Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Посилається на те, що 22 квітня 2009 року відповідач [PERSON] позичив у нього 55 000 гривень, які зобов"язався повернути до 25 червня 2009 року. Однак у встановлений строк відповідач гроші не повернув, на вимогу повернути гроші повідомив, що повернути борг не може через скрутне матеріальне становище. В травні 2011 року відповідачем було повернуто 2 000 гривень, однак решту суми боргу залишилось не повернуто. Тому просить стягнути з відповідача 55 000 гривень боргу, неустойку в сумі 200 750 гривень та понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю і підтвердив викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечую проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст..174 ЦПК України цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно договору позики укладеного між позивачем та відповідачем від 22.04.2009 року [PERSON] позичив у [PERSON] гроші в сумі 55 000 гривень, які зобов"язаний був повернути до 25 червня 2009 року. У відповідності з вимогами ст. 526 ЦК України: «зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Згідно ст. 1049 ЦК України: «Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором». Як, встановлено судом, відповідач [PERSON] до даного часу борг не виплатив, а тому, у нього виникли зобов"язання по відшкодуванню позивачу [PERSON] боргу в сумі 55 000 грн.., яка підлягає стягненню. Крім того, відповідно до ст..611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки. передбачені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно п.1 Договору позики, в разі прострочення терміну повернення позики, тобто повернення всієї або частини суми позики пізніше 25.06.2009 року, позичальник зобов»язується сплатити неустойку у розмірі 1(одного) відсотка від суми, що невчасно сплачена позичальником за кожний день користування сумою. Враховуючи те, що відповідач вчасно борг не повернув, то з відповідача підлягає стягненню неустойка за останній рік із розрахунку 550,00х365= 200 750,00 гривень за винятком 2 000,00 гривень, що були сплачені відповідачем в травні 2011 року, що становить 198 750,00 гривень. Відповідно до задоволених позовних вимог та ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved