Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

Прокурор Бершадського району звернувся до суду в інтересах [PERSON] до ТОВ "Яланецьке" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки з тих підстав, що в ході проведення службової перевірки встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,3085 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 151570. Згідно договору оренди землі від 1 вересня 2008 року [PERSON] передав строком на 10 років у платне користування земельну ділянку ТОВ "Яланецьке" в особі директора [PERSON] Даний договір оренди зареєстрований в Бершадському районному відділі Вінницької регіональної філії Центру ДЗК 18.03.2010 року за № 041003600227. Однак в даному договорі не збережено всі істотні умови договору оренди земельної ділянки. Так, відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі", відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення статей 4-6, 11, 17, 19 цього закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Зокрема істотними умовами договору оренди землі є : об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру; індексації форм платежу, строків порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди, умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Однак в договорі оренди земельної ділянки, укладеному між [PERSON] та ТОВ "Яланецьке" від 01.09.2008 року не вказано умови збереження об'єкта оренди; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки та не визначено сторону, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини, не вказано яку відповідальність буде нести орендар за несплату орендної плати, що є істотними умовами договору оренди землі. Відповідно до абз. 6, 9, 10 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" та ст. ст. 203, 215 ЦК України такий договір оренди підлягає визнанню недійсним. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що при укладені договору оренди землі між [PERSON] та ТОВ "Яланецьке" було порушено вимоги ст. 15 Закону України "Про оренду землі", а саме не дотримано таких істотних умов договору як, не вказано умови збереження об'єкта оренди; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки та не визначено сторону, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини, не вказано яку відповідальність буде нести орендар за несплату орендної плати , що відповідно до ст. 203, 215 ЦК України тягне за собою визнання даного правочину недійсним в судовому порядку. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному розмірі та просив суд їх задовольнити з вищенаведених підстав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що договір від 01.09.2008 року є законним, оскільки сторони при його укладенні досягли згоди щодо їх умов, вони зареєстровані в установленому порядку у Бершадському районному відділі Вінницької регіональної філії Центру ДЗК, та фактично виконувалися і виконуються сторонами. Згідно умов договору товариством та позивачем прийнято виконання договірних зобовязань, а саме: позивачем передано у користування ТОВ Яланецьке земельну ділянку, яка не має жодних обмежень (обтяжень) щодо їх використання у стані, що відповідає умовам договору, а товариство використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, здійснює комплекс заходів щодо охорони земель, збереження і підвищення родючості ґрунтів та своєчасно і в повному обсязі виплачує орендну плату. Позивачеві відомо, хто орендує в нього землю, який розмір орендної плати і строки, коли звертатись за її виплатою. Крім того щодо істотних умов договору, то п.4.2 договору, зазначено що земельна ділянка є вільною від будь-яких обмежень у використанні за цільовим призначенням, а п. 6.4.2 визначено, що орендар зобов'язаний ефективно використовувати земельну ділянку, здійснювати комплекс заходів щодо охорони земель, збереження і підвищення родючості ґрунтів, що є умовою збереження об'єкта оренди. Враховуючи наведене просить залишити позовну заяву без задоволення. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 1 вересня 2008 року уклав з відповідачем договір оренди земельної ділянки розташованої на території Яланецької сільської ради належної йому на праві приватної власності земельної ділянки, площею 1,3085 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на десять років, що підтверджується договором, підписаним сторонами 1.09.2008 року та зареєстрованим у Бершадському районному відділі Вінницької регіональної філії Центру ДЗК 18.03.2010 року за № 041003600227. Згідно із ст.ст. 4, 10 ч.1 та 203 ч.1 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного Кодексу, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст.15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди на час його укладення були: обєкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата; із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану обєкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Судом встановлено, що на порушення цієї норми Закону України Про оренду землі в підписаних сторонами договорах не вказана сторона, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини. Отже, підписаний сторонами договір не містять істотних умов договору оренди землі, передбачені ст. 15 ч. 1 Закону України Про оренду землі, що, відповідно до ч.1 ст. 203, ч.ч.1,3 ст. 215 ЦК України, є підставою для визнання їх недійсними. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 203, 215, 638 цього Кодексу та ст. 15 Закону України Про оренду землі суд вважає, що наявні правовідносини, які врегульовані спеціальною нормою права - ст. 15 Закону України Про оренду землі, тому вона підлягає застосуванню до спірних правовідносин разом зі ст. 215 ч.3 ЦК України, якою врегульовано недійсність оспорюваних правочинів. Згідно ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, правочин може бути визнаний судом недійсним. Оскільки прокурор Бершадського району звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом мотивувальна частина якого також як одну з підстав скасування договору зазначає таку істотну умову як не зазначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини, суд вважає, що позов у цій частині є законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог в частині зобовязання відповідача скасувати державну реєстрації договорів оренди землі, укладених сторонами, суд прийшов до наступного. Відповідно до змісту п.5 ст.3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація прав проводиться органом державної реєстрації прав. Позивач з позовом про скасування державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок до відповідного органу державної реєстрації прав на нерухоме майно не звертався, скасування державної реєстрації договорів оренди не є юридичним наслідком визнання їх недійсними. Згідно зі статутом ТОВ Яланецьке відповідач не наділений повноваженнями по реєстрації чи скасування реєстрації речових прав на нерухоме майно, в тому числі і договорів оренди земельних ділянок. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на основі змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тому, виходячи з вищенаведеного, позов у частині скасування державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок, укладених сторонами є незаконним, необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 1, 3, 6 Закону України Про судовий збір судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Як видно із позовної заяви, в ній обєднані дві позовні заяви немайнового характеру: про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки. Ці вимоги розглянуті та вирішені судом по суті. Згідно з абз. 2 п.1. ч.2 ст.4 вищевказаного Закону за подання до суду кожної позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору справляється у розмірі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, що на час подання позовної заяви становило 107 грн. 30 коп. Тому сума судового збору підлягає стягненню в дохід держави. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 107 грн. 30 коп. судового збору. На підставі ст.ст.203 ч.1, 215 ч.ч.1,3, ч.2 ст.792 ЦК України, ст. 15 ч.ч.1, 2 Закону України Про оренду землі,

Outcome: approved