Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини, за участю заінтересованої особи державної нотаріальної контори Михайлівського нотаріального округу Запорізької області. В заяві зазначено, що 22 березня 2011 року померла дочка заявника [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки, площею 2,4350 га у межах згідно з планом, розташованої на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заявник є спадкоємицею першої черги, інших спадкоємців першої черги, що прийняли б спадщину, немає. Спадкове майно вона фактично прийняла у спадщину, оскільки [PERSON] з 2001 року і до самої смерті мешкала разом із заявником, всі правовстановлюючі документи на земельну ділянку знаходяться у заявника, вона отримує орендну плату. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не може, так як не може підтвердити факт вступу нею в управління або володіння спадковим майном. Заявник просить суд встановити факт прийняття нею спадкового майна, що залишилось після смерті її доньки [PERSON], яка померла 22 березня 2011 року. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник заінтересованої особи державної нотаріальної контори Михайлівського нотаріального округу Запорізької області не з'явився, однак надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, жодних заперечень проти заявлених вимог не зазначено. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідчення свідків, вивчивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого 26 серпня 1959 року райбюро РАГС смт. Михайлівка Запорізької області, [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 26 серпня 1959 року зроблено відповідний актовий запис № 227. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 19 листопада 1985 року райвідділом РАГС смт. Михайлівка Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після чого дружині було присвоєно прізвище [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 19 листопада 1985 року зроблено запис № 146. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 11 січня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, [PERSON] помер 08 січня 2001 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть 11 січня 2001 року зроблено запис № 09. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 25 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, [PERSON] померла 22 березня 2011 року, про що в Книзі реєстрації смертей 25 березня 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 59. Після її смерті залишилось спадкове майно земельна ділянка, площею 2,4350 га у межах згідно з планом, розташована на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 173931 від 11 липня 2006 року. Згідно акту підтвердження, виданого 18 січня 2012 року депутатом селищної ради [PERSON], [PERSON] мешкає за адресою: смт. Михайлівка, вул. 40 років Жовтня, 102. З 2001 року спільно мешкала та вела господарство з донькою [PERSON] до часу смерті останньої 22 березня 2011 року. Судом було встановлено, що заявник фактично прийняла у спадщину майно, яке залишилось після смерті її доньки та звернулася до державної нотаріальної контори із заявою щодо оформлення спадщини. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, в зв'язку з тим, що померла [PERSON] на час смерті була зареєстрована за іншою адресою. Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] була її сестрою, а заявник це її мати. Померла сестра після смерті свого чоловіка почала мешкати разом із матір'ю, це було більше ніж 6 7 років тому. Після смерті сестри спадщину прийняла мати, всі документи знаходяться у неї. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в дитинстві вона мешкала по-сусідству з родиною заявника, добре знає їх родину. Донька [PERSON] [PERSON] постійно хворіла, мати завжди турбувалась про неї. З матір'ю [PERSON] жила тривалий час, до самої своєї смерті. Таким чином, зі свідчень допитаних в судовому засіданні свідків вбачається, що заявник фактично прийняла спадщину, яка залишилась після смерті її дочки [PERSON], яка померла 22 березня 2011 року. Суд вважає, що відсутні підстави не довіряти свідченням допитаних в судовому засіданні свідків, їх свідчення не суперечать одне одному, жодного противоречивого факту в ними в судовому засіданні надано не було. На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що встановлення факту прийняття спадщини необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви та встановлення факту прийняття спадщини.

Outcome: approved