Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканді Групп», [PERSON] про розірвання договору співробітництва від 15.04.2005, 02.02.2005 та 24.03.2005, розірвання договори займу №2 від 15.09.2005, №3 від 21.06.2006, від 24.06.2005 та №4 від 21.06.2006, стягнення з [PERSON] 205 400 грн. 00 коп., стягнення з ТОВ «Сканді Групп»2 972 544 грн. 75 коп. В ході судового розгляду позивач та його представники неодноразово уточнювали позовні вимоги. Зокрема, в останній заяві про зміну позовних вимог, поданій 26.08.2011 року представник позивача просив стягнути з ТОВ «Сканді Групп»на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 85 000 євро у зв’язку з невиконанням вимог договору від 17.03.2008 року; стягнути на користь [PERSON] солідарно з [PERSON] та [PERSON] незаконно привласнені кошти в розмірі 312 506 доларів США відповідно до акту ревізії; стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] грошові кошти в розмірі 120 000 доларів США відповідно до розписок, які знаходяться в матеріалах справи, при цьому стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] 20 % з цієї суми за кожний рік до даного часу по кредиту, відповідно до вимог договорів і розписок, а також 10 % з цієї суми за кожний рік до даного часу за амортизацію автомобілів; розірвати договір укладений [PERSON] з ТОВ «Сканді Групп»в переданні його частки в розмірі 50 % статутного фонду підприємства від 02.03.2008 року і 17.03.2008 року на підставі того, що до даного часу цей статутний фонд знаходиться під арештом відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 26.07.2007 року; анулювати акт передачі 14 автомобілів від 28.03.2008 року, на які накладено арешт рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.07.2007 року. В судовому засіданні позивач та його представники позов, з підстав викладених у позовній заяві та змінах до позовної заяви від 26.08.2011 року підтримали та просили задовольнити його у повному обсязі. Позивач надав письмові пояснення, які приєднані до матеріалів справи (т. 6 а.с. 228-247). Представник відповідача ТОВ «Сканді Групп» проти позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що жодні порушення чинного законодавства та прав позивача в діях теперішніх засновників ТОВ «Сканді Групп»відсутні. Пояснив, що [PERSON] набув у власність частку [PERSON] в статутному капіталі ТОВ «Сканді Групп»з усіма матеріальними активами і пасивами з зобов’язаннями покриття усієї кредиторської заборгованості та боргів підприємства після проведення аудиторської перевірки, при цьому сплатив оговорену грошову суму. Згідно акту прийому-передачі майна ТОВ «Сканді Групп»від 28.03.2008 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], останній передав [PERSON] як новому директору товариства всі матеріальні цінності та активи підприємства у виконання Протоколу № 2/08 від 17.03.2008 року. Також представник зазначив, що компанія MIRAMAR INTERSERVICES Sarl на підставі Договорів співробітництва на придбання вантажної техніки у Франції від 02.02.2005 року, 24.03.2005 року, 15.04.2005 року та 22.09.2005 року жодного автомобіля ТОВ «Сканді Групп»не поставила, автомобілі, що обліковуються на балансі ТОВ «Сканді Груп», поставлені вказаною Компанією виключно на підставі двосторонніх договорів. Письмові пояснення представника відповідача ТОВ «Сканді Групп»приєдані до матеріалів справи (т. 6 а.с. 206-209). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі. Зазначив, що він повністю розрахувався з позивачем і будь-яких боргових зобов’язань у нього перед позивачем не існує. задоволенню з наступних підстав. Вказав, що дійсно, згідно розписок від 25.01.2005 року, 01.03.2005 року, 02.03.2005 року, 03.03.2005 року, 21.03.2005 року, 15.04.2005 року, 15.07.2005 року та 01.07.2007 року ним було взято у позивача в борг грошові кошти на загальну суму 153 000 Євро та 68 000 доларів США. Зазначені гроші в розписках бралися ним на розвиток ТОВ «Сканді Групп», засновниками якого були він та [PERSON] [PERSON] факт, що вказані гроші бралися на розвиток фірми підтверджується самими ж розписками, в яких зазначалося для яких цілей бралися гроші. Більше ніяких грошей готівкою відповідач у позивача не брав. В 2005 році між ТОВ «Сканді Групп», позивачем [PERSON] були укладені договори співробітництва від 02.02.2005 р., 15.04.2005 р., 24.04. 2005 р. та від 22.09.2005 р. на придбання вантажної техніки у Франції, згідно яких платником виступав [PERSON] У 2005 році на вимогу позивача між ним та ТОВ «Сканді Групп»були укладені договори займу № 1 від 24.06.2005 року та № 2 від 15.09.2005 року на підтвердження вищезазначених розписок. В червні 2006 року [PERSON] запропонував зробити розрахунок загального боргу та укласти з ним новий підсумовуючий договір займу в валюті євро та доларах США за участю засновників товариства. У зв'язку з цим, 21.06.2006 року між [PERSON] та ТОВ «Сканді Групп»в особі засновників [PERSON] і [PERSON] був укладений підсумковий договір займу в доларовому еквіваленті № 3, згідно якого [PERSON] передав ТОВ «Сканді Групп»41 243,00 доларів США на придбання автотранспортних засобів. Відповідач [PERSON] зазначив, що оскільки розписки які він давав [PERSON] на день укладення договору зі слів самого [PERSON] знаходилися у нього дома в Німеччині, було прийняте рішення окремим пунктом в договорі зазначити, що вони ліквідуються новими договорами займу. Тому пунктом 10 вказаного договору сторонами було вирішено, що всі раніше укладені договори і розписки по позикам у валюті долар США анулюються даним договором і не можуть виступати у якості предмета матеріальних претензій до ТОВ «Сканді Групп». В той же день, 21.06.2006 року між [PERSON] та ТОВ «Сканді Групп»в особі засновників [PERSON] та [PERSON] був укладений підсумковий договір займу у валюті Євро № 4, згідно якого загальна сума боргу за придбання автотранспортних засобів в Євро складала 440 377,00 Євро. І враховуючи те, що [PERSON] не міг повернути раніше дані розписки, пунктом 10 вказаного Договору закріпили, що що всі раніше укладені договори і розписки по позикам у валюті євро анулюються даним договором і не можуть виступати у якості предмета матеріальних претензій до ТОВ «Сканді Групп». Таким чином, відповідно до пункту 10 договорів займу № 3 та № 4 в загальну суму боргу ввійшли гроші, які були взяті відповідачем згідно вищезазначених розписок і в даний час не можуть бути окремим предметом спору. Той факт, що договори займу № 3 та № 4 були підсумковими договорами боргу не заперечував сам і позивач, що підтверджується його первинною позовною заявою, в якій він сам зазначав про укладення підсумкового договору. Крім того, в квітні 2006 року під час зустрічі з позивачем була підрахована загальна сума боргу перед ним, яка становила станом на 01.04.2006 року 446 327 євро та 41 233 долари США. Зазначений розрахунок також підтверджує ту обставину, що борг по розписках входив в загальну суму боргу, яку сторони визначали на день укладання та підписання договорів № З та № 4. Таким чином загальна сума боргу перед [PERSON] станом на 21.06.2006 року становила 440 377 євро та 41 243 долари США. Далі відповідач зазначив, що борг [PERSON] повернутий в повному обсязі, а саме: в період з 03.10.2006 року по 12.03. 2008 року на картковий рахунок [PERSON] № 322755-26254974329822 - ЕUR ним було перераховано 80 781 євро, що підтверджується відповідними квитанціями. На підставі розписок дружини позивача [PERSON] та його тещі [PERSON], які зазначали, що отримували гроші для передачі [PERSON] позивачу був повернутий борг на загальну суму 5 800 доларів США. Крім того, в січні 2008 року позивачем було запропоновано продати фірму та переоформити на його ім'я квартиру за адресою: [ADDRESS], яка була придбана відповідачем в кредит. При чому переоформлення квартири у його власність була основною вимогою [PERSON]. Без передачі у його власність квартири [PERSON] заявляв, що продажа фірми неможлива і це підтверджується Договором-угодою від 04.03.2008 року, який особисто підписав сам [PERSON] Позивач сам запропонував погасити залишок кредиту з коштів, які він отримає від продажу фірми і заявив, що з урахуванням дійсної вартості квартири, яка на той час становила 500 000 доларів США, він в рахунок погашення боргу зарахує 300 000 доларів США і більш ніяких матеріальних претензій ні до [PERSON], ні до ТОВ «Сканді Групп»мати не буде. У зв'язку з такою домовленістю 04.03.2008 року був укладений договір-угода, згідно якого [PERSON] зобов'язався, що після розрахунку з ним покупцем фірми і після придбання вищевказаної квартири він ніяких матеріальних претензій по раніше даним боргових розписках і договорах [PERSON] заявляти не буде. На виконання вказаного договору-угоди, 17. 03.2008 року за участю [PERSON] була продана фірма [PERSON] Кошти, отримані від продажу фірми в розмірі 269000 доларів США були передані [PERSON] Відповідач зазначив, що 17.04.2008 р. ним на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між з [PERSON], який діяв в інтересах своєї дружини [PERSON] у власність подружжя [PERSON] була передана квартира. З його боку зобов'язання перед [PERSON] було виконано в повному обсязі і в рахунок погашення боргу [PERSON] була передана квартира з урахуванням різниці її дійсної вартості та сплаченого залишку кредиту позивачем. Таким чином, в рахунок погашення боргу згідно договору-угоди від 04.03.2008 року позивачу було передано 269 000 доларів США та було зараховано 300 000 доларів США при переоформленні права власності на квартиру. Всього повернуто боргу на загальну суму: 80 781 євро та 574 800 доларів США. З урахуванням загальної суми боргу, яка складала 440 377 євро та 41 243 доларів США та при переводі боргу у валюту долар США на євро з курсу долара США до євро, то борг [PERSON] погашений в повному обсязі у розмірі 461893 євро. Навіть є переплата боргу, яка становить 21 516 євро. Факт погашення відповідачем боргу в повному обсязі підтверджується також заявою [PERSON] до Оболонського районного суду про зняття арешту з належного йому автомобіля марки «Мітцубіші», д.н. АА 3343 II, яку позивач підписав особисто і передав йому для того, щоб він сам вирішував в подальшому питання про зняття арешту. В зазначеній заяві [PERSON] зазначав, що [PERSON] з ним по договорах займу розрахувався і претензій до нього не має. Письмові пояснення відповідача [PERSON] приєднані до матеріалів справи (т. 7 а.с. 245-250, т. 8 а.с. 1-4). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і суду пояснила, що договорам № 3 та № 4 від 21.06.2006 року не передбачено обов’язок інших осіб погашати борг ТОВ «Сканді Групп», а тому вимоги позивача до неї про стягнення коштів є безпідставними. Крім того, незаконність вимог [PERSON] підтверджується і тією обставиною, що під час розгляду справи він особисто підтвердив, що жодних грошових коштів на виконання договорів №3 та №4 від 21.06.2006 року ні ним, ні ТОВ «Сканді Групп», ні іншим відповідачами в день його укладення не передавалося. Також відповідач вказала, що вона не є учасником товариства з 26.04.2007 року відповідно до протоколу №24 загальних зборів учасників ТОВ «Сканді Групп»і її частку у статутному фонді товариства їй не повернуто. До ТОВ «Сканді Групп»замість неї було включено [PERSON], яка є офіційною дружиною позивача. Таким чином, будь-які вимоги позивача до неї, відповідач вважає необґрунтованими. Письмові пояснення [PERSON] приєднані до матеріалів справи (т. 4 а.с. 52-57). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] знайомий приблизно з 1997 –1999 років, не товаришували, разом з тим, перебували в нормальних ділових стосунках, оскільки їх підприємства займались автоперевезенням. З [PERSON] знайомий, оскільки вона працювала в компанії [PERSON] У 2008 році від знайомого йому стало відомо, що [PERSON] має намір продати ТОВ «Сканді Групп», а його знайомий [PERSON] бажав придбати компанію. Далі свідок пояснив, що його, як фахівця в галузі автовантажоперевезення, запросили провести аудит ТОВ «Сканді Групп», оглянути техніку та дати характеристику її стану. Так, ним було перевірено договірні документи, кредитні угоди, фінансова документація, встановлено фінансовий стан компанії та оглянута техніка, за наслідками проведеної перевірки ним було надано покупцям деякі рекомендації щодо цінової політики підприємства та визначена його вартість. Тоді ж, приблизно 16-17 лютого 2008 року в ТОВ «Сканді Групп»він познайомився з [PERSON] Свідок зазначив, що в товаристві «Сканді Групп»були два засновники, а саме - [PERSON] та дружина [PERSON] –[PERSON], від імені та в інтересах якої на підставі довіреності діяв [PERSON], він був уповноваженим розпоряджатися часткою [PERSON] в статутному фонді товариства, саме він вів перемови щодо продажу компанії. Крім того, під час проведення аудиту та огляду товариства, від [PERSON] йому стало відомо, що останній має особисті борги перед [PERSON], тому всі умови контракту необхідно узгоджувати та проводити переговори саме з [PERSON] [PERSON] свідок зазначив, що саме з [PERSON] проводились всі переговори, узгоджувалась ціна та він визначався з остаточною вартістю компанії «Сканді Груп», при цьому [PERSON] безпосередньої участі в переговорах не приймав. Свідок також зазначив, що [PERSON] бажав отримати від продажу товариства 400 000,00 євро, обґрунтовуючи ціну грошовими зобов’язаннями [PERSON] перед ним. Проте, він, як експерт сказав [PERSON], що компанія не варта таких коштів. В результаті переговорів, вони зійшлись на ціні 269 000,00 доларів США, саме ця сума відображена в укладеному між сторонами договорі купівлі-продажу ТОВ «Сканді Групп», вказана вартість включала в себе корпоративні права, вартість всіх транспортних засобів вантажних та легкового, офіс –право його оренди, оргтехніку. Далі свідок [PERSON] пояснив суду, що паралельно з переговорами щодо купівлі-продажу компанії, в свою чергу, переговори відбувались між [PERSON] та [PERSON], в частині їх взаєморозрахунків. Тому, і [PERSON], і [PERSON] були зацікавлені у визначенні найбільшої остаточної вартості ТОВ «Сканді Групп». Врешті, вони прийшли до згоди, що для остаточного розрахунку [PERSON] взяв на себе зобов’язання передати [PERSON] власну квартиру, що розташована на території житлового масиву Оболонь в місті Києві, а [PERSON] не буде мати до останнього матеріальних претензій. Коли всі сторони переговорів зійшлись на умовах, тоді в приміщені відділення «УкрСиббанку», що розташоване біля станції київського метрополітену «Золоті Ворота», й була підписана угода, одночасно [PERSON] отримав всю суму коштів. Свідок зазначив, що не зважаючи на той факт, що в приміщенні відділення «УкрСиббанку»був присутній [PERSON], кошти від продажу ТОВ «Сканді Групп»отримав саме [PERSON] Також свідок суду пояснив, що [PERSON] звертався до нього та до [PERSON] з проханням бути свідками щодо досягнення між ним та [PERSON] домовленості з приводу зобов’язання останнього передати [PERSON] квартиру в рахунок остаточного розрахунку, це було обумовлено тим, що в квартирі були зареєстровані неповнолітні діти [PERSON] В подальшому йому стало відомо, що врешті [PERSON] передав [PERSON] вказану квартиру. Крім того, свідок зазначив, що визначаючись з вартістю ТОВ «Сканді Групп», перевіряючи документацію компанії, її фінансовий стан, кредитні договори, ним було з’ясовано, що автотранспорт не був під обтяженнями чи арештами, тим більше, що вони відразу після купівлі товариства проводили технічний огляд машин. Проте, восени –у вересні 2008 року, коли в зв’язку з виробничою необхідністю, пов’язаного з оформленням в органах ДАІ дозволу не перевезення небезпечного вантажу, їм стало відомо, що автомобілі –фури знаходяться під арештом, який було накладено Оболонським районним судом м. Києва за вимогою [PERSON] Після чого вони звернулись до [PERSON], який сказав, що арешт на автомобілі накладено ухвалою, яка була винесена ще в 2007 році, але він під час укладання договору купівлі-продажу ТОВ «Сканді Групп»про існування такої ухвали нікому не повідомив. Тоді ж [PERSON], пояснив їм, що його претензії матеріального характеру, обумовлені тим, що влітку 2008 року ціна на нерухомість суттєво зменшились, і відповідно, тому він не отримав очікувану суму, яку винен йому [PERSON] При цьому [PERSON] звертався до ТОВ «Сканді Групп»з вимогою, щоб керівництво та новий власник примусили [PERSON] розрахуватись з ним, або щоб само товариство сплатило йому ще кошти в розмірі 130 000,00 євро. Далі свідок пояснив, що особисто він, і [PERSON] неодноразово були в різних правоохоронних органах, знайомились з наданими [PERSON] документами. Але, восени 2008 року, ще детальніше перевірили документацію ТОВ «Сканді Групп», і впевнились, що тих документів, які вони бачили в матеріалах перевірок в правоохоронних органах, в компанії їх не було, ця обставина також була відображена в акті інвентаризації. Також свідок пояснив, що між ТОВ «Сканді Групп» та [PERSON] існували непорозуміння, оскільки було виявлено, що останній використовував компанію в якості поручителя, тому деяке майно підприємства було в заставі. Але врешті, [PERSON] особисто виплачував заборгованості по кредитам. Разом з тим, були кредитні договори, про які було відомо покупцю ТОВ «Сканді Групп», тому ціна останнього формувалась з їх врахуванням, оскільки новий власник взяв на себе зобов’язання по цим договорам, також враховувались наявні борги товариства перед постачальниками, загальна сума боргів становила близько 1 630 000,00 –1 650 000,00 грн. [PERSON] свідок звернув увагу суду на ту обставину, що при проведенні переговорів і він, і [PERSON] виступали суто в якості консультантів, та не були уповноважені остаточно визначати ціну ТОВ «Сканді Групп», і підписувати договори наміру від імені та в інтересах покупця. Свідок зазначив, що коли між [PERSON] та [PERSON] в суді виник спір щодо квартири, то була досягнута домовленість, що останній відкличе свої позовні вимоги, а [PERSON] вчинить заходи щодо скасування арешту з транспортних засобів ТОВ «Сканді Групп». Крім того, свідок зазначив, що в ТОВ «Сканді Групп» не має жодного документу, який би підтверджував інвестиції [PERSON] в підприємство, або які б підтверджували його матеріальний внесок в компанію. Також свідок вказав, що в договорах, на які посилається [PERSON], як на підстави придбання ним тягачів, причепів, холодильних установок, відсутні будь-які ідентифікуючи дані придбаних останнім транспортних засобів, зокрема, шасі. Свідок вказав, що управління валютного контролю на договорах ставить відповідні відмітки на підтвердження проплати коштів, та передає ці дані за кордон. При цьому, в судовому засіданні свідок прокоментував, що на підтвердження належного оформлення та виконання умов договору купівлі-продажу транспортного засобу №02/05 від 27.01.2005 року, який було укладено між французькою Компанією MIRAMAR INTERSERVICES Sarl та ТОВ «Сканді Групп»на загальну суму 14 900,00 євро, свідчить та обставина, що на рахунку-фактурі від французької сторони є відмітки про розмитнення, платником вказано ТОВ «Сканді Групп», зазначено номер шасі автомобіля, в наявності вантажномитна декларація, попередня декларація, товарна накладна. Свідок зазначив, що в наявності всі документи необхідні для ввозу придбаного товару на територію України. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що працює на посаді головного бухгалтера ТОВ «Сканді Групп»з 07.07.2011 року. Згідно документації, автомобілі рахуються на балансі товариства з 2008 року, придбані були на підставі договорів, укладених між французькою Компанією MIRAMAR INTERSERVICES Sarl та ТОВ «Сканді Групп». Далі свідок зазначила, що деякі з договорів в частині остаточного розрахунку за придбані автомобілі пролонговані на підставі двосторонніх додаткових угод, Компанія MIRAMAR INTERSERVICES Sarl не висувала до ТОВ «Сканді Групп»жодних претензій щодо виконання договорів купівлі-продажу. Також свідок зазначила, що в грудні 2008 року товариством було придбано у MIRAMAR INTERSERVICES Sarl чотири одиниці техніки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працювала на посаді головного бухгалтера ТОВ «Сканді Групп»з липня 2007 року по травень 2008 року, під керівництвом [PERSON] Влаштувавшись на роботу їй стало відомо, що співзасновником фірми є [PERSON] Пояснила, що можливо [PERSON] і мав намір працювати, про що казав навіть в день продажу товариства. Свідок зазначила, що їй було відомо про фінансовий стан товариства, про борги перед постачальниками, борги по кредитам. Що стосується укладання договору на отримання кредиту для [PERSON], то вона особисто це питання узгоджувала з [PERSON], отримала його згоду. Разом з тим зазначила, що жодного платежу на погашення кредитних зобов’язань [PERSON] бухгалтерією фірми не здійснювалось. Проте, за дорученням [PERSON], вона постійно та регулярно переказувала на картковий рахунок [PERSON] суми коштів, які готівкою отримувала від [PERSON] Свідок підтвердила, що коли на підставі акту передачі майна передавалась фірма новому власнику, то акт з боку ТОВ «Сканді Групп»був підписаний [PERSON], не зважаючи на ту обставину, що в момент підписання вказаного акту в офісі компанії знаходився [PERSON] і його дружина. ТОВ «Сканді Групп»була продана разом з корпоративними правами та всім майном, що було у неї на балансі. Крім того, свідок пояснила, що ніяких грошових, юридично оформлених зобов’язань між [PERSON] та ТОВ «Сканді Групп»не існує. Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача ТОВ «Сканді Групп», відповідачів [PERSON], [PERSON], свідків, повно та всебічно з’ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наявними у справі письмовими доказами, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно розписок від 25.01.2005 року, 01.03.2005 року, 02.03.2005 року, 03.03.2005 року, 21.03.2005 року, 15.04.2005 року, 15.07.2005 року та 01.07.2007 року відповідачем [PERSON] було взято у позивача в борг грошові кошти на загальну суму 153 000 Євро та 68 000 доларів США. Як вбачається з тексту розписок, грошові кошти бралися [PERSON] на розвиток ТОВ «Сканді Групп», засновниками якого були він та [PERSON] В 2005 році між ТОВ «Сканді Групп»та позивачем [PERSON] були укладені договори співробітництва від 02.02.2005 року, 15.04.2005 року, 24.03.2005 року та 22.09.2005 року на придбання вантажної техніки у Франції, згідно яких платником виступав [PERSON] (т. 1 а.с. 11, 12, 13, т. 7 а.с. 70-71). Згідно з договором співробітництва на придбання вантажної техніки у Франції від 22.09.2005 року (т. 7 а.с. 70-71) Платник - гр. [PERSON] –сплачує гроші в сумі 170 000 Євро для придбання сідлових тягачів марки [PERSON] Магнум АЕ 440, 2003 року випуску, пробіг 300 000 км.; [PERSON] Магнум АЕ 480, 2003 року випуску, пробіг 240 000 км, а також двох причепів “Aubieau” з групою TermoKing SL 400, на користь Покупця –ТОВ «Сканді Групп». Згідно з п. 2 Договору Покупець зобов’язаний повернути Платнику зазначену суму коштів у строк до 01.10.2008 року. Згідно з договором співробітництва на придбання вантажної техніки у Франції від 02.02.2005 року (т. 1 а.с. 13) Платник - гр. [PERSON] –проплатив гроші в сумі 185 945 Євро для придбання сідлових тягачів марки [PERSON] 1840, 2002 року випуску, у кількості трьох одиниць; а також трьох напівпричепів марки Schwarzmuller SPA 3E, 2000 року випуску, на користь Покупця –ТОВ «Сканді Групп». Згідно з п. 2 Договору Покупець зобов’язаний повернути Платнику зазначену суму коштів у строк до 01.10.2008 року. Згідно з договором співробітництва на придбання вантажної техніки у Франції від 15.04.2005 року (т. 1 а.с. 12) Платник - гр. [PERSON] –проплатив гроші в сумі 104 000 Євро для придбання двох сідлових тягачів марки [PERSON] 1840 Актрос, 2002 року випуску; а також двох причепів марки Schwarzmuller SPA 3E, 2000 року випуску, на користь Покупця –ТОВ «Сканді Групп». Згідно з п. 2 Договору Покупець зобов’язаний повернути Платнику зазначену суму коштів у строк до 01.10.2008 року. Згідно з договором співробітництва на придбання вантажної техніки у Франції від 24.03.2005 року (т. 1 а.с. 11) Платник - гр. [PERSON] –проплатив гроші в сумі 37 000 Євро для придбання сідлового тягача марки [PERSON] Актрос 1840, 2002 року випуску. Згідно з п. 2 Договору Покупець –ТОВ «Сканді Групп», зобов’язаний повернути Платнику зазначену суму коштів у строк до 01.10.2008 року. Проте, як встановлено в судовому засіданні, Компанія MIRAMAR INTERSERVICES Sarl, на підставі тристоронніх Договорів співробітництва на придбання вантажної техніки у Франції від 02.02.2005 року, 24.03.2005 року, 15.04.2005 року та 22.09.2005 року жодного автомобіля ТОВ «Сканді Групп»не поставила. Натомість, в матеріалах справи містяться двосторонні договори з Компаніями MIRAMAR INTERSERVICES Sarl та ТзОВ GYURCARGO, згідно з якими ТОВ «Сканд Групп»виступило набувачем 15 одиниць вантажної техніки, що є предметом спору, а також документи, що свідчать про отримання ТОВ «Сканді Групп»такої техніки у повному обсязі на підставі відповідних товарно-транспортних накладних. Таким чином, автомобілі, що обліковуються на балансі ТОВ «Сканді Груп», поставлені зазначеними Компаніями виключно на підставі двосторонніх договорів, належним чином завірені копії яких у повному обсязі знаходяться у матеріалах справи. При цьому, позивач [PERSON] не є стороною вказаних договорів (т. 4 а.с. 120-223). Таким чином, ТОВ «Сканді Групп»набуло право власності на автомобілі, які є предметом спору, у встановленому ст. ст. 328, 334 ЦК України порядку. Крім того, судом встановлено, що у 2005 році, на вимогу позивача, між [PERSON] та ТОВ «Сканді Групп»в особі [PERSON] були укладені договори займу № 1 від 24.06.2005 року та № 2 від 15.09.2005 року на підтвердження розписок від 25.01.2005 року, 01.03.2005 року, 02.03.2005 року, 03.03.2005 року, 21.03.2005 року, 15.04.2005 року, 15.07.2005 року та 01.07.2007 року, відповідно до яких, [PERSON] було взято у позивача в борг грошові кошти (т. 8, а.с. 20, т. 1 а.с. 15). Судом також встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «Сканді Групп»в особі [PERSON] було укладено договір займу №2 від 30.09.2005 року, за умовами якого позивач передав відповідачу [PERSON] кошти в сумі 402 945,00 евро та 62 588,00 доларів США, з строком повернення 30.09.2008р. Пунктом 7 вказаного договору сторони дійшли згоди, що [PERSON] зобов’язаний ввести в склад засновників до моменту виконання своїх зобов’язань за договором. В разі виконання зобов’язань, [PERSON] добровільно виходить із складу засновників без майнових та матеріальних претензій до ТОВ «Сканді Групп»(т. 8 а.с. 6). 21.06.2006 року між [PERSON] та ТОВ «Сканді Групп»в особі засновників [PERSON] і [PERSON] був укладений підсумковий договір займу в доларовому еквіваленті № 3, згідно якого заборгованість ТОВ «Сканді Групп»перед [PERSON] становить 41 243,00 доларів США. Пунктом 10 вказаного договору сторонами було вирішено, що всі раніше укладені договори і розписки по позикам у валюті долар США анулюються даним договором і не можуть виступати у якості предмета матеріальних претензій до ТОВ «Сканді Групп»(т. 1 а.с.16). Також, 21.06.2006 року між [PERSON] та ТОВ «Сканді Групп»в особі засновників [PERSON] та [PERSON] був укладений підсумковий договір займу у валюті Євро № 4, згідно якого загальна сума боргу в Євро складала 440 377,00 Євро. Пунктом 10 вказаного Договору визначено, що всі раніше укладені договори і розписки по позикам у валюті євро анулюються даним договором і не можуть виступати у якості предмета матеріальних претензій до ТОВ «Сканді Групп»(т. 7 а.с. 40). Отже, судом встановлено, що відповідно до договорів займу № 2 від 30.09.2005 року, № 3 та № 4 від 21.06.2006 року в суму боргу, визначену ними, увійшли грошові кошти, які були взяті [PERSON] згідно розписок від 25.01.2005 року, 01.03.2005 року, 02.03.2005 року, 03.03.2005 року, 21.03.2005 року, 15.04.2005 року, 15.07.2005 року та 01.07.2007 року. Доказів передачі інших грошових коштів [PERSON] на виконання договорів № 2 від 30.09.2005 року, №3 та №4 від 21.06.2006 року суду не надано. Той факт, що договори займу № 3 та № 4 були підсумковими договорами боргу не заперечував сам і позивач, що підтверджується його первинною позовною заявою, в якій він сам зазначав про укладення підсумкових договорів. Згідно пояснень, даних сторонами під час розгляду справи, в квітні 2006 року [PERSON] та [PERSON] спільно була визначена загальна сума боргу, яка становила станом на 01.04.2006 року 446 327 євро та 41 233 долари США. Як вбачається з матеріалів справи, в період з 03.10.2006 року по 12.03. 2008 року [PERSON] на картковий рахунок [PERSON] № 322755-26254974329822 –ЕUR було перераховано 80 781 євро, що підтверджується відповідними квитанціями (т. 2 а.с. 237-276) Вказану обставину в судовому засіданні також підтвердила свідок [PERSON] Відповідно до розписок дружини позивача [PERSON] та його тещі [PERSON], [PERSON] передав для [PERSON] в рахунок погашення боргу грошові кошти на загальну суму 5 800 доларів США (т. 3 а.с. 252-255). Згідно пояснень відповідача [PERSON], що не заперечував сам позивач, [PERSON] отримувались від [PERSON] грошові кошти в рахунок погашення боргу без документального підтвердження. Також судом встановлено, що в січні 2008 року, з метою остаточних розрахунків, [PERSON] та [PERSON] прийшли до згоди про продаж останнім корпоративних прав ТОВ «Сканді Групп»та переоформлення на ім'я [PERSON] належної [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS], яка була придбана останнім за кредитні кошти. На виконання вищевказаної домовленості, 04.03.2008 року між [PERSON] та [PERSON], а також його дружиною [PERSON] було укладено договір-угоду, відповідно до якої, сторони домовились, що під час підписання договору про наміри на придбання ТОВ «Сканді Групп»на користь [PERSON], ними буде підписано договір на придбання [PERSON] квартири № 20 в будинку № 6 корпус 2 по пр. Героїв Сталінграда в м. Києві. Даним договором сторони дійшли згоди, що не будуть мати один до одного ніяких моральних, матеріальних претензій, а також перешкоджати іншими діями виконанню даних договорів заінтересованими сторонами. Також, у п. 2.2 договору-угоди, [PERSON] зобов'язався, що після розрахунку з ним покупцем фірми і після придбання вищевказаної квартири він ніяких матеріальних претензій по раніше даним борговим розпискам і договорах [PERSON] заявляти не буде. В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена довіреність від 15.03.2008 року, з якої вбачається, що [PERSON] уповноважив дружину позивача [PERSON] представляти його інтереси, а також вчиняти дії щодо продажу за ціну та на умовах, на розсуд останньої належної йому квартири (т. 7 а.с. 81). В судовому засіданні позивач фактично підтвердив, що вищезазначена квартира була дійсно передана [PERSON] його сім’ї у користування та володіння. Крім того, як вбачається з договору купівлі-продажу від 17.04.2008 року, укладеного між [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON], та [PERSON] квартира № 20 в будинку № 6 корпус 2 по пр. Героїв Сталінграда в м. Києві перейшла у власність [PERSON] (т. 7 а.с. 164). Згідно довідки від 18.12.2008 року, виданої ПП «Домосвіт», дійсна вартість квартири № 20 в будинку № 6 корпус 2 по пр. Героїв Сталінграда в м. Києві становить 500 000 доларів США (т. 4 а.с. 90). Також, на виконання вищевказаного договору-угоди від 04.03.2008 року, 17.03.2008 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], від імені якої на підставі довіреності діяв позивач [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Сканді Групп», відповідно до якого, [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON] 100 відсотків статутного капіталу ТОВ «Сканді Групп»за оговорену сторонами грошову суму. Судом встановлено і не заперечується позивачем, що кошти, отримані від продажу корпоративних прав ТОВ «Сканді Групп»в розмірі 269 000 доларів США були [PERSON] передані [PERSON] Таким чином, в рахунок погашення боргу [PERSON] перед [PERSON] згідно договору-угоди від 04.03.2008 року позивачу було передано 269 000 доларів США та зараховано 300 000 доларів США при переоформленні права власності на квартиру. Заявляючи вимоги про стягнення з ТОВ «Сканді Групп»боргу в сумі 85 000 євро у зв’язку з невиконанням вимог договору від 17.03.2008 року, позивач посилається на протокол намірів від 05.03.2008 року купівлі-продажу підприємства ТОВ «Сканді групп»(т. 3 а.с. 124). Проте, згідно з вказаним протоколом намірів Продавець в особі [PERSON] та директора [PERSON] продають підприємство ТОВ «Сканді групп»з усіма матеріальними активами і пасивами на 01.03.2008р. з зобов’язаннями покриття усієї кредиторської заборгованості та боргів підприємства на 01.03.2008 після проведення аудиторської перевірки. Покупець в особі [PERSON] придбає підприємство ТОВ «Сканді групп». Узгоджена ціна підприємства –290, 00 тис. Євро. Із зазначеної копії вбачається, що протокол наміру Позивачем [PERSON] не підписаний. Крім того, з наведеного протоколу вбачається, що ТОВ «Сканді групп»не є його стороною, а отже, умови протоколу не можуть створювати для Товариства жодних зобов’язань, а [PERSON] не був уповноваженою особою покупця товариства. Цю обставину в судовому засіданні підтвердили представник відповідача ТОВ «Сканді Групп», відповідач [PERSON] та свідок [PERSON] Також, протокол про наміри є лише формою фіксації намірів сторін щодо наступного співробітництва і в силу ч 4 ст. 635 ЦК України не вважається попереднім договором, тобто, не тягне за собою виникнення зобов’язання щодо укладення в майбутньому договору на визначених протоколом умовах. Крім того, обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] не зазначив жодної підстави виникнення такого боргу саме у юридичної особи –ТОВ «Сканді групп», та жодної норми закону, з якої випливає обов’язок Товариства відшкодовувати такі втрати позивача. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на наведене, судом встановлено, що всього [PERSON] було повернуто [PERSON] боргу на загальну суму 80 781 євро та 574 800 доларів США. З урахуванням загальної суми боргу, яка складала 440 377 євро та 41 243 доларів США суд прийшов до висновку, що [PERSON] виконав перед позивачем всі боргові зобов’язання. Факт погашення [PERSON] боргу в повному обсязі підтверджується також заявою [PERSON] до Оболонського районного суду про зняття арешту з квартири № 20 в будинку № 6 корпус 2 по пр. Героїв Сталінграда в м. Києві (т. 1 а.с. 135) та ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31.03.2008 року (т. 1 а.с. 176) про зняття арешту з належного [PERSON] автомобіля марки «Мітцубіші», д.н. АА 3343 II. Що стосується вимоги позивача в частині анулювання акту передачі майна від 28.03.2008 року, то вона не є способом захисту цивільних прав та інтересів особи, визначених ст. 16 ЦК України. Згідно з вимогами ст. ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed