Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-18 00:00:00

14.03.2013 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем позивачка має неповнолітню доньку, після розірвання сімейних відносин на початку 2007 року дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, оскільки відповідач ухиляється від її утримання, а останні два з половиною місяці взагалі не надавав коштів на потреби дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позову та пояснив суду, що раніше добросовісно виплачував позивачці кошти на утримання дитини, а останні два місяці не зміг надати матеріальну допомогу, оскільки заробітну плату за січень у нього вкрали, а за лютий ще не виплачували. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданим Великокручанською сільською радою Пирятинського району Полтавської області серії 1-КЕ №088184. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Великокручанською сільською радою Пирятинського району Полтавської області серії 1-КЕ №122524. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (визначення аліментів у твердій грошовій сумі). Позивачка просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача. На думку суду, такий розмір аліментів є відповідним та обґрунтованим з огляду на те, що згідно довідки Великокручанської сільської ради №169 від 28.02.2013 року, дитина проживає разом з позивачкою, а отже знаходиться на її утриманні, при цьому відповідач працює, має стабільний дохід та задовільний стан здоровя, інших стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved