Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною вимогою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 21 листопада 2004року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №03. Від вказаного шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку- Вебер [PERSON], [INFO], дочку- Вебер [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, причиною розпаду сім"ї послужило те, що за період спільного проживання у них скалися різні погляди на життя, виникла несумісність характерів. З 01 березня 2010року відповідач проживає в іншій місцевості. Позивачка переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе і суперечить її інтересам, які мають істотне значення. Примирення із відповідачем неможливе, тому позивачка вирішила розірвати шлюб. Тому, просить розірвати шлюб між нею- Вебер (дощлюбне прізвище Бабій) [PERSON] і відповідачем [PERSON], зареєстрований виконавчим комітетом Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №03.Після розірвання шлюбу просить і надалі іменувати її прізвищем "Вебер". Неповнолітніх дітей: дочку- Вебер [PERSON], [INFO], дочку- Вебер [PERSON], [INFO], просить залишити проживати з нею. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Просила її шлюб з відповідачем розірвати, так як відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Також позивачка просила залишити проживати неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з нею та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "Вебер", що підтверджується її письмовою заявою. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток 12.07.2012року та 19.07.2012року, причину неявки суду не повідомив. Крім того, на ухвалу Великомихайлівського районного суду Одеської області про окреме доручення від 11 липня 2012 року через канцелярію суду 08 серпня 2012 року надійшов протокол судового засідання Врадіївського районного суду Миколаївської області з доданою довідкою Гуляницької сільської ради Врадіївського району Миколаївської області №328 від 01.08.2012 року, згідно якої гр.[PERSON], [INFO], проживає та зареєстрований [INFO], однак 20 травня 2012 року виїхав на заробітки до Російської Федерації і станом на 30 липня 2012 року на території с.Гуляницьке за місцем свого проживання відсутній. Дата повернення [PERSON] з Російської Федерації на Україну не відоме. У відповідності до п.5 ч.5 ст.74 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи. У звязку з чим, зі згоди позивачки, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21 листопада 2004 року виконавчим комітетом Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №03. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з 01 березня 2010 року, позивачка відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 Сімейного Кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 107,30 грн. на користь позивачки [PERSON] На підставі ст. 105 ч.3,110,112,113,115,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved