Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» в особі Голопристанського району енергозбуту і електричних мереж звернулось до суду з позовом до [PERSON] з вимогами про стягнення на його користь заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 2218,62 грн. У судовому засіданні за клопотанням представника до участі у справі, у якості співвідповідачів, залучені [PERSON] та [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 26.05.2013 року в м. Гола Пристань на перехресті вул. 200 р. Голої Пристані та вул. Ларіонова, було пошкоджено залізобетонну електричну опору, чим позивачу завдано збитків в розмірі 2218,62 грн. Учасниками ДТП були транспортні засобі під керуванням [PERSON] та [PERSON] На думку позивача, шкода була завдана внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, а тому обов'язок по відшкодуванню шкоди виник у обох водіїв. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Пізніше подав до суду заяву, в якій просив розглядати справи справу за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали частково, на їх думку, шкода підлягає стягненню з двох водіїв - учасників ДТП порівну по 1109,31 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся неодноразово, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень проти позову не надходило. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.05.2013 року о 22.20 год. [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 2104», д.н. [NUMBER], в м. Гола Пристань на перехресті вул. 200 р. Голої Пристані і вул. Ларіонова не надав перевагу в русі автомобілю «MAZDA CX7», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що рухався по головній дорозі по вул. 200 років Голої Пристані, в результаті чого автомобіль «MAZDA CX7» здійснив з'їзд на праве узбіччя, де наїхав на електричну опору. Постановами Суворовського районного суду м. Херсона від 02.10.2013 року (в справах про адміністративні правопорушення №668/7106/13п та №668/7110/13п) провадження відносно [PERSON] та [PERSON] були закриті у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] не є власниками транспортних засобів, під час ДТП вони керували ними на законних підставах, маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їм власниками. Виходячи з положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 2 ст. 1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Статтею 1190 ЦК України визначено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній в п. 6 постанови пленуму «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.0213 року, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). В п. 8 цієї Постанови зазначено, що суди мають розрізняти випадки, коли внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкоди завдано самим володільцям цих джерел, від випадків, коли шкоди завдано іншим особам (наприклад, пасажирам, пішоходам). У цьому випадку особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. При цьому солідарний боржник, який відшкодував спільно завдану шкоду, має право вимагати з кожного з інших завдавачів шкоди частку виплаченого потерпілому відшкодування. Оскільки боржник, який виконав солідарне зобов'язання, має право зворотної вимоги, тобто стає кредитором за регресним зобов'язанням до інших боржників, розподіл відповідальності солідарних боржників один перед одним (визначення часток) за регресним зобов'язанням здійснюється на загальних підставах за правилами статті 1191 ЦК, тобто у розмірі, що відповідає ступеню вини кожного з боржників. Враховуючи те, що шкоду позивачу заподіяно спільними діями учасників ДТП - [PERSON] та [PERSON], які на законних підставах володіли транспортними засобами, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо солідарного стягнення з них суми заподіяної шкоди. Визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд виходить з того, що згідно кошторисного розрахунку, затвердженого 27.05.2013 року начальником Голопристанського РЕЗ і ЕМ, розмір збитків, заподіяних в результаті пошкодження залізобетонної електричної опори, складає 2218,62 грн. Визначений позивачем розмір шкоди сторонами у справі не оспорювався. Тому з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно підлягає стягненню вказана сума грошових коштів на відшкодування заподіяних збитків. Крім того, оскільки [PERSON] на законних підставах володів та керував належним [PERSON] транспортним засобом та є належним відповідачем у даній справі, то в задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, що з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, які складаються з судового збору в розмірі 229,4 грн., по 114,7 грн. відповідно.

Outcome: approved