Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому, з урахуваннями уточнень /а.с.31/ просить визнати за ним право власності на автомобіль "ВАЗ 21010-125", 2007 р.в., д.н.з. [NUMBER] та виключити цей автомобіль з опису та арешту майна. Свої вимоги мотивує тим, що 20.05.2008 року він домовився з [PERSON]. про придбання у нього зазначеного автомобіля, після чого він передав йому 20000 грн. Залишок боргу по договору застави ним були сплачені в ПАТ "Фолькбанк" з метою погашення боргу [PERSON]. по договору застави, останній видав на його ім'я довіреність від 20.05.2008 року посвідчену приватним нотаріусом, надавши йому повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом, як його власником. Згодом коли він звернувся в МРЕО для переоформлення автомобіля, працівник МРЕО пояснив що переоформити автомобіля неможливо, оскільки державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ накладено арешт на все майно відповідача. Його неодноразові спроби вирішити дане непорозуміння з відповідачем не дало результату так як у нього окрім цього кредити є ще інші кредити в банках. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Чинне законодавство вказує, що договір купівлі-продажу транспортних засобів здійснюється шляхом укладення письмового договору. В зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, додатково пояснивши, що він з 2008 року по 2012 рік погашав кредит, який [PERSON] отримав у банку для придбання спірного автомобіля, просить позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, пояснивши, що у 2008 році він придбав автомобіль "ВАЗ 21010-125", 2007 р.в., д.н.з. [NUMBER] у кредит, проте, грошей він не мав, тому він поїхав до Азербайджану, а кредит сплачував позивач, тому вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на спірний автомобіль. Представники ПАТ "Фольксбанк", третіх осіб, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, жодних документів до суду про причини їх неявки не надали, суд ухвалив справу розглядати без їх участі, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Суд, заслухавши позивача, відповідача [PERSON]., думку адвоката, яка підтримала позов, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, підстави набуття права власності на майно чітко визначені цивільним законодавством. Як убачається з пояснень сторін, які вони надали у судовому засіданні, вони вважають, що позивач набув право власності на спірний автомобіль на підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу. Суд критично ставиться до вказаного твердження сторін з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно з бази даних комп'ютерного обліку УДАІ ГУМВС України у Львівській області автомобіль "ВАЗ 21010-125", 2007 р.в., д.н.з. [NUMBER] зареєстровано за [PERSON]. /а.с.23/. 20.05.2008 року [PERSON] видав довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Заплотинською О.Б., якою уповноважив [PERSON] та [PERSON] бути його представником в органах ДАІ та інших уповноважених органах з питань оренди, позички, в разі необхідності продати спірний автомобіль тощо /а.с.3/. Відповідно до п. п. 2, 7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілі, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Правила державної реєстрації та обліку автомобілів) передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обов'язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності. Відповідно до п. 7 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України. або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Відповідно до п. 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Проте, спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ та зареєстрований за [PERSON]. Сторони не вжили заходів щодо переоформлення автомобіля у порядку, визначеному Привалами державної реєстрації та обліку автомобілів. Крім того, 17.07.2008 року між [PERSON]. та ПАТ "Електрон Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Фольксбанк") був укладений договір застави, згідно з умов зазначеного договору вбачається що між банком та [PERSON]. був укладений кредитний договір згідно якого останній отримав від банку кредит у розмірі 27900 грн., а для забезпечення своєчасного та повного повернення кредиту [PERSON] передав банку у заставу належний йому на праві власності "ВАЗ 21010-125", 2007 р.в., д.н.з. [NUMBER] /а.с.4-6/. Відповідно до ч. 2 ст. 586 ЦК України, ч. 2 ст. 17 Закону України "Про заставу" заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Однак, як убачається з матеріалів справи сторони протягом 2008-2012 року не вжили заходів для отримання згоди від ПАТ "Фольксбанк" на продаж [PERSON]. спірного автомобіля позивачу, а без отримання такої згоди [PERSON]. не мав права укладати договір купівлі-продажу на спірний автомобіль. Таким чином, суд приходить до висновку, що між [PERSON]. та [PERSON] не укладався договір купівлі-продажу спірного автомобіля. З огляду на вищенаведене правових підстав для визнання за позивачем права власності на спірний автомобіль з підстав наведених у позові у суду не має, а тому, одночасно відсутні підстави для виключення автомобіля з опису та арешту майна. Факт того, що [PERSON]. визнав позов у судовому засіданні не може бути підставою для ухвалення судом рішення про задоволення позову, оскільки представник іншого відповідача ПАТ "Фольксбанк" у судовому засіданні позов не визнав, письмової заяви про визнання позову суду не подав, а тому в даному випадку не можуть бути застосовані положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Крім того, як убачається з листа УДАІ ГУМВС України у Львівській області від 10.01.2013 року на спірний автомобіль накладено чисельні арешти відповідно до постанов Залізничного ВДВС ЛМУЮ про арешт майна боржника від 28.07.2009 року, 02.02.2010 року, 17.02.2010 року, 16.05.2012 року, 06.11.2012 року постанов Сихівського ВДВС ЛМУЮ про арешт майна боржника від 05.10.2009 року, 10.08.2010 року, 22.09.2010 року, 20.06.2012 року /а.с.22/. В зв'язку з наведеним, відчуження спірного автомобіля призведе до порушення прав стягувачів за вищевказаними виконавчими провадженнями, крім того, суд розцінює позов, як намагання у неправовий спосіб зняти арешти, які ще у 2009 році були накладений на спірний автомобіль постановою державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити в цілому за безпідставністю та необґрунтованістю.

Outcome: dismissed