Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що 20 грудня 2007 року позивач придбав квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири ВКВ №421593, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] від 20 грудня 2007 року, реєстр №510. На момент укладення договору купівлі-продажу в спірній квартирі були прописані відповідачі [PERSON], [PERSON], які з 2007 року і до теперішнього часу за вищевказаною адресою не проживають, участі в оплаті комунальних послуг не приймають, майна, яке належить їм на праві власності, в квартирі не має. Тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрованих за адресою: [INFO], такими, що втратили право користування квартирою №14 будинку №80 по вул.Гагаріна у м.Сєвєродонецьку Луганської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтвердив доводи викладені в позові, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, додатково суду пояснив, що відповідачі не мешкають в спірному приміщенні, виїхали до м.Москви де мешкають до теперішнього часу, їх особистих речей в квартирі немає. В квартирі ідуть ремонтні роботи, відсутня ванна. Квартира для проживання фактично не придатна. Електоенергія відключена, вода не підключена. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи КП «Єдиний розрахунковий центр м.Сєвєродонецька» в судове засідання не зявився, проте до початку судового засідання до суду надійшла заява директора КП «Єдиний розрахунковий центр м.Сєвєродонецька» [PERSON] про розгляд справи за відсутності представника підприємства. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він все життя живе в будинку №80 по вул. Гагаріна в квартирі №20. В 1969 році в квартиру №14 вселились [PERSON], у них було двоє синів [PERSON] і [PERSON]. Після того як [PERSON] виїхав, в квартирі залишився жити лише [PERSON]. Згодом він одружився з [PERSON] і у них народився син [PERSON]. Батько [PERSON] переїхав у Щедрищеве, де і помер. Приблизно 10 років тому, [PERSON] розлучився з дружиною. Після розлучення, [PERSON] поїхала у Москву. Востаннє [PERSON] та сина [PERSON] він бачив 15 років тому. Коли [PERSON] робив ремонт в квартирі, то через відкриті двері він бачив, що у квартирі були перебудовані стіни, ніяких речей в квартирі не було. Вислухавши пояснення представника позивача, свідчення свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 2 статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON], що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу серії ВКВ №421593 від 20.12.2007 року та копією витягу КП «Сєвєродонецьке БТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18322372. Відповідно до довідки КП «Єдиний розрахунковий центр м.Сєвєродонецька» № 4252 від 20.08.2012 року [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані в м. Сєвєродонецьку за адресою: вул. Гагаріна, 80/14. Таким чином, оскільки в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності, зареєстровані відповідачі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що створює перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування квартирою №14 будинку №80 по вул.Гагаріна у м.Сєвєродонецьку Луганської області, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в даному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності.

Outcome: approved