Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

В грудні 2012 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 14 по вул. Таврійській в м. Миколаєві з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON], [INFO], що померла 16.05.2012 року; визнати за нею право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд по вул. Таврійській, 14 в м. Миколаєві в порядку спадкування за цим же заповітом після смерті тітки [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що 26.05.2012 року померла її тітка [PERSON], після смерті якої залишилось майно у вигляді земельної ділянки, площею 0,07 га., та житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами по вул. Таврійська, 14 в м. Миколаєві. 22.04.2004 року [PERSON] склала на імя позивача заповіт, яким заповіла останній все своє майно, але отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку та житловий будинок позивач не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначене майно. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином та своєчасно. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача надав заяву, в якій просив суд слухати справу у його відсутність, просив ухвалити рішення за наявними в матеріалах справи доказами. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просила суд слухати справу у її відсутність, не заперечує щодо задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 26 травня 2012 року померла тітка позивача [PERSON], яка 22.07.2004 року залишила на імя [PERSON], [INFO], заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого заповіла належний їй житловий будинок № 14 по вул. Таврічеська в м. Миколаєві та все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось (а.с.28). 19 червня 2012 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті рідної тітки [PERSON], яка залишила на імя позивача зазначений заповіт. Але приватним нотаріусом [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок № 14 по вул. Таврійська в м. Миколаєві та земельну ділянку, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Таврійська, 14, оскільки позивачем не надано до нотаріальної контори правовстановлюючого документу на спадковий будинок, а в наданому державному акті на земельну ділянку відсутня юридична адреса, за якою розташована спадкова земельна ділянка (а.с. 29,30). Факт належності [PERSON], що померла 26.05.2012 року, земельної ділянки та житлового будинку з усіма господарськими та побутовими будівлями, що розташовані по вул. Таврійська, 14 в м. Миколаєві, підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 22.03.2001 року, відповідно до якого [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку , площею 0,07 га, розташовану по вул. Таврійська, 14 в м. Миколаєві; рішенням Миколаївської міської ради № 30/14 від 23.05.2001 року, відповідно до якого [PERSON] було надано земельну ділянку площею 700 кв.м. по вул. Таврійська, 14 в м. Миколаєві для будівництва індивідуального житлового будинку і господарських споруд, садівництва; технічним паспортом на зазначений житловий будинок від 10.06.2010 року (а.с.9;10-іЗ;15;31). Крім того, довідкою про погодження прийняття обєкта будівництва в експлуатацію, яка видана адміністрацією Корабельного району виконкому Миколаївської міської ради, підтверджено, що [PERSON] є забудовником житлового будинку та господарських споруд по вул. Тавричеська, 14 в м. Миколаєві, які прийняті до експлуатації 17.09.2010 року (а.с.ЗЗ). Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи дозволяють задовольнити позов в повному обсязі, оскільки [PERSON] фактично була власником вказаного майна, але в звязку зі смертю не встигла отримати правовстановлюючі документи. Також суд встанови, що в довідці адміністрації Корабельного району виконкому Миколаївської міської ради № 338 від 17.09.2010 року та в заповіті гр. [PERSON] від 22.07.2004 року назва вулиці де знаходиться спірне майно вказано - «Тавричеська» та «Таврічеська», як правильно «Таврійська». Тому, враховуючи незначні розбіжності суд вважає, що назву вулиці де знаходиться спадкове мано слід читати як «Таврійська». Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки [PERSON] не може скористатися своїми правами спадкоємця, право власності позивача в порядку спадкування за заповітом підлягає судовому захисту.

Outcome: approved