Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 1900 грн, моральної шкоди 5000 грн. з тих підстав, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди 29.10.2011 року було пошкоджено належний йому фотоапарат ,він особисто отримав тілесні ушкодження, тривалий час лікувався, переніс нервовий стрес, Що призвело до моральних, психічних переживань і страждань . В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Ствердив, що в через травмування під час ДТП він лікувався стаціонарно на протязі 10 днів, 3 тижні був на лікарняному .Через тілесні ушкодження він не міг спати,відчував болі у всьму тілі , до цього часу він відчуваває страх при переході проїзжої частини дороги. Не заперечив , що відповідач добровільно відшкодував йому 1500 грн. за лікування .Відповідач також обіцяв йому розрахуватись за пошкоджений фотопарат , але не повернув гроші.За висновком сервісного центру ремонт фотопарата становитиме 2200 грн. Відповідач проти позову заперечив. Ствердив, що дорожньо-транспортна пригода сталась ненавмисно,він одразу викликав швидку і працівників ДАІ. Позивачу також доборовільно відшкодував 1500 грн..Вимоги про відшкодування вартості фотоапарату позивач став предявляти через місяць після ДТП, він просив більшу суму грошей на матеріальні витрати. Під час ДТП фотоапарату не було. Представник відповідача зазначив, що його довіритель визнає факт скоєння ДТП і той факт, що при цьому позивач отримав тілесні ушкодження,йому було заподіяно моральну шкоду. Проте відповідачем таку шкоду відшкодовано, про що свідчить розписка .Крім того. в позові не вказано, а в судовому засіданні не доведено, в чому проявились втрати позивача немайнового характеру, як погіршилась організація його життя і як цьому сприяла саме бездіяльність відповідача. Факт наявності фотоапарата під час ДТП і його пошкодження саме через дії відповідача не доведено. Акт виконаних робіт по діагностиці фотоапарата не свідчить,що пошкодження виникло внаслідок наїзду на позивача чи його падіння . Суд, розглянувши справу на засадах змагальності, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази , прийшов до висновку про часткове задоволення позову Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 29.10.2011 року в 15-00 годин на вулиці Леніна в м.Бердичеві сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме: [PERSON] , керуючи автомобілем „Део Сенс , державний номер [NUMBER] , рухаючись по вул.Леніна в напрямку пл.Соборна не вибрав безпечну швидкість руху , на нерегульованому пішоходному переході не надав переваги в русі пішоходу [PERSON]Ю, внаслідок чого здійснив наїзд на останнього. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя у вигляді закритої черпно-мозкової равми ,струсу головного мозку , крововиливу на лівому та правому колінному суглобах, на лівій гомілці, саден в тімяній та потиличній ділянках голови ( а.с. 5). Отже, судом встановлено , що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок керування відповідачем джерелом підвищеної небезпеки, яким є транспортний засіб автомобіль, належний відповідачу . Відповідачем , як це встановлено постановою про відмову в порушенні кримінальної справи, були порушені п.п.2.3 „б, 12.1,12.3,18.1 Правил дорожнього руху України щодо : обовязку бути уважним, слідкувати за дорожньою обстановкою відповідно реагувати на її зміни, не відволікатись від керування транспортним засобом на дорозі, обовязку при виборі безпечної швидкості враховувати дорожню обстановку,обов2язку при наближенні до нерегульованого пішоходного переходу зменшити швидкість, а разі потреби зупинитись і дати дорогу пішоходам . Вказані порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху є в прямому причинному звязку з настанням наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень позивачу. Факт дорожньо-транспортної пригоди 29.10.2011 року , факт керування саме відповідачем автомобілем , його вина в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди сторонами не оспорюється, визнається відповідачем та стверджена постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 7.11.2011 року,постановою про притягнення відповідача до адміністратвиної відповідальності за ст.124 КУпАП(а.с.4,5). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом , використання якого створює підвищену небезпеку.За загальними правилами ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними діями фізичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала . Позивач посилається на те, що з вини відповідача належне йому майну фотопарат був ушкоджений , чим заподіяно матеріальну шкоду. Отже, позивач відповідно до ст.10 ЦПК України, зобовязаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. На підтвердження вимог про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1900 грн., заподяної внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки , позивач посилається на товарний чек та накладну про вартість фотоапарата Кенон (а.с.6,7),а також на акт виконаних робіт від 4.01.2012 року (а.с.8).Згідно з вказаним актом при діагностиці фотоапарата встановлено необхідність ремонту- заміна обєктива, орієнтована вартість робіт 2280 грн..Суд відмовляє в задоволенні вимог позивача про стягнення на його користь 1900 грн. вартості фотоапарату за безпідставністю , оскільки суду не представлено доказів того, що його пошкодження є наслідком саме дорожньо-транспортної пригоди, дії відповідача,який керував транспортним засобом і пошкодження фотоапарату знаходяться у прямому причинному звязку . Суд знаходить частково підставними вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди з відповідача згідно ст.1167 ЦК України. Моральна шкода , завдана фізичній особі неправомірними діями, бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала , за наявності вини . Судом встановлено вину відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, його дії носили протиправний характер, в результаті таких дій позивач отримав легкі тілесні ушкодження ,відчував фізичний біль, знаходився на стаціонарному лікуванні(а.с.11). Згідно з епікрізом після лікування позивач був виписаний ,йому було рекомендовано амбулаторне лікування у ортопеда і невролога поліклініки , йому призначено вжианя лікарських засобів на протязі 10 днів. Вказане свідчить, що позивач змушений був вживати додаткових зусиль для організації свого життя, певний час був непрацездатним, морально страждав . Суд задовольняє вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 грн. виходячи із принципу розумності і справедливості з врахуванням тривалості моральних і фізичних страждань, їх характеру, істотності вимушених змін в житті,можливості їх відновлення.Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача проте, що моральна шкода його довірителем відшкодована добровільно в сумі 1500 грн. Згідно розписки( а.с.22) позивач отримав від відповідача 4.11.2011 року 15000 грн. як матеріальні витрати на лікування, відсутність конкретизації витрат на лікування (адресність,вартість ліків) не доводить факту відшкодування моральної шкоди, такі доводи є припущенням представника відповідача . Сторони визнали, що відповідач добровільно відшкодував витрати на лікування позивача , про що він і дав розписку. Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України суд відшкодовує з відповідача пропорційно до суми задоволених вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved