Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить витребувати у відповідача та повернути йому у власність належні на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки сер. ЯИ № 830168 та сер. ЯИ № 230461 земельні ділянки, які розташовані на території Камянської сільської ради за № 1169 та № 581, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04.12.2009 року та 15.12.2009 року між ним та відповідачем були укладені договори оренди земельних ділянок, які належать йому на праві власності. Він передав належні йому на праві приватної власності земельні ділянки відповідачу у користування, але згодом виявилося, що договори оренди землі не були зареєстровані у встановленому законом порядку. Вважає, що відповідач користується земельними ділянками без достатніх на те правових підстав, в добровільному порядку відповідач відмовляється повернути належні йому земельні ділянки. В судовому засіданні позивач та представник позивача наполягали на позовних вимогах з підстав, викладених в позові, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні, підтвердивши факт використання СТОВ ім.Енгельса належних позивачеві земельних ділянок, заперечила проти позову, надавши письмове заперечення. В запереченні зазначила, що відповідно до договору оренди землі від 15.12.2009 року та акту приймання-передачі земельної ділянки відповідач єдиним масивом отримав в оренду земельну ділянку №581 загальною площею 6,8235 га без визначення в натурі (на місцевості) межі земельної ділянки, розташованої в єдиному земельному масиві. Акти приймання-передачі земельних ділянок були підписані позивачем та відповідачем пізніше без виїзду на місцевість. Відповідач як орендар належним чином виконує взяті на себе зобовязання, зокрема в частині сплати орендної плати. Зазначені земельні ділянки на даний момент не можуть бути повернуті позивачу, оскільки знаходяться в обробці. На обробіток земельної ділянки № 581 відповідачем понесені витрати в сумі 12930,31 грн., на обробіток земельної ділянки № 1169 1281,00 грн. Тому вважає недоречним повернення позивачу земельних ділянок до закінчення збирання врожаю поточного сільськогосподарського виробничого циклу. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є власником земельних ділянок №1169 та №581 розмірами 1,6009 га та 6,8235 га відповідно, які розташовані в межах території Камянської сільської ради Новопсковського району Луганської області За межами населеного пункту. Право власності позивача на зазначені земельні ділянки підтверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №830168 та серії ЯИ №230461, виданими Новопсковською районною державною адміністрацією Луганської області відповідно 15.11.2010 року та 27.01.2010 року та зареєстрованими у відділі Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області. Зазначені земельні ділянки позивач отримав відповідно до розпорядження голови Новопсковської районної державної адміністрації від 10.11.2009 року № 465. За змістом ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватись і розпоряджатись земельною ділянкою, яке гарантоване ч.2 ст.14 Конституції України. До отримання державних актів на земельні ділянки, 04.12.2010 року та 15.12.2010 року позивач підписав з відповідачем договори оренди землі №556 та №556/1 відповідно, за якими передав СТОВ ім. Енгельса в оренду належні йому земельні ділянки, розташовані на території Камянської сільської ради Новопсковського району Луганської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії договорів - 10 років з дати їх державної реєстрації. Згідно актів приймання-передачі земельних ділянок з земель приватної власності від 15.12.2009 року спірні земельні ділянки були передані в натурі (на місцевості) позивачем відповідачу. Судом встановлено, що договори оренди землі, підписані між позивачем та відповідачем, не зареєстровані у Відділі Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області, що підтверджується листом заступника начальника Відділу Держкомзему від 02.03.2012 року за вих. № 01-01-11/238. За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації. У чинність ст. 125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Державна реєстрація договорів оренди землі є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення права оренди земельних ділянок . Відповідно до ст. 14 Закону України Про оренду землі(далі - Закон) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Невід'ємною частиною договору оренди землі на підставі ч. 4 ст. 15 Закону є план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом. Згідно з положеннями ст.ст. 18, 20 Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Договори оренди землі, укладені між позивачем та відповідачем, не пройшли відповідну державну реєстрацію у Відділі Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області, а тому, відповідно до положень ЗУ "Про оренду землі" не є укладеними. Неукладений договір не створює прав та обовязків для сторін. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними№ 9 від 6 листопада 2009 року не є укладеним правочин (договір) у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. В разі передчасної передачі на виконання юридично ще не укладеного договору майна право на це майно у набувача не виникає і власник може витребувати його в порядку, встановленому главою 83 ЦК України. Згідно ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, судом встановлено, що відповідач без достатніх правових підстав (відсутність договорів оренди земельних ділянок) використовує земельні ділянки, що належить позивачу, а тому право на це майно у відповідача не виникло і відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України СТОВ ім. Енгельса зобов'язане повернути безпідставно набуте майно земельні ділянки №1169 та №581 розмірами 1,6009 га та 6,8235 га відповідно, які розташовані в межах території Камянської сільської ради Новопсковського району Луганської області За межами населеного пункту - в натурі [PERSON] Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача щодо не визначення межових знаків земельних ділянок в натурі (на місцевості), оскільки у чинність ст. 17 Закону передача обєкта оренди землі здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Згідно актів приймання-передачі, які надані представником відповідача, вбачається передача земельних ділянок в натурі (на місцевості). Щодо посилання представника відповідача на неможливість передати позивачу належні йому земельні ділянки у звязку з не закінченням циклу сівозміни та понесеними витратами на обробку земельних ділянок, то суд зазначає наступне. Статтею 1214 ЦК України передбачено право особи, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобовязана повернути доходи. Проте такі вимоги відповідачем заявлені не були. У звязку з викладеним, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до СТОВ ім.. Енгельса про витребування земельних ділянок законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується вимоги позивача про повернення земельних ділянок йому у власність, то суд приходить до висновку до відмову в задоволенні позову в цій частині, оскільки право власності позивача на земельні ділянки ніким не оспорюється, а договорами оренди землі передбачалася тільки передача права користування земельними ділянками, а не передача права власності. Питання про розподіл судових витрат вирішено в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial