Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дитини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з їх наступною індексацією відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття, в звязку з тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання не зявилась, згідно наданої заяви позов підтримала повністю, просила позов задовольнити, згодна на заочний розгляд справи, про що надала відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчать конверти з відміткою про повернення за закінченням терміну зберігання. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов належить частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 30.10.1999 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач разом з дітьми не проживає, добровільно матеріальну допомогу не надає. Відповідач працездатний, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має. Відповідач працює по найму, має нерегулярний дохід. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно з вимогами статті 184 СК України, аліменти стягуються у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 цього кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доводи позивача про те, що розмір аліментів не має бути меншим 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, є помилковим, оскілки згідно із частинами 1, 2 ст.184 СК та з урахуванням положень ч.2 ст.182 СК суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі в чітко визначеному розмірі, який не залежить від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку чи відсотків від нього. Тим більше такий розмір аліментів не може варіюватися залежно від зміни розміру прожиткового мінімуму кожного року, оскільки це суперечить самому змісту ст.184 СК і принципам такого способу визначення розміру аліментів. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно з їх наступною індексацією відповідно до закону до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved