Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Лозівського району, Харківської області, третьої особи міськрайонного управління Держкомзему у місті Лозова і Лозівському районі Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 16 грудня 2011 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 2,7966 га у межах згідно з планом, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Лозівського району Харківської області. Спадкоємців першої черги крім позивачки не має ні по закону ні по заповіту. Позивачка звернулася до Лозівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадок за законом, але їй в цьому було відмовлено, так як відсутні дані із поземельної книги на земельну ділянку. В звязку з чим просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 16 грудня 2011 року. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Лозівського району Харківської області в судове засідання не зявився, але надав суду свою заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи міськрайонного управління Держкомзему у місті Лозова і Лозівському районі Харківської області в судове засідання не зявився, але надав суду своє клопотання в якому просить розглянути справу без участі представника третьої особи, проти задоволення позовних вимог не заперечують та просять направити на їх адресу копію рішення по справі. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 16 грудня 2011 року, відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 2,7966 гектарів, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] сільської ради, КСП ім.. Калініна, Лозівського району, Харківської області, кадастровий номер 6323985000:02:000:0240. Дана земельна ділянка була надана [PERSON] на підставі розпорядження голови Лозівської райдержадміністрації Харківської області від 21 лютого 2003 року за № 40, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 743519, виданим Лозівською районною державною адміністрацією Харківської області від 01 квітня 2003 року. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт на імя позивачки по справі, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Лозівського району, Харківської області 12 березня 2010 року. Тобто, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є позивачка по справі. Інших спадкоємців, передбачених законодавством, немає, спадковий договір не укладався, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивачка спадщину прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області. На даний час позивачка звернулася до нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що передбачено ст. 67 Законом України «Про нотаріат». Згідно з п. 4.15 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві та [PERSON] з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.ст. 182, 334 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Діючим законодавством встановлено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину до складу якої входять земельні ділянки. Разом з тим відповідно до пункту 3 Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 06.05.2009 року № 439 зі змінами від 01 серпня 2011 року за № 835 «Про деякі питання посвідчення права власності на земельні ділянки», нотаріус у разі видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки за наявності [PERSON] з Поземельної книги проставляє на державному акті відмітку про перехід права власності на земельну ділянку. Проте нотаріусу вищезазначений [PERSON] позивачкою не надавався, оскільки в автоматизованій системі ведення Державного земельного кадастру відсутні відомості про земельну ділянку, а тому [PERSON] з поземельної книги, який містить дані про земельну ділянку на імя померлої [PERSON] позивачці міськрайонним управлінням Держкомзему у місті Лозова і Лозівському районі Харківської області не надавався. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] 16 грудня 2011 року померла. Отже, з урахуванням вимог вищезазначеної постанови, позивачка не має можливості отримати [PERSON] з Поземельної книги, і відповідно отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 2,7966 гектарів у межах згідно з планом, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] сільської ради Лозівського району, Харківської області, колективне сільськогосподарське підприємство ім. Калініна, кадастровий номер 6323985000:02:000:0240. Дана земельна ділянка була надана [PERSON] на підставі розпорядження голови Лозівської райдержадміністрації Харківської області від 21 лютого 2003 року за № 40, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 743519, виданим Лозівською районною державною адміністрацією Харківської області від 01 квітня 2003 року. У відповідності до ч. 3 ст. 1261 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадок, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про це відмову. За таких обставин суд вважає, що позивачка фактично спадок прийняла, заяву про відмову не писала, тому за нею необхідно визнати право власності на відкрите після смерті [PERSON] майно. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved