Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду 14.05.2012р. з вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги, просить визнати за нею право власності на ? частку квартири [ADDRESS]. Вимоги обґрунтувала тим, що 18.12.1992р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей, які теж проживають у вказаній квартирі. 28.09.1993р. на неї, відповідача, двох дітей та свекруху [PERSON] було видано ордер на кв.37 і 52 по вул..Вернадського,2 у м.Білій Церкві. 16.08.1996р. кв.37 і 52 по вул..Вернадського,2 у м.Білій Церкві були приватизовані на [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] відмовилася від своїх прав на [ADDRESS] на користь їх сімї. 11.09.1996р. [PERSON] був здійснений обмін [ADDRESS] на [ADDRESS]. Таким чином єдиним власником спірної квартири вказаний [PERSON]. Оскільки квартира була придбана за час шлюбу, то вона є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, і підлягає поділу у рівних частках між чоловіком та дружиною. На попередньому судовому засіданні позивач додатково пояснила, що близько 3 років не проживає спільно з чоловіком через неприязні стосунки, що склалися між ними. Добровільно вирішити питання щодо спірної квартири відповідач не бажає. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та обґрунтування позову. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, під розписку. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе на підставі наявних у справі доказів постановити заочне рішення. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що власником даної квартири був він та його мати [PERSON], яка померла. Оскільки вона давала дозвіл на обмін [ADDRESS], то вона мала право на свою частку у [ADDRESS], яку він не успадкував, тому позивачці не може належати ? частка вказаної квартири. Спірну квартиру він не бажає ділити ні з дружиною, ні з дітьми, і робити з неї «гуртожиток», оскільки це перешкоджатиме здійсненню його права як власника розпоряджатися даною квартирою. Заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи пояснення сторін у попередньому судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.12.1992р.. 28.09.1993р. на [PERSON], сина [PERSON], невістку [PERSON], онуків [PERSON], [PERSON] було видано ордер на кв.37 і 52 по вул..Вернадського,2 у м.Білій Церкві. 16.08.1996р. кв.37 і 52 по вул..Вернадського,2 у м.Білій Церкві були приватизовані на [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по ? частці за кожним, що підтверджується копією свідоцтва про право власності № 15181. 11.09.1996р. [PERSON] був здійснений обмін [ADDRESS] на [ADDRESS], що підтверджується договором міни, посвідченим державним нотаріусом Другої Білоцерківської нотаріальної контори. З пояснень сторін вбачається, що [PERSON] відмовилася від своїх прав на частку [ADDRESS]. Оскільки у вищевказаному договорі міни єдиним власником [ADDRESS] вказаний [PERSON], суд не вправі ставити цей факт під сумнів, і вважати, що [PERSON] мала право на вказану квартиру, і як наслідок на спірну [ADDRESS], як стверджує відповідач. Враховуючи, що приватизована [ADDRESS], яка була поміняна на [ADDRESS], були набуті подружжям за час шлюбу, то вони вважаються спільною сумісною власністю подружжя, відповідно до ст.ст. 60, 61 СК України в редакції, що діяла на момент виникнення права та звернення з позовом до суду. Відповідно до ст.70 ч.1 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про визнання за позивачкою права власності на ? частку спірної квартри. Судові витрати покладаються на відповідача. На підставі ст.ст. 60, 61, 63, 69, 70 СК України,

Outcome: approved