Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-07 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що згідно укладеного договору № DNQ1RX203600188 від 31.07.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 3 117,19 грв. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 31.07.2010 року. Відповідно до умов укладеного договору погашення заборгованості мало здійснюватися в наступному порядку - щомісяця в період сплати, позичальник повинен був надавати Банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із безпосередньо заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат, відповідно до умов договору. Однак, відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконував. Так, станом на 24.01.2013 року відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 97 574, 25 грв. , а саме : 3 117, 20 грв. - заборгованість за кредитом; 382, 26 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 820, 48 грв. заборгованість по комісії за користування кредитом; 87 131, 73 грв. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 500 грв. штраф та 4 622, 58 грв. - процентна складова штрафу відповідно до пункту 5.3 Договору. Посилаючись на ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, ст. ст. 3, 15, 107 ЦПК України позивач просив стягнути з відповідача по справі заборгованість за кредитним договором в розмірі 97 574, 25 грв. , а також судові витрати по справі в розмірі 975, 74 грв.. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому заявлені позовні вимоги повністю підтримав (ас. ас.65, 66 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, в даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, а саме П»ятихатській виправній колонії Дніпропетровської області № 122. На виконання вимог ч.6 ст. 76 ЦПК України адміністрацією місця утримання відповідача у останнього були відібрані письмові пояснення з приводу заявлених вимог та надіслані до суду, при цьому в останніх відповідач зазначив, що визнає наявність за ним заборгованості за кредитом, а інші види заборгованості, визначені йому позивачем не визнає та просить справу вирішувати в його присутності (ас. 61 ). Відповідно до чинного на час розгляду справи законодавства, а саме ч.6 ст. 76 ЦПК України, якщо особа, яка бере участь у справі перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту - повістка та інші судові документи вручаються їй під розписку адміністрацією місця утримання, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цієї особи до суду. Разом з тим , законом не врегульовано порядок забезпечення особистої участі засудженого, який відбуває кримінальне покарання у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк у розгляді судової справи як сторони. Така участь засудженого як сторони у розгляді справи в судах усіх юрисдикцій повинна забезпечуватися відповідним процесуальним законом та рішення про порядок участі засудженого як сторони у розгляді справи зобов»язаний приймати суд у порядку та на умовах, визначених відповідним процесуальним законом. Враховуючи викладене, вимоги ч.6 ст. 76 ЦПК України, які судом були виконані, а також те, що відповідач не скористався своїм правом мати представника в судовому засіданні, надавши відповідне доручення певній особі ( уклавши договір) на представництво його інтересів в суді, суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків: - так, судом встановлено, що 31.07.2008 року за № DNQ1RX203600188 між відповідачем по справі [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», згодом Публічним акціонерним товариством комерційний банк » Приватбанк», було укладено кредитний договір, що складається із заяви позичальника (ас. 6,7 ) та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ( ас. ас. 8-12 ), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 117, 20 грв. На строк 24 місяця з 31.07.2008 року по 31.07.2010 року включно , на придбання товару, а також у розмірі 119, 60 грв. на сплату страхового платежу, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 499,60 грв. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 113,78 грв. в обмін на зобов»язання позичальника з повернення кредиту , сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку починаючи з 10.09.2008 року, щомісяця в період сплати, за який приймається період з » 10» по « 15 « число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти у сумі 260,76 грв. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. При порушенні позичальником зобов»язань із погашення кредиту останній сплачує Банку пеню, розмір якої визначений у п.5.1 Умов за кожний день прострочки, а саме у розмірі 1,25 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні (ас. 7 ,11). За користування кредитом у період з дати укладення даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у Тарифі та Заяві (п. 4.1 Умов). Пунктом 5.3 Умов надання кредиту передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грв. плюс 5% від суми позову (ас.12). Станом на 24.01.2013 року відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 97 574, 25 грв. , а саме : 3 117,20 грв. - заборгованість за кредитом; 382,26 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 820, 48 грв. заборгованість по комісії за користування кредитом; 87 131,73 грв. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 500 грв. штраф та 4 622,58 грв. - процентна складова штрафу , відповідно до пункту 5.3 Договору, що підтверджено розрахунком заборгованості (ас. 4, 5 ). Як вбачається з копії статуту ПАТ КБ »Приватбанк» (ас. 22 ) - закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство комерційний банк »ПриватБанк», який виступає правонаступником по всіх правах та зобов»язаннях ЗАТ КБ »ПриватБанк». Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов»язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов»язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, оплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо в зобов»язанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню в цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 615, 625 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов»язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов»язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Як визначено ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 259 ЦК України , позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Як вбачається з укладеного договору п.5.5 Умов (ас. 12), термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до п.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Таким чином, укладаючи кредитний договір сторони визначили, що строк позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафу за даним договором становить пять років. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 97 574, 25 грв., суд виходить з наступного: - так, однією з істотних умов укладення кредитного договору, яка має бути чітко виписана в договорі є сплата процентів на грошову суму, отриману в кредит. Проценти, сплачувані позичальником за користування кредитом, за своїм характером є встановленою договором платою за користування грошовими коштами, а не неустойкою, яка є не тільки способом забезпечення виконання зобов»язань, а також й однією з форм цивільно - правової відповідальності. Відтак, проценти, які підлягають сплаті, згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК України підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Таким чином, вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 3 117, 20 грв., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 382,26 грв., заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 1 820, 48 грв. , суд знаходить обґрунтованими та такими , що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов»язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Як зазначалося вище, по справі встановлено, що відповідно до заяви позичальника від 31.07.2008 року ПАТ КБ »Приватбанк» надав відповідачу [PERSON] строковий кредит у сумі 3 117,20 грв. на строк 24 місяці з 31.07.2008 року по 31.07.2010 року включно. Договором визначено, що зокрема, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1,25 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні (п. 5.1 Умов). При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грв. + 5 % від суми позову ( п.5.3 Умов ) (ас.11, 12). Згідно розрахунку заборгованості (ас. 4, 5), станом на 24.01.2013 року розмір заборгованості за кредитним договором складає 97 574, 25 грв., яка складається , в тому числі, і із пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором в сумі 87 131, 73 грв.. Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.3 зазначеної статті розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки розмір пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, відсотками та комісією за користування останнім, суд знаходить можливим та доцільним зменшити розмір останньої з 87 131,73 грв. до 1 558, 60 грв., так як визначений позивачем розмір останньої є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту та стягнення останньої в такому розмірі буде явно несправедливим.

Outcome: partial