overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем зареєстрованого 18.09.2010 року, так як подружнє життя у них не склалося з причини не розуміння одне одного, постійними сварками з побутових питань, у звязку з чим страждає дитина, і вони з січня 2012 року проживають окремо. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просить шлюб між ними розірвати на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений в судове засідання не явився повторно по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. За згодою позивачки, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що сторони з 18.09.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, і мають неповнолітню дитину, яка проживає з позивачкою. З січня 2012 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і не підтримують жодних сімейних стосунків. При цьому позивачка наполягає на розлученні посилаючись на неправильну поведінку відповідача як з нею так і з дитиною, на примирення не згодна. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

В січні 2012 року позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу дійсним, посилаючись на те, що 03 грудня 1999 року вона та відповідач по справі уклали договір № 660 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири №11, яка розташована за адресою м. Миколаїв, вулиця Ленінградська № 1-а. Вказаний договір купівлі - продажу був посвідчений на Універсальній біржі «Південь» та зареєстрований в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», і ця угода виконана сторонами повністю. Посилаючись на наведене просила позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Третя особа - представник Універсальної біржі «Південь» в суд не зявився, був належним чином та своєчасно повідомлен про час та місце судового засідання, якихось заяв до суду не надходило, причина його не явки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно до ст.ст.47, 227 ЦК УССР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами та ст.ст.220,657 ЦК України (в редакції ЦК 2003р.), коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною і договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, а спірна угода була посвідчена на товарній біржі. Судом встановлено, що дійсно 03 грудня 1999 року [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON] з другої сторони, уклали на Універсальній біржі «Південь» договір №660 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири № 11, розташованої за адресою: м. Миколаїв, вулиця Ленінградська, № 1-а, який потребує нотаріального посвідчення, сторони за договором купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу, виконали угоду, набули прав відповідно покупця і продавця, право власності зареєстроване за покупцем у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 9853 від 07.12.1999 року, але позивач не може на теперішній час посвідчити цю угоду нотаріально через те, що відповідач ухиляються від нотаріального оформлення угоди. На підставі викладеного, суд вважає за можливе,відповідно до норм ч.2 ст.47 ЦК УССР,ст.ст.220,657 ЦК України (в редакції 2004р.) задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягне аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 2007 року Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис №23. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилася, але надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглядати в його відсутність. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 2007 року в Солоницівській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис №23. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], яка мешкає разом з позивачем і знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 14.12.2011 року за №4274. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягне аліментів на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трьохрічного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 17 червня 2010 року Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис №27. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, що і змусило позивачку звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилася, але надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглядати в його відсутність. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 червня 2010 року в Пересічанській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис №27. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], яка мешкає разом з позивачем і знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 01.03.2012 року за №316. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивачку наполягати на стягненні аліментів на її утримання з відповідача є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

У березні 2012 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15 грудня 2007 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 1958. В обгрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у звязку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. У судовому засіданні позивачка підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 15 грудня 2007 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 1958. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка - [PERSON], висловила своє бажання й надалі іменуватися прізвищем «Чебанова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

У березні 2012 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19 липня 2008 року Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 270. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у звязку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивачка стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дітей не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Донька залишається проживати разом із позивачем. Позивачка в судове засідання не з»явилась, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 19 липня 2008 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 270. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання доньки не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Донька залишається проживати разом із позивачем. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] висловила своє бажання надалі іменуватися прізвищем «Четвертних».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

В жовтні 2011 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 20 червня 2001 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заперечень проти задоволення позову до суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1 ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що аліменти слід стягнути з відповідача у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

У березні 2012 року позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму передбаченого на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 12 серпня 2011 року, Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного району міста Миколаєва, Миколаївської області, України,актовий запис № 332, було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем по даній справі, від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з»явилася, проте надала до суду заяву в якій просить про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, підтвердив факти наведені позивачем в позові. Суд, вислухавши пояснення відповідача, без дослідження доказів по справі знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

У березні 2012 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки: Анастасії, [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 11 серпня 2001 року, Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 312, було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку: Анастасію, [INFO], яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходяться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти сплати аліментів, але просив про зменшення суми, на підставі того, що він не має стабільного заробітку, погодився на суму в розмірі 350 грн.. Суд, вислухавши пояснення позивача, взявши до уваги заперечення відповідача, дослідивши письмові докази по справі знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: partial