Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, визнання договору дарування недійсним. Даний позов неодноразово позивачами уточнювався, в обґрунтування останньої уточненої позовної заяви вони посилалися на те, що 14 листопада 2007 року помер [PERSON], який доводився позивачам чоловіком та батьком, після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були - мати померлого [PERSON], дружина [PERSON], донька [PERSON] Однак через сімейні обставини, які склалися на цей час, позивачі вчасно не дізналися про смерть [PERSON] та не подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Мати померлого подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті сина, при цьому не повідомивши нотаріуса про існування інших спадкоємців. Через подання неправдивих відомостей щодо спадкоємців, нотаріусом було видано свідоцтво про право на всю спадщину [PERSON] Про смерть [PERSON] позивачам стало відомо тільки 20 жовтня 2009 року, оскільки вони на час його смерті проживали у різних областях у звязку із сімейними обставинами. Також позивачам стало відомо, що спірна квартира, яка входила до спадкової маси, на сьогоднішній день на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу від 17.12.2009 р. № 186 зареєстрована за відповідачем [PERSON]. Враховуючи те, що [PERSON] набула у власність спірну квартиру без законних на то підстав та не мала законного права на відчуження цієї квартири, позивачі просять поновити позивачам пропущений строк на прийняття спадщини, визнати свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON] недійсним, визнати договір дарування, укладений між [PERSON] та [PERSON] недійсним, та визнати за позивачами право власності по 1/6 частині спірної квартири в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. На останнє судове засіданні позивачі до суду не зявились, причин неявки суду не повідомили, хоча належним чином були сповіщені про час та дату судового засідання. Відповідач та її представник заперечували проти позову обгрунтовуючи свою позицію наступним. На час видачі спірного свідоцтва після смерті сина [PERSON], нотаріус діяв в межах закону і правильно видав свідоцтво тільки [PERSON], оскільки в спадковій справі були відсутні відомості про інших спадкоємців. Підстави для недійсності свідоцтва про право на спадщину, повинні існувати саме на час його видачі. На той час коли [PERSON] отримувала свідоцтво, такі були відсутні, оскільки позивачі пропустили строк на прийняття спадщини і у спадковій справі про них не було жодної згадки. Пропустивши строк, вони мають право на або внесення змін у свідоцтво, або на отримання компенсації. Внести зміни у свідоцтво неможливо, у звязку з смертю [PERSON] та не збереженням спадкового майна, яке за договором дарування перейшло до [PERSON] Вимоги про отримання компенсації, позивачки не заявляють, так само як і про витребування майна. Підстав для визнання недійсним свідоцтва не має. Вимоги щодо оскарження договору дарування вважають безпідставними, оскільки позивачі не є стороною договору дарування. Заявляючи про його недійсність, вони перед усім мають довести, що укладеним правочином порушені їхні права і підстави для недійсності правочину, на які вони посилаються, існували саме на час його укладання. Позивачі, як негідні спадкоємці, що ухилялися від обовязку по утриманню, не мають права на спадкування після [PERSON], ні по закону, ні по праву представлення, що регламентовано ч.6 ст.1224 ЦК України. У позивачів відсутні докази що оспорюваний ними договір дарування порушує їхні права та інтереси, оскільки вони не є спадкоємцями [PERSON] Подача заяви про прийняття спадщини, що зробила [PERSON], не дає їй права на спадщину, оскільки нотаріус у листі повідомив [PERSON] що є спадкоємець по заповіту, якому і буде видане свідоцтво про право власності на спадщину, тобто [PERSON]. З урахуванням зазначеного вважають що позовні вимоги, не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] відмовлено у спадщині по смерті її баби, де спадкування буде за заповітом. 15.06.12 від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, проти позову заперечує на підставі наданих письмових заперечень.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Від третіх осіб - приватного нотаріуса [PERSON], ОП «ЗМ БТІ», представника Першої Запорізької державної нотаріальної контори надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, зясуваввши позицію сторін, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15 жовтня 1988 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Відділом РАГС Бабушкінського райвиконкому м. Дніпропетровська, актовий запис № 1473, про що видано свідоцтво про укладення шлюбу серії IV-КИ № 309090 від 15.10.1988 р. (т.1, а.с.8). В укладеному між [PERSON] та [PERSON] шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії IVКИ № 376912 від 08.05.1991 р. (т.1, а.с.8). 14 листопада 2007 року [PERSON] помер, про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області було зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації смертей за № 10448 (т.1, а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 49,92 кв.м., яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло № 850 від 15.03.1994 р. (т.1, а.с.17). На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою Житлово-експлуатаційної дільниці № 21 Виробничого експлуатаційного об'єднання (т.1, а.с.27). За час свого життя [PERSON] не складав заповіт, а відтак право на спадкування за законом мали спадкоємці першої черги, а саме мати померлого [PERSON], дружина [PERSON], неповнолітня донька [PERSON] У відповідності до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] на час смерті батька була неповнолітньою, то вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Згідно даних Першої Запорізької державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] заводилася. Як вбачається із даної спадкової справи, після смерті [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася його мати, яка у своїй заяві повідомила, що інших спадкоємців за законом немає (т.1, а.с.66). 24.10.2007 року [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] (т.1, а.с.87). 17.11.2009 року до нотаріальної контори звернулася донька померлого [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті батька (т.1, а.с.91). 17.11.2009 року нотаріальною конторою було направлено повідомлення про відкриття спадщини після померлого [PERSON] його дружині [PERSON], яким було повідомлено, що мати померлого [PERSON] одноособово прийняла спадщину після смерті свого сина, та було запропоновано звернутися до [PERSON] для отримання її згоди для внесення змін до виданого свідоцтва про право на спадщину за законом (т.1, а.с.97-98). Після неодноразових звернень позивачів до [PERSON] щодо її згоди на внесення змін до виданого свідоцтва про право на спадщину за законом (т.1, а.с.32-33), на які вона позитивно не відреагувала, позивачі звернулися до суду з позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. В процесі розгляду справи зясувалось, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 17.02.2009 року [PERSON], приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області р.№186 (т.1, а.с.55, т.3. а.с.26-27). 14.09.2010 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 182889 (т.1, а.с.140). Згідно до матеріалів спадкової справи № 59/2011, заведеної після смерті [PERSON], спадкоємцем померлої [PERSON] є [PERSON] згідно до заповіту, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області від 17.10.2005 року р.№2572 та заповіту, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області від 29.05.2008 року р.№1543 (т.1, а.с.177, 179). За клопотанням позивачів судом було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу [PERSON] Згідно з висновками Акту № 891 первинної посмертної судово-психіатричної експертизи, [PERSON] виявляла ознаки атеросклеротичної деменції на момент смерті сина [PERSON], померлого 14.11.2007 року, на момент отримання свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.10.2008 року і на момент укладення договору дарування від 17.02.2009 року не здатна була правильно сприймати обставини, які мають значення. В силу чого вона не була здатна сприймати обставини, які мають значення, не могла в повній мірі вільно і свідомо приймати рішення, реалізовувати їх, не могла правильно сприймати події, адекватно на них реагувати, не здатна була усвідомлювати фактичний зміст своїх дій, в повні мірі прогнозувати наслідки своїх дій в періоди часу: 14.11.2007 року, 24.10.2008 року, 17.02.2009 року (т.1 а.с.236-242). Згідно ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вказують позивачі, про смерть [PERSON] їм стало відомо тільки 20 жовтня 2009 року, оскільки вони на час його смерті проживали у різних областях, про що свідчать реєстраційні штампи у паспортних документах позивачів. Однак позивач [PERSON] не надала суду достатніх доказів пропуску строку з поважних причин на прийняття спадщини після свого чоловіка, не зазначила реальних, обєктивних, непереборних та істотних труднощів та причин, чому вона вчасно не дізналася про його смерть, оскільки вони перебували у шлюбних відносинах, проживали всього лише у сусідніх областях, що не могло перешкоджати їхньому вільному спілкуванню. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Заявлена позивачем [PERSON] вимога про поновлення строку на прийняття спадщини не відповідає чинному законодавству у контексті ст.1272 ЦК України, а вимога про встановлення їй додаткового строку на прийняття спадщини позивачем не заявлялася. Згідно ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, що встановлено ст. 1258 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки позивач [PERSON] була на час смерті батька неповнолітньою, то згідно до ст.1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] Відповідно до висновків посмертної судово-психіатричної експертизи мати померлого [PERSON] - [PERSON], страждала на психічну хворобу, яка не давала їй у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій у повному обсязі та керувати ними, а тому під час звернення із заявою про прийняття спадщини нею не було повідомлено факт перебування померлого у шлюбі із [PERSON], а також наявність у них неповнолітньої доньки [PERSON] У зв'язку із цим, свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.10.2008 р. за реєстром № 1-2490, видане на ім'я [PERSON] порушує інтереси позивача [PERSON] Відповідно до приписів ст. 1300 ЦК України, позивачі неодноразово зверталися до [PERSON] за отриманням її згоди на внесення змін до виданого свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 14.11.2007 року [PERSON], однак останньою не було надано відповіді на звернення позивачів, згоди на внесення змін до свідоцтва про право на спадщину не отримано. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки [PERSON] неправомірно та не усвідомлюючи значення своїх дій (що встановлено посмертною судово-психіатричною експертизою) не повідомила державному нотаріусу про існування інших спадкоємців [PERSON], то суд вважає, що зазначене свідоцтво підлягає скасуванню в частині. Як виявилося в процесі розгляду справи, спірна квартира, яка входила до спадкової маси, на сьогоднішній день на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу від 17.02.2009 р. № 186 зареєстрована за [PERSON] (а.с.55). Враховуючи те, що [PERSON] набула у власність частину спірної квартири без законних на то підстав та із порушенням вимог закону, у зв'язку із чим право власності на спадкову квартиру нею було набуто неправомірно, то [PERSON] не мала законного права на відчуження частини цієї квартири. В результаті неправомірних дій [PERSON] по відношенню до позивача [PERSON], остання була позбавлена права власності на належну їй частину квартири [ADDRESS], яке за таких обставин потребує захисту у судовому порядку. Оскільки позивач [PERSON] за законом є спадкоємцем після смерті [PERSON] належної йому 1/2 частини квартири [ADDRESS], то вона має право на пред'явлення позову про визнання договору дарування недійсним. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. У відповідності до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»записи у Державному реєстрі прав скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Враховуючи вказану норму Закону позивачами правомірно заявляється вимога про скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру за [PERSON]. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Статтею 236 ЦК України встановлено, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial