Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Тумирської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області і просить визнати за нею право власності на нерухоме спадкове майно, а саме: житловий будинок інвентаризаційною вартістю 52189 гривень, що знаходиться в с. Тумир по вул. Центральній, 123 Галицького району Івано Франківської області, які на день смерті належали матері [PERSON]. Позивач посилається на те, що 07 березня 2009 року померла мати [PERSON], що проживала в [INFO], та яка все своє майно заповіла їй, про що зазначено в заповіті, посвідченому 03 листопада 1994 року Тумирською сільською радою Галицького району Івано Франківської області. Спадщину після смерті матері прийняла, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Хотіла б оформити свої права і на інше майно, зокрема житловий будинок. Проте перешкодою до цього є те, що вказане майно в Івано Франківському обласному бюро технічної інвентаризації не зареєстроване через відсутність необхідних документів. В судове засідання позивач не зявилася. Згідно поданої заяви, позивач підтримує свої вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав, а також просить справу розглядати без її участі. Тумирська сільська рада Галицького району в судове засідання представника не направила, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи. Згідно направленого суду листа № 22 від 27 березня 2012 року Тумирська сільська рада погоджується з позовними вимогами і не заперечує щодо розгляду справи без участі представника. В звязку з цим, справа розглядається з урахуванням положень ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Дослідивши представлені на обґрунтування позовних вимог матеріали, суд вважає, що в звязку із визнанням вимог відповідачем, позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 07 березня 2009 року померла мати позивача, [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 089817 від 10 березня 2009 року, яка проживала в [INFO]. Зі змісту довідки виданої Тумирською сільською радою № 452 від 11 листопада 2011 року, вбачається, що на день смерті [PERSON] за нею в с. Тумир по вул. Центральній, 132 Галицького району Івано Франківської області рахувався житловий будинок. Як вбачається із копії свідоцтва про народження [PERSON] серія 1- НМ № 132638 в графі мати зазначена [PERSON]. Згідно заповіту, посвідченого Тумирською сільською радою Галицького району Івано Франківської області 03 листопада 1994 року, [PERSON] заповіла доньці - [PERSON] все своє майно, що на день смерті належало їй і те, на яке вона за законом матиме право, де б воно не було і з чого б воно не складалося. Відповідно до напису, здійсненого секретарем Тумиської сільської ради Галицького району 08 травня 2009 року заповіт у виконкомі Тумиської сільської ради Галицького району Івано Франківської області не змінювався і не відмінявся. Спадковим нерухомим майном є житловий будинок, що знаходиться в селі Тумир по вул. Центральній, 132 Галицького району Івано Франківської області, що на день смерті належав [PERSON], інвентаризаційною вартістю 52189 гривень. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою та у випадку відсутності документа, який посвідчує право власності. Так як позивач являється єдина спадкоємниця за заповітом, за нею слід визнати право власності на спадкове нерухоме майно з урахуванням доводів позивача. В звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок, що знаходиться по вул. Центральній, 132 в с. Тумир Галицького району Івано Франківської області, як за спадкоємцем за заповітом майна [PERSON]. При цьому суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог викладених у письмовій заяві, не суперечить законові та не порушує прав і законних інтересів інших осіб. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 316, 317, 392, 1233-1235, 1268, 1274 ЦК України та

Outcome: approved