Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичних фактів, а саме факту перебування в родинних відносинах, зокрема, що померлий 30 липня 2011 року [PERSON] є її батьком, а також просить встановити належність правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] №13 №13617 від 24 червня 1996 року, виданого Міським бюро технічної інвентаризації, [PERSON] замість [PERSON]. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що 20 лютого 2003 року померла її мати [PERSON]. 30 липня 2011 року помер батько заявника - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 2/3 частини квартири [ADDRESS]. Вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності заявнику, її батькам та дочці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 червня 1996 року №13617. Для оформлення свідоцтва про право власності на спадщину за законом на вказане майно [PERSON] звернулась в Тернопільську державну нотаріальну контору, однак оформити вказані документи заявник не має змоги, оскільки у паспорті її батька зроблена помилка його прізвище помилково записано як «Дубінка»замість «Дубинка». Одночасно у свідоцтві про право власності на житло від 24 червня 1996 року №13617 вказано, що співвласниками квартири є [PERSON] та [PERSON], проте згідно паспорта та свідоцтва про смерть мати заявника мала прізвище «Дубинка». На підставі викладеного [PERSON] просить заяву задовольнити, встановити юридичні факти, а саме те, що [PERSON], [INFO], який помер 30 липня 2011 року, був батьком [PERSON], а також встановити належність правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] №13617 від 24 червня 1996 року, виданого Міським бюро технічної інвентаризації, [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника подану нею заяву підтримала та просила суд її задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Тернопільської міської ради щодо встановлення факту родинних відносин не заперечив, вважає, що в цій частині подана заява підлягає до задоволення. При вирішенні вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на квартиру, покладається на думку суду. Суд, заслухавши пояснення представника заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] 27 квітня 1947 року вступили в шлюб, про що свідчить посвідка про шлюб №335 від 27 квітня 1947 року, видана Шевченківським районним бюро актів громадянського стану Львівської області, про що в книзі записів актів громадянського стану зроблено відповідний запис за №335. Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯС №208914 від 11 травня 1948 року, виданого Жолківським Райбюро ЗАГС Львівської області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу, а також після його розірвання із [PERSON] заявник носить прізвище «Рибак», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЕЛ №291088 від 03 січня 1989 року, виданого ЗАГС Козелецького району Чернігівської області, та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЕЛ №016428 від 04 квітня 1997 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому Чернігівської області. Згідно заповіту серії ААН №955871 від 15 січня 1999 року, посвідченого завідувачем Тернопільської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну йому частину приватизованої квартири під №32 в будинку під №1а в м.Тернополі по вул.Миру, а також належний йому на праві особистої власності гараж по вул.Тбіліська, розташований в м.Тернополі заповів [PERSON]. Як вбачається із заповіту серія АВІ №598485 від 02 березня 2000 року, посвідченого завідувачем Тернопільської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй на праві приватної власності частину квартири №32 в будинку №1а в м.Тернополі по вул.Миру, а також все інше майно заповідала [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ИД №122524 від 01 серпня 2011 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, 30 липня 2011 року [PERSON] помер. Згідно довідки №120 від 11 лютого 2012 року, виданої дочірнім підприємством «Фаворит»приватного підприємства «Дружба-сервіс-житло», [PERSON] проживає і зареєстрована за адресою: [INFO]. Її сімя складається із таких осіб: [PERSON] мати, померла 20.02.2003 року; [PERSON] батько, помер 30.07.2011 року, які зняті з реєстрації за вказаною адресою у звязку зі смертю, та [PERSON] дочка, зареєстрована з 16.06.2004 року по даний час. У відповідності до свідоцтва про право власності на житло №13617 від 24 червня 1996 року, виданого Міським бюро технічної інвентаризації, квартира по вул.Миру, 1а/32 дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення юридичних фактів підлягає до задоволення частково, шляхом встановлення факту родинних відносин, а саме, що померлий 30 липня 2011 року [PERSON] є батьком заявника [PERSON]. В задоволенні заяви [PERSON], в частині встановлення належності свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] №13617 від 24 червня 1996 року, виданого Міським бюро технічної інвентаризації, [PERSON] замість [PERSON] суд відмовляє з наступних підстав. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч.4 ст.25 ЦК України). Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. 20 лютого 2003 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ИД №122219 від 20 лютого 2003 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Згідно пункту 14 глави 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, якщо померлий мав паспорт або паспортний документ, а також військово-облікові та пільгові документи, то орган державної реєстрації актів цивільного стану, який реєструє смерть, вилучає їх і в цих документах проставляє відповідний штамп про смерть власника. Статтею 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження. На підставі викладеного,

Outcome: partial