Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що між ними було укладено шлюб 24 жовтня 2011 року у виконкомі Сучевенської Сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 15. Зазначає, що січня 2012 року відповідач залишив її та переїхав до своєї матері. Перебуває на утриманні своїх батьків. На даний час вона вагітна, очікує двійню та потребує значних витрат на лікування та харчування. Вказує на те, що відповідач знаючи про її вагітність, не цікавиться її станом здоровя, матеріально не допомагає їй. Вважає, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу, так як є працездатним, не хворіє, працює по найму. А тому просила стягнути з [PERSON] аліменти на час її вагітності на утримання щомісячно по 600 гривень. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про те, подала заяву до суду в якій просила справу розглянути в її відсутність, так як за станом здоровя в судове засідання зявитися не може. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав повністю та пояснив, що вони дійсно не проживають разом із дружиною. Він знає, що вона вагітна двійнею, про те сплачувати аліменти на утримання дружини не може, так як ніде не працює, стабільного заробітку не має, інколи підробляє по найму. На даний час проживає з матірю, яка є інвалідом ІІІ групи та братом, який є інвалідом дитинства І групи. Представник відповідача позов не визнав повністю та пояснив, що аліменти на утримання вагітної дружини сплачуються при умові, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, а так як останній ніде не працює, проживає з матірю та братом інвалідом, підстав для задоволення позову немає. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 24 жовтня 2011 року у виконкомі Сучевенської Сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, актовий запис № 15, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-МИ № 072981, виданого 24 жовтня 2011 року. На даний час позивач вагітна двійнею та потребує спеціальної дієти збагаченої залізом, що підтверджується довідкою Глибоцької ЦРЛ № 381 від 15 червня 2012 року, довідками обласного медичного діагностичного центру від 26 квітня 2012 року. З дослідженого акту обстеження житлово - побутових умов відповідача [PERSON] вбачається він проживає в будинку своєї матері, до його складу сімї входять мати [PERSON] [INFO], інвалід ІІІ групи, брат [PERSON] [INFO], інвалід І групи, племінники [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], в господарстві є корова, свині, птиця, сімя проживає в незадовільних житлово - побутових умовах. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь яки фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуком і відеозаписів, висновків експертів. Посилання відповідача на те, що він не може надавати матеріальну допомогу дружині на час її вагітності, оскільки він ніде не працює, проживає з матірю інвалідом ІІІ групи та братом, який є інвалідом дитинства І групи, інколи йому приходиться брати від них гроші, з їх пенсії, суд оцінює критично, так як в судовому засіданні встановлено, що він є працездатним, іноді працює по найму, отримуючи деякі за це кошти. У судовому засіданні факт того, що відповідач має на утриманні непрацездатних осіб не було доведено, в обґрунтування своїх позовних вимог відповідач посилався на те, що він проживає разом із непрацездатними матірю та братом, про те ним не було доведено, що вони перебувають на його утриманні. Тому, суд виходячи з норми ст.59 ЦПК України не бере ці пояснення позивача до уваги, оскільки вони одержані з порушенням порядку, встановленого законом так як, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач за своїм станом не має можливості працювати і отримувати доходи для свого утримання, вона потребує такої допомоги, а тому відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на її утримання на час вагітності. Відповідач є працездатною особою, він у змозі працювати, отримувати доходи і таким чином надавати допомогу дружині на час вагітності, але суд вважає, що з врахуванням матеріального становища відповідача аліменти на утримання дружини слід стягнути в твердому грошовому вигляді в розмірі 400 грн. щомісячно. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що витрати по сплаті судового збору у сумі 107,30 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved