Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] з имогами про визнання прав та обовязків забудовника в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31 грудня 2008 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою : Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.Вагонна,13. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-КИ № 466607, виданого 09 січня 1982 року Синельниківським міським відділом ЗАГС Дніпропетровської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 09 січня 1982 року. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом є: позивач, як дружина спадкодавця та діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Інших спадкоємців першої черги немає. У передбачений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивач звернулася до Першої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Відповідачі по справі -дочки спадкодавця, надали нотаріусу заяви про відмову від прийняття своєї частки спадщини на користь позивачки. Проте нотаріус Першої синельниківської державної нотаріальної контори [PERSON] своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.12.2010 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно що належить померлому [PERSON] на тій підставі, що згідно повідомлення № [NUMBER] Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризаціївід 08.12.2010 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул..Вагонна,13 у м.Синельникове Дніпропетровської області заінвентаризований але не зареєстрований за померлим [PERSON]. Позивач вказала, що житловий будинок за вказаною вище адресою був придбаний спадкодавцем згідно договору купівлі-продажу від 09 грудня 1980 року посвідченого державним нотаріусом Синельниківської міської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром №2202. Актом інженера-архітектора №5 від 20.01.1981 року встановлено, що дозакріплення земельної ділянки можливе і будівництво за авказаною адресою нового житлового будинку, при умові зносу старого. На підставі цього акту рішенням виконкому Синельниківської міської ради №40 від 27.01.1981 року [PERSON] було дозволено провести будівництво підсобних приміщень у дворі житлового будинку. Спадкодавець [PERSON] у відповідності до вказаних рішень зніс старий будинок та побудовував на його місці новий, збудував підсобні приміщення, проте за своє життя він заінвентаризував його але не зареєстрував у визначеному законом порядку. Спадковий будинок був завершений будівництвом ще в 1983 році. Будинок був заінвентаризований згідно технічного паспорту власником є [PERSON], проте свідоцтва про право власності на будинок не отримав, хоча фактично протягом 20 років користувався та володів даним будинком, земельною ділянко для його обслуговування, господарськими будівлями. Згідно технічного паспорту на житловий будинок №13 по вул..Вагонній в м.Синельникове станом на 06.10.2010 року власником будинку та господарських споруд записаний [PERSON]. Інвентарізаційна вартість житлового будинку та споруд складає 113\~578 грн. Відповідно до довідки голови квартального комітету №15 Синельниківської міської роади від 21.12.2010 року, померлий [PERSON] був зареєстрований і проживав з 29.12.1989 року і по день смерті за адресою м.Синельникове, вул..Вагонна,13 разом з дружиною та дочкою. Крім нього за даною адресою зареєстрована з 29.12.1983 року і по теперішній час позивач та з 24.01.2002 року дочка [PERSON] [INFO]. А згідно довідки квартального комітету №15 від 22.10.2012 року в будинку по вул..Вагонній.13 у м.Синельникове проживають та зареєстровані [PERSON], дочка [PERSON], онуки-діти [PERSON]: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], Позивач вказала, що фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки проживала на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем і надалі проживає та є у будинку зареєстрованою. Згідно зі ст.ст.1216,1217 ЦК України,спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач зазначила, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, оскільки інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовилися на її користь про що були подані відповідні заяви до нотаріальної контори. Просить визнати за нею права та обовязки забудовника житлового будинку № 13 по вулиці Вагонній в м.Синельникове Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 31 грудня 2008 року з правом введення в експлуатацію житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями та правом отримання свідоцтва про право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами. До початку слухання справи в судовому засіданні позивач надала суду заяву якою просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до початку слухання справи надала суду заяву якою просить розглядати справу без її участі. Приймаючи участь у судовому засіданні яке відбулося 10.12.2012 року позовні вимоги визнавала, не заперечувала щодо їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про дату слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Приймаючи участь у судовому засіданні яке відбулося 10.12.2012 року позовні вимоги визнавала, не заперечувала щодо їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. 31 грудня 2008 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] 1-КИ № 258914 (а.с.5). Після його смерті залишився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Вагонна,13 у м. Синельникове Дніпропетровської області, що підтверджується копією технічного паспорту на зазначений житловий будинок (а.с.15-17). Той факт, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, Серія ІІ-КИ № 466607 з якого вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 09 січня 1982 року (а.с.5). Факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем [PERSON] народженою 21.01.1963 року підтверджується копією свідоцтва про народження Серія V-УР № 0198430 з якого вбачається, що її батьком є [PERSON] (а.с.7). На підставі свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІІ-КИ № 264603, виданого 24 грудня 1983 року [PERSON] уклавши шлюб з [PERSON], змінила прізвище на Оберняк(а.с.7). Факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем [PERSON], народженою 28.03.1985 року підтверджується копією свідоцтва про народженняз якого вбачається, що її батьком є [PERSON], мати [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки голови квартального комітету №15 Синельниківської міської ради від 25 грудня 2012 року, [PERSON], [INFO], дійсно проживає та зареєстрована [INFO] з 1983 року, разом з нею проживають та зарехстровані: дочка-Дьяченко [PERSON], [INFO]; онук [PERSON], [INFO]; онук [PERSON] [INFO]. (а.с.44). Згідно довідки КП Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області № 258 від 17.12.2012 року жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в м. Синельникове, вул.Вагонна,13 заінвентаризований за [PERSON]. Право власності не зареєстроване. (а.с.45). Як вбачається із копії договору купівлі-продажу від 09.12.1980, посвідченого державним нотаріусом Синельниківської міської держнотконтори [PERSON], гр.[PERSON] продав, а [PERSON] купив, одну другу частину жилого глинобитного будинку з відповідною частиною надвірних побудов за адресою: м.Синельникове, вул..Вагонна,13, розташованого на земельній ділянці розміром 575 кв.м. (а.с.10-11). Згідно копії рішення виконкому Синельниківської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області від 27 січня 1981 року № 40, дозволено [PERSON], який проживає у [INFO], дозакрепить за ним земельну ділянку площею 336 кв.м. по вулиці Вагонній,13. Земельна ділянка [PERSON] по вул..Вагонна,13 становить 586 кв.м. Дозволити будівництво нового жилого будинку на раніше закріпленій земельній ділянці розміром 7,0 х 9,0. Старий будинок знести. (а.с.13). Згідно до копії акту від 20 січня 1981 року, інженером-архитектором [PERSON] проведено обстеження дозакріпленої ділянки по вулиці Вагонна,13, належної [PERSON]В.в результаті чого [PERSON] дозакріплення земельної ділянки можливо та будівництво жилого будинку розміром 7 х 9 при зносі старого жилого будинку. (а.с.12) Згідно копії Виписки із рішення №25 виконкому Синельниківської міської ради народних депутатів від 19 січня 1990 року, [PERSON] дозволено будівництво приміщення для зберігання інвентаря та твердого палива по вул..Вагонна,13 у м.Синельникове, розміром 6,00 х 4,00. (а.с.12). Згідно постанови державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори [PERSON] від 21.12.2010 року № /02-31/ 986, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке належить померлому 31 грудня 2008 року [PERSON], відмовлено, оскільки житловий будинок розташований у м.Синельникове, вул..Вагонна,13, за інвентаризований за [PERSON], право власності не зареєстровано (а.с.29). В матеріалах спадкової справи № 132 за 2009 рік до майна померлого 31 грудня 2008 року [PERSON], наданої на запит суду нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори, міститься заява [PERSON] від 26.06.2009 року, якою вона відмовилася від прийняття спадщини після померлого [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON] (а.с.38). своєю письмовою заявою нотарусу першої синельниківської держнотконтори 26.06.2009 року [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] також відмовилася на користь [PERSON] (а.с.39). У відповідності до вимог ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно до положень ч.5 ст.1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Згідно до ч.2 ст.1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в 1981 році було розпочато а в 1983 році [PERSON] було завершено будівництво житлового будинку розміром 7,00 х 9,00 на земельній ділянці площею 575 кв.м. за адресою вул..Вагонна,13 у м.Синельникове Дніпропетровської області, що підтверджується витягом з рішення виконкому Синельниківської міської Ради народних депутатів від 27.01.1981 року за № 40 та копією технічного паспорту на зазначений житловий будинок. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. На виконання вимог Цивільного Кодексу України прийнято спеціальний Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 1 липня 2004 р., яким врегульовано відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості. Правочини щодо нерухомого майна вчиняються, якщо право власності на це майно зареєстровано відповідно до цього Закону, а реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише у разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна (ст. 3), що підтверджує взаємопов'язаність державної реєстрації цих фактів. Державна реєстрація зазначених трьох видів фактів здійснюється за допомогою створюваної державної інформаційної системи - Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень. У п.1 ст. 4 Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 1 липня 2004 року зазначено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно. Згідно зі ст..19 Закону України Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень підставою для реєстрації права власності на майно є акт прийому нерухомого майна в експлуатацію. Так, в судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за життя не встиг оформити реєстрацію права власності на новостворене майно, що не заперечувалось позивачем. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст..1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки позивачка [PERSON] проживала у будинку по вул..Вагонна.13 в м.Синельникове разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і проживає в ньому надалі, вона вважається такою що прийняла спадщину після смерті 31.12.2008 року [PERSON].. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про спадкуваннявід 30.05.2008 року №7 зазначено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 328, 1216,1217,1218,1220,1261,1268,1296 ЦК України, п.п.8., Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року №7, Закону України Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень

Outcome: approved