Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Західінкомбанк» про стягнення суми заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 21 жовтня 2011 року заочним рішення Рівненського міського суду, яке набрало законної сили, визнано за позивачем [PERSON] в порядку спадкування право власності на вкладні рахунки №26307003526000 на суму 4 700 гривень та №26385003526000 на суму 749,95 гривень, що відкриті [PERSON] в Рівненській філії Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк». На підставі даного рішення 14 листопада 2011 року судом було видано виконавчий лист на всю суму. Як стверджує позивач, на виконання вказаного рішення на пропозицію відповідача між ним та РФ ПАТ «Західінкомбанк» 16 листопада 2011 року укладено додаткову угоду про поетапне погашення заборгованості до договору банківського вкладу в національній валюті ДД-3526-2 від 12.09.2006 року. За умовами цього правочину банк зобовязався поетапно виплатити на користь позивача всю належну йому на підставі рішення суду суму. Так, було обумовлено десять платежів по 10 відсотків від всієї успадкованої суми кожен, з яких перший платіж мав бути оплачений до 31 грудня 2011 року, а останній - до 30 вересня 2012 року. Однак, умови додаткової угоди відповідачем виконані частково, а саме сплачено лише першу частину коштів, передбачених договором, тобто 498 грн. Як зазначає позивач, решта суми залишилася невиплаченою, а на пропозиції повернути належні йому кошти банк заперечує, посилаючись на відстуність грошей. Посить суд позов задовольнити та стягнути на його користь суму заборгованості. В судовому засіданні позивач, зменшивши розмір позовних вимог, позов підтримав та просив суд стягнути на його користь з ПАТ «Західінкомбанк» суму вкладу у розмірі 3 807 грн., відсотки у розмірі 749, 95 грн., загальна заборгованість становить 4 556, 95 грн. та судові витрати, понесені ним при подачі позову до суду. Представник відповідача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 21 жовтня 2011 року Рівненським міським судом було ухвалено заочне рішення №2-6057/11, яким позовні вимоги [PERSON] задоволені та визнано за ним в порядку спадкування право власності на вкладні рахунки №26307003526000 на суму 4 700 гривень та №26385003526000 на суму 749,95 гривень, що відкриті [PERSON] (яка померла 08 жовтня 2007 року) в Рівненській філії Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк». (а.с.5). На виконання вказаного рішення 14 листопада 2011 року судом було видано виконавчий лист по даній справі, (а.с.6) Як з'ясовано судом з пояснень сторін та підтверджується матеріалами справи, 16 листопада 2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем РФ ПАТ «Західінкомбанк» укладено додаткову угоду про поетапне погашення заборгованості по договору банківського вкладу в національній валюті ДД-3526-2 від 12.09.2006 року. (а.с.4) Згідно п.1 Договору, сторони визнають, що станом на 16.11.2011 року загальна заборгованість Банку перед Вкладником на момент укладення цієї додаткової угоди становить 4 230 грн. та заборгованість по відсотках 749, 95 грн. У відповідності до п. 2 вказаного Договору, Банк зобов'язувався поетапно виплатити на користь Вкладника до 30.09.2012 року суму загальної заборгованості, зазначену у п. 1 цієї Додаткової угоди наступним чином: було обумовлено десять платежів по 10 відсотків від всієї успадкованої суми кожен, з яких перший платіж мав бути оплачений до 31 грудня 2011 року, а останній - до 30 вересня 2012 року. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, і це не заперечується сторонами, що додаткова угода була виконана частково, в розмірі першого платежу на суму 423 грн., тобто 10 відсотків від всієї успадкованої суми, а саме 4 230 грн. Решта суми залишилась невиплаченою, а на пропозиції позивача повернути належні йому гроші банк заперечував, посилаючись на відсутність грошей у касі. Таким чином, станом на день постановлення рішення суду загальна заборгованість банку перед позивачем становить 3 807 грн. та заборгованість по відсотках - 749, 95 грн., а всього - 4 556, 95 грн. Даний розмір заборгованості визнав і представник відповідача у судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки визнання представником ПАТ «Західінкомбанк» позову [PERSON] про стягнення суми заборгованості не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову. Одночасно суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 214,60 грн. ( судовий збір ). На підставі вищенаведеного, ст.ст. 2,15,526, 611,612 ЦК України,

Outcome: approved