Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-31 00:00:00

У січні 2012 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, аліментів на утримання дружини, додаткових витрат на дитину. Свої вимоги мотивувала тим, що шлюб між сторонами був розірваний 12.01.2012р. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки та на утримання неповнолітнього сина відмовляється. Крім цього їх син має проблеми зі здоровям, перебуває на обліку у Миколаївській обласній психіатричній лікарні № 1. У звязку із тим, що [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, дружини не надає, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн. щомісячно, до повноліття дитини; стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами у сумі 4104,03 грн. [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн. щомісячно, до повноліття дитини; стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн., починаючи з 01.11.2011р. до 30.04.2012р.; стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами у сумі 8370,38 грн. В судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, згоден сплачувати 400грн. щомісяця на дитину, іншу частину позовних вимог не визнав. Вислухавши думку сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.01.2012р. шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а/з № 3219 від 17.10.2007р.), який проживає разом з позивачкою (а.с. 8). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі вищезазначеного та враховуючи приписи ст. 182 СК України, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн. щомісячно, до повноліття сина. Відповідно до ч. 3 ст. 84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Постановою лікарсько-консультативної комісії МДП № 2 від 01.11.2011р. за № 1430 [PERSON] рекомендовано оздоровлення в домашніх умовах до 30.04.2012р. Однак вказана постанова має рекомендаційний характер, вона не встановлює факт того, що [PERSON] має вади фізичного або психічного розвитку. Позивачка не надала жодних доказів на підтвердження того, що дійсно [PERSON] має зазначені вади. У звязку із цим не має жодних законних підстав для задоволення вказаних позовних вимог. Стаття 185 СК України передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. З матеріалів справи вбачається, що за період з 01.01.2011р. по 01.06.2012р. включно позивачкою було витрачено на лікування сина 9135,77 грн. Тому з відповідача на її користь підлягає стягненню 4567,88 грн. Вимоги щодо стягнення додаткових витрат в майбутньому є безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивачкою у судовому засіданні не надано достовірних доказів щодо вжитих заходів для одержання аліментів з відповідача, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з моменту звернення позивача до суду, тобто з 30.01.2012р. Враховуючи все вище зазначеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі ст. ст. 84, 110, 111, 112, 180, 182, 184, 185, 191 СК України,

Outcome: partial