overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-14 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до суду до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 03.10.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 700 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив покладені на нього зобов'язання і тому станом на 31.10.2013 року має заборгованість у сумі 15649 гривень 34 копійки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити та стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти в сумі 15649 гривень 34 копійки та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, а тому суд вважає можливим на підставі ст.169 ЦПК України розглянути справу без його участі за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до задоволення, як обґрунтований та документально підтверджений, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно не виконує умов кредитного договору, на всі звернення позивача до нього не звертає уваги. На підставі ст.ст. 16, 526, 517, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, мотивуючи свої вимоги тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що привело до втрати відчуттів любові і пошани один до одного. Вважає, що сім'я повністю розпалася, зберегти її не можливо, внаслідок чого просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, 11.11.2013 р. подав заяву, в якій просив надати сторонам строк для примирення у шість місяців та відкласти розгляд справи, оскільки у період часу з 25 листопада 2013 року по 25 травня 2014 року він буде знаходиться за межами України у рейсі. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2002 року, від сумісного життя мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Подружжя шлюбні відносини не підтримує, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, сім'я розпалась внаслідок втрати відчуттів прихильності, любові і пошани, обумовлених відсутністю взаєморозуміння. Судом не може бути прийнята до уваги заява від 11.11.2013 р. про надання строку на примирення, оскільки, по-перше, твердження відповідача про те, що він в період часу з 25.11.13 по 25.05.14. буде перебувати за межами України ничим не підтверджено, а, по-друге, суду не зрозуміло як при таких обставинах взагалі може відбутися примирення. А тому суд вважає, що сім'я повністю розпалася, зберегти її неможливо, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 229,40 грн. На підставі ст. ст. 104, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 22 червня 1998 року перебуває з відповідачкою у шлюбі зареєстрованому виконкомом Лунківської сільської ради Герцаївського району, актовий запис № 13. Від спільного шлюбу дітей не мають. Через їх різні характери, за час шлюбу в їх сім'ї мали місце сварки та скандали, внаслідок чого їх шлюб проіснував лише один місяць. Оскільки останні 15 років сторони проживають окремо та спільне господарство як подружжям ними не ведеться, просив суд розірвати його шлюб з відповідачкою. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідачка проти розірвання шлюбу із позивачем не заперечувала, так як її шлюб з позивачем існує лише формально, останні 15 років вони не живуть разом та наразі вона спів мешкає з іншим чоловіком. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER], сторони 22 червня 1998 року уклали між собою шлюб зареєструвавши його у виконкомі Лунківської сільської ради Герцаївського району, актовий запис № 13 (а.с. 3). Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що останні подружніх стосунків не підтримують більше п'ятнадцяти років, проживають окремо один від другого та спільне господарства як подружжям ними не ведеться. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно чч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально без будь-яких на то ознак сім'ї та вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї таким що суперечать їх інтересам, у зв'язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-14 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що родина їх розпалася, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. У судове засідання позивачка не з»явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідач до судового засідання не з»явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони вступили у шлюб 02.12.1995 року, який був зареєстрований Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, актовий запис № 19. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Сторони на примирення не згодні. Причиною розпаду сім'ї стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. При таких обставинах суд вважає, що родина розпалася, шлюб існує формально та до його збереженню сторони не прагнуть. Позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. За заявою позивача суд залишає їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.04.2001 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає та надалі буде проживати з позивачем. Протягом серпня 2012 року шлюбні відносини між сторонами припинені у зв'язку з виникненням сварок, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу суперечать її інтересам і просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву, де підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, з позовними вимогами згоден. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних причин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.04.2001 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, додане до матеріалів справи.(а.с.3) Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає та в подальшому буде проживати з позивачем, спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Шлюбні відносини між сторонами припинені у зв'язку з виникненням сварок. З серпня 2012 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не спілкуються. Суперечок про майно між сторонами немає. 23 листопада 2012 року сторонам, за клопотання відповідача [PERSON], був наданий строк для примирення тривалістю два місяця, але примирення не відбулось, сторони наполягають на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що сторони тривалий час однією родиною не проживають, обоє згодні на розірвання шлюбу, миритися не мають наміру. При наявності таких обставин збереження даного шлюбу не відповідає інтересам сторін і надалі є недоцільним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.10.1996 року був зареєстрований його шлюб з відповідачем по справі - [PERSON], [INFO] у них народилась донька [PERSON] та згодом, [INFO] народився син [PERSON], 26 березня 2012 року між ним та відповідачем був розірваний шлюб, за Рішенням Генічеського районного суду. До розлучення і з моменту розлучення та по цей час його колишня дружина з дітьми не спілкується взагалі, по її ініціативі. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідачка не надавала і не надає по цей час, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Діти від неї не отримують жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Просить, постановити рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] -[INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник служби у справах неповнолітніх Генічеської райдержадміністрації наполягає на задоволенні позовних вимог, підтвердив що дійсно відповідач долею дітей не цікавиться, окремо проживає, участі у вихованні не приймає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що давно знає [PERSON] та [PERSON], мати дітей - [PERSON] не спілкується з дітьми, не телефонує їм, матеріально утримує та виховує дочку батько. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні надали такі ж свідчення як і [PERSON] Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не з'явився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, представника служби у справах неповнолітніх Генічеської райдержадміністрації, свідків, дослідивши надані по справі докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Шлюб сторін був розірваний за рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 26.03.2012 року по цивільній справі 2107/2-1053/11р., яке набрало законної сили 06.04.2012 року (а.с.5), згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 11 вересня 2004 року у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с. 3), серії [NUMBER] від 04 серпня 2006 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 4) Але мати [PERSON] проживає від дітей окремо, до їх долі байдужа, не цікавиться їх психічним, фізичним розвитком, побутовим забезпеченням, не надає матеріальної допомоги. Згідно ст. 164 п. 2 Сімейного кодексу України мати, батькі можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд визнає позов доведеним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі в межах заявлених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-14 00:00:00

11 грудня 2012 року позивач звернулася в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування свого позову, позивач зазначила, що з 22.02.2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем і від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач працює, отримує заробітну плату, але не надає матеріальної і фінансової допомоги позивачу, яка доглядає дитину, позивач посилаючись на ст..84 СК України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь на своє утримання аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 500 гривень щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову і до настання дитині трирічного віку, тобто до 07.09.2014 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримала і посилаючись на викладені в ньому обставини, просила суд її позов задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, про що надав суду письмову заяву. Заява відповідача про визнання позову являється добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін, а тому приймається судом. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Так, з досліджених в судовому засіданні обставин справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.02.2011 року і від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. В даний час сторони проживають окремо один від одного. Дочка сторін проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач працює і отримує заробітну плату. Крім того, з відповідача за рішенням суду від 11.12.2012 року стягуються аліменти на користь позивача утримання дочки в твердій грошовій сумі, в розмірі 500 гривень щомісяця. Згідно ст. ст.75,79,80,84 Сімейного кодексу України, позивач, як дружина відповідача, яка не працює, але доглядає малолітню дитину, потребує такої матеріальної допомоги, має право на одержання такого утримання від відповідача до досягнення дитиною віку трьох років, а відповідач, як свідчать досліджені в суді фактичні обставини може надавати таку матеріальну допомогу своїй дружині і крім всього, відповідач визнав позов в повному обсязі. Враховуючи факт визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що відповідач повинен платити позивачу аліменти в розмірі ? частки свого заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 17.12.2012 року і до настання дитині трьохрічного віку, тобто до [INFO]. Суд вважає безпідставними, такими що не ґрунтуються на законі, вимоги позивача в частині щодо стягнення з відповідача на користь позивача, крім всього, щомісячних аліментів в розмірі не менше 500 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі в розмірі 229,40 гривень судового збору. На підставі ст. ст.7079,80, 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-14 00:00:00

Сторони вступили в юридичний шлюб 05.03.1983 року. Від спільного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаємного розуміння, що призвело до розриву подружніх відносин. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, та просила суд задовольнити її вимоги з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з,явився, причина неявки суду не відома. Позивач наполягає на розгляді справи у відсутність відповідача. Враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наданих документів та доказів, вважаючи їх достатніми для розгляду справи по суті. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони вступили в шлюб 05.03.1983 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від спільного шлюбу мають дітей; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На протязі тривалого часу сторони разом не проживають, припинили шлюбні стосунки з 2000 року, кожен живе своїм життям, до примирення не прагнуть. Сім'я розпалась, шлюб існує формально, тому шлюб підлягає розірванню, примирення і збереження сім,ї не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-14 00:00:00

17 грудня 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 7 вересня 1985 р., актовий запис № 1848, Жовтневим відділом РАЦС м.Дніпропетровська. Шлюб у сторін перший. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Свій позов позивач мотивує тим, що їх сім'я розпалася в грудні 2012 року через несумісність характерів, а тому їх подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У судове засідання позивач з»явився, позовні вимоги підтримав повністю та надав суду пояснення, аналогічні тим, які викладені в позовній заяві. Відповідачка у судове засідання з'явилася, позов визнала, проти його задоволення не заперечує. Відповідачка заявила клопотання про не відновлення її дошлюбного прізвища, так як вона бажає залишити прізвище, яке набула у зв»язку з реєстрацією шлюбу, тобто «[PERSON]». Суд, вислухавши сторін, вивчивши письмові докази, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити заявлений позов. У суді з достовірністю встановлено, що сім»я сторін розпалася в грудні 2012 року, спільне господарство сторонами не ведеться, мають окремий бюджет, хоча й проживають за однією адресою, але миритися не бажають. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Спору про поділ майна сторони на момент розгляду даної справи не мають. Крім того, відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням відповідачки не відновлювати її дошлюбне прізвище, так як вона бажає залишити прізвище, яке набула у зв'язку з реєстрацією шлюбу, тобто «[PERSON]», суд вважає залишити відповідачці прізвище «[PERSON]». Сплачений позивачем при подачі позову до суду судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп., відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки в користь позивача, але суд не стягує з відповідачки судовий збір, оскільки позивач відмовився від такого.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-14 00:00:00

Прокурор Бродівського району Львівської області в інтересах держави в особі Бродівської районної ради звернувся з даною позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Бродівської районної ради Львівської області суму, затрачену на лікування від злочину [PERSON] в розмірі 4667.85 грн. Прокурор прокуратури Бродівського району Львівської області Дудчак В.Б. в судовому засіданні позов до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків підтримав, просить його задоволити. Відповідач в судовому позов визнав згідний сплатити витрати понесені Бродівською ЦРЛ на його лікування в розмірі 4667.85грн. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до постанови Бродівського районного суду від 30 листопада 2012 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, у зв'язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст.46 КК України, а кримінальну справу відносно [PERSON] про обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ст.286 ч.1 КК України закрито. Внаслідок вчиненого злочину [PERSON] в період з 30.06.2012 р. по 02.08.2012 р. перебував на стаціонарному лікуванні та на його лікування було затрачено 4667.85 грн., що підтверджується інформацією Бродівської ЦРЛ від 11.09.2012 р. Тому вбачаються законні підстави, передбачені ст. 1166 ЦК України для стягнення з винного майнової шкоди. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 1166 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно на утримання однієї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який народився у шлюбі, зареєстрованому сторонами 21.07.2005 року. Свої позовні вимоги у судовому засіданні [PERSON] змінила, просить стягувати із відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 500 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON], пояснила, що [PERSON] не виконує у повному обсязі свого обов»язку утримувати дитину ні в грошовій, ні в матеріальній формі. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача. Відповідач у суді позов визнав частково, погодився сплачувати в користь позивача аліменти у мінімальному розмірі, передбаченому законом на утримання однієї неповнолітньої дитини. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] 21 липня 2005 року укладено шлюб. [INFO] року від спільного подружнього життя сторін народився син [PERSON]. Позивач разом із неповнолітньою дитиною зареєстрована за адресою [ADDRESS], Тернопільської області, де з нею і проживає. Відповідач проживає у с.Сущин Теребовлянського району Тернопільської області. Неповнолітня дитина хворіє бронхіальною астмою, інфекційно-алергічна форма, у зв»язку із чим перебуває на диспансерному обліку у дитячій консультації Теребовлянської центральної комунальної районної лікарні. Відповідач не працює, стан його здоров»я задовільний. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із змісту ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2013 рік", випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2013 року складає 1210 грн. 30 відсотків від цієї суми становитиме 363 грн. За таких обставин, враховуючи те, що визначений вказаним Законом прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє батьків у рівних частинах, а також те, що дитина хворіє і потребує у зв»язку із цим лікування та витрат на нього, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial