Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-02 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що відповідно до договору №TEH0RX06300425 від 22.06.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 4452,80 грн. зі сплатою 12% річних з кінцевим терміном повернення 21.06.2007 року. Станом на 30.12.2011 року заборгованість відповідача за кредитом складає 45323,19грн., в тому числі: 478,31грн. - заборгованість за кредитом, 12410,18грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 783,64грн. - заборгованість по комісії, 29016,62грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 07.2006 року по 12.2011 року, а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2134,44грн.- штраф (процентна складова). У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю. Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив частково, посилаючись на те, що судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду від 07.08.2008 року по справі №2-н-1337/08 вже стягнуто з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 8614,14грн. Крім цього, просить зменшити розмір пені, оскільки її розмір перевищує розмір заборгованості. Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлено наступні обставини. 22.06.2006 року між сторонами укладено договір №TEH0RX06300425 згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 4452,80 грн. зі сплатою 12% річних з кінцевим терміном повернення 21.06.2007 року. Відповідно до п.п. 5.1, 5.3 умов надання споживчого кредиту у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не менше 1грн., при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Згідно п.6.5 умов виконання зобов'язань за договором здійснюється по місцю знаходження підрозділу банку, що надав кредит. Також, як вбачається із матеріалів справи, судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду від 07.08.2008 року по справі №2-н-1337/08 стягнуто з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 8614,14грн. Згідно постанови Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції про від 30.11.2009 року закінчено виконавче провадження, відкрите на підставі наведеного судового наказу у зв'язку із виконанням боржником судового рішення. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 30.12.2011 року заборгованість відповідача за кредитом складає 45323,19грн., в тому числі: 478,31грн. - заборгованість за кредитом, 12410,18грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 783,64грн. - заборгованість по комісії, 29016,62грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 07.2006 року по 12.2011 року, а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2134,44грн.- штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковий для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625, ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Аналізуючи наведені докази, а також розрахунок заборгованості за кредитним договором по справі №2-н-1337/08, суд приймає до уваги доводи позивача про те, що заборгованість по кредитному договору, заявлена у даному позові, утворилась, в тому числі, і після ухвалення судового наказу(з серпня 2008 року по листопад 2009 року), оскільки зобов'язання відповідача по кредитному договору продовжували тривати. Щодо наявності заборгованості по тілу кредиту, то на час виконання судового наказу борг відповідача за кредитом зріс, та його погашення відповідачем в межах виконавчого провадження зараховувались банком відповідно до п.4.2. Умов надання споживчого кредиту, тобто у першу чергу на погашення збитків, пені, процентів, комісій і в останню - тіла кредиту. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З цих підстав, суд критично оцінює наведені відповідачем заперечення проти позову. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не виконано належним чином зобов'язання за кредитним договором по погашенню визначених кредитним договором платежів. Частиною 3 ст. 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, розмір пені значно перевищує розмір збитків, а тому, суд вважає, що сума пені підлягає до зменшення до 2000грн. За таких обставин, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, а позов до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору від 22.06.2006 року в сумі 18306,57грн. У задоволенні вимог про стягнення пені в розмірі 27016,62грн. слід відмовити на підставі ч.1 ст.551 ЦК України.

Outcome: partial