Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-10 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове Бюро України ( вподальшому МТБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою в сумі 30101,29 грн., що складається з 27738, 06 грн. регресні відшкодування ( основний борг ) та 85 грн. витрати понесені МТСБУ для встановлення розміру збитку та збору документів по справі, судовий збір в сумі 278, 23 грн. та 2000,00 грн. правова допомога. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 березня 2008 року на ділянці автодороги Кременець Біла Церква, з вини громадянина [PERSON], який керував автомобілем марки «Фольксваген» з державними номерними знаками 67391 ВІ, відбулася дорожньо - транспортна пригода (далі ДТП), за результатами зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Фольксваген Пассат» з номерними знаками ВХ 1739 АН, що на момент ДТП належав [PERSON] Відповідно до звіту №60/08 дослідження спеціаліста автотоварознавця від 14 липня 2008 р., складеного ЗАТ «Експерт Сервіс», вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Фольксваген Пассат» з номерними знаками ВХ 1739 АН, становить 29873 грн. 50 коп. У звязку з настанням страхової події позивач здійснив регламентну виплату потерпілій особі як власнику транспортного засобу [PERSON] в розмірі 27823 грн. 06 коп., що складається з суми страхового відшкодування згідно з наказу № 1425 від 05.06.2009 року в розмірі 27738 грн.06 коп. та послуги аварійних комісарів згідно рахунку №12 від 28.04.2009 року в розмірі 85 грн. 00 коп. В добровільному порядку відповідач не здійснив вказаних виплат на користь позивача зазначеної суми, що змусило останнього звертатися за правовою допомого, що становить 2000 грн.00 коп. За таких підстав позивач просить стягнути з відповідача 29823 грн. 06 коп. матеріального збитку та 278 грн. 23 коп. судового збору, вцілому 30101 грн.29 коп. Представник позивача, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить поновити пропущений строк позовної давності, при звернені до суду з позовом, мотивуючи тим, що досить довгий час не могли отримати інформації про відповідача, щодо отриманої ним групи інвалідності. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з тих підстав, що позивачем пропущено строк позовної давності при зверненні до суду і на підставі вказаного просить у задоволенні позову відмовити Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Із змісту позовних вимог вбачається, що 05 березня 2008 року на ділянці автодороги Кременець Біла Церква, з вини [PERSON], який керував автомобілем марки «Фольксваген» з державними номерними знаками 67391 ВІ, відбулася ДТП, за результатами зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Фольксваген Пассат» з номерними знаками ВХ 1739 АН, що на момент ДТП належав [PERSON], а керував ним [PERSON] Відповідно до звіту №60/08 дослідження спеціаліста автотоварознавця від 14 липня 2008 р., складеного ЗАТ «Експерт Сервіс», вартість матеріального збитку завданого [PERSON], як власниці пошкодженого автомобіля, становить 29873 грн. 50 коп. Із за відсутності на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди у відповідача договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, [PERSON], як власниця пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування, внаслідок отриманих збитків, звернулася до МТСБУ з відповідною заявою. МТСБУ визнало вказану подію страховим випадком, відповідно до чого 05.06.2009 року здійснила виплату страхового відшкодування на її користь в розмірі 27738,06 грн. та здійснило виплати за послуги аварійних комісарів згідно рахунку в розмірі 85 грн. 00 коп. 08 вересня 2009 р. МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку вказаних витрат понесених у звязку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат понесених МТСБУ для встановлення розміру збитку та збору документів, проте станом на 04 жовтня 2012 року відповідач самостійно не здійснив вказаних виплат. Вищевказаними заходами позивачу не вдалося повернути від відповідача понесені виплати, тому позивач звернувся за правовою допомогою до ТзОВ «ВМ» з яким уклав контракт про надання правової допомоги від 17 листопада 2010 року. Відповідно п.п. «а», п. 41.1, ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за\~\~рахунок\~\~коштів\~\~фонду\~\~захисту\~\~потерпілих відшкодовує шкоду на умовах,\~\~визначених цим Законом,\~\~у\~\~разі\~\~її заподіяння транспортним\~\~засобом,\~\~власник якого не застрахував свою цивільно-правову\~\~\~\~відповідальність. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страховик або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Як вбачається з вищевикладеного, ДТП відбулося 05.03.2008р., отже з цього виходить, що перебіг позовної давності розпочався саме з 05.03.2008 р. Суд звертає увагу на те, що право на звернення у позивача виникло з 05.03.2008 року, однак звернення відбулося лише 05.10.2012\~\~року, тому в позові слід відмовити у зв'язку із спливом позовної давності.\~\~ Таким чином, суд приходить до висновку, що строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, сплив. В силу вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України закінчення строку позовної давності (спливу позовної давності) до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Що стосується посилань позивача на ст.\~\~261 ч. 6 ЦК України, як на те що строк позовної давності ними не пропущений, то суд дані твердження не бере до уваги, оскільки, як вже вище зазначено,\~\~виниклі, по даній справі, правовідносини регулюються ст. 993 ЦК України,\~\~і перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, а саме з 05.03.2008р..\~\~ Докази\~\~поважності\~\~причин пропуску строку позовної давності, у порушенні ст. 60 ЦПК України, позивачем до суду надані не були. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що позивачем було пропущено строк позовної давності встановлений ст.257 ЦК України, а тому відповідно до ч. 4 ст.267 ЦК України в задоволені позову слід відмовити\~\~в зв'язку із пропуском позовної давності. На підставі ст. ст. 256, 257, 261, 267, 980, 993, 1166 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~\~та

Outcome: dismissed