Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, уточненим згодом, в якому зазначає, що він є власником автомобіля [PERSON], державний номерний знак [NUMBER], 29 грудня 2010 року на перехресті вул.. Р.[PERSON][PERSON] в м.Ріввне водій автомобіля Опель Омега д.н.з. 213-72РВ [PERSON] порушивши ПДР, допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем внаслідок чого останній зазнав механічних пошкоджень Постановою судді Рівненського міського суду Рівненської області від 4 лютого 2012 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності. Внаслідок ДТП автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження, у зв'язку із чим вартість відновлювального ремонту становить 7628,52 грн. матеріальний збиток із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 7230,76 грн., що підтверджується звітом №001. Автомобіль Опель Омега д.н.з. 213-72РВ застрахований за договором цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «УІСК Інвестсервіс», поліс серія ВЕ №2724050. У встановлений законом строк учасники ДТП звернулися у страхову компанію «Інвестсервіс» із необхідними документами про виплату страхового -відшкодування. Франшиза за договором цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «УІСК «Інвестсервіс», поліс серія ВЕ №2724050 становить 510 грн. (п'ятсот десять гривень). Однак матеріальний збиток ані страховою компанією, ані винуватцем ДТП [PERSON] в добровільному порядку не відшкодовані, в зв'язку з чим просить суд стягнути із ПрАТ «УІСК «Інвестсервіс» 6720,76 грн. страхового відшкодування, 1489,80 грн. пені, стягнути з [PERSON] - 907,76 грн. завданого матеріального збитку, 43,12 грн. - 3% річних від простроченої суми та 5000 грн. матеріальної шкоди. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав повністю, з підстав зазначених в письмових запереченнях долучених до матеріалів цивільної справи, крім того зазначив, що суду не надано доказів понесення витрат на ремонт автомобіля, що стосується моральної шкоди то дану вимогу вважає також необгрунтованою оскільки позивач свої моральні страждання жодним чином не довів, як того вимагає законодавством. Представник Приватного Акціонерного Товариства «Українська Іноваційна Строхова Компанія ІНВЕСТСЕРВІС», в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином. Заслухавши учасників судового розгляду, всебічно дослідивши письмові докази по справі суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування збитків підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що 29 грудня 2010 року водій [PERSON], керуючи автомобілем Опель Омега д.н.з. 213-72РВ на перехресті вул.. Р.[PERSON][PERSON] в м.Рівне порушивши ПДР, допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем [PERSON], д.н.з ВК1787АК, внаслідок ДТП останній отримав механічні пошкодження. Постановою судді Рівненського міського суду Рівненської області від 4 лютого 2012 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 30 грудня 2010 року, оцінювачем [PERSON] в присутності представників страхових компаній та власників автомобілів, був складений Протокол огляду автомобіля [PERSON], д.н.з 8К1787АК, якому були зазначені пошкодження та опис деталей, які підлягають заміні. Відповідно до звіту №001 від 4 січня 2011 року про оцінку матеріального збитку завданого власникові автомобіля [PERSON], д.н.з ВК1787АК, в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 7230,76 грн. В судовому засіданні встановлено і не заперечується сторонами, що Приватним Акціонерним Товариством «Українська Іноваційна Строхова Компанія «ІНВЕСТСЕРВІС» з водієм [PERSON] 18 липня 2010 року був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно п.іч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до розділу 2 Полісу страхування, розмір безумовної франшизи становить 510 грн. Таким чином з врахуванням, суми франшизи розмір страхового відшкодування яке повинно було латати ПрАТ «УІСК «Інвестсервіс» для [PERSON] становить 6720,76 грн. Згідно ст. 37.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової повідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового іікодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком встановлених у ст. 35 цього Закону документів. Судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до ПрАТ «УІСК «Інвестсервіс» однак страхового відшкодування так і не отримав. Згідно п.37.2 ст.37 Закону України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня, що становить 1489,80 грн. ((6720,76 грн. х (7,75% х 2) х 522 дн.) : (365 дн. х 100) = 1489,80 грн.), які необхідно стягнути із ПрАТ «УІСК «Інвестсервіс» (де 6720,76 грн. - страхове відшкодування, (7,75% х 2) - подвійна облікова ставка НБУ з 04 лютого 2011 року, 515 дн. - кількість днів прострочення із 10 лютого 2011 року по 17 липня 2012 року). Ст. 1194 ЦК України передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Різниця між сумою завданого матеріального збитку та сумою страхового відшкодування становить 510 грн. які суд присуджує для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] Що ж стосується позовної вимоги позивача до [PERSON] про стягнення 3% річних в розмірі 43,12грн. то дана позовна вимога не підлягає до задоволенню оскільки, дія ч.2ст.625 ЦК України, що передбачає обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції а весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, не розповсюджується на правовідносини, що виникають зв'язку із заподіянням шкоди, і може застосовуватись лише при порушенні зобов'язання за договором. Крім того позивачем ставиться позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000 грн.. Відповідно до вимог цивільного законодавства наявність моральної шкоди доводить потерпіла особа, зазначаючи у позовній заяві у чому полягають моральні втрати, чим обґрунтовано розмір їх відшкодувань. Відповідно до ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 31.05.1995 року №4 моральною шкодою є «втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню суд виходить із глибини, характеру та обсягу психічних хвилювань та страждань позивача, що виникли у нього внаслідок пошкодження автомобіля відповідачем, позбавлення його на певний час можливості реалізувати свої здібності, через побоювання у подальшому керування автомобілями. З урахуванням таких обставин, виходячи із вимог розумності і справедливості, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди на підставі ст. 23, 1167 ЦК України підлягають задоволенню частково на суму 500 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з друтої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, та ст..ст.. 22,23,1167,1188,1192,1194 ЦК України,

Outcome: partial