Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

У червні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі ПАТ КБ «Надра», Банк, Позивач) звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 26.06.2007 року Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» (на вимогу Закону України «Про акціонерні товариства» змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO], уклали кредитний договір № 132/П/19/2007-980, згідно з умовами якого Позивач надав Відповідачу кредит на споживчі цілі у національній валюті У країни на загальну суму 11 000 (одинадцять тисяч) грн. 00 коп. із розрахунку 3.0 % на місяць строком з 26.06.2007 року по 25.06.2010 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Кредит було отримано Відповідачем 26.06.2007 року, що підтверджується заявою на видачу готівки (меморіальним ордером) від 26.06.2007 року. Відповідно до умов кредитного договору, викладених в п. 2.3.1, 2.3.2 Відповідач зобовязався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, до 15 числа поточного місяця, при цьому щомісячний платіж повинен складати суму не меншу, ніж зазначена в п. 2.3.1 кредитного договору. Відповідачем станом на 23.11.2011 року порушені пункти 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору Позивач має право вимагати від Відповідача дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, якщо Відповідач не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 2.3.2 кредитного договору. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору у разі прострочення Відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 2.312 кредитного договору, а такрж у випадку прострочення строку виконання зобовязань Відповідача щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.5 цього Договору, Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору у разі прострочення Відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 2.3.2 кредитного договору більш ніж на два дні, Відповідач сплачує Позивачу фіксований штраф у розмірі 30 (тридцять) грн. 00 коп. За Відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 30 742 (тридцять тисяч сімсот сорок дві) грн. 55 коп., в тому числі: непогашений кредит 9 758 (девять тисяч сімсот пятдесят вісім) грн. 31 коп.; несплачені відсотки - 13 006 (тринадцять тисяч шість) грн. 59 коп.; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобовязань 7 617 (сім тисяч шістсот сімнадцять) грн. 65 коп.; несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 360 (триста шістдесят) грн. 00 коп.; комісія за управління кредитом - 0 (нуль) грн. 00 коп. У звязку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором платежів Позивач неодноразово повідомляв Відповідача про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на даний час кредитна заборгованість Відповідачем не погашена. Відповідач уникає зустрічей з представниками Позивача і не здійснює ніяких дій для погашення заборгованості. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 742 (тридцять тисяч сімсот сорок дві) грн. 55 коп. та судовий збір. В судове засіданні представник Банку не зявився, подав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника Позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 26.06.2007 року Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» (на вимогу Закону України «Про акціонерні товариства» змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO], уклали кредитний договір № 132/П/19/2007-980, згідно з умовами якого Позивач надав Відповідачу кредит на споживчі цілі у національній валюті У країни на загальну суму 11 000 (одинадцять тисяч) грн. 00 коп. із розрахунку 3.0 % на місяць строком з 26.06.2007 року по 25.06.2010 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Кредит було отримано Відповідачем 26.06.2007 року, що підтверджується заявою на видачу готівки (меморіальним ордером) від 26.06.2007 року. Відповідно до умов кредитного договору, викладених в п. 2.3.1, 2.3.2 Відповідач зобовязався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, до 15 числа поточного місяця, при цьому щомісячний платіж повинен складати суму не меншу, ніж зазначена в п. 2.3.1 кредитного договору. Відповідачем станом на 23.11.2011 року порушені пункти 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору Позивач має право вимагати від Відповідача дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, якщо Відповідач не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 2.3.2 кредитного договору. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору у разі прострочення Відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 2.312 кредитного договору, а такрж у випадку прострочення строку виконання зобовязань Відповідача щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.5 цього Договору, Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору у разі прострочення Відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 2.3.2 кредитного договору більш ніж на два дні, Відповідач сплачує Позивачу фіксований штраф у розмірі 30 (тридцять) грн. 00 коп. За Відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 30 742 (тридцять тисяч сімсот сорок дві) грн. 55 коп., в тому числі: непогашений кредит 9 758 (девять тисяч сімсот пятдесят вісім) грн. 31 коп.; несплачені відсотки - 13 006 (тринадцять тисяч шість) грн. 59 коп.; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобовязань 7 617 (сім тисяч шістсот сімнадцять) грн. 65 коп.; несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 360 (триста шістдесят) грн. 00 коп.; комісія за управління кредитом - 0 (нуль) грн. 00 коп. У звязку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором платежів Позивач неодноразово повідомляв Відповідача про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на даний час кредитна заборгованість Відповідачем не погашена. Відповідач уникає зустрічей з представниками Позивача і не здійснює ніяких дій для погашення заборгованості. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.530 ЦК України визначено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладено на Відповідача. На підставі ст. ст. 526, 553, 554, 610, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved