overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-07 00:00:00

В серпні 2012 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 07 серпня 1983 року вона з відповідачем зареєструвала укладення шлюбу у Ценівській сільській раді Козівського району Тернопільської області, актовий запис № 14. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей, які вже повнолітні. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони більше дев'яти років проживають окремо і не підтримують шлюбних відносин. Їхній шлюб фактично розпався і існує лише формально. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони уклали шлюб 07 серпня 1983 року у Ценівській сільській раді Козівського району Тернопільської області. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони більше дев'яти років проживають окремо і не підтримують шлюбних відносин, їхня сім'я існує лише формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Позивач не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розлученні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-07 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 20.09.2008 р. зареєструвала шлюб із відповідачем, та від цього шлюбу у них народився син -[PERSON], [INFO] Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26.04.2011 р. шлюб було розірвано. Зауважує, що відповідач з жовтня 2010 р. разом з нею та сином не проживає, не допомагає, не цікавиться життям дитини та не бере участі у вихованні спільної дитини. Зазначає, що 10.04.2012 р. відповідач надав нотаріально засвідчену заяву про те, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав щодо свого сина -[PERSON], [INFO] Позивач зауважує, що звернулася до Служби у справах дітей Ірпінської міської ради Київської області з питанням щодо надання висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина, і згідно висновку Органу опіки та піклування, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради №116/15 від 12.06.2012 р. орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO] Також зазначає, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків відносно своєї дитини, не приймає участі у її вихованні та розвитку. Тому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина -[PERSON], [INFO], та стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заявниця в судове засідання з'явилася, підтвердила обставини викладені у заяві, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Прокурор в судове засідання з'явився, не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Представник органу опіки та піклування в судове засідання з'явився, підтвердив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO], не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що між нею та [PERSON] шлюб було укладено шлюб 10 лютого 2007 року та зареєстровано в Добрянській сільській раді Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 7. Причиною розпаду сім’ї стало те, що між ними з відповідачем виникали різні безпідставні сварки та непорозуміння. В зв'язку з чим з січня 2012 року разом не проживають та не ведуть спільного сімейного господарства. Вважає, що шлюб носить тільки формальний характер. Примирення вважає не можливим. Просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак надіслала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, у зв'язку з її виїздом за межі України. Позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 10 лютого 2007 року у Добрянській сільській раді Тячівського району Закарпатської області, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 7 (а.с.3). Спільне сімейне життя між сторонами не склалося та вони вже тривалий час проживають окремо, так як втратили відчуття поваги та довіри одне до одного. Наведене свідчить, що сім'я сторін розпалася, а формальне існування цього шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивача, та, беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, стало неможливим, то шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-07 00:00:00

31.07.2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 11466 грн. 01 коп. та судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп.. У судове засідання позивач не зявився, надіслав заяву у якій просить розглядати справу без його представника, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, заяв про розгляд справи у її відсутності не надійшло. Позивач у своїй заяві також не заперечував щодо проведення судового засідання без участі відповідача з постановленням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, встановив наступне. 06.05.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 001-05006-060508 (а.с. 5-7) (далі Кредитний договір), згідно якого позивач надає відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку у сумі 3000 грн.. У свою чергу відповідач [PERSON] згідно даного договору прийняла на себе зобовязання сплачувати кредитні кошти, відсотки та комісію за користування кредитними коштами у розмірі 29,9% річних та за обслуговування кредитного ліміту по 2,99% кожного місяця. Позивач виконав свої зобовязання за Кредитним договором належним чином, відповідач [PERSON] кредитні кошти 3000 грн. отримала. Однак, в порушення вимог Кредитного договору [PERSON] неналежно виконала свої зобовязання по ньому, своєчасно не повернула кредитні кошти та не сплатила відсотки за користування кредитними коштами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Як вже було зазначено, у встановлений договором та законом термін, відповідач взяті на себе зобовязання не виконала, заходів направлених на погашення кредиту прийняла не в повній мірі. Таким чином, безпідставне невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Отже, заявлені Банком вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також наявні підстави згідно ст. 88 ЦПК України для стягнення із відповідача понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-07 00:00:00

31.07.2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 3635 грн. 47 коп. та судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп.. У судове засідання позивач не зявився, надіслав заяву у якій просить розглядати справу без його представника, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала. Просила відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, встановив наступне. 23.11.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 003-05059-231107 (а.с. 5-6) (далі Кредитний договір), згідно якого позивач надає відповідачу кредит шляхом відкриття карткового рахунку у національній валюті гривні, випускає та надає платіжну картку а також пін код до картки, здійснює обслуговування на умовах викладених Тарифному пакеті, що міститься в Дадатку № 1 до Договору. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн.. Відповідно до п. 1.2. Тарифів на обслуговування картки, плата за обслуговування карткового рахунку становить 1,99 % від суми використаних кредитних коштів, що місячно (а.с. 7). У свою чергу відповідач [PERSON] згідно даного договору прийняла на себе зобовязання сплачувати кредитні кошти, відсотки та комісію за користування кредитними коштами. Позивач виконав свої зобовязання за Кредитним договором належним чином, відповідач [PERSON] кредитні кошти 3000 грн. отримала. Однак, в порушення вимог Кредитного договору [PERSON] неналежно виконала свої зобовязання по ньому, своєчасно не повернула кредитні кошти та не сплатила відсотки за користування кредитними коштами. Із пояснень відповідача та досліджених матеріалів випливає, що не сплачувались кошти за обслуговування кредитного рахунку, що передбачено п. 1.2 Тарифів на обслуговування платіжних карток (а.с. 7). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Як вже було зазначено, у встановлений договором та законом термін, відповідач взяті на себе зобовязання не виконала, заходів направлених на погашення кредиту прийняла не в повній мірі. Таким чином, безпідставне невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Отже, заявлені Банком вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також наявні підстави згідно ст. 88 ЦПК України для стягнення із відповідача понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 20.11.2004 року виконавчим комітетом городницької селищної ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 30. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання. Крім того, фактично не проживають як сімя з 2008 року. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надійшла письмова заява про розгляд спавши без її участі, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, в звязку з тим, що 19.04.2010 року Києво-Святошинським судом був засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України на 7 років позбавлення волі. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.11.2004 року виконавчим комітетом городницької селищної ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони разом не проживають з 2008 року, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказує, що відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON], 20. 06. [INFO] .Шлюб з відповідачем розірвано понад два з половиною роки і з того часу відповідач не виконує своїх обовязків по вихованню та утриманню сина. Відповідач проживає окремо та сина взагалі не відвідує, не цікавиться його здоровям, фізичним та розумовим розвитком, не спілкується з сином. В зв'язку з наведеним позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав щодо сина. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, обґрунтувавши вищенаведеними обставинами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судовому засіданні позов визнав, так як він дійсно проживає окремо, має іншу сім»ю не має часу на спілкування з сином і це не відповідає його інтересам. Вислухавши пояснення учасників розгляду справи, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], 20. 06. [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження . Із пояснень сторін видно, що вони проживають окремо, кожен з них має іншу сім»ю.Відповідач не відвідує і не намагається відвідувати сина. Позивачка не зверталась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, але і в добровільному порядку він не надає коштів на утримання дитини, не знає його проблем. У своїх поясненнях голова Малоп»ятигірської сільської ради підтвердив обставини, викладені позивачкою, пояснивши, що добре знає сім»ю позивачки, з якою проживає дитина. У сім»ї створені належні умови для проживання та виховання дитини , участі в якому відповідач не приймає. Згідно письмового висновку органу опіки та піклування Малоп»ятигірської сільської ради. наданого суду, є доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON]. Даний висновок підтримала також прокурор та представник служби в справах дітей Андрушівської райдержадміністрації, вважаючи, що це відповідає інтересам дитини. З врахуванням наведеного суд прийшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню сина, а тому вважає за доцільне позбавити його батьківських прав .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-07 00:00:00

\~ Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них є повнолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому 26.09.2006 року шлюб було розірвано. Син навчається на 4 курсі, відповідач не виконує свої обовязки по догляду, піклуванню, вихованню та на матеріальне утримання сина. Витрати у звязку з навчанням сина складають значні суми, тому їй важко нести їх самотужки. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона просить стягнути з нього аліменти на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від всіх різновидів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дати подання позовної заяви до закінчення сином навчання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задоволити повністю. Відповідач в судовому засіданні проти позивних вимог не заперечував, погодився сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного: З довідки Національного університету "Львівська політехніка" № 178 від 20.09.2012 року, що син є студентом даного університету, навчається в інституті ЕСК, денної форми навчання і закінчує навчання у червні 2013 року. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст.182 СК України є стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачка здійснює догляд за сином, який навчається в університеті, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надати таку допомогу, його матеріальне становище дозволяє платити аліменти на утримання сина на період його навчання і до досягнення ним 23 років. Вказане відповідач підтвердив в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка ніде не працює, у звязку з доглядом за дитиною. Одній їй важко утримувати дитину та себе, відповідач нічим не допомагає та матеріально її не утримує, вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач сам матеріально забезпечений, працює газосварщиком на газовому господарстві. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх його доходів щомісяця, до досягнення сином трирічного віку. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач заявлені позовні вимоги визнав повністю, про що надав відповідну заяву, просив справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, та згідно ст.ст. 80, 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти одному з подружжя присуджуються, зокрема, у частці від заробітку другого з подружжя, розмір якої визначає суд. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача ), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-07 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач свої вимоги мотивує тим, що згідно договору добровільного страхування від 20.08.2009 року [PERSON] застрахувала транспортний засіб марки «ЗАЗ Деу», реєстраційний номер ВМ 4172АЕ від страхових ризиків: «ДТП», «ПДТО», «ІВП», «Викрадення». 7.12.2009 року відбулась дорожньо-транспортна пригода учасниками якої були [PERSON] та [PERSON], в наслідок чого позивач виплатив власнику транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі 2947,72 грн., в звязку з чим просить стягнути в регресному порядку з відповідача суму страхових виплат та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити за необґрунтованістю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.08.2009р. між [PERSON] та ПрАТ «УПСК»було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (а.с11). 07.12.2009 року відбулось зіткнення транспортних засобів «ЗАЗ Деу» під керуванням [PERSON] та «ГАЗ 2705 ПЕ-12» під керуванням [PERSON] (а.с.36), постановою суду відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КПаП України та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу (а.с.37). В наслідок настання страхового випадку [PERSON] було виплачено страхове відшкодування (а.с. 7). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування»від 7.03.1996 року: «До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги , яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування , має до особи, відповідальної за заподіяний збиток». Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України «До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних виплат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки». Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України: «Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом», а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2947,72 грн. в порядку регресу за завдану майнову шкоду та судові витрати згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved