overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 23 листопада 2002 року у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 291 був зареєстрований її шлюб із відповідачем. Сімейне життя з відповідачем не склалось, втратили почуття кохання, поваги один до одного, відсутні спільні інтереси. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. В судовому засіданні встановлено, що 23 листопада 2002 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво- Святошинського району Київської області, актовий запис № 291. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. З 2008 року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки Проживають окремо. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що сімя розпалась і відновленню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

05 квітня 2012 року позивач подала до суду позов та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач посилається на те, що відповідач є батьком [PERSON], але свої обовязки по утриманню дочки не виконує, тому позивач звернулася до суду з позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, тому суд за згодою позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, перевіривши письмову заяву позивача, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 04 березня 2000 року у Роганській селищній раді Харківського району Харківської області, запис № 12, про що свідчить свідоцтво про одруження І-ВЛ № 109835 видане 04 березня 2000 року Роганською селищною радою Харківського району Харківської області. Відповідач є батьком малолітньої дочки [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження І-ВЛ № 141367, що видане 21 вересня 2000 року Роганською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 52 від 21.09.2010 року. Відповідно до довідки, що видана Житлово-експлуатаційним управлінням «Докучаївське» малолітня [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [INFO], селище Комуніст, учбове містечко[ADDRESS], разом із позивачем. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 ч. 1 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач як батько, зобовязаний утримувати дочку [PERSON] але свої обовязки не виконує, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню та стягує з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між ним та його двоюрідною сестрою [PERSON], вказавши, що встановлення даного факту необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри [PERSON], яка померла 14 травня 2006 року. В судове засідання заявник не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника, не заперечувала щодо задоволення вимог, викладених в заяві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог статті 256 Цивільно-процесуального кодексу України, в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] та архівної довідки за № В1053-1 від 15.05.2012 року батьком [PERSON] є [PERSON], який є рідним братом [PERSON], оскільки мають одних батьків - [PERSON] та [PERSON]. Відтак, батько [PERSON] [PERSON] та мати [PERSON] [PERSON] є ріднім братом та сестрою. Згідно архівної довідки № В/1053-3 від 15.05.2012 року в книзі реєстрації актових записів про шлюб по Троковицькій сільраді Черняхівського району за 1924 рік зазначено, що [PERSON] Іліч та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.10.1924 року. Від цього шлюбу народилася [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. 21 лютого 1954 року [PERSON] одружилася з [PERSON] та стала [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження. Відтак, виходячи з викладеного встановлено спорідненість [PERSON] з [PERSON] (дівоче прізвище Чабан), по прямій висхідній лінії споріднення, а саме, [PERSON] та [PERSON] є двоюрідними братом та сестрою. Отже, суд визнає доведеним факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, необхідно заявнику для оформлення спадщини за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 22.07.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районого управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 48. Від спільного подружнього життя мають одну малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Позивач вказував, що спільне подружнє життя у них з відповідачкою не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть протягом трьох років. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Вважає, що примирення з відповідачкою неможливе. Посилаючись на викладене, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд про його задоволення. В судовому засіданні відповідачка позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 22.07.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районого управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 48. (а.с. 5). Від спільного подружнього життя мають одну малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Подружні стосунки позивача з відповідачкою не підтримуються. Спільне господарство сторони не ведуть протягом трьох років. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивачі зазначали, що за договором позики від 07 квітня 2010 року [PERSON] та [PERSON] передали відповідачу [PERSON]В суму в розмірі 120\~000 грн. 00 коп. [PERSON] зобовязувався повернути борг до 07 квітня 2011 року, але в зазначений термін боргу не повернув. Позивачі неодноразово зверталась до відповідача з проханням повернути борг, проте, станом на лютий 2012 року відповідач не повернув борг. Посилаючись на викладене позивачі просили суд стягнути з відповідача на їх користь суму боргу в розмірі 120\~000,00 грн., з рахуванням індексу інфляції в розмірі 1\~680,00 грн. та 3% річних в розмірі 3\~057,53 грн. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями та телеграмами, які знаходяться в матеріалах справи. (а.с.14, 15, 23, 28, 33, 40, 41, 42). Судом встановлено, що за договором позики від 07 квітня 2010 року [PERSON] та [PERSON] передали відповідачу [PERSON]В суму в розмірі 120\~000 грн. 00 коп. [PERSON] зобовязувався повернути борг до 07 квітня 2011 року. (а.с.13) Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,\~ незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В ст. 1048 ЦК України, зазначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Індекс інфляції за період з 07.04.2011 року по 10.02.2012 року складає 1680,00 грн. Розрахунок 3% річних за період з 07.04.2011 року по 10.02.2012 року становить: 120 000 х 3% : 365 х 310 днів = 3 057,53 грн. Отже, загальна заборгованість [PERSON] складає 124\~737, 53 грн. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1\~247,37 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з 2003 року займається особистим сільськогосподарським товаровиробництвом, утримує корову та продає молоко відповідачу через працівника підприємства [PERSON], відповідно до договору доручення від 25.05.2003 року. Всупереч умовам договору товариство не здійснило оплату коштів в повному обсязі, у зв»язку з чим у період з 16.07.2011 року по 15.09.2011 року утворилась заборгованість в сумі 799, 80 грн. Посилаючись на вказані обставини, а також законодавчі норми, шо встановлюють необхідність належного виконання зобов'язань, здійснення їх у передбачений договором строк, просить стягнути з відповідача вищенаведену суму, а також судові витрати. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, окрім стягнення витрат на правову допомогу. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнав повністю, окрім стягнення витрат на правову допомогу, надав заперечення. 3-тя особа в судове засідання не з»явилась, повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив. 25.05.2003 року між [PERSON] та відповідачем укладено договір доручення, згідно якого ДП Молочний завод «ТОВ Молочна фабрика «Рейнфорд» - як довіритель, доручає, а працівник підприємства [PERSON], що діє на підставі трудового договору повірений, зобов»язується відповідно до умов договору доручення передавати кошти, належні до виплати особистим сільськогосподарським товаровиробникам, за продане ними молоко. Згідно довідки від 22.12.2011 року № 05/1687 ДП Молочний завод «ТОВ Молочна фабрика «Рейнфорд» мас заборгованість перед [PERSON] в сумі 799,80 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин. вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Згідно п. 1. Договору-доручення, укладеного між Позивачем та Відповідачем «Довіритель» доручає, а «Повірений» зобов'язується відповідно до умов цього договору передати кошти, належні до виплати особистим сільськогосподарським товаровиробникам за продане ними молоко. У відповідності до п. З ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Довідкою від 22.12.2011 року відповідач підтвердив існуючу заборгованість за отримане молоко перед позивачем. Суд вважає, що керівництвом ДП "Молочний завод" ТОВ "Молочна фабрика "Рейнфорд". було допущено порушення вимог ст. 526 ЦК України, якою передбачено, що зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а тому позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 30.09.2003 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Крім неї в квартирі зареєстровані її колишній чоловік та двоє їх спільних дітей. З відповідачем шлюб розірвано 17.12.2010 року, але ще за рік до того, він забрав свої речі, залишив квартиру і того часу в ній не проживає. Крім того він не сплачує кошти за комунальні послуги. Тому цоосить визнати його таким, що втратив гіраро користування квартирою. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, вказав на те, що отримання рішення про визнання втратившим право користування житловим приміщенням позивачу необхідне для того щоб зняти відповідача з реєстрації. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи. Причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе за згодою позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачці на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири та копією витягу з реєстрації права власності на нерухоме майно. Згідно довідок обстеження житлових умов, складених 20.05.2010 р., 07.12.2010 р., 25.01.2011 р. директором ЖКГП «Побут», оскільки будинок перебуває на балансі цього підприємства, відповідач зареєстрований в квартирі, але з 2009 року не проживає у ній. Відповідно до ч.2 ст.4С*5 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі без поважних причин, то суд задовольняє позов. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах Головного управління праці та соціального захисту населення в Чернівецькій області до [PERSON] про примусове вилучення (повернення) автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога, мотивуючи свої вимоги тим, що наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької облдержадміністрації від 18.10.2006 року за № 139 [PERSON], як інвалід Великої Вітчизняної війни ІІ групи, отримав автомобіль марки «Фольксваген», 1998 року випуску, як гуманітарну допомогу, без права продажу, доручення, передачі або успадкування іншою особою. 23 лютого 2009 року [PERSON] помер. Автомобіль знаходиться у [PERSON], який мав право керування. [PERSON] відмовляється повернути автомобіль, про що свідчить Акт від 13.04.2010 року, тому, відповідно до п.41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердження Постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 року, просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені вимоги з наведених підстав. Відповідач та представник відповідача позову не визнали, заперечуючи тим, що автомобіль 1998 року випуску, на момент смерті [PERSON] строк експлуатації автомобіля перевищував 10 років. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що на підставі наказу Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької облдержадміністрації від 18.10.2006 року за № 139 [PERSON], як інвалід Великої Вітчизняної війни ІІ групи, отримав автомобіль марки «Фольксваген», 1998 року випуску, як гуманітарну допомогу. 23 лютого 2009 року [PERSON] помер. Автомобіль знаходиться у [PERSON], який відмовився повернути автомобіль згідно Акту від 13.04.2010 року. Згідно п.41 абз.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, повертається (вилучається) Головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Спірні правовідносини щодо повернення наданого інваліду у якості гуманітарної допомоги автомобіля виникли на час дії постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», що набула чинності 09 серпня 2006 року, тому вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердження Постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити, що прізвище, ім`я та по батькові, а саме [PERSON] , вказані у довідці від 15.03.2000 р. № 51/1/3520 належать заявнику [PERSON] Свої вимоги обгрунтовує тим, що він згідно паспортних даних - [PERSON] , [INFO] , та являється учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. У період з 19.11.1986 р. по 14.01.1987 р. виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії у 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, що підтверджується військовим квитком та довідкою державного архіву Міністерства оборони від 15.03.2000 р. на ім`я [PERSON] . Однак, в архівній довідці виданій Міністерством оборони України № №51/1/3520 від 15.03.2000 р. на ім`я « [PERSON] » про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не розшифровані його ініціали, у зв`язку із чим, Управлінням пенсійного фонду у Новопсковському районі відмовлено у призначенні пенсії. Встановлення факту належності заявнику документів можливо встановити виключно у судовому порядку, тому він звернувся до суду з даною заявою. У судовому засіданні заявник уточнив свої вимоги та просив встановити факт належності йому архівної довідки №51/1/3520 від 15.03.2000 р. на ім`я « [PERSON] » з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні із заявленими вимогами згоден. Судом встановлено, що заявник згідно паспорту серії [NUMBER] , виданого 24.12.1999 року Новопсковським РВ УМВС в Луганській області [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що перепоною для зарахування ліквідаційного стажу до стажу роботи за період з 19.11.1986 р. по 14.01.1987 р. заявнику є те, що архівна довідка Міністерства оборони України № 51/1/35420 від 15.03.2000 р. видана на ім`я [PERSON] з нерозшифрованими ініціалами. Той факт, що вказана довідка належить заявнику [PERSON] підтверджується військовим квитком [NUMBER] , виданим 13.11.1975 р. На арк.24 якого міститься запис командира військової частини № [NUMBER] про період участі в ліквідації наслідків аварії та дозу отриманого опромінення заявника. Вказаний текст повністю відповідає змісту архівної довідки Міністерства оборони України № 51/1/3520 від 15.03.2000 р. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, так як він має право на звернення в управління пенсійного фонду України в Новопсковському районі для призначення пенсії. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, у чинність п.6 ч.І ст.256 ЦПК\~ України, суд вважає вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обгрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи. У відповідності до ч.7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення витрати заявникові не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою обгрунтування доводів та заперечень сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial