Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Органу опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за межі України. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона [PERSON], [INFO] в [ADDRESS] народила сина [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження останнього, видане відділом реєстрації цивільного стану Уряду міської частини міста Брно, Брно-стрешед, про що у книзі записів здійснено актовий запис за № 1060. Згідно довідки посольства України в Чеській Республіці № 61325/1532/5-099 від 28 жовтня 2005 року її син [PERSON], [INFO] зареєстрований громадянином України. Біологічний батько дитини їй не відомий, тому запис у свідоцтві про народження дитини у графі "Батько" порожній. У шлюбі з біологічним батьком дитини вона не перебувала, спільне господарство не вела і разом не проживала. Згідно з чинним законодавством України має статус одинокої матері. З моменту народження дитини по даний час вона повністю самостійно опікується дитиною, виховує та утримує її, як законний представник, одноособово вирішує питання щодо дитини у відносинах з будь-якими юридичними та фізичними особами без спеціальних на те повноважень. В даний час має намір вивезти дитину в м. Прага Чеської Республіки, з метою її навчання у тамтешній школі. Під час спроби перетнути кордон для виїзду в Чеську Республіку, в м. Чоп Ужгородського району, отримала рішення про відмову в перетині державного кордону України громадянину України, який не досяг 16-річного віку від 02 вересня 2012 року, так як не було пред'явлено документа, який підтверджує те, що вона має статус одинокої матері. Отримати такий документ їй не являється можливим, оскільки при зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області отримала відмову, через те, що актовий запис про народження її сина, [PERSON] складено на території іншої держави, тому відділ не в змозі видати Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Після цього, звернувшись до Посольства України в Чеській Республіці з проханням надати довідку, якою б стверджувалося відсутність запису про батька у свідоцтві про народження сина [PERSON], також отримала відмову. В обґрунтування чого вказано, що видача такої довідки не передбачена, оскільки якщо батько дитини не встановлений, то ця інформація відображається у свідоцтві про народження дитини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] в графі батько прочерк, тобто батьківство не встановлено, однак прикордонна служба такий доказ до уваги не приймає. Оскільки вирішити дане питання іншим правовим шляхом не являється можливим, просила надати дозвіл на виїзд її малолітнього сина, [PERSON], [INFO] за межі державного кордону України, в одноособовому її, [PERSON], супроводі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник органу опіки і піклування Рахівської РДА, та представник третьої особи - відділу ДРАЦСу Рахівського РУЮ, також в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в якій просять дану справу розглянути у відсутності їх представників, не заперечують проти задоволення даних позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивачка, [PERSON], являється матір"ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 05.06.2002 року відділом реєстрації актів громаднського стану Уряду міської частини міста Брно, Брно-стршед, Чеської республіки, про що у книзі записів у томі 1/9 за 2002 рік на сторінці 170 вчинено запис за № 1060. Також з судом встановлено, що у вищезазначеному свідоцтві про народженння в графі "батько дитини" відсутній запис про дані біологічного батька дитини. Згідно довідки Консульського агенства України в Брно, Чеській Республіці № 61325/532/5-099 від 28 жовтня 2005 року, [PERSON], [INFO] зареєстрований громадянином України. У відповідності до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Таким чином, оскільки процес виїзду до м. Прага пов'язаний з перетинанням державного кордону України то відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Вказана норма Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення". Відповідно до п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється (окрім іншого) на підставі: рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері)". Згідно з Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради №789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст.ст.7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Таким чином, приймаючи до уваги, що згідно чинного законодавства України про порядок виїзду неповнолітніх дітей за кордон необхідна нотаріально засвідчена згода не це батьків, отримати таку згоду від батька дитини позивачка не може через відсутність відомостей про батька дитини і місце його перебування, свідоцтво про народження дитини недостатнє для виїзду дитини віком до 16 років за кордон, при цьому, виїзд дитини за межі України відповідає її інтересам, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, суд вважає, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved