Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернулося до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 08.02.2008 року ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра»та [PERSON], уклали договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредитну картку з пільговим періодом кредитування «45 днів кредиту без відсотків»; валютою рахунку українська гривня; сумою ліміта кредитування - 4300 грн.; відсотковою ставкою за користування кредитом 26,76 %. Однак зобовязання відповідачем за вказаним договором не виконуються належним чином, а на неодноразові звернення до позичальника з проханням повернути кошти та виконати свої зобовязання за договором і погасити існуючу заборгованість, відповідач не реагує. Вказані обставини стали причиною звернення позивача з вказаним позовом до суду, в якому він просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в сумі 13034,55 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 08.02.2008 року ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра»та [PERSON], уклали договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредитну картку з пільговим періодом кредитування «45 днів кредиту без відсотків»; валютою рахунку українська гривня; сумою ліміта кредитування - 4300 грн.; відсотковою ставкою за користування кредитом 26,76 %. Станом на 29 грудня 2011 року заборгованість відповідача складає 9132,45 грн., яка складається з : - непогашеної суми кредиту 4442,97 грн.; - несплачених відсотків 3902,10 грн.; - штрафу за несвоєчасне погашення мінімального платежу 787,38 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 8). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та умовами укладеного між сторонами договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обовязки з повернення кредиту, відсотків та комісії за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобовязань у розумінні наведеної норми. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обовязки за кредитним договором, що полягає у фактичному припиненні сплати за ним, суд вважає правильним звернення до суду з позовом про дострокове стягнення кредитних коштів. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: partial