Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-30 00:00:00

В березні 2012 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімю із [PERSON] без реєстрації шлюбу протягом періоду з 20 серпня 2002 року до дня її смерті 31 серпня 2011 року. За посиланням заявника встановлення згаданого факту необхідне йому для оформлення спадщини відповідно до положень ст..1264 ЦК України. В судовому засіданні заявник наполягав на своїх вимогах з підстав, викладених в заяві. Заінтересована особа [PERSON] мати померлої, заперечила щодо можливості задоволення заявлених [PERSON] вимог з огляду на ту обставину, що наявність такого рішення не потягне для заявника ніяких правових наслідків. Представник органу опіки та піклування не заперечила факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю з огляду на наявність такого факту, встановленого судовим рішенням при вирішенні спору щодо визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] (а.с. 33-34). Розгляд справи по суті заявлених вимог залишила на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши представлені по справі докази, встановив наступне: 12 листопада 2004 року [PERSON], [PERSON], що діяла одночасно і від імені неповнолітнього сина [PERSON], 2004 року /походження дитини визначене в порядку ст..126 СК України /а.с. 6/, за договором купівлі-продажу придбали у власність в рівних частках квартиру [ADDRESS] з наступним проведенням державної реєстрації права власності на спільне часткове майно за кожним із співвласників відповідно.(а.с. 8,9). 31 серпня 2011 року [PERSON] померла (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина за законом на 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Спадщину після смерті померлої прийняли спадкоємці першої черги за законом неповнолітній син померлої [PERSON] та її мати [PERSON] (а.с. 28 ) Заявник просить встановити факт проживання однією сімє з померлою з огляду на положення ст. 1264. ЦК України, норма якої за його посиланням надає йому право на прийняття спадщини після смерті померлої і є безумовною підставою для задоволення його вимог. Відповідно до положень п.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Як вбачається із змісту ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, і з якими закон повязує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Юридичний факт в контексті вимог ст..256 ЦПК УКраїни повинен мати правовий сенс і як наслідок, спричиняти для заявника будь-які правові наслідки, тобто юридичний інтерес особи, яка звертається із згаданою заявою має бути безумовним, що в даній ситуації виключається з огляду на положення ст.. 1258 ЦК України, яка визначає черговість спадкування за законом. Отже, приймаючи до уваги специфіку розгляду справ окремого провадження, враховуючи також ту обставину, що за наявності спадкоємців першої черги у заявника /в разі встановлення факту на якому він наполягає/, не виникне права на спадкування за законом, тобто відсутній безумовний правовий сенс право на отримання спадщини в порядку ст..1264 ЦК України, суд,

Outcome: dismissed