Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ПАТ «ОТП Банк», [PERSON] про визнання договору про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки № СR-В00/141/2006 від 25.10.2006 року недійсним та припинення договору поруки № СR-В00/141/2006 від 19.07.2006 року. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 19.07.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк»та відповідачем по справі [PERSON] був укладений кредитний договір № СNL-В00/141/2006, відповідно до якого АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк»надав [PERSON] кредит на споживчі цілі в розмірі 1 75 000 грн. зі сплатою 5,5% річних. Боржник - [PERSON] зобов'язаний повернути кредитору - ПАТ «ОТП Банк»повну суму отриманих боржником кредитних коштів не пізніше 18 липня 2016 року. 19.07.2006 року відповідно до вимог ст. 553 ЦК України із метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, між банком та позивачем було укладено договір поруки № СR-В00/141/2006. 25.10.2007 року між вищевказаними сторонами був укладений договір №1 про внесення змін до вищевказаного кредитного договору від 19.07.2006 року, предметом додаткової угоди №1 є збільшення розміру кредиту на 320 624, 98 гривень. В червні 2010 року ПАТ «ОТП Банк»звернувся до суду з позовом до позивачки та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки. До матеріалів справи був наданий договір про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки № СR В00/141/2006 від 25.10.2006 року, відповідно до якого сторони договору домовилися внести зміни в договір поруки № СR В00/141/2006 від 19 липня 2006 року, а саме в частині розміру боргових зобов'язань, забезпечених порукою, збільшити на 320 624, 98 гривень. Про існування даного договору позивачка дізналась тільки в червні 2010 року під час розгляду справи в суді. [PERSON] стверджує, що даний договір вона не підписувала та підпис, який зазначений під прізвищем останньої, її не належить. У зв'язку з чим 30.06.2010 року [PERSON] звернулась до Вінницького відділення Київського інституту судових експертиз про проведення почеркознавчого дослідження. В ході проведення експертного технічного та почеркознавчого дослідження підписів від імені [PERSON], електрофотографічне зображення яких міститься на договорах поруки, було встановлено, що підпис від імені [PERSON], електрофотографічне зображення якого міститься на електрофотокопії договору про внесення змін і доповнень №1 до договору поруки № СR - В00/141/2006 від 19 липня 2006 року, виконаний не самою [PERSON], а іншою особою з ретельним наслідуванням якомусь підпису [PERSON] На думку позивачки договір про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки № СR - В00/141/2006 від 25.10.2006 року був укладений без її волевиявлення, тому вважається недійсним. [PERSON] звертає увагу суду на те, що її не було проінформовано про зміну кредитного договору, вона не отримала від відповідачів повідомлення про внесенні доповнення до кредитного договору, своєї згоди на збільшення обсягу її відповідальності вона не надавала, тому відповідно до положень ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя. У звязку з вищевикладеними обставинами просить визнати недійсним договір про внесення змін та доповнень № СR - В00/141/2006 від 25.10.2006 року. Припинити договір поруки № СR - В00/141/2006 від 19.07.2006 року. Стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав за обставин викладених в позовній заяві. [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність. Позов визнає повністю. Представник ПАТ «ОТП Банк»в судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19.07.2006 року укладений кредитний договір № CNL /141/2006 між АКБ «Райффайзенбанк Україна»правонаступником, якого є ПАТ «ОТБ Банк»(кредитор) та [PERSON] (позичальник). Відповідно до якого кредитор надав грошові кошти позичальнику в сумі 175 000 грн., а позичальник прийняв та зобовязується належним чином використати та повернути кредитору суму отриманих коштів, а також сплати 5,5% річних за користування кредитом до 18.07.2016 року(а.с.16-23). 19.07.2006 року з метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між АКБ «Райффайзенбанк Україна»правонаступником, якого є ПАТ «ОТБ Банк»та [PERSON] (поручитель) укладено договір поруки № CR-В00/141/2006 (а.с.6). 25.10.2006 року укладений договір №1 про внесення змін до кредитного договору № CNL /141/2006 від 19.07.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна»правонаступником якого є ПАТ «ОТБ Банк»та [PERSON] Відповідного до якого збільшено розмір кредиту до 320 624, 98 грн.(а.с.12). 25.10.2006 року укладений договір про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки № CR /141/2006 між АКБ «Райффайзенбанк Україна»правонаступником якого є ПАТ «ОТБ Банк»та [PERSON] Відповідного до якого збільшено боргові зобовязання позивачки, розмір кредиту становить 320 624, 98 грн.(а.с.7). Вищевказаний договір підписаний сторонами, а саме кредитором АКБ «Райффайзенбанк Україна»правонаступником, якого є ПАТ «ОТБ Банк»та [PERSON] Факт підписання договору про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки № CR /141/2006 [PERSON] заперечується. Згідно висновку Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1061 від 12.07.2010 року вбачається, що підпис від імені [PERSON], електрофотографічне зображення якого міститься на електрофотокопії договору про внесення змін і доповнень №1 до договору поруки № СR - В00/141/2006 від 19 липня 2006 року, виконаний не самою [PERSON], а іншою особою з ретельним наслідуванням якомусь підпису [PERSON]М.(а.с.13-14). Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 215 ч.1, ч.3 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,5,6 ст.203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може визначений судом недійсним. Відповідно до ст. 627 ЦК України вбачається, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З огляду на вище наведене вбачається, що [PERSON] не підписувала договір від 25.10.2006 року про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки № CR /141/2006 від 19.07.2006 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема є договори. Враховуючи те, що [PERSON] не підписувала договір від 25.10.2006 року про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки № CR /141/2006, а тому не брала на себе обовязків передбаченого цим договором. Отже, правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків. Таким чином, вільного волевиявлення учасника даного правочину, [PERSON], не було. Згідно норм ЦК України за відсутності вищевказаної умови, договір визнається недійсним. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»вбачається, що якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Враховуючи те, що [PERSON] не підписувала договір від 25.10.2006 року про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки № CR /141/2006, остання не надавала згоди на збільшення обсягу її відповідальності, її про вищевказані обставини повідомлено не було, тому суд вважає за доцільним припинити договір поруки, оскільки відбулося збільшення основного зобовязання без згоди поручителя - [PERSON] Також відповідачем по справі - ПАТ «ОТП Банк»не надано до суду оригіналу договору від 25.10.2006 року про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки № CR /141/2006, який відповідно до наявних в матеріалах справи документів, а саме розписки від 23.08.2011 року знаходиться у відповідача, також не надано до суду інших доказів, які підтверджували б, що вищевказаний договір підписано саме позивачкою і останній було відомо про зміну основного зобовязання та збільшення розміру її відповідальності. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглядав справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільним стягнути солідарно з ПАТ «ОТП Банк»та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 130 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved