Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просила визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в Миколаєві, укладений між [PERSON] та [PERSON] - дійсним. Та визнати за нею право власності на ? частину зазначеної квартири. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 21.10.1989 перебувала у шлюбі із відповідачем [PERSON] 22.03.1996 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири, яку вони купили разом із колишнім чоловіком, за спільні кошти. Вказаний договір був оформлений на Південній Товарній Біржі за № 3900 та зареєстрований Миколаївським БТІ за № 17106 від 25.03.1996, власником квартири зазначений тільки її колишній чоловік [PERSON] Сторонами за договором було виконано усі суттєві умови. З 12.04.1997 вона, колишній чоловік та їх донька [PERSON] зареєструвалися в спірній квартирі та стали проживати сімєю, вели спільне господарство. 23.10.2008 шлюб між нею та відповідачем [PERSON] було розірвано та на теперішній час, вона позбавлена можливості користування спірною квартирою, хоча вважає, що остання є спільним сумісним майном подружжя. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання призначене на 20.11.2012 не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (під особисту розписку), про поважні причини неявки не повідомив, доказів поважності причин неявки суду не надав. В судовому засіданні 29.10.2012 подав зустрічну позовну заяву в якій фактично визнав позовні вимоги, але вважає, що заборгованість по комунальним платежам має бути поділена між співвласниками. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся через оголошення у пресі, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа Південна Товарна Біржа в судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суду не повідомили. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена під особисту розписку, про причини неявки суду не повідомила. Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про одруження серії 1-ФП № 262357, 21 жовтня 1989 року виконкомом Благодатненської сільської ради Арбузинського району зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено запис за № 19. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] Як вбачається зі свідоцтва серії 1-ФП № 063816 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що 22.11.2011 зроблено актовий запис № 224. 22.03.1996 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в Миколаєві. Зазначений договір був оформлений на Південній Товарній Біржі № 3900 та зареєстрований Миколаївським БТІ за № 17106 від 25.03.1996. Сторонами за договором було повністю виконано усі суттєві умови договору. Статтею 227 ЦК УРСР (1963 р., що діяв на час укладення договору) визначено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Як вбачається з реєстраційного посвідчення від 25.03.1996 право власності та договір зареєстровані Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, яке підпорядковане Миколаївській міській раді. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоди, визнати угоду дійсною. При цьому наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Як вбачається з матеріалів справи право власності на квартиру зареєстровано за відповідачем 25.03.1996 на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.1996 № 3900, тобто на час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Відповідно до ст. 22 [PERSON], нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Статтею 28 [PERSON] визначено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 47, 227 ЦК УРСР (1963 р.), ст. 22 [PERSON]

Outcome: approved