Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-24 00:00:00

У березні 2011 року [PERSON] звернулась до Києво- Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 липня 2010 року сталося залиття її квартири, розташованої в [ADDRESS], що належить Позивачу на праві власності, водою, яка поступала з стелі. [PERSON] викликала працівників ЖЕК № 3 і вони виявили, що залиття її квартири сталося з квартири № 98, яка розташована поверхом вище, в результаті виходу із ладу трубопроводу подачі холодної води на кухні. В результаті затоплення сталося залиття приміщень кухні, санвузла, стін балкону. В результаті цього були пошкоджені шпалери стін та стелі на кухні площею приблизно 4 кв.м.; шпалери стін балкону площею 8 кв.м.; побілка стелі у ванній площею 2,88 кв.м.; розповсюдився грибок в кухні площею 1 кв.м., що підтверджується актом ЖЕК № 3 від 27.07.2010 року та актом депутата від 29.09.2010 року. 01 вересня 2010 року було зроблено локальний кошторис, нанесених Позивачу матеріальних збитків, які складають 4 740 (чотири тисячі сімсот сорок) гри. 00 коп. [PERSON] зверталась до Відповідача з проханням відшкодувати завдані збитки добровільно, проте він відмовився це зробити. Позивач зазначає, що вона - людина похилого віку, самотня, прожинає тільки на пенсійне забезпечення і тому не має коштів самотужки за власний рахунок зробити ремонт у квартирі. Весь цей час вона нервує, так як житло перебуває у неприглядному стані, погано спить, частіше стала почувати себе недобре. Тому вважає, що їй була спричинена моральна шкода, яку Позивач оцінює у 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок. Позивач просила суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Позивача матеріальні збитки, завдані залиттям квартири у сумі 4 740 (чотири тисячі сімсот сорок) грн. 00 коп., стягнути солідарно з Відповідачів на її. користь моральну шкоду у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. та сплачене державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 22.08.2012 року [PERSON] подала до канцелярії Києво- Святошинського районного суду Київської області уточнену позовну Заяву, відповідно до якої зазначила, що судом була призначена судова будівельно-технічна експертизи. За висновком якої було встановлено, що Позивачу було завдано матеріальних збитків на суму 5 986 (п'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят шість) грн.80 коп. Позивач зазначила, що на фоні проблем із залиттям квартири у неї загострився цукровий діабет, порушений нормальний ритм життя. Тому вона оцінює заподіяну їй моральну шкоду у сумі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. Тому просила суд стягнути з Відповідачів солідарно на користь Позивача матеріальні збитки, завдані залиттям квартири у сумі 5 986 (п'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят шість) грн. 80 коп., стягнути солідарно з Відповідачів на її користь моральну шкоду у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп., вартість будівельно-технічної експертизи у сумі 1 575 (одна тисяча п'ятсот сімдесят п'ять) грн. 84 коп., вартість комісії банку 15 (п'ятнадцять) грн. 76 коп. та сплачене державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник [PERSON] подав до суду заперечення проти позову, відповідно до яких зазначив, що на обґрунтування позову Позивачем представлено Акт про залиття від 27 липня 2010 року, затвердженого начальником ЖЕД- 3, у якому вказано, що причиною залиття є передчасний вихід із ладу трубопроводу подачі холодної води на кухню квартири № 98, яка перебуває на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON]. Вказаним актом підтверджено, що причиною залиття квартири відбулося зв'язку із аварією, у виникненні якої відсутня вина відповідачів, сам по собі факт знаходження трубопроводу який вийшов із ладу у квартирі яка належить на праві приватної власності не може бути підставою відшкодування шкоди без вини, адже квартира не є джерелом підвищеної небезпеки, водночас, діючим законодавством визначено хто і коли відповідає за технічний стан внутрішньо квартирних технічних мереж, це є у першу чергу суб'єкти господарювання, які здійснюють профілактичний нагляд за внутрішньо будинковими та внутрішньо квартирними технічними мережами. Представник Відповідача у запереченнях зазначає, що згідно пункту 2 ч. 1 ст. ІЗ Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-4, обслуговування внутрішньо будинкових мереж відноситься до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а підпунктом 7 пункту 2 ст. 21 цього Закону прямо передбачено, що виконавець ( у даному випадку мається на увазі суб'єкт господарювання) зобов'язаний утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг. У запереченнях проти позову зазначено, що за якісне, безаварійне функціонування внутрішньоквартирних мереж, у конкретному випадку труби подачі холодної води в квартирі 98 несе відповідальність суб'єкт господарювання, яким є Комунальне підприємство «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво- Святошинського району Київської області, що також підтверджується Договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, укладеного цим підприємством і гр. [PERSON] та [PERSON], який у підпункті 12 пункту 4 має запис «-виконавець зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень». У зв'язку з цим комунальне підприємство «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області має бути іалежним відповідачем і відшкодовувати нанесену Позивачу шкоду, а у зв'язку з цим юзов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] )ксани Йосипівни, третя особа: комунальне підприємство «Управління міським господарством» Вишневої .міської ради Києво-Святоиіинського району Київської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволенні не підлягає. Комунальне підприємство «Управління міським господарствам» (далі - КП «УМГ») надало до суду пояснення по справі, відповідно до яких зазначило, що 26.07.2010р. на ОДС КП «УМГ» надійшла заявка від власників кв. №98 по вул... Л. Українки, 33 в м. Вишневе, стосовно того, що в туалеті з труби холодного водопостачання текла вода. Для усунення неполадки до квартири за викликом вийшов слюсар- сантехнік [PERSON] та замінив гнучкий шланг на зливному бачку. 27.07.2010 р. представниками КП «УМГ» було складено акт (акт від 27.07.2010 року), про те, що 26.07.2010р. в будинку №33 по вул. Л. Українки у кв. № 94 трапилося залиття, причиною: якого стало пошкодження труби холодного водопостачання в туалеті вище розташованої квартири №98. Відповідно до п.4 ч.З ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; Між КП «УМГ» та власниками кв. №98 по вул. Л. Українки в м. Вишневе - [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір №323098 «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Відповідно до пп. 8 п. 2 розділу НІ даного Договору, споживач зобов'язаний проводити за власні кошти ремонт квартири, ремонт та заміну санітарно - технічних приладів, пристроїв та обладнання, що вийшло з ладу з його вини. Згідно ст. 177 ЖК України громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність житлових приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержуватися правил утримання житлового будинку і придомової території. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями» затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 24.01.2006р. №45 «Власник та наймач (орендар) квартири, зобов'язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Відповідальність за утримання внутрішньоквартирного обладнання несе власник квартири або квартиронаймач». Як вбачається з вищевикладеного, залиття [ADDRESS] в м: Вишневому сталося з вини власників вище розташованої кв. №98 - [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 190 ЖК України громадяни, які заподіяли шкоду жилим приміщенням зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду. В судовому засіданні представник Позивача просив суд задовольнити уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі та їх представник просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вислухавши пояснення свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволенні позовних вимог частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 26 липня 2010 року сталося залиття її квартири, розташованої в [ADDRESS], що належить Позивачу на праві власності, водою, яка поступала з стелі. [PERSON] викликала працівників ЖЕК № 3 і вони виявили, що залиття її квартири сталося з квартири № 98, яка розташована поверхом вище, в результаті виходу із ладу трубопроводу подачі холодної води на кухні. В результаті затоплення сталося залиття приміщень кухні, санвузла, стін балкону. В результаті цього були пошкоджені шпалери стін та стелі на ку^ні площею приблизно 4кв.м.; шпалери стін балкону площею 8 кв.м.; побілка стелі у ванній площею 2,88 кв.м.; розповсюдився грибок в кухні площею 1 кв.м., що підтверджується актом ЖЕК № 3 від 27.07.2010 року та актом депутата від 29.09.2010 року. 01 вересня 2010 року було зроблено локальний кошторис, нанесених Позивачу матеріальних збитків,які складають 4 740 (чотири тисячі сімсот сорок) гри. 00 кой. Причиною спору між сторонами стала відмова Відповідачів у добровільному порядку відшкодувати позивачці матеріальний збиток та моральну шкоду. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також,витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст.1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Виходячи з наведених законодавчих норм, можна зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення їх квартири у зв'язку з її залиттям. Згідно висновку судової будівель-технічної експертизи від 22 червня 2012 року вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати в приміщеннях квартири [ADDRESS] для усунення пошкодження становить з врахуванням балкону на час проведення дослідження становить 5986 (п'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят шість) грн. 80 коп.; без врахування балкону на час проведення дослідження становить 4 759 (чотири тисячі сімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 20 коп. Суд вважає, що позивачем доведений факт спричинення Відповідачами матеріальної шкоди належної їй квартири в результаті залиття квартири з вини останніх. Суд не приймає до уваги, заперечення [PERSON] щодо того, що комунальне підприємство «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області має відшкодовувати нанесену Позивачу шкоду, оскільки 27.07.2010 року представниками КП «УМГ» було складено акт (акт від 27.07.2010 року), про те, що 26.07.2010 року в будинку №33 по вул. Л. Українки у кв. № 94 трапилося залиття, причиною якого стало пошкодження труби холодного водопостачання в туалеті вище розташованої квартири №98. Відповідно до п.4 ч.З ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; Між КП «УМГ» та власниками кв. №98 по вул. Л. Українки в м. Вишневе - [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір №323098 «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовід ведення». Відповідно до пп. 8 п. 2 розділу III даного Договору, споживач зобов'язаний проводити за власні кошти ремонт квартири, ремонт та заміну санітарно - технічних приладів, пристроїв та обладнання, що вийшло з ладу з його вини. Згідно ст. 177 ЖК України громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність житлових приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержуватися правил утримання житлового будинку і придомової території. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями» затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 24.01,2006р. №45 «Власник та наймач (орендар) квартири, зобов'язаний забезпечувати збереження житлових; і підсобних приміщень та технічного обладнання. Відповідальність за утримання внутрішньоквартирного обладнання несе власник квартири або квартиронаймач». Як вбачається з вищевикладеного, залиття [ADDRESS] сталося з вини власників вище розташованої кв. №98 - [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 190 ЖК України громадяни, які заподіяли шкоду жилим приміщенням зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду. Стосовно позовної вимоги [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст, 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. З ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди: визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і 'справедливості. Відповідно до роз'яснень, що містяться у н.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача. наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі ч. 1 ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться. - до початку розгляду справи по суті. Позивачем не доведено заподіяння їй моральних страждань будь-якого роду, у 'зв'язку з цим не підлягає задоволенню вимога про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. З ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані* з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. На підставі ст. ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, п.4 ч.З ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями», ст. ст. 177, 190 Житлового кодексу України та

Outcome: partial