Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-26 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою в якій зазначають, що 01 січня 2008 року відповідачі по справі звернулися до них з проханням дати в борг 2000 гривень на навчання сина, на що вони погодилися та надали вказану суму, однак відповідну угоду (розписку) не оформили, тобто це була усна домовленість. Через деякий час, а саме 27 травня 2008 року [PERSON] та [PERSON] знову звернулися до позивачів з проханням дати в борг ще 2000 гривень на розвиток бізнесу, на що вони знову погодилися за умови оформлення розписки. Таким чином [PERSON] та [PERSON] надали відповідачам вказану суму знову, а [PERSON] написала розписку щодо взяття в борг у позивачів загальної суми - 4000 гривень та вказала дату повернення боргу 01 січня 2011 року, яка згодом була продовжена до 01 січня 2012 року. На теперішній час минув останній строк повернення боргу, крім того на даний час [PERSON] є хворим та перебуває у онкологічному диспансері, тому їм необхідні значні кошти для лікування, в звязку з чим позивачі неодноразово звертались до [PERSON] та [PERSON] з приводу термінового повернення боргу, однак на сьогоднішній день борг не повернуто, в звязку з чим вони вимушені звернутись до суду та просять задовольнити позовні вимоги. Представник позивачів, діючий на підставі довіреності (а.с.16), в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що [PERSON] та [PERSON] надали в борг відповідачам по справі грошові кошти в сумі 4000 гривень під розписку. На неодноразові вимоги позивачів щодо термінового повернення боргу, у звязку з хворобою [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не регували, у зв?язку з чим просить позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідачів зазначену суму коштів на користь позивачів та понесені по справі витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснила, що дійсно вказані позивачами кошти отримувала, про що і була складена відповідна розписка, яку вона не складала, а лише під тиском [PERSON] підписала. Між нею та [PERSON] також була усна домовленість, згідно якої вона щомісяця буде повертати йому кошти в розмірі по 200 гривень, що і робила, однак жодних письмових підтверджень у неї немає. До теперішнього часу вона сплатила відповідачам всю суму боргу, навіть більше на 800 гривень, про що робила записи в своєму блокноті. Позивач зазначає, що в той час вона працювала продавцем в рибному відділі Ананьївського ринку та факт повернення [PERSON] коштів бачили інші продавці. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснив, що нічого не знав про позичені дружиною кошти у позивачів по справі, дізнався лише з отриманої судової повістки, в звязку з чим по суті справи нічого сказати не може. Представник відповідачів, діюча на підставі довіреності (а.с.23), в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснила, що дійсно [PERSON] отримувала від [PERSON] грошові кошти в сумі 4000 гривень, про що її чоловік [PERSON] нічого не знав, однак до теперішнього часу вся сума боргу повернена, навіть на 800 гривень більше, про що відповідачка робила відповідні записи в своєму блокноті. Також факт повернення [PERSON] вказаних коштів бачили інші продавці рибного відділу Ананьївського ринку, де в той час працювала відповідачка. Взявши до уваги пояснення представника позивачів, відповідачів, представника відповідачів, допитавши свідків та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково з наступних підстав. Свідки [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні при розгляді справи, кожен окремо, пояснили, що проживають з відповідачами по справі по сусідству досить довгий час та достеменно знають що вони підсобного господарства не тримають та городиною не займаються за відсутності місця, стосовно отримання відповідачами від [PERSON] коштів їм нічого невідомо. Свідок [PERSON] в судовому зсіданні, під час розгляду справи пояснила, що працювала продавцем в рибному відділі Ананьївського ринку, поряд з відповідачем по справі [PERSON] та неодноразово бачила, що вона майже щомісяця давала [PERSON] якісь кошти, однак не бачила, яку саме суму, щодо боргу їй також нічого невідомо. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що протягом довгого часу працює продавцем в рибному відділі Ананьївського ринку та добре знає відповідача по цій справі [PERSON], яка раніше також працювала поряд з нею, їй достеменно відомо, що кожного місяця [PERSON] віддавала [PERSON] певну суму коштів, які неодноразово навіть брала у неї. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що досить давно знає [PERSON], у 2004 році вона їй позичала кошти в розмірі 5000 гривень на похорони матері, які відповідачка повернула їй на першу вимогу у 2008 році: першу частину на початку 2008 року в сумі 3000 гривень, а іншу в розмірі 2000 гривень через місяць, щодо боргу [PERSON] позивачам їй нічого невідомо. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, та їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорту [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] та зареєстрований [INFO] (а.с.5). Згідно копії паспорту [PERSON], [INFO], уродженка с.Конишівка, Конишівського району Курської області та зареєстрований [INFO] (а.с.6). Також встановлено, що 01 січня 2008 року [PERSON] та [PERSON] взяли в борг у [PERSON] та [PERSON] суму грошових коштів в розмірі 2000 гривень та 27 травня 2008 року ще 2000 гривень, в звязку з чим зобов?язалися повернути вказані кошти до 01 січня 2012 року, що підтверджується розпискою, яка підписана відповідачем по справі [PERSON] (а.с.7,21). З копії довідки №156 від 14 лютого 2011 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в онкологічному кабінеті Ананьївської ЦРЛ Одеської області з 15 червня 2009 року по теперішній час з діагнозом: мезотеліома брюшної порожнини, одержав 18 курсів хіміотерапії та потребує подальшого лікування в національному інституті раку (а.с.8). Згідно копії посвідчення серії АА №651661, виданого 21 травня 1998 року Управлінням Пенсійного фонду України в Ананьївському районі Одеської області, [PERSON], [INFO] є інвалідом другої групи (а.с.9). Згідно копії паспорту [PERSON], [INFO], уродженка с.Перше Травня Ананьївського райну Одеської області та зареєстрований [INFO] (а.с.34). Відповідно копії свідоцтва про смерть, мати відповідачки померла 27 березня 2004 року (а.с.33). Згідно довідки №18 від 29 лютого 2012 року та довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АЕ №836418 вбачається, що [PERSON] була зареєстрована, як субєкт підприємницької діяльності фізична особа підприємець з 30 серпня 2001 року по 04 квітня 2011 року (а.с.38-40). З свідоцтва про базову загальну середню освіту серії СК №21553044 виданого 21 червня 2003 року вбачається, що [PERSON] закінчив у 2003 році навчально-виховний комплекс Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів гімназія№1 в м.Ананьїв Одеської області та у 2006 році закінчив Ананьївський державний аграрно-економічний технікум за спеціальністю Бухгалтерський облікі здобув кваліфікацію бухгалтера, про що свідчить диплом молодшого спеціаліста серії СК №30329578 виданий 30 червня 2006 року (а.с.41-42). Відповідно до копії довідки №277 від 29 березня 2004 року, [PERSON] проводила похорони своєї матері [PERSON]А,, яка померла 27.03.2004 року (а.с.43). З акту обстеження житлового будинку та земельної ділянки по вул.Радянської Армії, 9, в м.Ананьїв Одеської області від 04 квітня 2012 року вбачається, що відповідною комісією було встановлено, що на даній земельній ділянці розташований житловий будинок, господарські будівлі та споруди, парникові культури не вирощуються та городу немає (а.с.44). Згідно ст.509 ЦК України, Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Так, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Таким чином з вищенаведеного вбачається, що 01 січня 2008 року та 27 травня 2008 року позивачами було надано в борг [PERSON] грошові кошти в загальному розмірі 4000 гривень (чотири тисячі гривень), яка в свою чергу зобов?язалася повернути вказану суму грошових коштів 01 січня 2012 року, що підтверджується розпискою за підписом відповідача [PERSON] Однак [PERSON] на вимоги позивачів повернути грошові кошти не реагує та до теперішнього часу суму боргу не повернула. Також з пояснень відповідачів по справі вбачається, що [PERSON] нічого про позичені дружиною кошти у позивачів по справі не знав, що також не заперечила і [PERSON], в звязку з чим зазначена сума боргу з нього стягненню не підлягає. Доводи [PERSON] щодо вчасного повернення боргу відповідачам по справі шляхом сплати кожного місяця по 200 гривень в рахунок боргу, жодним чином в судовому засіданні не підтверджено, тому судом до уваги братися не можуть. Що стосується свідчень свідків [PERSON] та [PERSON], то на підставі них неможливо встановити, які саме кошти [PERSON] надавала [PERSON] та в рахунок чого, оскільки про її борг свідкам нічого не було відомо. На підставі вищевикладеного судом встановлено, що відповідач не належно виконала свої зобов?язання, сума боргу до 01 січня 2012 року [PERSON] не сплачена, чим порушено законні права та інтереси позивачів, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При цьому, як регламентує ст.79 ЦПК України, до судових витрат відноситься судовий збір, а також, зокрема витрати на правову допомогу. З огляду на це, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] суму сплаченого ними при подачі позову до суду судового збору та витрати повязані з наданням правової допомоги.

Outcome: partial