overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 900 грн. щомісячно, до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову уточнила, просила стягнути аліменти у розмірі 400 грн. починаючи з 01.06.2012 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю учасників, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка в теперішній час проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні та вихованні. На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 01.06.2012, до повноліття дитини. В силу ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 218 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, до закінчення навчання - 30.06.2013 року. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю учасників процесу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] [PERSON] [INFO] померла. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.07.2009 року [PERSON] був позбавлений батьківських прав. Згідно довідки Надбузького професійного аграрного ліцея від 10.01.2012 року № 6 [PERSON] є учнем НПАЛ ІІ атестаційного рівня акредитації управління освіти і науки Миколаївської ОДА, термін навчання з 01.09.2010 року по 30.06.2013 року. При цьому, відповідач матеріальну допомогу в достатній і будь-якій встановленій офіційній формі на утримання повнолітньої дитини не надає. На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. ст. 199 СК України, суд приходить до висновку, що відповідач як батько позивачки зобов'язаний утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючі з 23.01.2012 року до закінчення нею навчання - 39.06-2013 року. Таким чином вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В силу ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-10 00:00:00

07 червня 2012 року до суду звернувся головний лікар Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру із заявою про примусовий психіатричний огляд [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що остання перебуває на консультативному обліку в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері з 2000 року, проте за амбулаторною допомогою о ХОПНД пацієнтка не звертається, від обстеження лікарем-психіатром в домашніх умовах категорично відмовляється та добровільної згоди на огляд не дає, внаслідок чого постійно представляє небезпеку для оточуючих, у зв'язку з чим необхідно провести примусовий психіатричний огляд відносно [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задоволити. Представник прокуратури м.Хмельницького не заперечує проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом об'єктивно встановлено, що 06.03.2012 року до головного лікаря ХОПНД звернулися мешканці будинку [ADDRESS] зі скаргою на [PERSON], [INFO], в якій вказано, що остання постійно погрожує фізичною розправою, кричить сквернословить, б'є їхніх дітей, порушує спокій сусідів. Згідно висновку лікаря-психіатра [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку з 2000 року, лікувалась в Хмельницькій обласній психіатричній лікарні № 1 с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області з 10.09.2009 року по 01.10.2009 року з діагнозом «шизоафективний розлад особистості, депресивний тип». Після виписки до лікаря не зверталася, від обстеження лікарем-психіатром в домашніх умовах категорично відмовляється, добровільної згоди на огляд не дає. При останньому відвідуванні закладу 30.01.2012 року [PERSON] скандалила, безпричинно плакала, погрожувала скаргами, поводила себе вкрай неадекватно, у зв'язку з чим безпосередньо загрожує оточуючим. [PERSON] рекомендовано пройти психіатричний огляд для вирішення питання про необхідність стаціонарного лікування. Відповідно ст. 11 Закону України "Про психіатричну допомогу" № 1489 від 22.02.2000 року психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що обставини, викладені в заяві та документах дають підстави вважати, що [PERSON] може представляти небезпеку для себе та оточуючих, скоїти асоціальні дії, тож заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачем спільного життя не склалося, вони припинили вести спільне господарство, сімейні відносини припинили з листопада 2011 року, шлюб носить формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим, проти примирення категорично заперечує. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві, проти примирення категорично заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини. Сторони уклали шлюб 04 червня 2005 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №610 від 04.06.2005року. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO], стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 2321 від 22.11.2005року. Сторонам було надано строк на примирення, проте примирення між сторонами не відбулось. Судом встановлено, що у сторін внаслідок непорозумінь склалися неприязні стосунки. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-10 00:00:00

У квітні 2012 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначав, що 30 жовтня 1993 року вони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №530. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя у нього з відповідачкою не склалося через несумісність характерів, у них постійно виникають непорозуміння, сварки. Вони проживають разом, але спільного господарства не ведуть, їхня сімя фактично розпалась. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав повністю та просив суд задовольнити їх. При цьому пояснив, що в даний час подружні стосунки з відповідачкою припинені, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, подальше збереження їхнього шлюбу є неможливим, строк для примирення є недоцільним. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд встановив, що 30 жовтня 1993 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №530. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Також з»ясовано, що сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки носить формальний характер. Майновий спір відсутній. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-10 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який підтримав та наполягав на задоволенні позовних вимог. В заяві вказав, що перебуває в шлюбі з Артем?євою Л.В. з 06.06.1959 року, від шлюбу дітей не мають, їх сімя фактично розпалася з 1985 року через відсутність взаєморозуміння, довіри та різні характери. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально. Відповідачка в судове засідання не з?явилась, однак надіслала телеграму з якої вбачається, що вона погоджується розірвати шлюб з позивачем. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Сторони зареєстрували шлюб 08.07.1978 року. На даний час останні припинили подружні стосунки і з 1985 року, як подружжя не проживають з причин відсутності взаєморозуміння. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, на що відповідачка не заперечує. Бажання стати на шлях примирення подружжя не виявило. Ст.110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, тому такий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-10 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з 24.07.2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], який знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, тому заявляє позов про стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, проте подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з позову та пояснень позивачки 24.07.2004 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Нетішинського міського управління юстиції за № 137. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка заявила вимогу про отримання аліментів на сина у встановленому законом порядку, вказуючи, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Віповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ Відповідно до ч.1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечував. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони одружені з 10.10.1970 р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, шлюбно-сімейні відносини припинені. Відновлювати відносини позивач не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час позивач вважає, що родина розпалась остаточно і відновлена бути не може. Згідно зі ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина розпалась остаточно і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-10 00:00:00

04.04.2012 року Управління пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва звернулося до суду з даним позовом, вказуючи, що відповідачу по справі [PERSON], за період з 01.02.2010 р. по 31.07.2011р. була проведена переплата пенсії на суму 18794 грн. 60 коп. Вказана переплата утворилася з вини відповідача, оскільки [PERSON] 01.10.2010 року влаштувався на роботу та не повідомив про це позивача, хоча повинен був це зробити. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь переплату пенсії в розмірі 18794,60 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та надала пояснення аналогічні зазначеним у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він частково сплатив суму переплати у розмірі 1500 грн., про що надав суду відповідні квитанції та просив суд зменшити розмір позовних вимог на цю суму. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, враховуючи те, що визнання позову відповідачем не порушує прав та свобод інших осіб та не суперечить закону, вважає, що позов Управління пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до [PERSON] про стягнення суми підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачу з 23.12.2009 року була призначена пенсія по інвалідності, він став на облік в Управлінні Пенсійного фонду Оболонського району м. Києва та почав отримувати пенсійні виплати. ( а.с.4, 9-15) З розпорядження № 850691/201 від 31.10.2011 року, вбачається, що відповідач надав недостовірні данні, що призвело до зловживання з його боку та привело до переплати в період з 01.02.2010 року по 31.07.2011 року у розмірі 18794 грн.60 коп. (а.с.10) З квитанцій наданих відповідачем видно, що він частково погасив суму переплати пенсії у розмірі 1\~500 грн. ( а.с.19-20) тому суд зменшує суму, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача и вона становить 17294 грн. 60 коп. Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, позовні вимоги по стягнення переплати по виплаті пенсії в розмірі 17294 грн. 60 коп. підлягають задоволенню. Також, у відповідності із ст.88 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з відповідача в доход держави, а саме: судовий збор 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони не зявилися надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до змісту яких позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, відповідач позов визнала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимога підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2001 року (а.с. 6), мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Неприязні стосунки призвели до розпаду сімї подальше подружнє життя неможливе. Подружжя має дійсне прагнення до розірвання шлюбу, внаслідок цього не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом яким просить суд розірвати шлюб, посилаючись на те , що сімя фактично не існує, шлюб носить формальний характер із-за відсутності взаємних почуттів і поваги один до одного, між ними постійно виникали конфлікти, внаслідок чого вони припинили сімейні відносини, відновити нормальні сімейні відносини неможливо, так як вказане суперечить її інтересам. Від шлюбу мають неповнолітніх синів: Олега [INFO] та Максима [INFO]. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд позов задовольнити, також просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Гушленко». Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечує, вважає за можливе шлюб розірвати. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 20.06.2011року був розірваний. Від даного шлюбу мають дитину сина [PERSON] [INFO]. Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Тому позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дочку у розмірі 1\\4 частини всіх видів її заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, про що подав суду письмову заяву. Відповідно до ст.. 130 ЦПК України, ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі пояснень сторін та матеріалів справи судом встановлено, що батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, батько дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим порушує згадану норму ст. 180 Сімейного кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved