просив визнати спадщину, яка складається з буд. 353 по вул. Ген. Потапенка у м. Лисичанську, що залишилась після смерті [PERSON], відумерлою. Представник заявника у судове засідання не з'явився, заяву підтримав, просив справу розглядати за його відсутністю , про що падав суду письмову заяву. Судом досліджені наступні докази: довідки БТІ, ЛКП «Паспортна служба», управління держкомзему, голови вуличного комітету, держнотархіву; свідоцтво про смерть. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 05 грудня 1978 p. помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири жилого будинку № 353 по вул. Ген. Потапенка м. Лисичанська, що належала йому па підставі договору на право забудівлі від 22031947 р. реєстр № 16561/2 посвідченого Лисичанською ДНК. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і зa законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою зa заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] ніким не була прийнята, то існують передбачені законом підстави для визнання спадщини, що відкрилася після її смерті, відумерлою. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved