Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 30 вересня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], 06 квітня 2007 року. Дитина проживає разом з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та не приймає участі в утриманні дитини. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В подальшому позивачка збільшила позовні вимоги та, уточнивши позов, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити, зазначивши, що приблизно два роки проживає з відповідачем за різними адресами, відповідач деякий час надавав кошти на утримання дитини, але потім перестав їх надавати, та на її звернення повідомляв, що не буде приймати участь в утриманні дитини, оскільки не має такої змоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що до листопада 2012 року він надавав позивачці кошти щомісячно по 1000 грн., вони проживали за однією адресою. Вважає, що взмозі надавати кошти на утримання дитини в розмірі ? частини його доходів. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку Олесю, [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с. 3, 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює в ПАТ «СМНВО ім. Фрунзе» (а.с. 20), отримує регулярний дохід, має задовільний стан здоровя, а тому суд приходить до висновку, що він здатний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Суд не може прийняти до уваги доводи відповідача про те, що ним здійснювалося регулярне надання матеріальної допомоги на утримання доньки, оскільки в порушення ст. 60 ЦПК України відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження цих доводів. В той же час згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому є необґрунтованим посилання відповідача на те, що аліменти з нього слід стягувати, починаючи з листопада 2012 року. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої доньки Олесі аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, визначивши їх розмір, з урахуванням обставин передбачених ст. 182 СК України. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial