Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], стверджуючи, що 11 червня 2010 році відділом реєстрації актів цивільного стану м.Іллічівська Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Позивач зазначає, що відповідачка мала характер взаємовідносин з [PERSON], які ґрунтувалися на спільному вживанні ними наркотичних засобів протягом тривалого часу, тому не намагалася створити з [PERSON] стабільні відносини, знала, що [PERSON] знаходився в тяжкому передсмертному стані на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Іллічівської лікарні та не усвідомлював значення своїх дій, не міг самостійно керувати ними. Вважаючи, що [PERSON] уклала шлюб з ціллю заволодіння майном [PERSON], позивач просить суд визнати шлюб, зареєстрований 11 червня 2010 року свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД №121415 відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області - недійсним. 17 січня 2011 року до суду надійшла позовна заява представника [PERSON] про вступ у справу у якості третьої особи із самостійними вимогами до [PERSON] (а.с.110-113), стверджуючи, що [PERSON] є рідної тіткою померлого [PERSON] та відноситься до спадкоємців третьої черги за законом. Згідно позовної заяви зазначається, що [PERSON] тривалий час зловживав наркотичними засобами, 31.05.2010 року у важкому стані здоровя він поступив на стаціонарне лікування в інфекційне відділення Іллічівської ПБ на ВТ з діагнозом: СНІД-інфекція 4 клінічна стадія, туберкульоз легенів та інші тяжкі захворювання. Він помер 15.06.2010 року з причин інтоксикації та хвороби, зумовленої СНІД з проявами численних захворювань. 09.06.2010 року за ініціативи відповідачки, [PERSON], в порушення діючого порядку, підписав нотаріально-посвідчену довіреність на імя [PERSON] щодо подання від його імені заяви про реєстрацію шлюбу. 10.06.2010 року відповідачка від свого імені та від імені [PERSON] подала до відділу РАЦС заяву про реєстрацію шлюбу 11.06.2010 року, з посиланням на тяжкий стан останнього. 11.06.2010 року була проведена реєстрація шлюбу за місцем стаціонарного лікування [PERSON] Крім того, в позовній заяві зазначається, що у відповідачки не було наміру створення сімї, свідченням чого є усвідомлення нею тяжкого захворювання [PERSON] та ймовірну його смерть упродовж лічених днів, характер її поведінки та переслідування нею та іншими особами фактичного наміру заволодіння спадковим майном, яким є квартира та земельна ділянка, що належали померлим батькам [PERSON] Представник [PERSON], посилаючись на порушення її права на спадщину, через реєстрацію шлюбу 11.06.2010 року між [PERSON] та [PERSON], який перебував у тяжкому стані та не міг керувати своїми діями, фіктивність даного шлюбу, просить суд визнати недійсним шлюб між [PERSON] та [PERSON], що зареєстрований 11 червня 2010 року, актовий запис №175. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 17 січня 2011 року залучено [PERSON] до участі у справі у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (а.с.138). В судовому засіданні позивач та представник третьої особи ([PERSON]І.) [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка та її представник позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, надали письмові заперечення (т.1, а.с.149-150; т.2, а.с.29-32), мотивуючи тим, що позов подано до неналежного відповідача та доводи, на які посилаються позивачі щодо вживання [PERSON] тривалого часу наркотичних засобів, у звязку з чим він не усвідомлював своїх дій, не міг самостійно керувати ними не можуть бути правовою підставою для визнання шлюбу недійсним. Відповідачка в судовому засіданні також пояснила, що вона понад пять років до смерті [PERSON] проживала з ним в цивільному шлюбі, знала про його стан здоровя, турбувалася про нього, просила членів його родини надати фінансову допомогу для його лікування. Однак їй було в цьому відмовлено, крім того члени сімї [PERSON] вилучили всі документи на його майно, яке він не зміг продати і оплатити лікування. Відповідачка стверджує, що такі дії свідчать про те, що саме родичі померлого намагалися отримати його майно. Заслухавши пояснення сторін по справі, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії довіреності від 09.06.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованої в реєстрі за №130, [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником у відділі реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області щодо подачі заяви про реєстрацію шлюбу зі [PERSON] (а.с.118). Відповідно до копії заяви [PERSON] і [PERSON] до відділу реєстрації актів цивільного стану (а.с.123, 163-164, 167), вони звернулися до відділу РАЦС про скорочення місячного строку реєстрації шлюбу у звязку із хворобою [PERSON] Згідно копії довідки ІБЛ на ВТ №5993 від 10.06.2010 року [PERSON] знаходиться на лікуванні в інфекційному відділенні з 31.05.2010 року з діагнозом «ВІЧ інфекція, четверта клінічна стадія. Тяжка імуносупресія. Цироз печінки. Туберкульоз легенів.»(а.с.124, 166). Відповідно до копії актового запису про шлюб 11.06.2010 року, вбачається, що в цей день [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с.125, 126), згідно чого є їх підписи. Згідно копії свідоцтва про шлюб, 11.06.2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №175 (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 15.06.2010 року (а.с.15). Згідно копії довідки про причину смерті №91 від 17 червня 2010 року причина смерті [PERSON] хвороба, зумовлена ВІЛ з захворюваннями множинних хворою (а.с.14). Відповідно до довідок Овідіопольської районної поліклініки від 15 серпня 2011 року (а.с.240-241), [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та у наркологічному кабінеті не перебував. Згідно до інформації КУ «Одеського обласного центру профілактики та боротьби зі СНІДом»від 30.08.2011 року №658/1.1, гр.[PERSON] зареєстрований в базі даних, як виявлений ВІЛ інфікований та на диспансерному обліку не перебував (а.с.238). Відповідно до копії постанови про відмову у порушенні кримінальної справи (а.с.18-19), вказано, що до чергової частини Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області надійшла заява від [PERSON] про те, що невідомі люди разом з дружиною його покійного родича демонтують двері в його квартирі. Також, в мотивувальній частині постанови вказано, що в ході перевірки виявлено, що [PERSON] на протязі 2-х років перебувала з [PERSON] у цивільному шлюбі і проживала в квартирі його покійної матері [PERSON] У звязку з тим, що [PERSON] вживав наркотичні засоби, його мати перед смертю віддала на зберігання всі документи на майно своїй знайомій [PERSON], яка передала ці документи рідній сестрі [PERSON], [PERSON] і т.і. Відповідно до ст.24 ЦК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу. Згідно із ст.40 Сімейного Кодексу України: 1. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. 2. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. 3. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім'ю. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»за рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім'ю. У випадках, передбачених ст.41 СК України, шлюб за рішенням суду може бути визнаний недійсним. У даному разі вирішення цього питання залежить від встановлених судом обставин. Вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні від 18.02.2011 року свідок [PERSON], подруга матері померлого пояснила, що [PERSON] останні роки не працював, зловживав наркотичними засобами, хворів на СНІД і туберкульоз. Його стан здоровя у травні 2010 року погіршився, коли «лягав»до лікарні ще нормально себе почував, заговорювався, на «да»казав «ні»і навпаки. Перші дні у лікарні більш-менш орієнтувався, потім заговорювався, починав говорить і «провалювався»у сон. 12 червня приїхала його тітка, на її питання чи він «розписався»- нічого не відповів. [PERSON] постійно плакала, говорила, що він помирає, тому визвала його тітку. Також свідок пояснила, що [PERSON] не страждав психічними хворобами, але вживав наркотики, які розбивали його психіку. В судовому засіданні від 30.03.2011 року свідок [PERSON] молодша сестра інфекційного відділення ІБЛ на ВТ пояснила, що з хворим [PERSON] не спілкувалася, він був «лежачим хворим і зовсім не пересувався». Свідок [PERSON] товариш відповідачки пояснив, що два рази відвідував [PERSON] в лікарні. Знав, що [PERSON] хворів на цироз печінки, про інші хвороби не знав. Коли приходив до нього в лікарню не міг з ним спілкуватися, тому що той лежав на дальньому від вікна ліжку. Свідок [PERSON], лікар інфекційного відділення ІБЛ на ВТ пояснила, що вона лікувала [PERSON], про його стан при поступленні до лікарні точно сказати не змогла та пояснила, що він поступив з четвертою стадією СНІД - інфекції. Спочатку він ходив до туалету своїми ногами, потім його стан погіршувався. Записи в медичній картці за 01, 02, 03, 04, 07, 08, 09, 10, 11, 14, 15 червня 2010 року зроблені нею особисто. Також в медичній карті є записи інших лікарів, у тому числі лікаря нарколога [PERSON] На питання про стан здоровя [PERSON] відповідав, просив «поставити його на ноги»- вилікувати, орієнтувався у часі. З 15.06.2010 року його став погіршився, в контакт не вступав. В судовому засіданні від 19.04.2011 року свідок [PERSON], медична сестра інфекційного відділення пояснила, що бачила хворого [PERSON] 01, 06, 11 червня 2010 року під час чергування згідно її записів, він був лежачим хворим, в контакт вступав, спілкувалася з ним в межах здійснення медичної допомоги. 14 числа відповідав, але тяжко. Свідок [PERSON], санітарка інфекційного відділення в судовому засіданні пояснила, що працювала добу 11 червня 2010 року та не запамятала [PERSON], бачила його в основному лежачим. Відповідно до ч.6 ст.147 ЦПК України. висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Згідно із ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Так, згідно висновку посмертної судово-психіатричної експертизи від 28 жовтня 2011 року №868, [PERSON], [INFO], на момент укладення шлюбу 11 червня 2010 року, виявляв ознаки глибокої астенії (F06.6 по МКБ-10) внаслідок тяжкого соматичного захворювання (термінальна стадія ВІЧ інфекції на фоні вираженої інтоксикації з проявами множинних хвороб, кахексії), тому не міг розуміти значення своїх дій і (або) керувати ними (а.с.247-257). Також, згідно висновку повторної комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи від 30 березня 2012 року №292, зазначається, що в період укладення шлюбу 11 червня 2010 року [PERSON] страждав психічним розладом у формі глибокої астенії, соматогенно обумовленої (органічно емоціонально лабільним (астенічним) розладом у звязку з ВІЧ - інфекцією F06.64 згідно міжнародної класифікації хвороб 10-го перегляду), при цьому порушення психічної діяльності, які у нього відмічалися, суттєво впливали на його здатність в інтересуючий суд період усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Однак суд критично оцінює висновки відповідних експертиз, оскільки вони суттєво суперечать їх мотивуючим частинам. Так, згідно мотивуючої частини висновку посмертної судово-психіатричної експертизи від 28 жовтня 2011 року №868, зазначається, що самим інформативним та обєктивним джерелом інформації стану здоровя [PERSON] в період укладання ним шлюбу 11 червня 2010 року, є історія хвороби №653/5993 ІБЛ на ВТ (а.с.253). Згідно записів в історії хвороби, які викладені у висновку, зазначається, що: «[PERSON] поступив на лікування 31.05.10 р. в 12.40 год. в тяжкому стані…». «…01.06.10р. скарги на слабкість, погане самопочуття, адинамічний, з трудом пересувається в ліжку, кахектичний. 02.06.10р. стан залишається тяжким, у свідомості, орієнтований. 03.06.10р. слабкість, кахектичний. 04.06.10р. стан здоровя хворого тяжкий, млявий, апетит знижений, адинамічний. 07.06.10р. стан хворого залишається тяжким, млявий, адинамічний, у свідомості, адекватний. 08.06.10р. лихоманить, стан без особливої динаміки. 09.06.10р. стан залишається тяжким, загальмований, говорить повільно, скаржиться на хиткість ходи, слабкість. 10.06.10р. стан хворого колишній, тяжкий, у свідомості, адекватний. 11.06.10р. (день укладення шлюбу) появилися набряки нижніх кінцівок, вільна рідина в животі, кричить від болю при огляді. 12.06.10р. стан тяжкий, адинамія, гипомимія, голос тихий, говорить коротко, виснажений. 12.06.10р. 20.30 год. стан тяжкий, виснажений. 14.06.10р. у свідомості, орієнтований у місці, часі, млявий, адинамічний, положення в ліжку пасивне, скаржиться на слабкість, біль у нижніх кінцівках. 14.06.10р. 22.20 год. стан тяжкий. 15.06.10р. стан з погіршенням, в контакт не входить, реагує на огляд і мову рухом очних яблук, положення в ліжку пасивне…» (а.с.253-254). Аналогічні записи з історії хвороби викладені і у висновку повторної комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи від 30 березня 2012 року №292 (т.2, а.с.11-12). Отже, у вказаних записах відсутня інформація щодо наявності у хворого [PERSON] психотичних розладів (порушення психічної діяльності), які б суттєво впливали на його здатність усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, як у день укладення шлюбу, так і майже до його смерті до 15.06.10 року. Крім того, комісією оцінено запис зав. ПНО від 14.06.10р., час огляду 15.45 (а.с.254-255), яка «…зроблена на окремому аркуші, вклеєна в історію хвороби…», згідно якої вказується на наявність у хворого ясного мислення, всебічно правильної орієнтації, здатності до підтримання речового контакту і відсутністю у нього психотичних розладів, однак прийнята до уваги комісією тільки в тій частині, яка відповідає наданій медичній документації і клініці перебігу хвороби [PERSON] Також, згідно мотивуючої частини повторної комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи від 30 березня 2012 року №292 (т.2, а.с.15), вказано, що «…в наданих на дійсну експертизу матеріалах відсутні обєктивні дані про наявність у [PERSON] в інтересуючий суд період виражених розладів психічної діяльності, які досягали ступеню недоумства, психотичного рівня, порушеної свідомості. Також слід відмітити, що результат огляду завідуючого ПНО від 14.06.2010 року, тобто через 3 дня після інтересуючого суд періоду (в якому відсутній опис функції памяті, мислення, інтелекту, настрою, емоційно-вольової сфери, критичних здібностей), з вказівкою на наявність у хворого ясного мислення, всебічно правильної орієнтації, здатності до підтримання речового контакту і відсутністю у нього психотичних розладів, в цілому не суперечать вищенаведеному висновку…». Також в мотивуючій частині відповідного висновку (т.2, а.с.15 зворотній бік), зазначається, що «… твердження позивачки [PERSON] та її представника [PERSON] в позовній заяві в частині того, що у [PERSON] в інтересуючий суд період мали місце розлади психічної діяльності в цілому узгоджуються з вище переліченими обєктивними даними стосовно психічного стану хворого і клінічними припущеннями про закономірності перебігу психопатологічних розладів, які були у нього. Однак, посилання цих осіб на те, що психічні порушення, які відмічалися у [PERSON] в інтересуючий суд період, досягали вираженого ступеню, не узгоджуються з вищенаведеними обєктивними даними, які знайшли своє підтвердження в наданих матеріалах справи та медичної документації, відносно психічного стану хворого…». Крім того, суд звертає увагу на показання свідків [PERSON], [PERSON], які, згідно мотивуючої частини висновку (т.2, а.с.15): «… в цілому узгоджуються з вище переліченими обєктивними даними і клінічними представленнями про закономірності протікання психопатичних розладів, які були у [PERSON] в останній період його життя, і в свою чергу, підтверджують наведений вище висновок..»щодо відсутності в інтересуючий суд період виражених розладів його психічної діяльності, які досягали ступеню недоумства, психотичного рівня, порушеної свідомості. До аналогічного висновку суд приходить, проаналізувавши пояснення свідка [PERSON] Крім того, суд бере до уваги, що пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], згідно висновку експертизи, «.. не містять описання його ([PERSON]Г.) психічного стану…». Також суд звертає увагу на те, що позивачі а ні в період проживання [PERSON] із [PERSON], а ні перед його смертю, а ні після його смерті не зверталися до суду із заявами про визнання [PERSON] недієздатним (які свідчили б про його психічний розлад). Таким чином, проаналізувавши відповідні висновки, зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень СК України та вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, враховуючи тривалі стосунки подружжя до шлюбу, що підтверджується поясненнями сторін в судовому засіданні, що свідчить, про стійкий намір створити сімю, матеріалами справи (а.с.18-19), суд приходить до висновку, що правові підстави вважати цей шлюб недійсним з підстав, наведених позивачами відсутні. Згідно із ч.6 ст.154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, у звязку із відмовою у задоволенні позову слід скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Іллічівського міського суду від 17 січня 2011 року у вигляді заборони видачі свідоцтв про право на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер 15.06.2010 року (а.с.136-137) та скасувати забезпечення позову у вигляді арешту на спадкове майно після смерті [PERSON], що складається з квартири [ADDRESS] та садового будинку, розташованого на земельній ділянці №654 садівничого кооперативу «Зоря»Молодіжненської сільської ради Овідідопольського району та заборони [PERSON] розпорядження спадковим майном після смерті [PERSON], накладених ухвалами Іллічівського міського суду Одеської області від 30 березня 2011 року (а.с.202) та від 07 липня 2011 року (а.с.231-232). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed