Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, посилаючись на те , що сім"я фактично не існує, шлюб носить формальний характер із-за відсутності взаємних почуттів і поваги один до одного, внаслідок чого вони припинили сімейні відносини, не проживають разом протягом тривалого часу, не спілкуються один з одним, відновити нормальні сімейні відносини неможливо, так як вказане суперечить її інтересам та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO] в твердій грошовій сумі, по 600 грн. щомісячно, кошти на особисте утримання до досягнення дитиною трирічного віку в сумі по 500 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина та її утримання, так як вона перебуває у декретній відпустці. В судовому засіданні позивач позов підтримала т просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання спільного новонародженого сина в розмірі по 600 грн. щомісячно, на власне утримання о досягнення сином трирічного віку в сумі по 500 грн. щомісячно, суду показала, що відповідач протягом року не проживає разом з нею однією сім»єю, не виконує своїх обов»язків по утриманні сина та не надає коштів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Просить грошові кошти стягнути у твердій грошовій сумі, так як відповідач має мінливі заробітки, працює неофіційно а тому розмір його заробітку позивачці невідомо, просить позов задовольнити в повному обсязі. Просить залишити після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. Відповідач, попереджений телеграфом про час і місце розгляду справи судом, в судрове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень щодо позову не надав, зі слів позивачки заявляв, що не буде з»являтись в судове засідання, а тому суд, з врахуванням думки позивачки, яка не заперечує щодо заочного розгляду справи, вважає можливим вирішити справу у відсутність відповідача, заочно. Заслухавши позивачку, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді, так як примирити сторони і зберегти сім"ю неможливо, а тому позов підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина та позивачки по таким підставам. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб з 09.10.2009року, від спільного проживання мають новонародженого сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою у справі та утримується нею. На протязі сімейного життя взаємовідносини між сторонами погіршились, позивач не бажає перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, протягом року сімейні відносини між сторонами не підтримуються та примирення між подружжям неможливе, а тому подальше збереження сім"ї суперечить інтересам позивача, позов підлягає задоволенню. Крім цього, відповідач [PERSON] добровільно не надає коштів на утримання малолітньої дитини, на користь інших осіб аліменти не сплачує, працює неофіційно, має задовільний стан здоров»я та мінливий дохід, а тому має змогу та повинен надавати грошові кошти на утримання дитини та утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку згідно вимог закону а тому позов слід задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, по 600 грн. щомісячно на утримання дитини та по 500 грн. щомісячно на утримання позивача [PERSON] до досягнення сином трирічного віку. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини та позивачки суд враховує вимоги ст.ст. 182,184 СК України, виходить з того, що позивач не працює, так як доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку, отримує незначний дохід у вигляді соціальної допомоги в розмірі 130 грн., відповідачем не надано заперечень щодо вимог позивача про стягнення аліментів, їх розміру. Вищенаведене підтверджується показаннями позивачки, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини, довідкою Білоцерківської ЖЕК №4 від 14.02.2012 року № 412, з якої вбачається, що дитина утримується позивачкою, не заперечується відповідачем. Таким чином, аналізуючи надані сторонами докази, враховуючи особи сторін та обставини справи, суд прийшов до висновку щодо неможливості примирення сторін, так як збереження сім»ї суперечить інтересам позивачки, а тому позов підлягає задоволенню в цілому та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання новонародженого, який утримується позивачкою у справі та утримання позивачки, яка доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку. Позов підлягає задоволенню згідно ст.105 СК України, відповідно до вимог якої шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини. В частині стягнення аліментів позов підлягає до задоволення на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, де вказано, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у твердій грошовій сумі. Згідно Закону України "Про внесення змін до Сімейного Кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей" від 22 вересня 2005 року, розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина незалежно від того, чи вона працює, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.367ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Витрати по сплаті судового збору в сумі 214,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави та стягнути 107,30 грн. на користь [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved