Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою та просить суд встановити той факт, що [PERSON], [INFO], який помер 31 серпня 2011 року, був власником Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 760437 прізвище, померлого було зазначено в акті невірно як « Кіянський», а не [PERSON] як в дійсності. В обґрунтування заяви вказав, що при заповненні державного акта на землю, було допущено помилку в написанні прізвища його дядька, в державному акті прізвище дядька значилось як [PERSON] замість правильного [PERSON]. На теперішній час через допущену помилку він не має можливості оформити спадщину по заповіту після смерті дядька. В адміністративному порядку усунути недоліки не має можливості, оскільки в Шевченківській райдержадміністрації йому в даному клопотанні було відмовлено. У судовому засіданні заявник наполягав на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де не заперечував проти задоволення вимог заявника. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, визнає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6. ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 цієї статті визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, крім визначених ч.1 цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено з матеріалів справи, що державний акт на право приватної власності на землю розміром 7,5749 га було видано на дядька заявника 25.12.2002 року Шевченківською райдержадміністрацією і зареєстровано в книзі державних актів на право власності на землю за № 634 (а.с.6). Прізвище дядька заявника в акті було зазначено як [PERSON].. В дійсності за паспортними даними, в свідоцтві про смерть, в посвідченні пенсіонера (а.с.6-9) прізвище дядька заявника значиться як [PERSON], [INFO], що відповідає і іншим документам: заповіту на імя заявника, посвідченню тракториста, пенсіонера (а.с.5,7,8). Допитані свідки в суді, жителі села Гетманівка Шевченківського району, односельці померлого [PERSON] і заявника, [PERSON] і [PERSON] підтверджують, що в дійсності померлий [PERSON], помер 31 серпня 2011 року, був власником Державного акту на право приватної власності, так як працював в КСП «Ватутіна» на території Гетманівської сільської ради і доводиться заявнику рідним дядьком. Виправити помилку в адміністративному порядку заявник не має можливості. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки він не має можливості оформити спадщину по заповіту після смерті свого рідного дядька [PERSON]. На підставі наданих письмових доказів, показань свідків, враховуючи відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою необхідності здійснення захисту субєктивних прав і охоронюваних законом інтересів заявника, також те, що встановленням даного факту не порушуються права, свободи та інтереси жодних осіб, суд вважає за необхідне заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved