Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах Головного управління праці та соціального захисту населення в Чернівецькій області до [PERSON] про примусове вилучення (повернення) автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога, мотивуючи свої вимоги тим, що наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької облдержадміністрації від 03.10.2005 року за № 135 [PERSON], як інвалід Великої Вітчизняної війни ІІ групи, отримав автомобіль марки «Ауді», 1997 року випуску, як гуманітарну допомогу, без права продажу, доручення, передачі або успадкування іншою особою. 25 січня 2009 року [PERSON] помер. Автомобіль знаходиться у [PERSON], який мав право керування. [PERSON] відмовляється повернути автомобіль, про що свідчить Акт від 06.07.2009 року, тому, відповідно до п.41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердження Постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 року, просив позов задовольнити. В судовому засіданні прокурор просив залишити позовну заяву без розгляду. Представник Головного управління праці та соціального захисту населення в Чернівецькій області [PERSON] підтримав заявлені вимоги з наведених підстав, а також тим, що на момент смерті інваліда строк експлуатації автомобіля не перевищував десяти років. Представник відповідача позову не визнав, подавши письмове заперечення проти заявлених вимог, вказуючи, що заперечуючи тим, що відповідно до п.37 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.1997 року за № 999 відповідач має право на перереєстрацію автомобіля на своє ім`я; на час забезпечення інваліда автомобілем діяла вказана постанова, тому не можуть бути застосовані положення постанови від 19.07.2006 року, яка набрала чинності 09.08.2006 року до спірних правовідносин. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Встановлено, що на підставі наказу Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької облдержадміністрації від 03.10.2005 року за № 135 [PERSON] іван Дмитрович, як інвалід Великої Вітчизняної війни ІІ групи, отримав автомобіль марки «Ауді», 1997 року випуску, як гуманітарну допомогу. 25 січня 2009 року [PERSON] помер. Автомобіль знаходиться у [PERSON], який відмовився повернути автомобіль згідно Акту від 06.07.2009 року. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулюються актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до праві та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України (ч.4 ст.4 ЦК України). Постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2001 року за № 128 до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 1997 року внесено зміни, за якими п. 42 (абз.2) визначав, що автомобіль, отриманий органом соціального захисту населення як гуманітарна допомога для конкретної фізичної особи, яка перебуває на обліку для забезпечення автомобілем в органах соціального захисту населення, видається такій особі (за її згодою) незалежно від черги. Відповідно до п. 37 Порядку від 08.09.1997 року в редакції, чинній на час прийняття рішення про надання спірного автомобіля, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безплатно або на пільгових умовах, залишається його сім`ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення. 09 серпня 2006 року набрав чинності Порядок від 19 липня 2006 року, відповідно до п.41 якого після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, повертається (вилучається) Головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Оскільки на момент отримання інвалідом [PERSON] автомобіля як гуманітарної допомоги був чинним порядок від 08.09.1997 року, яким не передбачено вилучення після смерті інваліда автомобілів, отриманих як гуманітарна допомога, заявлені вимоги є безпідставними. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати присуджуються з позивача. Враховуючи наведене, ст. 58 Конституції України, ст.5 ЦК України, п. 37 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 08.09.1997 року,

Outcome: approved