Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-30 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок літ. « А-1», загальною площею 34,10 кв.м, в тому числі житловою площею 20,60 кв.м, з надвірними будівлями і спорудами, розташованими за адресою м. Люботин, пров. Колодяжний, 11, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 10 грудня 2000 року. З зустрічним позовом до Люботинського міського суду Харківської області звернувся [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 60,20 кв.м, в тому числі житловою площею 38,50 кв.м, з прибудовою літ. «А1-1», ґанком літ. «а» та господарськими будівлями та спорудами: льох літ. «В», сарай літ.«Е», гараж літ. «Ж», убиральня літ. «З», колодязь літ. «К», вигрібна яма літ. «Я», огорожа № 1-2, розташовані за адресою м. Люботин, вул. Нове Життя, 24, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 01 листопада 2005 року. Сторони про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, але в судове засідання не зявилися. Позивачка за первісним позовом відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши [PERSON] повноваження представляти його інтереси в судовому засіданні на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Представник позивача за первісним позовом - [PERSON] направив до суду заяву, в якій він просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити, не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та розглядати справу без його участі. Позивач за зустрічним позовом відповідач за первісним позовом [PERSON] направив до суду заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та не заперечує проти розгляду справи без його участі. Відповідач за первісним та зустрічним позовами [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнає та не заперечує проти їх задоволення. Від Люботинської міської ради Харківської області на адресу Люботинського міського суду Харківської області надійшов лист, в якому зазначено, про можливість розгляду справи у відсутності їх представника відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі, які були належним чином та своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи, та висловили свою думку щодо розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами, підтверджуються наданими суду доказами, та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер 10 грудня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ВЛ № 264031, виданим 13 грудня 2000 року Люботинським відділом РАГСу на підставі актового запису про смерть № 580 від 13 грудня 2000 року (а.с.17). Враховуючи, що [PERSON] помер 10 грудня 2000 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обовязків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В звязку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01.01.2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто після смерті [PERSON] відкрилася спадщина 10 грудня 2000 року. Спадщина складається з житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, розташованого за адресою: м. Люботин, пров. Колодяжний, 11, житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, розташованого за адресою: м. Люботин, вул. Нове Життя, 24, та автомашини марки ВАЗ 2101, 1977 року випуску. Житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Люботин, пров. Колодяжний, 11, [PERSON] побудував самостійно в період з 1963 року по 1970 рік з метою поліпшення своїх житлових умов. Рішенням XXX сесії VI скликання Люботинської міської ради Харківської області № 74 від 28 лютого 2013 року надано дозвіл на збереження самочинно побудованого житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1» і тамбуром літ. «а», загальною площею 50,60 кв.м, в тому числі житловою 34,10 кв.м та надано згоду на виділення земельної ділянки, площею 0,1000 га, під вже побудоване нерухоме майно розташоване за адресою: м. Люботин, пров. Колодяжний, 11 (а.с.13). Житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Люботин, вул. Нове Життя, 24, належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право спадщину за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 16 жовтня 1994 року (а.с.16). Спадкоємцем на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є його донька Луцук (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] та син [PERSON], що відповідає ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, дружина, батьки померлого. Факт родинних відносин між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження І-ВЛ № 350634, виданим 12 жовтня 1972 року на підставі актового запису № 393, зробленого в книзі записів актів громадянського стану 10 жовтня 1972 року (а.с.22). Родини відносини між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження І-ВЛ № 350655, виданим 19 травня 1959 року на підставі актового запису № 419, зробленого в книзі записів актів громадянського стану 12 травня 1959 року (а.с.24). Дружина спадкодавця [PERSON] померла 27 листопада 1972 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ІІІ-ВЛ № 467682, виданим 01 грудня 1989 року Люботинською мфською радою на підставі актового запису про смерть № 464 від 01 грудня 1989 року (а.с.15). Згідно з вимогами ст. 548 ЦК України(в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняли як спадкоємці першої черги, оскільки в шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Їх заява зареєстрована 12 січня 2001 року за № 26, та на її підставі заведено спадкову справу № 15/2001. Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 31 жовтня 2001 року видане свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON], а саме на автомашину ВАЗ 2101, 1977 року випуску (а.с.42) Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] домовилися про поділ спадкового майна, за яким [PERSON] спадкує житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Люботин, пров. Колодяжний, 11, а [PERSON] - житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Люботин, вул. Нове Життя, 24. Зазначені обставини визнали сторони по справі, тобто відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. [PERSON] помер 01 листопада 2005 року, що підтверджується свідоцтвом по смерть 1-ВЛ № 049165, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управляння юстиції на підставі актового запису № 486 від 10 листопада 2005 року (а.с.25). Враховуючи, що [PERSON] помер 01 листопада 2005 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 2003 року, в звязку з тим, що вказані правовідносини виникли після 01 січня 2004 року, тобто після набрання чинності Цивільного кодексу України в редакції 2003 року. Згідно зі ст. 1220 ЦК України (в редакції 2003 року) внаслідок смерті особи або оголошення її померлою відкривається спадщина. Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася 01 листопада 2005 року. Відповідно до ст. 1258 ЦК України (в редакції 2003 року) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України (в редакції 2003 року) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є діти: позивач за зустрічним позовом [PERSON] та відповідач за первісним та зустрічним позовами [PERSON], що відповідає вимогам ст. 1261 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України(в редакції 2003 року) спадкоємець за заповітом та за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В частині 3 ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 року) вказано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України(в редакції 2003 року), він не заявив про відмову від неї. А відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України (в редакції 2003 року) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частина 2 ст. 1274 ЦК України (в редакції 2003 року) передбачає, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як вбачається з відповіді Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 038/01-16 від 22 квітня 2013 року з заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця [PERSON] Його заява зареєстрована 10 січня 2006 року за № 2, на підставі заяви заведена спадкова справа № 1/2006. В той же день з заявою про відмову від спадщини на користь сина спадкодавця [PERSON] звернувся [PERSON] (а.с.42). Проаналізувавши наведене, суд дійшов висновку, що спадщину псля смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Судові витрати судом з позивачів не стягуються, так як вони сплатили судовий збір в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved