Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що з 13 листопада 1993 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 10 вересня 2009 року. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживає з нею та є студенткою Інституту туризму ФПУ, заочної форми навчання, а також є студенткою Вищого училища «Міжнародний коледж» у Республіці Болгарії, денної форми навчання. Посилаючись на те, що [PERSON] навчається та потребує матеріальної допомоги, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1 500 грн. щомісячно до закінчення навчання останньою, чи до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Крім того, посилаючись на норми ст. 185 СК України та враховуючи те, що дитина навчається на платній основі, нею було сплачено за перші семестри суму у розмірі 18 971 грн., просила стягнути з відповідача на її користь половину від витраченої нею суми у розмірі 9 485 грн. додаткових витрат на оплату навчання [PERSON] за перші семестри в Інституті туризму ФПУ та Вищому училищі «Міжнародний коледж» у Республіці Болгарії. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що визначений позивачем розмір аліментів є занадто великим і у нього немає матеріальної змоги сплачувати додаткові витрати за навчання дитини. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON], що підтверджується довідкою, виданої публічним акціонерним товариством «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» від 18 червня 2012 року № 35 (а.с. 9). [PERSON] навчається в Інституті туризму ФПУ, на заочній формі навчання (а.с. 10-11). Крім того, [PERSON] навчається у Вищому училищі «Міжнародний коледж» у Республіці Болгарії (а.с. 12-13). Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача у судовому засіданні зазначав, що [PERSON], проживає разом з матір'ю (а.с. 9), продовжує навчання, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Заперечуючи проти розміру аліментів у сумі 1 500 грн., відповідач зазначав, що він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання доньки у вказаному розмірі. Судом установлено, що відповідно до довідки про доходи від 23 січня 2013 року № 2 (а.с. 50-51) [PERSON] працює в ТОВ «Ланет Нетворк» з 1 червня 2012 року, середній заробіток відповідача за шість місяців складає 1 243 грн. 16 коп. (7 458 грн. 93 коп./6). З урахуванням встановлених обставин справи та враховуючи те, що [PERSON] навчається, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання доньки аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 8 жовтня 2012 року (з дати подачі позову) впродовж усього часу навчання до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, їх хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Правовідносини у сфері утримання повнолітніх дітей їх батьками регулюються главою 16 СК України. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Ураховуючи те, що норми зазначеної глави СК України не передбачають стягнення додаткових витрат на навчання повнолітньої дитини та до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання норми ст. 185 СК України не застосовуються, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 9 485 грн. додаткових витрат на навчання повнолітньої дитини. Ураховуючи, те що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп..

Outcome: partial