Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 07 червня 2008 року. Від даного шлюбу є син [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Відповідач інвалідом не є, інших утриманців не має. В звязку з чим просить стягнути з відповідача по справі аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення сином повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду телефонограму в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ст. 174ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 136001, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області 07 червня 2008 року. Від даного шлюбу в них є син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-НО № 214934, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області. Згідно даного свідоцтва вбачається, що відповідач по справі є батьком дитини, оскільки в свідоцтві про його народження він записаний батьком. В теперішній час син проживає з позивачкою, а відповідач в теперішній час добровільно допомоги на його утримання не надає. Позивачка на даний час не працює, а тому не має можливості самостійно забезпечити дитину всім необхідним для життя та розвитку. Сторонами не надано доказів того що батьками досягнута угода про утримання дитини. Також сторонами не надано доказів щодо добровільного виконання відповідачем своїх обовязків по утриманню дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач по справі не працює, інвалідом не є, хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців не має, відповідно, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст. 8 Закону України Про охорону дитинства діти мають право на рівень життя, необхідні для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідач є працездатним та зобовязаний утримувати свого сина. Суд встановлює розмір аліментів згідно ст. 183 Сімейного кодексу України в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вказану суму аліментів суд вважає достатньою для задоволення розумних потреб дитини. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача.

Outcome: approved