overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що між нею та відповідачем 25.12.2001 року був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський, Волинської області, актовий запис № 301. Від спільного подружнього життя у них народилась донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. В сім'ї склались дуже складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та довір'я. Шлюбні відносини між ними не підтримуються. У них немає спільної заінтересованості про створення моральної та матеріальної бази сім'ї. Сам шлюб носить формальний характер. Через це вважає, що подальше його збереження є неможливим, просить шлюб розірвати. Майнового спору та спору про місце проживання дітей між ними немає. На попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала, а відповідач заявлений позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 25.12.2001 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський, Волинської області, актовий запис № 301, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Згідно свідоцтв про народження встановлено, що від спільного проживання у них народились донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], батьками яких являються сторони у справі. Оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], посилаючись та те, що з [PERSON] позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від даних відносин у них народився син [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачкою та перебуває на її повному матеріальному утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає та не приймає ніякої участі у його вихованні, в звязку з чим вона змушена звернутись в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів у примусовому порядку. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити з таких підстав. Від фактичних шлюбних відносин у них народився син - [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження серії 1-АМ № 004216 записаний відповідач по справі [PERSON] У даний час дитина проживає разом з позивачем в м. Хмільнику, Вінницької області по вулиці Стельмаха 21 та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою відділу організаційно-масової роботи за № 124. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною. У звязку з тим, що відповідач записаний батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання обовязків щодо його утримання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

В листопаді 2012 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 1998 року. Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем у неї не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя, сімейно-шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Просила розірвати шлюб з [PERSON] [INFO], зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Бородянського району Київської області, актовий запис №16. Позивачка в судове засідання не з'явилася відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 12 грудня 1998 року перебувають у шлюбі зареєстрованому Дружнянською сільською радою Бородянського району Київської області, актовий запис №16, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.4), від якого мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідно до заяви, [PERSON] позов визнав. Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки відповідачка позов визнала і відповідно до ст.105, 112 СК України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати в розмірі 107,30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 07 лютого 2004 року вони уклали з відповідачкою шлюб в ВРАГС по Уманського МУЮ Черкаської області, актовий запис №31. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Причинами для розірвання шлюбу стало те, що вони мають несумісні характери, різні погляди на життя. Їх шлюб носить формальний характер, зберігати шлюб він не бажає, а тому звернувся з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задоволити. В судовому засіданні відповідачка позов визнала, проти задоволення не заперечувала. В судовому засіданні встановлено, що сімя сторін розпалась і зберегти її при встановлених обставинах неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідаки, їхньої дитини, що має істотне значення, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

24.12.2012 р.позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що відповідач користувавася його послугами по постачанню електроенергії в будинку № 27 по вул.Південна у м.Волноваха. 10.11.2006р. при перевірці правил користування електроенергією, яке виразилося в безобліковому користуванні електроенергією без дозволу електропостачальника, про що складено акт, на підставі якого визначено кількість неврахованої й не оплаченої відповідачкою електроенергії у сумі 72, 03 грн., яку відповідач добровільно не сплатив, тому просив суд стягнути на його користь примусово. У судовому засіданні представник позивача на заявлених вимогах наполягає. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не звилася і повідомлень про причини неявки від неї не надійшло. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимогами ЦК,інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.26 Закону України Про електроенергетику споживач енергії відповідає за порушення правил користування електроенергією. Відповідно ст.53 Правил користування електроенергією у разі виявлення представником електропостачальника порушень споживачем Правил користування електроенергією складається акт, на підставі якого електропостачальник має право визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір відшкодування збитків обчислюється відповідно до Методики,затвердженої Постановою НКРЕ. Відповідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам юридочної особи, а також шкода, завдану майну юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом установлено, що відповідач користувавася його послугами по постачанню електроенергії в будинку № 27 по вул.Південна у м.Волноваха. 10.11.2006р. при перевірці правил користування електроенергією, яке виразилося в безобліковому користуванні електроенергією без дозволу електропостачальника, про що складено акт, на підставі якого визначено кількість неврахованої й не оплаченої відповідачкою електроенергії у сумі 72,03 грн., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 107,30 грн.в дохід держави,оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.526, 1166 ЦК України, ст.26 Закону України Про електоренергетику, ст.53 Правил користування електроенергією, ст.88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

В лютому 2013 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 травня 1990 року у Берегівській сільській раді Дубенського району Рівненської області за актовим записом № 8, від шлюбу мають двох дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], по тих підставах, що через постійні сварки та аморальний спосіб життя відповідача, проживання його з іншою жінкою, сумісне життя подружжя та ведення спільного господарства припинено, а подальше спільне життя з відповідачем не можливе. Майнових спорів між ними немає. Позивач повністю підтримала позовні вимоги в суді. Просить шлюб розірвати, вказала, що доньки будуть проживати з нею. Відповідач позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Згідно ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

В лютому 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів громадського стану м.Рівне за актовим записом № 1358, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], по тих підставах, що через різні погляди на життя, сварки на побутовому грунті, вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, сімя розпалася. Позивач втратила почуття любові та гідності до відповідача по справі, та прийшла до переконання, що подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим. Позивач повністю підтримала позовні вимоги в суді. Просить шлюб розірвати, неповнолітню дитину залишити на проживанні з нею. Відповідач до судового засідання надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Оцінюючи пояснення позивача, дослідженні надані в справі докази, встановленні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Сукупністю досліджених доказів встановлено, що із 29 жовтня 1999 року сторони перебувають в шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На грунті відчуження, внаслідок сумісного не проживання через постійні конфлікти, відсутність почуття любові і поваги, сімя розпалась остаточно, сторони вважають неможливим примирення, наполягають на розірванні шлюбу, не вбачають перспективи збереження сімї. За таких обставин, шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін, підлягає до розірвання. Позиція сторін про залишення дитини на проживанні з матірю не оспорюється сторонами, підлягає до задоволення. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

Позивач 28.01.2013 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 17.06.1995 року, вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану Монастирищенської районної Ради Черкаської області зроблено запис № 54. Від даного шлюбу є неповнолітні діти: дочка [PERSON] [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Через постійні сварки, непорозуміння, їхні відносини з відповідачем ускладнились, сумісне проживання та збереження шлюбу є не можливим. Вони практично не спілкуються та спільно не проживають. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище Афлатарли». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву від 04.03.2013 року, відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність, позов задоволити, оскільки примирення між нею та відповідачем неможливе. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і повторною неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а ст. 169 ЦПК України дає право суду у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), можливим розгляд справи за наявними матеріалами, в звязку з чим відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Крім цього, на думку суду в матеріалах справи є достатньо доказів для її слухання та прийняття рішення по суті справи і такий розгляд справи не буде порушенням прав відповідача як сторони у цивільному процесі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів для розгляду справи по суті та постановлення рішення, і вважає, що за даних обставин збереження сім'ї є неможливе і недоцільне, шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а також з урахуванням положень ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. ст. 81, 88 ЦПК України. На підставі викладеного ст. ст. 24, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

\~ Позивач ПАТ Дельта Банк звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором № 003-14047-040308, укладеного з ним 04.03.2008 року, просив ухвалити судове рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 4230 грн. та судових витрат по справі. В судове засідання представник позивача не зявилася, втім як вбачається з резолютивної (прохальної) частини позовної заяви, остання просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через опублікування оголошення про його виклик в газеті Рідне Прибужжя від 21.02.2013 року за № 8 (3243). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходе наступного висновку. Судом встановлено, що 04.03.2008 року між ПАТ Дельта Банк і [PERSON] був укладений кредитний договір № 003-14047-040308 (на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки) відповідно до якого банк надав позичальнику кредит шляхом відкриття відкличної кредитної лінії на суму 30000 грн. з встановленням ліміту кредитної лінії на рахунку в розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29,9 річних. Відповідно до п.3.6 кредитного договору з врахуванням тарифів на обслуговування платіжних карток, що є невідємною частиною цього договору, позичальник зобовязався щомісяця здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, що складається з частки погашення заборгованості, яка виникла за попередній звітний місяць, овердрафту та простроченої заборгованості за попередній період. Згідно вимог ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач в порушення умов кредитного договору не виконав зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків, в результаті чого, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 003-14047-040308 від 04.03.2008 року, станом на 09.08.2012 року, сума заборгованості склала 4230 грн., що включає в себе заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1710 грн. та заборгованість за комісіями в розмірі 2520 грн., яку він, попри претензії позивача, погасити добровільно відмовляється. Таким чином, вимоги позивача обґрунтовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, понесений ним у звязку з розглядом справи, у розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

Позивач 15.01.2013 року звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що має на утриманнінеповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Батько дитини, відповідач по справі, ухиляється від її утримання, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON]до суду не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення розгляду справи чи заперечення на позов до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі. Донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, батько дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання не надає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує доньку одноособово, відповідач є працездатним, добровільно матеріальної допомоги не надає заперечень проти позову до суду не надав, тобто проти стягнення з нього аліментів на доньку не заперечує. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 114,70 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved