Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-03 00:00:00

У січні 2012 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Киїської області з позовом до [PERSON] про визнання недійсним доручення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.10.2010 року [PERSON] на ім'я [PERSON] була видана довіреність, посвідчена Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрована в реєстрі за № 3508 ( бланк ВРА 071655) Позивач є літньою людиною ([INFO]) і інвалідом 1-ї групи (що підтверджується [PERSON] Б № 352447 від 12 березня 2007 р.), та Довідкою до акта огляду МСЕК серія КБ-1 № 009217 від 12.03.2007 р. Позивач є практично абсолютно сліпим, не може пересуватися поза квартирою без сторонньої допомоги. На момент підписання Позивачем [PERSON] від 07.10.2010 р. допомогу та догляд Позивачу забезпечувала його дружина [PERSON], яка померла 27 березня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження № 486642, свідоцтвом про смерть від 28 березня 2011 р. та довідкою про причину смерті за № 211. Оскільки дружині Позивача [PERSON] у свої 74 роки, після перенесеного інфаркту, було важко доглядати Позивача, останній мав намір укласти договір довічного тримання (догляду). Позивач попередньо домовився з Відповідачем про те, що за набуття у власність частини квартирщ що належить Позивачу, Відповідач буде доглядати Позивача. Відповідач заявив Позивачу про те, що договір довічного утримання потребує нотаріального посвідчення і тому для його укладання необхідні послуги нотаріуса. Відповідач заявив,; що він особисто домовиться з нотаріусом про приїзд до Позивача. 17.10.2010 р. Відповідач та Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] прибули до Позивача додому. Текст правочину (а саме вищезазначеної [PERSON] від 07.10.2010 р.) Приватний нотаріус Позивачу не зачитав, що підтверджується відсутністю відповідної відмітки на самому примірнику [PERSON] від 07.10.2010 р. Позивач вважав, що підписує договір довічного утримання, а не довіреність. Підписуючи Довіреність від 07.10.2010 р. [PERSON] не міг прочитати її тексту, що підтверджується Висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 16 від 08 листопада 2011 p., відповідно до якого встановлено, що Позивач не міг прочитати не тільки текст [PERSON] від 07.10.2010 р., але і текст, надрукований набагато більшими літерами. У вищезазначеному Висновку спеціаліста № 16 від 08 листопада 2011 р. також було зазначено, що Позивач є сліпим у цивільно-правовому значенні, так як втратив здатність орієнтуватися в оточуючому, середовищі, пересуватися без сторонньої допомоги поза місцем мешкання, розрізняючи при цьому світло і темноту; Підписуючи Довіреність від 07.10.2010 р., текст якої Позивач не міг прочитати, і який нотаріусом не оголошувався, що підтверджується відсутністю в [PERSON] від 07.10.2010 р. відповідної інформації про оголошення її тексту, Позивач вважав що укладає з Відповідачем договір довічного утримання (догляду). Однак, згодом, [PERSON] дізнався про те, що Відповідач, на підставі [PERSON] від 07.10.2010 р., достроково зняв готівку, яка належала Позивачу, та знаходилась у банку відповідно до умов Договору банківського вкладу «Пенсійний» № Пг (17) 5-38 від 25 2010 р. Згідно з випискою з особового рахунку від 18.04.2011 року, 18 березня 2011 року з рахунку Позивача було знято 97 490 (дев'яносто сім тисяч чотириста дев'яносто) грн. 00 коп. Однак, Позивач не уповноважував [PERSON] на зняття коштів зі свого пенсійного рахунку. Крім того, як зазначає Позивач, [PERSON] про зняття коштів з банківського рахунку не повідомив, а отримані кошти Позивачу не передав. У зв'язку з цим Позивач скасував Довіреність від 07.10.2010 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 04.05.2011 року та Довідкою за № 10/02-18 за підписом приватного нотаріуса. Зазначені дії Відповідача змусили Позивача звернутись із письмовими заявами (запитами) від 05.07.2011 року до Відповідача та приватного нотаріуса стосовного того, чи вчинялись Відповідачем та чи посвідчувались нотаріусом юридичні дії на підставі [PERSON] від 07.10.2010 року. Відповідно до повідомлення за № 18/01-16 від 03.08.2011 року за підписом приватного нотаріуса [PERSON] 27.12.2010 року було посвідчено договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS]. Однак, Позивач не уповноважував Відповідача продавати належну йому на праві власності частину вищезазначеної квартири. [PERSON] ніколи не мав наміру надавати повноваження Відповідачу на вчинення дій від свого імені, на підставі довіреності, а тим більше відчужувати належне йому майно, інакше ніж на підставі договору довічного утримання. Однак, внаслідок помилки Позивач, а саме: [PERSON] мав вади зору, а тому не маючи можливості прочитати текст [PERSON], підписав Довіреність від 07.10.2010 року, яка є одностороннім правочиному не маючи намір підписувати такого документу. Позивач зазначає, що приватним нотаріусом [PERSON] були порушені норми п. 16 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 р. за N 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 р. за № 283/8882 відповідно до якого, якщо фізична особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії є сліпою, нотаріус, крім того, прочитує їй текст документа, про що на документі родиться відповідна відмітка. Якщо сліпа особа письменна, вона сама підписує документ. Підтвердженням порушення приватним нотаріусом п.16 зазначеної Інструкції є відсутність в [PERSON] від 07.10.2010 року відповідної відмітки про те, що її текст був прочитаний Позивачу. Внаслідок помилки Позивача щодо змісту вчиненого ним правочину Відповідачем були зняті коштів з банківського рахунку Позивача, та відчужено нерухоме майно [PERSON] Вчинення Відповідачем вищезазначених юридичних дій, стадо можливим внаслідок підписання Позивачем [PERSON] від 07.10.2010 р. . Для повернення майна Позивачу необхідно здійснити значні витрати. Таким чином, помилка Позивача при укладанні оспорюваного правочину, має для Позивача істотні наслідки. Позивач просив суд визнати недійсною Довіреність від 07.10.2010 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровану в реєстрі за № 3508 (бланк ВРА 071655). В судовому засіданні представники Позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті, причини неявки суду не повідомив. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення учасників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав; Відповідно до ст.60 ЦК України/кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно вимог ст.212 ЦПК України, відповідно до яких суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як встановлено в судовому засіданні, 07.10.2010 року [PERSON] на ім'я [PERSON]ІІ. була видана довіреність, яка посвідчена Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрована в реєстрі за №3508 (бланк ВРА 071655) Позивач є літньою людиною ([INFO]) і інвалідом 1 -ї групи (що підтверджується [PERSON] Б № 352447 від 12 березня 2007 р.), та Довідкою до акта огляду МСЕК серія КБ-1 № 009217 від 12.03.2007 р. Позивач є практично абсолютно сліпим, не може пересуватися поза квартирою без сторонньої допомоги. На момент підписання Позивачем [PERSON] від 07.10.2010 р. допомогу та догляд Позивачу забезпечувала його дружина [PERSON], яка померла 27 березня 2011 року- що підтверджується свідоцтвом про одруження № 486642, свідоцтвом про смерть від 28 березня 2011р. та довідкою про причину смерті за № 21] . Оскільки дружині Позивача [PERSON] у свої 74 роки, після перенесеного інфаркту, було важко доглядати Позивача, останній мав намір укласти договір довічного тримання (догляду). Так як договір довічного утримання потребує нотаріального посвідчення і тому для його укладання необхідні послуги нотаріуса, то 17.10.2010 р. Відповідач та Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] прибули до Позивача додому. Текст правочину (а саме вищезазначеної [PERSON] від 07.10.2010 р.) Приватний нотаріус Позивачу не зачитав, що підтверджується відсутністю відповідної відмітки на самому примірнику [PERSON] від 07.10.2010 р. і Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки МСЕК серії № КБ-1 № 120307 [PERSON] визнаний інвалідом першої групи та потребує стороннього догляду. Підписуючи Довіреність від 07.10.2010 р. [PERSON] не міг прочитати її тексту, що підтверджується Висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 16 від 08 листопада 2011 р., відповідно до якого встановлено, що у^Позивача станом на 07.10.2010року гострота зору обох очей не перевищувала 0,2, що дозволяє стверджувати про те, що [PERSON] не міг читати навіть друкований текст з висотою букв не менш 4 мм і шириною букв біля 1 мм. Вищенаведене повністю виключає можливість читання [PERSON] тексту, який міститься в [PERSON] від 07.10.2010 року. Об'єктивні офтальмологічні дані свідчать про те, що [PERSON] до червня 2011 року, з медичної точки зору, не був сліпим. Водночас, як зазначає спеціаліст, окрім медичного тлумачення сліпоти існує ще і цивільне тлумачення - людина вважається сліпою, коли вона: втрачає здатність орієнтуватись в оточуючому середовищі, пересуватися без сторонньої допомоги поза місцем мешкання, якщо вона і має світловідчуття. Підстав для сумніву у вищезазначеному висновку спеціаліста у суду не має, оскільки даний вид : роботи проведений лікарем судово-медичним експертом вищої кваліфікаційної категорії [PERSON], який має третій кваліфікаційний клас судового експерта, стаж роботи за фахом 15 років . Крім того, висновок акту посмертної судово - психіатричної експертизи повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи. Підписуючи Довіреність від 07.10.2010 р., тест якої Позивач не міг прочитати, і [PERSON] нотаріусом не оголошувався, що підтверджується відсутністю в [PERSON] від 07.10.2010 р. відповідної інформації про оголошення її тексту, Позивач вважав що укладає з Відповідачем договір довічного утримання (догляду). Відповідач,- на підставі [PERSON] від 07.10.2010 р., достроково зняв готівку, яка належала Позивачу, та знаходилась у банку відповідно до умов Договору банківського вкладу «Пенсійний» № Пг (17)5-38 від 25 2010 р. Згідно з випискою з особового рахунку від 18.04.2011 року, 18 березня 2011 року з рахунку Позивача було знято 97 490 (дев'яносто сім тисяч чотириста дев'яносто) грн. 00 коп. У зв'язку з цим Позивач скасував Довіреність від 07.10.2010 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 04.05.2011року та Довідкою за № 10/02-18 за підписом приватного нотаріуса. Позивач звернувся із письмовими заявами (запитами) від 05.07.2011 року до Відповідача та Приватного нотаріуса стосовного того, чи вчинялись Відповідачем та чи посвідчувались нотаріусом юридичні дії на підставі [PERSON] від 07.10.2010 року. Відповідно до повідомлення за № 18/01-16 від 03.08.2011 року за. підписом приватного нотаріуса [PERSON]Т 27.12;2010 року було посвідчено договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS]. Проте [PERSON]І; не мав наміру надавати повноваження Відповідачу на вчинення дій від свого імені, на підставі довіреності, та відчужувати належне йому майно. Так, будучи допитаними у якості свідка по справі, [PERSON], який був попереджений про кримінальну' відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, надав в суді показання та підтвердив, що [PERSON] потребував сторонньої допомоги в побуті та не мав наміру відчужувати належне йому майно (квартиру), інакше ніж на підставі договору довічного утримання. Суд не має підстав брати під сумнів достовірність фактів, які повідомив свідок, оскільки даних про зацікавленість свідка під час розгляду судової справи не виявлено. Внаслідок помилки Позивача щодо змісту вчиненого ним правочину Відповідачем були зняті коштів з банківського рахунку Позивача, та відчужено нерухоме майно [PERSON] Вчинення Відповідачем вищезазначених юридичних дій, стало можливим внаслідок підписання Позивачем [PERSON] від 07.10.2010 р. . Для повернення майна Позивачу необхідно здійснити значні витрати. Таким чином, помилка Позивача при укладанні оспорюваного правочину, має для Позивача істотні наслідки. Відповідно до вимог ст.203 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим акта цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу: Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом/ нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах; встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно ч.І сг.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків встановлених законом. Як роз'яснено у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9«Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей: 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталася після виконання хоча б однією зі сторін зобов'язань, які виникли з правочину, і не пов'язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Крім того, згідно п. 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року, якщо фізична особа, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, є сліпою, нотаріус, крім того, прочитує їй текст документа, про що на документі робиться відповідна відмітка. Якщо сліпа особа письменна, вона сама підписує документ. Проте, як вбачається з довіреності від 07 жовтня 2010 року, яка, як зазначено у договорі, у зв'язку з похилим віком та станом здоров'я довірителя була посвідчена за адресою: м. Київ, вул. 8 Березня, буд.8/2, кв. 10, у ньому відсутня відмітка про те, що текст договору [PERSON] був нотаріусом прочитаний. Зазначені обставини, а також та обставина, що [PERSON] не має іншого житла, крім кв. № 10, буд. 8/2, вул. 8 Березня, м. Київ , на думку суду, підтверджують те, що Позивач під час укладання спірного договору помилилявся щодо обставин, які мають істотне значення, а саме щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін за ним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладено на Відповідача. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст. ст. 203, 215,229 Цивільного кодексу У країни, п. .16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом1 Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року, п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та

Outcome: approved