Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

23.08.2007р. між сторонами було укладено кредитний договір №CNXRRX04710035, за яким банк надав [PERSON] кредит у розмірі 6000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.08.2009 року. (а.с.5-9). Проте відповідач взяті на себе зобовязання за договором в повному обсязі не виконуються, в результаті чого позивач вимагає повернення всієї суми кредиту, у звязку з чим станом на 22.02.2012 р. борг перед банком складає 49021,51 грн. з них: заборгованість по кредиту 5810,00 грн., 18759,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3168,00 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредиту, 18473,83 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2310,55 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 3-4). Оскільки до даного часу вимоги позивача про погашення кредитних коштів залишились без задоволення, позивач і просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 49021,51 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав заяву в якій підтримав позовні вимоги повністю та просив слухати справу без участі представника. Відповідач позов визнав частково та просив врахувати його безробіття, смерть обох батьків та тяжке матеріальне становище.. Таким чином, проаналізувавши наявні по справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення даного позову з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України боржник повинен виконувати зобовязання належним чином відповідно до умов договору та у встановлений цим договором строк. Згідно ст.ст. 1048,1054 ЦК України, ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, як позикодавець, має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Окрім того, ч. 3 ст.ст.509,551 ЦК України встановлено, що зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки та її різновидів (пені, штрафу), тому необхідно стягнути пеню та штраф (як її вид) в розмірі 2500 грн., оскільки банк, як позивач зволікав з предявленням даного позову і тим самим сприяв накопиченню даної заборгованості. Також видача готівки на споживчі цілі відповідачу була одноразовим актом і позивач не вчиняв жодних дій, які б свідчили про наявність між сторонами договору комісії (ст..ст. 1011-1014 ЦК України) в звязку з чим, на думку суду, немає правових підстав для стягнення зазначених позивачем 3168,00 грн. комісійних. Таким чином, остаточна сума яка підлягає стягненню складає 11310,00 грн., а в решті стягнення - відмовити. Задовольняючи таким чином позовні вимоги, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки в користь позивача 214,60 грн. - в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Тому, на підставі наведеного,

Outcome: partial