Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-24 00:00:00

14.12.2012року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у розмірі 14902,94 грн. та судового збору у розмірі 188,20 грн. В заяві позивач зазначив, що 28.03.2008 року між КС «Надія» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ЦБ 17бз08, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 11000 грн. строком до 28.03.2010 року зі сплатою 0,1068% від суми фактичного залишку кредиту за кожний день користування ним, з можливістю підвищення з коефіцієнтом збільшення 0,2. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за зазначеним кредитним договором, 28.03.2008 року між КС «Надією» та [PERSON] і [PERSON] було укладено договори поруки відповідно №ЦБ17бз08П1 та №ЦБ17бз08П2. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 12.12.2011 року заборгованість становить суму 14902,94 грн. Зазначив, що набуття права вимоги за вищезазначеними кредитним договором та договорами поруки на підставі договору з КС «Надія» про відступлення права вимоги від 12.12.2011 року, послужило підставою для його звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 30.01.2012 року до участі у справі у якості третьої особи було залучено КС «Надія». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини зазначені у заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що між нею і [PERSON] кредитний договір не укладався, а отже боргу перед ним вона не має. КС «Надія» вона неодноразово сплачувала грошові суми, передаючи їх особисто без підтверджуючих документів, в руки представникам 3-ї особи. При цьому підтвердила факт вступу до КС «Надія» та укладення спірного кредитного договору, однак зазначила, що отримала по ньому лише 10000 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що договір поруки ним було підписано з КС «Надія», перед позивачем він не поручався за виконання [PERSON] кредитних зобов'язань, в подальшому до судового засідання не з'явився. В судовому засіданні відповідач [PERSON]J1. позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що кредитором не направлялись їй попередження про порушення позичальником зобов'язань та [PERSON] було пропущено строк для пред'явлення до неї як поручителя вимоги про виконання зобов'язань [PERSON], який становить шість місяців, а отже її порука відносно позичальника припинилася в подальшому до судового засідання не з'явилася. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28.03.2008 року між КС «Надія» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ЦБ 17бз08, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 11000 грн. строком до 28.03.2010 року зі сплатою 0,10 68% від суми фактичного залишку кредиту за кожний день користування ним, з можливістю підвищення з коефіцієнтом збільшення 0,2. (A.c.21) Отримання відповідачем зазначеної суми підтверджується видатковим касовим ордером №707 від 28.03.2008 року (A.c.24). В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за зазначеним кредитним договором, 28.03.2008 року між КС «Надією» та [PERSON] і [PERSON] було укладено договори поруки відповідно №ЦБ17бз08П1 та №ЦБ17бз08П2. (А.с.23та зворотна сторона). [PERSON] повинна була здійснювати погашення кредиту та відсотків по ньому у відповідності до умов кредитного договору та графіку погашення кредиту (A.c.22). Однак боржником було порушено умови договору, свої зобов'язання вона виконала неналежним чином, погашення боргу та відсотків проводила не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 12.12.2011 року заборгованість становить 14902,94 грн., з яких 8008,56 грн. заборгованість по тілу кредиту та 6894,38 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом (A.c.29). Згідно положень ст..512 ч.1 п.1 ЦК України кредитор у зобов'язані може бути змінено іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги). 12.12.2011року між КС «Надія» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким позивач набув права кредитора відносно відповідачів за вищезазначеними кредитним договором та договорами поруки, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (A.c.11). Зазначений договір про відступлення права вимоги, укладено між позивачем та КС «Надією» у відповідності до вимог ст..513-517 ЦК України. Викладене спростовує ствердження відповідачів [PERSON] та [PERSON] про відсутність у позивача законних підстав вимагати повернення ними боргу, за кредитним договором укладеним між відповідачем та третьою особою. У відповідності до умов договору та положень діючого законодавства [PERSON], за вихідним номером 913 від 12.12.2011 року, за адресою зазначеною нею у кредитному договорі, заказною поштою було направлено повідомлення про зміну кредитора та необхідність погашення суми боргу (А.с.13). Однак заборгованість до теперішнього часу не погашена. На підтвердження своїх доводів про сплату боргу КС «Надія» [PERSON] належних та допустимих доказів, що є її обов'язком у відповідності до ст..60 ЦПК України суду не надала. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 1054 - 1056 цього ж Кодексу регулюються правила виконання зобов'язань по кредитному договору, так -за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов 'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов 'язується повернути кредит та сплатити проценти; - розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають задоволенню. Стосовно заявлених позовних вимог до відповідачів [PERSON] та [PERSON] то суд виходить з наступного. Статтями 553, 554 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Підстави та обсяги відповідальності [PERSON] та [PERSON] встановлені розділами 3-4, укладених ними договорів поруки відповідно №ЦБ17бз08П1 та №ЦБ17бз08П2. Стаття 559 п. 4 ЦК України передбачає, що якщо договором не встановлено строку його закінчення, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя. Відповідно до ст..ст.251, 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Вищезазначеними договорами поруки не передбачені строки закінчення їх дії, а умова дії поруки до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.4.3 договору), не може бути встановленням строку дії поруки. Таким чином, первісний кредитор КС «Надія» повинен був реалізувати своє право вимоги до поручителів, протягом шести місяців від настання встановленого кредитним договором, строку виконання основного зобов'язання [PERSON], тобто до року. Однак зазначеним правом третя особа не скористалася. А отже з 29.09.2010 року припинилися права КС «Надії» як кредитора стосовно [PERSON] та [PERSON], так і їх обов'язок відносно КС «Надії» як поручителів. Відповідно до ст..514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки на час укладення 12.12.2011 року договору про відступлення права вимоги КС «Надія» втратила право вимоги до поручителів, то не набув цього права і [PERSON], як новий кредитор. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] слід відмовити. Згідно ст..88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 118,20 грн.

Outcome: partial