Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суд з вказаним вище позовом до Волошківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області та відділу Держземагенства у Сокирянському районі Чернівецької області про визнання права власності на спадкову земельну ділянку. Посилалася на те, що її бабуся [PERSON] проживала та [INFO] померла в [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,1723 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до ст.1266 ЦК України, спадкоємцем за правом представлення на спадкове майно покійної є вона після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO]. Інші спадкоємці відсутні. Спадкове майно вона прийняла у визначений законом шестимісячний термін, звернувшись з письмовою заявою до приватного нотаріуса Сокирянського нотаріального округу [PERSON], де надала необхідні для оформлення спадщини документи. Проте, вивчивши надані документи, приватний нотаріус [PERSON] встановила відсутність у неї на руках належного покійній державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER], яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,1723 га, що стало підставою для винесення приватним нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій за №32/02-31 від 29.03.2011 року. З метою отримання на руки копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], вона звернулась у відділ Держкомзему у Сокирянському районі і на її письмову заяву 04.04.2011 року вона отримали письмову відповідь за підписом в.о. начальника відділу Держкомзему у Сокирянському районі, в якій зазначено, що [PERSON], мешканці [ADDRESS], було виготовлено та видано на руки державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,1723 га. та присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. Оскільки у покійної [PERSON] іншого спадкового майна, крім державного акта на право власності на земельну ділянку не має, надати будь-який інший нотаріально посвідчений документ, підтверджуючий, що вона є спадкоємцем покійної [PERSON], вона не може. При цьому їй було відмовлено у видачі на руки дублікату державного акта [PERSON], так як не встановлено, що саме вона є спадкоємцем покійної. Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до ЦК України з урахуванням вимог цього Кодексу. Згідно ст.1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а також має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а ст.16 ч.2 п.1 ЦК України встановлено спосіб захисту порушеного права - визнання права. Оскільки їй відмовлено відділом Держкомзему у Сокирянському районі у видачі на руки дублікату державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON], а іншим шляхом, крім як в судовому порядку, вона не має змоги успадкувати майно покійної, це стало підставою на звернення до Сокирянського райсуду з позовною заявою про визнання права власності на спадкову земельну ділянку покійної [PERSON]. Для визначення вартості земельної ділянки 30.03.2011 року за вих.№1305 вона отримала у відділі Держкомзему у Сокирянському районі витяг з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, загальна нормативно грошова оцінка землі згідно витягу складає 21511,05 грн. Просила визнати за нею спадкоємцем за правом представлення право власності на земельну ділянку, загальною площею 1,1723 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка належала померлій [INFO] [PERSON], мешканці [ADDRESS], на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представники відповідачів Волошківської сільської ради Сокирянського району - [PERSON] та відділу Держземагенства у Сокирянському районі [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте звернулися до суду з письмовими заявами, в яких позовні вимоги [PERSON] визнали повністю та просили справу розглядати без їх присутності. Виходячи з наведеного, судом ухвалено розглянути справу у судовому засіданні без присутності сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно ст.61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON], яка постійно проживала за вказаною адресою до дня своєї смерті. Після смерті [PERSON], у відповідності до ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 1,1723 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Волошківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 25.07.2003 року. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.03.2011 року за №1305, нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки становить 21511,05 грн. Спадкоємицею майна померлої [PERSON], у відповідності до вимог ст.1266 ЦК України, за правом представлення на спадкове майно покійної є позивачка [PERSON], оскільки [INFO] помер батько останньої і син померлої [PERSON] - [PERSON]. Інші спадкоємці відсутні. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї бабки [PERSON], подавши нотаріусу, у відповідності до ст.ст.1269, 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1297 ч.1 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою одержання свідоцтва про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку, позивачка [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Петришеної Р.В. Однак, постановою нотаріуса №32/02-31 від 29.03.2011 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як нею не подано правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку, а листом-відповіддю за підписом в.о. начальника відділу Держкомзему у Сокирянському районі Чернівецької області №256 від 04.04.2011 року позивачці відмовлено у видачі дублікату державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], площею 1,1723 га., кадастровий номер [NUMBER], оскільки [PERSON] було виготовлено та видано на руки такий державний акт. Згідно ст.1225 ч.1 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання представниками відповідачів пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, а тому позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення.

Outcome: approved