Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-09 00:00:00

28 травня 2012 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 (одної третьої) частини доходу батька дитини щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вказаного позову [PERSON] зазначила, що шлюб, укладений нею із [PERSON], - розірвано. Відповідач фактично з малолітнім сином [PERSON] не проживає і матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає, хоча є фінансовоспроможним. У судове засідання сторони не зявилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час, дату і місце розгляду справи. 04 липня 2012 року [PERSON] і [PERSON] надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних доказів. Окрім цього, зміст письмової заяви [PERSON] від 04 липня 2012 року свідчить, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги та просить суд стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 (одної третьої) частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], зазначивши в письмовій заяві від 04 липня 2012 року про свою згоду на визначення розміру аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 (одної третьої) частини свого заробітку до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем заявленого до нього позову, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України суд визнав за необхідне провести розгляд даної цивільної справи у судовому засіданні без участі сторін на підставі наявних в ній доказів. Зясувавши позицію та доводи сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд, враховуючи обставини, зазначені в ст.182 СК України, прийшов до висновку, що розмір аліментів, що підлягають примусовому стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивачки [PERSON] на утримання малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повнолітнього віку повинен становити 1/3 (одну третю) частину доходу батька дитини щомісячно, але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав і мотивів. Згідно з ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог, встановлених ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з вимогами ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ №006966, виданим відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 23 жовтня 2006 року (актовий запис №96 від 23 жовтня 2006 року). Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №145392, виданим відділом РАГС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 27 січня 2003 року (актовий запис №35 від 27 січня 2003 року), [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON], який народився 15 січня 2003 року і на момент вирішення спору є малолітньою дитиною. Довідка ЖЕД №4 Кузнецовського міського комунального підприємства №168 від 15 травня 2012 року свідчить, що малолітній син сторін [PERSON], [INFO], проживає спільно з матірю [PERSON] в квартирі №171 будинку №11 мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області. З довідки про заробітну плату №3464/12 від 02 липня 2012 року, виданої відокремленим підрозділом «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», слідує, що [PERSON] працює в цьому підприємстві в підрозділі УСР відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» і отримує заробітну плату, сукупна сума якої за період часу з січня 2012 року до червня 2012 року включно становить 16065 (шістнадцять тисяч шістдесят пять) грн. 09 коп. Довідка про заробітну плату і інші прибутки №223 від 03 липня 2012 року, видана Кузнецовським міським комунальним підприємством, свідчить, що [PERSON] працює в цьому підприємстві ізолювальником і отримує заробітну плату, сукупна сума якої за період часу з січня 2012 року до червня 2012 року включно становить 12176 (дванадцять тисяч сто сімдесят шість) грн. 58 коп. Отже, відповідач працездатний, отримує регулярний, щомісячний дохід у виді заробітної плати, тому спроможний утримувати свого малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно з доводами [PERSON], викладеними в позовній заяві, [PERSON] не надає матеріальної допомоги малолітній дитині [PERSON], [INFO], не піклується про його здоровя, умови проживання і навчання. Цих обставин відповідач не спростував, жодних доказів у підтвердження факту надання ним матеріальної допомоги малолітньому сину [PERSON], [INFO], в суд не надав. В даному випадку, як слідує із письмової заяви [PERSON] від 04 липня 2012 року, відповідач повністю визнав позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 (одної третьої) частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та надав доказ про своє матеріальне становище і наявність регулярного заробітку. Таким чином, [PERSON] підтвердив свою фінансову спроможність сплачувати аліменти на утримання дитини у вказаному розмірі. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вказаними фактичними обставинами невиконання відповідачем своїх батьківських обовязків щодо утримання дитини та його визнаною фінансовою спроможністю доводиться обґрунтованість позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та наявність підстав для його задоволення. Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.1 ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України,

Outcome: approved