Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-10 00:00:00

У березні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зазначала, що з 27 вересня 2010 року перебуває у зареєстрвоаному шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З відповідачем подружнє життя не склалося, проживають окремо. Оскільки матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, маючи таку можливість, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, надіславши заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просила позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала (а.с. 11). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, до суду не зявився. Про причини неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутності не надав (а.с.9). Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом установлено, що 27 вересня 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб у Великостанівської селищної ради Васильківського району. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], 20 липня 2011 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 187084, виданим Виконавчим комітетом Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис про народження № 58 (а.с.2). Згідно із Довідки виконавчого комітету Глевахівської селищної ради від 11 березня 2013 року № 410 [PERSON] проживає в [INFO] разом зі своїм сином [PERSON], [INFO] та на її утриманні знаходяться діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Враховуючи, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо утримання сина не досягнуто, відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення ним повноліття. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved