overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №81 по Проспекту Героїв Сталінграду, 79 в м. Миколаєві. При цьому, позивач посилалась на вимоги ст. 72 ЖК України. Позивач просила про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач у судове засідання не з’явилась, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності учасників процесу, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. Згідно довідки ТОВ «ЖЕК «Соляні»від 11.08.2011 року №2594, власником особового рахунку квартири [ADDRESS] була [PERSON] Іванівнаяка померла 30.12.2010 року. На даний час в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (з 07.06.1982 року). В силу ст. ст. 71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вказані обставини підтверджуються актом про не проживання від 29.02.2008 року, затвердженого ТОВ «ЖЕК «Соляні», згідно якого [PERSON] з 1984 року по теперішній час не проживає в [INFO], його речі в квартирі відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір 94,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] «про розірвання шлюбу», мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебувають у шлюбі з 22 грудня 1995 року, зареєстрованому Ювілейною селищною радою Артемівського району м. Луганська, актовий запис № 92. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина –[PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Шлюбні відносини між сторонами припинені через психологічну несумісність, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. Спільне господарство між сторонами не ведеться, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Спору про розподіл майна між ними немає. За таких обставин, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання з’явилася, позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з’явився, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачкою. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 грудня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕД № 277962 від 22 грудня 1995 року, виданим Ювілейною селищною радою Артемівського району м. Луганська, актовий запис № 92. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина –[PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 050696 від 16 жовтня 1996 року, виданим Ленінським відділом РАЦС м. Донецька, актовий запис № 372. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України і роз’ясненням п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, чи інтересам їх дітей. У даний час дана родина розпалася остаточно, відновити її неможливо, тому що позивач категорично відмовляється перебувати у шлюбі з відповідачем, і подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам позивача, відповідача та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ч.1 ст.51 Конституції України, ч.1 ст.110, чч.1, 2 ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] «про розірвання шлюбу», мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебувають у шлюбі з 20 січня 2007 року, зареєстрованому відділом РАЦС Кіровського РУЮ м. Донецька, актовий запис № 15. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку –[PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2008 року через неприязні відносини, зловживання відповідачем алкогольними напоями. Спільне господарство між сторонами не ведеться, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. За таких обставин, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання з’явилася, позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з’явився, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачкою. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 січня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 072530 від 20 січня 2007 року, виданим відділом РАЦС Кіровського РУЮ м. Донецька, актовий запис № 15. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку –[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 372093 від 26 серпня 2004 року, виданим виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради, актовий запис № 11. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України і роз’ясненням п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, чи інтересам їх дітей. У даний час дана родина розпалася остаточно, фактичні шлюьні відносини припинені з серпня 2008 року, відновити родину неможливо, тому що позивач категорично відмовляється перебувати у шлюбі з відповідачем, і подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам позивача, відповідача та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ч.1 ст.51 Конституції України, ч.1 ст.110, чч.1, 2 ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] «про стягнення аліментів на утримання дитини». Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем 08.12.2007 року у відділі РАЦС Кіровського РУЮ м. Донецька, актовий запис № 1287. Від спільного мешкання з відповідачем мають малолітню дочку –[PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинилися у жовтні 2011 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. За таких обставин, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки –[PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходів, заробітків відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання з’явилась, позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дочки –[PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходів, заробітків відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши представлені докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.12.2007 року у відділі РАЦС Кіровського РУЮ м. Донецька, актовий запис № 1287. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку –[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-HO № 193677 від 03 липня 2008 року, виданим відділом РАЦС Кіровського РУЮ у м. Донецьк, актовий запис № 790. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно, до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи стан здоров’я та матеріальне становище дитини, стан здоров’я та матеріальне становище відповідача, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки –[PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів доходів, заробітків відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір»від 08.07.2011 № 3674-VI з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 214,60 грн. Відповідно до вимог ст. 217 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що з 1982 року він почав свою трудову діяльність та на нього 24.09.1982 року була заведена трудова книжка. Зараз для оформлення пенсії він звернувся до УПФУ в м.Кіровську, але йому було відмовлено через те, що у його трудовій книжці допущена помилка: невірно записана його дата народження на російській мові «18.02.1962 года» замість вірної «18.03.1962 года». Просить суд встановити юридичний факт приналежності йому правовстановлюючого документу - трудової книжки від 24 вересня 1982 року серії БТ-1 №4352784, в якій було допущено помилку: невірно записана його дата народження на російській мові «18.02.1962 года» замість вірної «18.03.1962 года». Заявник у судове засідання не з»явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу у його відсутності, просив задовольнити заяву. Представник зацікавленої особи - Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровську Луганської області не заперечує проти вимог заявника. Суд, заслухавши представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог за слідуючими обставинами : - згідно копії трудової книжки від 24 вересня 1982 року серії БТ-1 №4352784, невірно записана дата народження заявника «18.02.1962 года» замість вірної «18.03.1962 года»(а.с.5), - згідно копії паспорту заявника, дата народження [PERSON] - 18 березня 1962 року (а.с.3-4). За даних обставин суд вважає, що у трудової книжці заявника від 24 вересня 1982 року було допущено помилку: невірно записана його дата народження на російській мові «18.02.1962 года» замість вірної «18.03.1962 года». На підставі викладеного, ст.ст. 256-259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 22.08.2011 рокувиконкомом Ярунської селищної ради, Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 17. Від шлюбу дітей не мають. З відповідачкою припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання. 29.11.2011 року в судовому засіданні було винесено ухвалу про надання строку для примирення тривалістю 5 місяців. Однак сторони у зазначений судом строк не примирилися. Позивач в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, просить позов задоволити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.08.2011 рокувиконкомом Ярунської селищної ради, Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. Прізвище, після розірванняшлюбу, позивачка просить поновити на дошлюбне «Ковальчук».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначив,що 04 квітня 2000 року померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина , в тому числі на земельну частку (пай), розташовану на території Лебединецької сільської ради. Позивач являється спадкоємцем за законом. Він прийняв спадщину, вступивши у фактичне володіння спадковим майном, зокрема користується житловим будинком та володіє сертифікатом на право на земельну частку (пай), на який мала право його мати площею 4,76 умовних кадастрових гектарів згідно сертифіката серії ЖТ 114118 від 26.03.1997 року. Просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] і визнати право на земельну частку (пай), як на спадщину за законом. Позивач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність,вказав, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, вказував, що позов визнає, проти задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи,суд встановив: 04 квітня 2000 року померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай), розташовану на території Лебединецької сільської ради. Позивач являється спадкоємцем за законом. Він прийняв спадщину, вступивши у фактичне володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою сільської ради, так як фактично вступив в користування житловим будинком та володіє правовстановлюючим документом на земельну частку (пай).Право [PERSON] на земельну частку (пай) площею 4,76 умовних кадастрових гектарів підтверджується сертифікатом серії ЖТ 114118 від 26.03.1997 року. Зазначені обставини визнанні відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст. 61 ЦПК України.. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, встановлює факт прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON], померлої 04 квітня 2000 року, визнає за позивачем право на земельну частку (пай), розташовану на території Лебединецької сільської ради. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи клопотання позивача суд понесені ним судові витрати при подачі позову на його користь з відповідача не стягує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду 05 квітня 2012 року з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], вказуючи на те, що після розпаду сім»ї добровільно надавати допомогу на утримання дитини відповідач відмовляється. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги і пояснила, що від шлюбу з відповідачем, який зареєстровано розірвано 07 травня 2007 року в відділі РАЦСу Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розпаду сім»ї в січні 2012 року мешкає разом з нею. На утримання сина відповідач не надає ніякої допомоги, життям дитини не цікавиться, вона знає, що у чоловіка утворилась інша сім»я. Чоловік офіційно працює в ТОВ «Київське» м.Одеси, інших утриманців у нього немає, тому він має можливість надавати допомогу в зазначеному розмірі. Справа розглядається заочно у відсутності відповідача [PERSON], який належним чином повідомлений про місце та час проведення судового засідання, в справі мається поштове повідомлення про вручення йому судової повістки. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідив матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії I-ЖД № 293151 [PERSON], [INFO], виданого Київським відділом ДРАЦСу Одеського міського управління юстиції, відповідач [PERSON] записаний його батьком. На підставі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно довідки №412 виконкому Добропільської міської ради від 05 квітня 2012 року [PERSON], [INFO], мешкає разом з матір»ю за адресою м. Добропілля, пров.Леніна, б.20. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує матеріальний стан відповідача, який працює і має стабільний прибуток, інших утриманців не має. Розмір аліментів становить 1/4 частину всіх видів доходів відповідача щомісячно. На підставі ст. ст. 180-183, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], з тих підстав, що відповідач за вказаною адресою не проживає з 1995 року. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідач є її дочкою. У 1995 р. дочка забрала усі свої речі та покинула квартиру за спірною адресою, де вони проживали разом, квартирою не цікавиться, оплату комунальних витрат не здійснює. Її місце перебування та проживання на даний час позивачу невідоме. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, заслухав пояснення позивача, свідка [PERSON], дослідив докази, долучені до матеріалів справи, і на підставі їх оцінки встановив наступне. В квартирі [ADDRESS], яка не є приватизованою, зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Більш ніж як шість місяців відповідач не проживає в квартирі за місцем своєї реєстрації без поважних на то причин. На даний час його місце перебування та проживання не відоме. Вказані обставини підтверджуються: довідкою КП «Жилкомсервіс»№1921 від 28.10.2011 р. про реєстрацію за даною адресою та довідкою від 25.11.2011 р. про відсутність звернень про перешкоджання в проживанні (а.с.8,19), довідкою РО ХГУ УМВДУ в Харківській області від 06.01.2012 р. про відсутність звернень щодо перешкоджання в проживанні (а.с.9), а також показаннями свідка, який підтвердив факт відсутності відповідача без поважних причин за місцем своєї реєстрації. Таким чином, суд вважає, що відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], так як він не проживає в ній більш як шість місяців без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

\~ Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що одружені з відповідачем з 11.10.2008 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], їх сімя фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння та втрати нею почуття любові до чоловіка. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Сторони зареєстрували шлюб 11.10.2008 року. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, на що відповідач не заперечував. Наданий сторонам строк 2 місяців, не примирив сторін та на даний час подружні стосунки вони не підтримують. Неповнолітній син проживає разом з позивачкою. Спору про поділ майна у сторін немає. Ст.110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, тому такий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у його обґрунтуванні, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, складання повного рішення відкласти до 08.05.2012 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

03.04.2012 року заявник звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб і свої доводи мотивує тим, що вона має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], від якого вона чекає дитину. Заявник наполягає на заяві. Зацікавлена особа підтримує позов. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 02.09.1995р., тобто не досягла шлюбного віку, однак вагітна і має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], який не заперечував проти шлюбу. З пояснень заявника вбачається, що намір створити родину та зареєструвати шлюб осмислений та відповідальний. З урахуванням тієї обставини, що заявник вагітна, суд приходить до висновку, що надання їй права на шлюб відповідає інтересам бажаючих зареєструвати шлюб та інтересам зачатої дитини. Відповідно до ст. 22 Сімейного кодексу України встановлений шлюбний вік для жінки та чоловіка вісімнадцять років. Згідно до ст. 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. У відповідності до ст.ст. 529, 549, 534 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.1216,1258,1261 ЦК України,

Outcome: partial