Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-17 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради про встановлення факту постійного проживання у квартирі. В позовній заяві зазначено, що [PERSON], з 2005 року працюю в ВАТ „Вінницьке управління механізації і автотранспорту" газозварювальником (наказ про прийняття на роботу №65-к від 29.08.2005 року). 17 серпня 2005 року, з усного дозволу адміністрації даного підприємства, [PERSON] вселився у квартиру [ADDRESS] (який на той час знаходився на балансі ВАТ „Вінницьке управління механізації і автотранспорту). Пізніше, в дану квартиру вселились члени його сімї - дружина [PERSON] (проживає з 24 серпня 2006 року) та донька [PERSON] (проживає з 3 червня 2008 року). Про дані обставини свідчить акт від 29 березня 2011 року, складений мешканцями сусідніх зі мною квартир та акт від 23 лютого 2011 року, складений працівниками ЖЕК №6. 28 липня 2011 року в заявників народився син Володимир, який теж від народження проживає разом з ними у цій квартирі. Незважаючи на те, що документів (ордера) на вселення ні [PERSON], ні члени його сім'ї не отримували, для них дана квартира є постійним місцем проживання. На цю адресу вони отримують поштову кореспонденцію, за цим місцем проживання обслуговуємось у поліклініці та ін. Крім того, [PERSON] та його родина сплачують усі необхідні комунальні та інші платежі за квартиру. Заявники звертались до відповідних органів з заявою про їх реєстрацію у даній квартирі, проте у реєстрації було відмовлено, в зв'язку з чим вони були вимушені звернутись до суду з заявою про встановлення факту проживання у даній квартирі. Представник позивачів в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій змінив позовні вимоги та просив визнати за позивачами право користування квартирою №78 у будинку №48-а по вул. Тарногродського у м. Вінниці та забовязати відповідача укласти договір найму вказаного житлового приміщення. Відповідач в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що при вирішенні даного позову покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON], з 2005 року працюю в ВАТ „Вінницьке управління механізації і автотранспорту" газозварювальником (наказ про прийняття на роботу №65-к від 29.08.2005 року). 17 серпня 2005 року, з усного дозволу адміністрації даного підприємства, [PERSON] вселився у квартиру [ADDRESS] (який на той час знаходився на балансі ВАТ „Вінницьке управління механізації і автотранспорту). Пізніше, в дану квартиру вселились члени його сімї - дружина [PERSON] (проживає з 24 серпня 2006 року) та донька [PERSON] (проживає з 3 червня 2008 року). Про дані обставини свідчить акт від 29 березня 2011 року, складений мешканцями сусідніх зі мною квартир та акт від 23 лютого 2011 року, складений працівниками ЖЕК №6. 28 липня 2011 року в заявників народився син Володимир, який теж від народження проживає разом з ними у цій квартирі. Незважаючи на те, що документів (ордера) на вселення ні [PERSON], ні члени його сім'ї не отримували, для них дана квартира є постійним місцем проживання. На цю адресу вони отримують поштову кореспонденцію, за цим місцем проживання обслуговуємось у поліклініці та ін. Крім того, [PERSON] та його родина сплачують усі необхідні комунальні та інші платежі за квартиру. Відповідно до ст.. 47 Конституції України, держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату. Відповідно до ст.. 32 ЖК УРСР, Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю. Згідно ст.. 58 ЖК УРСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved