overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-11 00:00:00

У травні 2012 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває із відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 22 квітня 2010 року відділом РАЦС Комсомольського районного управління юстиції м. Херсона, актовий запис № 75. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду послужила та обставина, що у них різні характери, різні погляди на життя, в результаті чого в сім`ї виникають непорозуміння, які призвели до неможливості подальшого сімейного життя. З листопада 2010 року між сторонами фактично припинилися шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. За таких обставин вважає, що їх сім`ю зберегти не можливо, примирення не бажає. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. В звязку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові, оскільки подальше сімейне життя неможливе, при цьому пояснила, що на примирення не згодна, спору щодо розподілу спільного майна не мають. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положення ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає можливим позов задовольнити Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають у шлюбі з 22 квітня 2010 року, про що відділом РАЦС Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, зроблено актовий запис №75. Згідно свідоцтва про народження від 13 жовтня 2010 року, актовий запис № 1011, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони з листопада 2010 рокуне проживають однієї сімєю, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, що привело до фактичного розпаду сімї. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору між сторонами, щодо місця проживання дитини та щодо розподілу майна не має, про що позивач особисто повідомила у судовому засіданні. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про те, що сторони прийшли до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. У зв'язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що між нею та відповідачем 27 січня 2010 року було укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №102. Від цього шлюбу у сторін народилося троє спільних дітей: [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з тих причин, що під час шлюбу їхні особисті взаємовідносини погіршились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, дедалі частіше стали виникати суперечки та взаємні образи. Вказані причини зробили неможливим подальше спільне подружнє проживання, шлюбні відносини між ними припинені з січня 2011 року. З часу припинення шлюбних відносин вони спільно не проживають, спільне господарство ними не ведеться. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Вказує, що примирення між ними неможливе, майновий спір відсутній. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] за її місцем проживання. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась та подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, та подав до суду заяву із проханням розглянути справу без його участі та визнання позову. Суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. Суд, дослідивши свідоцтво про шлюб серії 1-МИ № 056407, з якого вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 27 січня 2010 року (а.с.4). З копій свідоцтв про народження вбачається, що у сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (а.с.5-7) На підставі наведеного, наявних матеріалів справи, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню в повному обємі, оскільки вони не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, а в задоволенні позовних вимог, щодо визначення місця проживання дитини слід відмовити, оскільки позивачем не було наданих доказів того, що існує спір між сторонами про місце проживання дітей. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства і не мають спільного сімейного бюджету, а тому їхню сімю слід вважати такою, що розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася та відновити її не можливо. Позивачка надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився. Згідно заяви наданої суду позовні вимоги визнав, просив розглядати справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 01 листопада 2003 року, від спільного сімейного життя мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили з причини того, що кожний з них має різні характери та різні погляди на життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя стало не можливим, та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Між сторонами були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Збереження сімї, як вважають, не можливо та не доцільно. Сторони спільне господарство та сумісний бюджет не ведуть. Спору про розділ майна між сторонами немає. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї не можливо. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 107,30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-11 00:00:00

Позивачка 10.04.2012 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, де вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. У період сумісного життя у них народилася дитина: донька [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила з стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що визнає позов в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітків та доходів на дитину. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до її повноліття, оскільки відповідач є батьком дитини зобовязаний її матеріально утримувати. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги зменшила до 300 (триста) грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В частині стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років відмовилась. Відповідач в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, згідний сплачувати аліменти в розмірі 300 (триста) грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з наведеного, суд вважає, за вірне прийняти визнання відповідачем позову. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення . Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від подружнього життя мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Батько дітей, відповідач по справі, добровільно допомоги на їх утримання не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ВДВС Костопільського районного управління юстиції про зняття арешту на майно. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що 11.06.2007 року постановою державного виконавця накладено арешт на все його майно та заборону відчуження. 03.03.2008 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Оскільки на даний час арешт не скасовано, сплинув строк повторної вимоги за виконавчим документом, просить скасувати арешт накладений постановою державного виконавця 11.06.2007 року. В судове засідання позивач не з'явився, від представника позивача адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, заперечував проти позову, покликаючись на те, що на підставі вимог ч.1 ст.38 Закону України "Про виконавче провадження" чинність арешту не припинена. В задоволенні позову просить відмовити. Матеріалами справи встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Костопільського РУЮ 11.06.2007 року при відкритті виконавчого провадження накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] у межах суми звернення 1294,80грн та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми звернення стягнення 1294,80грн. Згідно постанови державного виконавця від 03.03.2008 року виконавчий документ повернуто стягувачеві. Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 30.06.1999р у разі закінчення виконавчого провадження згідно із ст.37 цього Закону, крім направлення виконавчого документу за належністю до іншого органу державної виконавчої служби, повернення виконавчого документа стягувачу згідно із ст. 40 цього Закону припиняється чинність арешту майна боржника. Оскільки на даний час минув трьохрічний строк повторного пред'явлення виконавчого документу до виконання, на підставі ч.5 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" суд вважає за вірне зняти арешт на майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту роботи в зоні відчуження, мотивуючи свої вимоги тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 1986 року, категорія 1, інвалід 2 групи, відповідно до ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала повністю та просила суд її задовольнити. Представник зацікавленої особи: Управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі в м. Києві, в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду лист у якому просив слухати справу у відсутність їх представника та винести рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника заявника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з: ?[PERSON] Заяви-підтвердження [PERSON], яка стверджує, що [PERSON] дійсно разом із нею працював в одній організації Управління будівництва ЧАЕС на участку КССК в період з 1985 року по 1987 рік, а безпосередньо 26.04.1986 року працював в 2-гу зміну фрезерувальником. ?[PERSON] Довідки №634/1 від 14.11.2006 року, виданої [PERSON], про те, що йому за роботу в населених пунктах зони відчуження проммайданчик ЧАЕС з 26 квітня 1986 року по 26 квітня 1986 року виплачений відповідний посадовий оклад. ?[PERSON] Довідки №951 про те, що [PERSON] дійсно був зайнятий на роботах передбачених постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987р. №1497-378 і постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986р. №655-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах. ?[PERSON] № 70, про нещасний випадок на виробництві. ?[PERSON] посвідчення Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році - заявник [PERSON] дійсно з 26 квітня по 30 червня 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків ЧАЕС. Встановлення факту роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження необхідні заявнику для подання до органів Пенсійного фонду відповідної заяви про перерахунок йому пенсії на пільгових умовах відповідно до Списку №1. Виходячи з вище викладеного суд вважає встановленим юридичний факт. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Нова, 7 Б в с. Велика Любаша Костопільського району. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явився, просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи встановлено, що батько позивача [PERSON] має на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Нова, 7 Б в с. Велика Любаша Костопільського району, що підтверджується випискою з погосподарської книги № 284 від 02.02.2012р. та технічним паспортом на будинок. 29 жовтня 2011 року батько позивача помер. Згідно ст.1261 ЦК України позивач [PERSON] та син з дружиною померлого [PERSON] і [PERSON] мають право на спадкове майно як спадкоємці першої черги за законом після смерті батька. [PERSON] і [PERSON] (син та дружина померлого) відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача, про що свідчать подані ними до державної нотаріальної контори заяви. Позивач відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини у державну нотаріальну контору на підставі якої заведено спадкову справу. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями позивач не може, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно. Згідно ст.328 ЦК України набуття права власності вважається правомірним, якщо набуте на законних підставах. Суд вважає, що позивач набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями на законних підставах, що стверджується дослідженими доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 31014,10грн., та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю та з аналогічних підстав. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи був своєчасно і належним чином повідомлений згідно ст.74 ЦПК України. За згодою представника позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи встановлено, що 15 липня 2008 року позивачем на підставі кредитного договору №CL65248 було надано відповідачу кредит в розмірі 12000 грн. із платою 38,6 % річних за користування кредитними коштами із терміном повернення кредиту до 10.07.2013р. Додатком 1 та 2 до кредитного договору встановлено графік погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. У відповідності до ст.525, 526, аб.1 ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Аналогічне передбачено і пунктом 6.6 кредитного договору. Всупереч умовам кредитного договору та наведеним нормам закону відповідачем порушено графік погашення заборгованості по кредиту. Відтак, вимоги позивача про повернення кредиту та відсотків є обґрунтованими та такими, що не суперечать договору. Згідно розрахунку залишок кредиту станом на 28 лютого 2012 року становить 31014,10 грн., з них прострочена заборгованість по кредиту складає: 5607,38 грн., сума дострокового стягнення кредиту складає: 5916,11 грн., заборгованість за відсотками: 11409,93 грн., підвищені відсотки: 8080,68 грн. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором в сумі 31014,10 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 310,14 грн. судового збору, які підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-11 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надразвернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору № 19404/10-2007 від 30.10.2007 року ПАТ Комерційний банк Надранадав [PERSON] кредит в сумі 7300 гривень, строком користування кредитом до 29.10.2010 року, із сплатою 32,4 % річних за користування кредитними коштами. Погашення кредиту та відсотків повинно відбуватись щомісячно відповідно до графіка погашення кредиту протягом всього строку дії кредитного договору. Свої зобовязання перед позивачем відповідач належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків та сплаті пені в розмірі 11683,77 гривень. В звязку з наведеним, позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі в розмірі 11683 грн. 77 коп. та сплачений судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.. У судове засідання представник позивача не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання, будучи належним чином повідомленим, не зявився, про причину своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем [PERSON] І, 30.10.2007 року був укладений кредитний договір № 19404/10-2007 (а. с. 6-8). За даним договором відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 7300 гривень. Надану суму кредиту відповідач [PERSON] повинен був повернути не порушуючи терміни, згідно графіку погашення кредиту до 29.10.2010 року. В судовому засіданні встановлено, що позивачем були виконані зобовязання перед відповідачем [PERSON] та надано кредит, що підтверджує меморіальний ордер № NL-6 від 30.10.2007 року ( а.с. 14). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача [PERSON] виникла заборгованість по простроченому кредиту, процентах та пені у розмірі 11683 грн. 77 коп. (а. с. 9). Крім цього, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved