Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до витягу з протоколу засідання житлово-побутової комісії виконкому Дзержинської районної у місті ради №1 від 16.01.2009р., КЖП №3 надано дозвіл на зміну договору найму на однокімнатну квартиру №26 житловою площею 18,0 кв.м. в будинку [ADDRESS] та укладення договору найму з його матір'ю, гр. [PERSON]. Уклавши з КЖП №3 договір найму вищезазначеної квартири, [PERSON] проживала в ній до часу своєї смерті, а саме: до [INFO] За вищезазначеною адресою позивач, не зважаючи на те, що був зареєстрований за іншою адресою, проживав разом зі своєю матір'ю з вересня 2009 року, що підтверджується актом мешканців даного будинку, та продовжує проживати й по сьогоднішній день. За час його з матір'ю спільного проживання, вони були пов'язані спільним побутом, мали єдиний спільний бюджет. У зв'язку з поганим самопочуттям матері, він дбав про неї до останнього, здійснював її поховання. Враховуючи факт продовження його проживання в [ADDRESS] та намір переукласти договір найму вищезазначеної квартири на своє ім'я у зв'язку зі смертю основного квартиронаймача, він звернувся з даним питанням до виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, на що отримав письмову відмову, з огляду на зміст якої, для вирішення питання щодо визнання мене членом сім'ї померлого наймача з подальшим укладенням договору найма вказаного житловою приміщення необхідно звертатися до суду. В зв'язку з чим, просить суд: визнати його членом сім'ї [PERSON], наймача квартири [ADDRESS]; визнати за ним право користування квартирою [ADDRESS]; зобов'язати виконавчий комітет Дзержинської районної у місті ради надати дозвіл Житлово-експлуатаційній організації №8 (колишній КЖП №3) укласти з ним договір найму на однокімнатну квартиру №26 житловою площею 18,0 кв.м. в будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі договору про надання послуг адвоката, у судовому засіданні підтримав позов і на його обґрунтування суду зазначив, що наймачем вказаної квартири була матір позивача [PERSON] Квартира останній була надана на підставі рішення виконкому Дзержинської районної у місті ради № 22 від 21 січня 2009 року. За вищезазначеною адресою позивач, не зважаючи на те, що був зареєстрований за іншою адресою, проживав разом зі своєю матір'ю з вересня 2009 року, що підтверджується актом мешканців даного будинку, та продовжує проживати й по сьогоднішній день. За час його з матір'ю спільного проживання, вони були пов'язані спільним побутом, мали єдиний спільний бюджет. У зв'язку з поганим самопочуттям матері, він дбав про неї до останнього та здійснив її поховання. Тому просив визнати членом сім'ї наймача [PERSON] та визнати за ним право користування спірною квартирою, а також зобов'язати виконавчий комітет Дзержинської районної у місті ради надати дозвіл ЖЕО № 8 (колишній КЖП № 3) укласти з позивачем договір найму квартири, в якій він фактично проживав зі своєю матір'ю. Відповідач по справі у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи знаходиться заява про розгляд справи у його відсутність та прийняти рішення на розсуд суду. Згідно ухвали суду від 12.02.2013 року про залучення у якості 3-ї особи КП „Житлово-експлуатаційна організація № 8" на балансі якого перебуває спірна квартира, подали суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, при розгляді справи посилаються на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до витягу з протоколу засідання житлово-побутової комісії виконкому Дзержинської районної у місті ради №1 від 16.01.2009р., КЖП №3 надано дозвіл на зміну договору найму на однокімнатну квартиру №26 житловою площею 18,0 кв.м. в будинку [ADDRESS] та укладення договору найму з матір'ю Позивача, гр. [PERSON] (а.с. 6) Позивач по справі є членом сім'ї наймача, що підтверджується свідоцтвом про його народження ( а.с. 8). [PERSON] померла [INFO], про що свідчить актовий запис 929 від 19 жовтня 2012 року Дзержинського відділу реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. ( а.с. 7) Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], який проживає у будинку за місцем знаходження спірної квартири суду пояснив, що позивач з вересня 2009 року мешкав в спірній квартирі, разом зі своєю матір'ю. Після смерті матері Позивач продовжує там мешкати. За час сумісного проживання він з мамою вів спільне господарство, допомагав їй доглядати чоловіка, доглядав за мамою, сплачував комунальні рахунки, тобто був членом сім'ї, стосунки між ними були добрі. Позивач здійснював поховання [PERSON]; За клопотанням Позивача, з урахуванням вимог ст. 184 ЦПК України його було допитано у якості свідка. Свідок [PERSON], зазначив, що він разом з матір'ю вселилась до спірної квартири в 2009 році, стосунки між ними були добрі, мешкали однією сім'єю, постійно були разом, вели сумісне господарство, мали спільний бюджет. Він здійснював поховання матері і по теперішній час постійне мешкає в квартирі, несе витрати на житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч 1 ч 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. З акту на підтвердження місця проживання вбачається, що за адресою : [ADDRESS] з 2009 року мешкає [PERSON] ( а.с. 9) Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.9 постанови від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України»у п. 15 Постанови від 1 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» вирішуючи спори про право користування житловим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним їх місцем проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відсутність письмової згоди наймача та членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. З обставин справи і пояснень свідків вбачається, що позивач у спірній квартирі проживає з вересня 2009 року. Судом встановлено, що наймач з питання виселення позивача зі спірної квартири до суду не зверталась і заяв про усунення перешкод в користування житлом до житлово-комунальних організацій не подавав. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивач довів, що з 2009 року постійно проживав у спірній квартирі з померлою [PERSON] однією сім'єю і був членом її сім'ї, тому відповідно до положень ст. 64 ЖК України має нарівні з наймачем права і несе обов'язку, що випливають з договору найму жилого приміщення і має право користування спірним житловим приміщенням. Заявлені позовні вимоги в частині визнання членом сім'ї померлого наймача і визнання права користування квартирою [ADDRESS] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимоги позивача щодо зобов'язання Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради надати дозвіл ЖЕО № 8 (колишній КЖП № 3) укласти з ним договір найму квартири, в якій він фактично проживав зі своєю матір'ю, суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Стаття 13 ЦК України передбачає межі здійснення цивільних прав. Згідно з частиною 1 цієї статті цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч. 2, 3 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ст. 106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Таким чином, у випадку смерті наймача законодавством передбачено право Позивача на зміну договору найму, а не укладання нового договору. За таких обставин, суд не може зобов'язати Виконавчий комітет Дзержинської районної у місті ради надати дозвіл ЖЕО № 8 (колишній КЖП № 3) укласти з Позивачем договір найму квартири, в якій він фактично проживав зі своєю матір'ю, оскільки такий спосіб захисту цивільних прав прямо суперечить вимогам ст. 16 ЦК України у їх системному взаємозв'язку зі змістом ст. 106 ЖК України. Суд, вважає, що часткове задоволення позовних вимог [PERSON] не суперечить закону і не порушує права, свободі чи інтереси інших осіб. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду і розглядом судової справи. На підставі викладеного і

Outcome: partial