Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-25 00:00:00

12.04.2012 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно рішення виконкому Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 10.07.1996 року йому передана у приватну власність земельна ділянка розміром 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Велика Стариця, Бориспільського району Київської області по вул. Стасюка, 198. В 2011 році позивач отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, в якому площа земельної ділянки була вказана 0,155 га, також в даному акті було відсутнє посилання на рішення виконкому сільради №154 від 10.07.1996р., яким позивачу у власність передано 0,25га., а містилися посилання на рішення виконкому Сеньківської сільської ради від 05.08.2004 року № 203, про яке позивачу нічого не було відомо. Крім того, в Державному акті на землю серії ЯЖ № 228850 виданого на імя позивача, невірно вказано місце розташування земельної ділянки, а саме вказано с. Велика Стариця, вул. Стасюка, 198А, а згідно рішення Сеньківської сільради №\~154 від 10.07.1996 року вказано місце розташування земельної ділянки с. Велика Стариця, вул. Стасюка, 198. Також, 09.04.2012 р. позивачу стало відомо про рішення виконкому Сеньківської сільської ради № 204 від 05.08.2004р., та згідно списку, що додається розмір земельної ділянки зменшений з 0,25 га до 0,155 га. З цих підстав, він вимушений звернутись до суду з проханням визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 228850, визнати недійсним рішення виконкому Сеньківської сільської ради № 204 від 05.08.2004 року Про затвердження технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на землю громадянам /згідно списку, що додається/, визнати недійсним рішення виконкому Сеньківської сільської ради № 203 від 05.08.2004 року Про затвердження технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на землю громадянам / згідно списку, щ додається/, зобовязати Сеньківську сільську раду виконати рішення виконкому сільради № 154 від 10.07.1996 року Про передачу земельної ділянки у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення індивідуального підсобного господарства [PERSON]. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що позивачу виконкомом Сеньківської сільської ради (рішення № 154 від 10 липня 1996 року) передана у приватну власність земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га. Частину своєї земельної ділянки [PERSON] приватизувати відмовився за власним бажанням. Сеньківська сільська рада не перешкоджала та не перешкоджає [PERSON] у виконанні рішення № 154 від 10 липня 1996 року. Треті особи: управління Держкомзему у Бориспільському районі, Бориспільський районний відділ Київської обласної філії ДП Центр державного земельного кадаструпро день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Дослідивши подані заяви, матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1550 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована в с. Велика Стариця, вул. Стасюка, 198а, відповідно до Державного акта на право власності на землю серії ЯЖ № 228850, виданого Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі 02.09.2011 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за № 322088001003158, із присвоєнням кадастрового номеру 3220886703:05:014:0042 /а.с. 8/. Вказаний державний акт видано на підставі рішення Сеньківської сільської ради від 05.08.2001р. № 203, відповідно до якого згідно списку, що додається до нього передано громадянам земельні ділянки у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства. Так, в доданому до рішення Про затвердження технічної документації по складанню державного акта на право приватної власності на землю громадянам /згідно списку, що додається/, не вказано що позивачу виділялася земельна ділянка площею 0,1550 га, що розташована в с. Велика Стариця, вул. Стасюка, 198а /а.с. 97-98/. Відповідно до рішення №154 Сеньківської сільської ради від 10 липня 1996 року, [PERSON] передано земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення індивідуального підсобного господарства /а.с. 6/. Згідно рішення 204-XYI-IY Сеньківської сільської ради від 05.08.2004 року Про затвердження технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на землю громадянам /згідно списку, що додається/, [PERSON] передано земельну ділянку у приватну власність розміром 0,155 га, що розташована за адресою: [PERSON] Стариця, вул. Стасюка, 198а, з цільовим призначенням для під обслуговування будівель /а.с. 8/. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 609, позивачу на праві спільної часткової власності належить ? частина домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика стариця, вул. Стасюка, 198 /а.с. 9/. Позивач, внаслідок зазначених вище розбіжностей в Державному акті на право власності на землю та рішеннях Сеньківської сільської ради, позбавлений права володіти, користуватися та розпоряджатися належною йому на праві власності земельною ділянкою. Згідно із ч. І ст. 202, ч. І ст. 203, ч. І ст. 215 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, та підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вищезазначеної вимоги, передбаченої ч. І ст. 203 ЦК України. У відповідності до Інструкції Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності і право постійного користування землею, затвердженою наказом Держкомзему України від 4 травня 1999 року № 43, план меж земельної ділянки повинен відповідати дійсності, виправлення в державних актах не допускається. Згідно положень розділу 3 даної інструкції, державні акти на право власності на земельну ділянку видаються структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України, при цьому державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею також здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного Кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належної їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його права, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Тому, враховуючи, що внаслідок допущених помилок в технічній документації та в Державному акті на право власності на землю помилки, позивач як власник даної земельної ділянки позбавлений можливості використовувати надане йому законом право на належну йому на праві власності на землю, і внесення виправлень до державних актів законом не передбачено, суд дійшов висновку, що Державний акт на право приватної власності на землю, виданий на імя позивача, не відповідає вимогам закону і його слід визнати недійсним та скасувати. Крім того, слід визнати недійсними рішення виконкому Сеньківської сільської ради № 204 від 05.08.2004 року Про затвердження технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на землю громадянам /згідно списку, що додається/, визнати недійсним рішення виконкому Сеньківської сільської ради № 203 від 05.08.2004 року Про затвердження технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на землю громадянам / згідно списку, щ додається/, зобовязати Сеньківську сільську раду виконати рішення виконкому сільради № 154 від 10.07.1996 року Про передачу земельної ділянки у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення індивідуального підсобного господарства [PERSON]. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, та документально підтверджені відповідним договором витрати повязані з отриманням позивачем правової допомоги у сумі 1000 грн. 00 коп.(а.с.21-22). На підставі викладеного,

Outcome: approved