Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-01 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулась до Макарівського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] (далі відповідачі), треті особи [PERSON], Ситняківська сільська ради Макарівського району, Управління Держкомзему у Макарівському районі, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,595 га, що розташована по вул. Леніна,142 в с.Ситняки Макарівського району Київської області. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 20 жовтня 2004 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема на вказану частину земельної ділянки. Вона є спадкоємцем першої черги за законом та спадщину прийняла своєчасно. Проте, отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтво про право на спадщину на вищезгадану земельну ділянку не має змоги, оскільки правовстановлюючий документ на неї спадкодавець за життя належним чином не оформив. В своїй письмовій заяві позивачка просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], а також представник третьої особи - Управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області, в своїх письмових заявах просили розглянути справу без їх участі, а позов визнали. [PERSON] та представник Ситняківської сільської ради Макарівського району Київської області в судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили. Про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи та спадкової справи №113, заведеної Пятою Київською державною нотаріальною конторою 16.02.2005 року до майна померлого 20.10.2004 року [PERSON], суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 жовтня 2004 року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується відповідними документами: свідоцтво про смерть [PERSON] серії 1-БК №549814 від 20.10.2004 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії І-БК №412515 від 01.08.1976 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,595 га, що розташована по вул. Леніна,142 в с.Ситняки Макарівського району Київської області та складається з двох земельних ділянок: розміром 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлових будівель та господарських споруд, та розміром 0,345 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємицями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачка, як його дружина, а також його діти відповідачі по справі: [PERSON], [PERSON] Як вбачається із спадкової справи №113 до майна померлого [PERSON], його діти відмовились від своїх часток у спадковому майні на користь позивачки. Інші спадкоємці відсутні. Спадщину позивачка прийняла своєчасно та на частину спадкового майна отримала в Пятій Київській державній нотаріальній конторі відповідні Свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа №113). Проте, державний нотаріус відмовила позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,595 га, оскільки спадкодавець за життя не одержав правовстановлюючий документ на неї, а саме - Державний акт на право власності на земельну ділянку. Те, що 1/3 частина земельної ділянки загальною площею 0,595 га, що розташована по вул. Леніна,142 в с.Ситняки Макарівського району Київської області, належала померлому [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області 19 травня 2004 року (спадкова справа №25 за 2004 рік). Проте, за життя він не встиг виготовити Державний акт на право власності на дану частину земельної ділянки на своє імя. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе його прийняти, а позов на цій підставі задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved