Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] та просить визнати недійсним договір дарування Ѕ частини квартири [ADDRESS] і Петрова, в м. Одесі, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 02.04.2008 р. за № 872 та скасувати державну реєстрацію Ѕ частини квартири [ADDRESS] і Петрова, в м. Одесі, здійсненої на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2004 року. Позивач посилається на те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], відповідно до заповіту від 08 квітня 2004 року. [PERSON] померла 07 вересня 2010 року. Після смерті [PERSON] позивач звернувся до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 18.10.2010 року було визнано право власності за [PERSON] на Ѕ частину квартири [ADDRESS] та Петрова в м.Одесі, як на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] 25 листопада 2008 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області рішення Київського районного суду м.Одеси від 18 жовтня 2004 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до того ж суду іншим суддею. 31 липня 2008 року рішенням Київського районного суду м.Одеси було визнано недійсним заповіт [PERSON] від 10.12.2003 року, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий номер 4-2526. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 09 листопада 2009 року визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] та Петрова в м.Одесі, як на спадщину за законом після смерті батька - [PERSON] Однак, [PERSON] не зважаючи, що рішення Київського районного суду м.Одеси від 18.10.2010 року було скасовано, зареєструвала його в КП ОМБТІ та РОН та в подальшому подарувала Ѕ частину квартири [ADDRESS] і Петрова, в м. Одесі, [PERSON]. Позивач просить позов задовольнити. Представника відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вважала, що можливо визнати недійсним договір дарування лише 1/4 частини квартири [ADDRESS] і Петрова, в м. Одесі, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 02.04.2008 р. за № 872. Представник третьої особи без самостійних вимог КП «ОМБТІ та РОН»у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи. Представник третьої особи Київська районна адміністрація Одеської міської ради у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в рівних частках належала квартира за адресою: м.Одеса, вул.Ільфа та Петрова, 12, кв.62, свідоцтво про право власності на житло № 7424 від 11 травня 1993 року, зареєстровано у реєстрову книгу за №15-124. 25 грудня 2003 року помер [PERSON]. 18 жовтня 2010 року рішенням Київського районного суду м.Одеси було визнано право власності за [PERSON] на Ѕ частину квартири [ADDRESS] та Петрова в м.Одесі, як на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] 25 листопада 2008 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області рішення Київського районного суду м.Одеси від 18 жовтня 2004 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до того ж суду іншим суддею. 31 липня 2008 року рішенням Київського районного суду м.Одеси було визнано недійсним заповіт [PERSON] від 10.12.2003 року, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий номер 4-2526. 09 листопада 2009 року рішенням Київського районного суду м.Одеси визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] та Петрова в м.Одесі, як на спадщину за законом після смерті батька - [PERSON] 07 вересня 2010 року померла [PERSON]. Згідно заповіту від 08 квітня 2004 року [PERSON] усе майно заповіла [PERSON]. На підставі договору дарування № 872 від 02.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] належить Ѕ частина квартири [ADDRESS] і Петрова, в м. Одесі. Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин)(ст.ст. 203, 215 ЦК України). При викладених обставинах, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним договору дарування підлягають задоволенню. В частині позовної вимоги щодо скасування державної реєстрації Ѕ частини квартири [ADDRESS] і Петрова, в м. Одесі, здійсненої на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2004 року необхідно відмовити, оскільки предявлення позовних вимог до осіб, які беруть участь у справі як треті особи без самостійних вимог, діючим законодавством не передбачено.

Outcome: partial