Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду з зазначеним позовом в якому вказав, що 25 липня 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розміщеного по вул. Гагаріна, 246 в м. Кілія Кілійського району Одеської області, в якому було обумовлено умови стосовно ціни договору, порядку підготовки оформлення документації на будинок та документального підтвердження переходу права власності покупцю. На підтвердження укладення договору позивачем було виплачено відповідачу обумовлену вартість будинку у розмірі 24 тисячі гривень. Після укладення вищезазначеного правочину позивач фактично користується придбаним будинком. Однак, відповідач, передавши йому технічну документацію та правовстановлюючі документи на будинок, на даний час ухиляється від нотаріального посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу, в звязку з чим позивач просив суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок. На призначену дату розгляду справи позивачем було надано заяву, відповідно до якої він підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач, [PERSON] на розгляд справи за викликом суду не прибув, направив до суду письмову заяву, відповідно до якої визнає позовні вимоги та просить розглянути справу без його участі. В звязку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності сторін згідно поданих ним заяв, на підставі положень ст. 197 ЦПК України фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм не здійснювалось. Дослідивши позовну заяву та заяву відповідача, докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] є власником житлового будинку № 246, розміщеного по вул. Гагаріна в м. Кілія Кілійського району Одеської області, про що КП «Кілійське РБТІ та РОН»проведено реєстрацію права власності за реєстраційним № 30806912. Відповідно до технічного паспорту, складеного КП «Кілійське РБТІ та РОН», вказаний житловий будинок в цілому складається з: житлового будинку літ. А; кухні літ. Б; сараю літ. В; кухні літ. Г; сараю літ. Д; сараю літ. Е; сараю літ. Ж; надвірних споруд - № 1-3. Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 25.07.2012 року, [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок № 246, розміщений по вул. Гагаріна в м. Кілія Кілійського району Одеської області, за 24 тисячі гривень, які продавцем було отримано від покупця після підписання договору, що підтверджується відповідною розпискою. Згідно п. 6.1.3 Договору сторони зобовязались нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу. 25.07.2012 року між сторонами договору було складено акт прийому-передачі будинку, який підтверджує факт передачі відповідачем будинку у володіння та користування позивачу. При вирішенні позову судом враховано відповідні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 655 за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги доводи позивача та заяву відповідача, який не заперечував проти факту виконання укладеного з позивачем договору та проти позову в цілому, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки між сторонами відбулось часткове виконання укладеного між ними договору та його повне виконання неможливе з причин, що не залежать від позивача в звязку з ухиленням відповідача від його нотаріального посвідчення, на підставі чого позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а права позивача захисту згідно ст. 16 ЦК України.

Outcome: approved