Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-09 00:00:00

[PERSON], яка є власником домоволодіння № 119 по вул. Велика Морська в м. Маріуполі, звернулася до суду з позовом до [PERSON], який є власником суміжного домоволодіння №119-а, про захист права власності та усунення перешкод у користуванні домоволодінням шляхом зобов’язання відповідача змінити ухил крівлі сараю під літ. «В»у напрямок належній йому земельній ділянки. В заяві вказала, що є власником земельної ділянки, де розташоване належне їй домоволодіння. На суміжній земельній ділянці, що належить відповідачу, знаходиться сарай, довжиною 13 метрів, продовж якого та її житлового будинку під літ. «Е-1»розташований прохід. Крівля даху сараю відповідача має ухил, що спрямовує опади у вигляді дощу та талу воду на зазначений прохід на території її земельної ділянки. З метою запобігання попадання стоків опадів вона була вимушена збудувати перекриття між стіною сараю та її домоволодінням, яке внаслідок стало перепоною для сонячного світла, однак відсутність належного водовідводу з даху сараю все одно призводить до стікання води з крівлі проміж перекриттям, що є причиною вогкості та негативно впливає на стан її здоров’я. Взимку вода заморожується у льодяні бурульки над проходом, що створює можливу небезпеку для її життя та здоров’я у випадку падіння. Відповідач на її вимогу змінити ухил даху для усунення попадання стоків відмовився, тому вона була вимушена звернутися за захистом до суду, оскільки інші засоби, в тому числі обладнання крівлі жолобом водовідводу, не забезпечать надійних умов для запобігання зливу. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги та обставини, викладені в заяві, підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник позивачки просив позов задовольнити, посилаючись на висновки будівельно-технічних експертиз, зроблені експертами [PERSON] та [PERSON], з яких вбачається, що вода з даху сараю відповідача, який знаходиться на відстані менше 1 метру від межі земельної ділянки позивачки, дійсно утрапляє на територію домоволодіння позивачки, що порушує норми ДБН та створює перешкоди у користуванні власністю. Крім того, в ході розгляду справи встановлено, що крівля сараю має продовження у вигляді самовільно збудованого навісу під літ. Г-1, який є одним цілим з сараєм та також створює відповідний ухил для затікання опадів, тому просив зобов’язати відповідача змінити ухил даху сараю літ. В-1 та навісу літ. Г-1., а також просив стягнути з відповідача понесені позивачкою судові витрати. Відповідач проти задоволення позову заперечував та пояснив, що одразу після звернення позивачки до суду він обладнав сарай спеціальним водовідводом, який повністю забезпечує стік опадів на територію його земельної ділянки. Перешкод у користуванні домоволодінням він позивачці не створює, та необхідності у перебудові даху сараю не має. Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність, оскільки позивачкою не надано доказів наявності певних перешкод та порушень ними її прав власності, не зазначено, у чому полягають порушення, та не конкретизовано, які саме необхідно провести будівельні роботи, та яким засобом змінити ухил даху. Крім того, будівлі на земельній ділянці позивачки продовж суміжної з відповідачем межі збудовані самовільно та з порушенням відстані у 1 метр. Відповідачем прийняти заходи для усунення перешкод, встановлений водовідвід, який повністю відповідає будівельно-технічним нормам та забезпечує попадання стоків з даху сараю на територію земельної ділянки відповідача. Оскільки опади є природним явищем, то передбачити їх кількість та повністю усунути можливість попадання на земельну ділянку позивачки є неможливим. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 39/50 частки домоволодіння №119 по вул. Велика Морська в м. Маріуполі на підставі договору дарування від 26.03.2008 року та земельної ділянки, де воно розташоване, загальною площею 0,0393 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 04.02.2010 року./а.с.7,8,9,100-103/ Відповідач [PERSON] є власником суміжної земельної ділянки, площею 0,0915 га, за адресою: м. Маріуполь, вул. Велика Морська, 119-а, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 19.05.2005 року, де розташоване належне йому домоволодіння, до складу якого входить сарай під літ. В-1 /а.с.25,26-27,28-33,35,112-115,171/ Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зі змісту ст. 391 ЦК України, випливає, що підставою для звернення власника з таким позовом є обставини, які підтверджують, що поведінка третьої особи створює перешкоди у здійсненні правомочностей, не пов’язаних з володінням, а відповідачем є особа, що своїм протиправним поводженням створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності. При цьому, усуненню підлягають порушення, що тривають і мають місце на момент звернення з позовом. Якщо ж перешкоди в користуванні чи в розпорядженні майном усунуті, то, відповідно, відсутні і підстави для звернення з позовом. Відповідно до наданого позивачкою акту від 12.10.2010 року, складеного комісією КСН «Селище Піщане», шляхом зовнішнього огляду території домоволодіння №119 по вул. В.Морській, встановлено, що ухил крівлі сараю, розташованого на суміжній земельній ділянці №119-а та належного відповідачу, має направлення в сторону земельної ділянки [PERSON]О./а.с.10/ З висновку будівельно-технічної експертизи від 14.05.2008 року, яка проведена експертом [PERSON] за ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25.12.2007 року в рамках розгляду іншої цивільної справи, вбачається, що відстань від будинку позивачки до сараю літ. В-1 [PERSON] складає 1,35 м. Ухил крівлі сараю літ. В-1 у домоволодінні №119-а по вул. В.Морській в м. Маріуполі направлений у сторону земельної ділянки №119 та утворює умови для стоку опадів на її територію, а існуючий жолоб для перенаправлення стоків не забезпечує відвід стоків на земельну ділянку відповідача. Відстань між будинками 119 та 119-а по вул. В.Морській в м. Маріуполі перекрита металевими листами, які перешкоджають попаданню вод, які б могли погіршувати технічний стан домоволодіння 119. При цьому експертом запропоновано два способи усунення умов стоків дощових вод шляхом обладнання належним чином водовідвідного жолобу або зміни ухилу крівлі сараю в бік земельної ділянки №119-а по вул. В.Морській в м. Маріуполі./а.с.19-21/ У висновку судової будівельно-технічної експертизи №149 від 18.12.2010 року, проведеної в ході розгляду даної цивільної справи, експертом [PERSON] зазначено, що стік води у вигляді опадів з даху сараю літ. В-1 у домоволодінні 119-а по вул. В.Морській в м. Маріуполі створює перешкоди у користуванні домоволодінням 119. Вода з даху попадає на територію земельної ділянки №119. На час огляду система водовідводу відсутня. Експертом запропоновані аналогічні варіанти технічного усунення зазначених перешкод./а.с.43-58/ Відповідно до висновків комплексної будівельно-технічної експертизи із залученням експерта з пізнаннями і правом проведення робіт в галузі геодезії від 16.08.2011 року, сарай під літ.В-1 знаходиться на земельній ділянці №119-а по вул. В.Морській в м. Маріуполі. Встановити, чи забезпечує наявна система водовідводу з сараю під літ. В-1 належний відвід стоків та на територію якої ділянки, не представилося можливим у зв’язку з відсутністю опадів на час огляду. З дослідницької частини висновку вбачається, що на час огляду сарай під літ. В-1 обладнаний системою водовідводу, та при направленому виливанні води на крівлю сараю, вона не попадає на земельну ділянку №119, а по системі стікає на територію земельної ділянки №119-а, однак встановити безспірно, чи забезпечує вона належний стік є неможливим з урахуванням особливостей розподілу опадів по поверхні крівлі та їх кількості, що зумовлено природними явищами. Крім того, зазначено, що розподіл опадів під час сильної зливи може ускладнюватися, зважаючи на близькість розташування крівель будівель та споруд на земельних ділянках №119 та №119-а. З наданої в додатку кадастрової зйомки земельних ділянок вбачається, що сарай під літ.В-1, що належить відповідачу, знаходиться на відстані меншої, ніж 1 метр від межі суміжної земельної ділянки №119 /а.с.123-125/ З інвентаризаційної справи на домоволодіння №119 та №119-а по вул. В.Морській в м. Маріуполі та довідок МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації»встановлено, що станом на 24.02.2012 рік на території земельної ділянки № 119 продовж стіни належного позивачці житлового будинку під літ. Е-1 та межі суміжної земельної ділянки №119-а між житловим будинком літ.Е-1 та сараєм В-1, розташованим на території земельної ділянки №119-а та належним на праві власності відповідачу, містяться самочинно збудовані навіси М-1 та П-1. Крім того, на території земельної ділянки №119-а відповідачем самочинно збудований навіс Г-1, який також розташований продовж межі з суміжної земельною ділянкою №119 на однієї лінії з сараєм під літ. В-1./а.с.169-174/ Отже, з наданих позивачкою доказів, а також висновків судових експертиз встановлено, що ухил крівлі сараю літ.В-1, що знаходиться на земельній ділянці відповідача, дійсно направлений у сторону земельної ділянки позивачки, що створює умови для стоку опадів на її територію. Однак, матеріалами справи не встановлені, а позивачкою в обґрунтування заявлених вимог не наведені обставини, які підтверджують, що попадання опадів на її земельну ділянку дійсно створює перешкоди та обмежує її у здійсненні права користування та розпорядження належним їй майном. Обставини, на які посилається [PERSON] в позові, мають загальний описовий характер та не конкретизують, які саме порушення завдані її правам, у чому полягають перешкоди та яким чином заважають в повній мірі користуватися власністю. На підтвердження зазначених обставин позивачкою не надано суду жодного доказу для встановлення наявності порушень, їх тривалості та наслідків. Навпаки, зі змісту заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні вбачається, що вона протягом всього часу користується земельною ділянкою як проходом продовж житлового будинку, з метою запобігання попадання опадів обладнала його самовільно збудованими навісами, які і стали перепоною для сонячного світла та призводять до накопичення та стікання води з крівлі сараю проміж перекриттям, а взимку – до утворення льодяних бурульок над проходом. Притаманність більш високого рівня вологості частині земельної ділянки, яка розташована продовж житлового будинку, внаслідок попадання опадів з даху сараю, а також його причинний зв'язок з хворобою, на яку позивачка страждала в період з 23.08.2010 року по 01.09.2010 року, згідно наданих нею медичних документів /а.с.22/ належними доказами також не підтверджено. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що сарай літ. В-1 прийнятий належним чином в експлуатацію та включений до складу домоволодіння № 119-а по вул. В.Морській з 1975 року. Також, позивачкою належним чином не обґрунтовані вимоги в частині способу, яким вона просить усунути перешкоди, необхідність саме у перебудові даху, з урахуванням того, що експертами запропонований менш складний та витратний спосіб, а також не визначений перелік та обсяг будівельних робіт, які необхідно провести для перебудови даху сараю, та чи можливе їх проведення за умови відповідності будівельним нормам та правилам. Більше того, з пояснень відповідача, зі змісту комплексної будівельно-технічної експертизи від 16.08.2011 року, а також наданої проектної документації /а.с. 81-86/ встановлено, що після звернення [PERSON] до суду з позовом та проведення по справі будівельно-технічної експертизи №149 від 18.12.2010 року, відповідачем в один із встановлених способів прийнято заходи щодо усунення попадання стоків опадів на земельну ділянку позивачки шляхом розробки проекту та обладнанням сараю відводом зливової води з крівлі відповідно до будівельних норм та правил. Ніяких доказів про наявність перешкод у користуванні позивачкою домоволодінням вже після їх усунення у такий спосіб суду не надано. Суд також не може не погодитись з думкою експерта щодо неможливості надати однозначний висновок про забезпечення водовідводом стоку всіх опадів лише на земельну ділянку відповідача, оскільки їх кількість та інтенсивність є виключно природним явищем, а тому взагалі усунення їх попадання на територію домоволодіння позивачки є неможливим. Таким чином, на час розгляду справи відповідачем усунуті обставини, що були підставою для звернення позивачки до суду з даним позовом. Враховуючи наведені обставини та вимоги діючого законодавства, а також приймаючи до уваги, що з боку відповідача протиправне поводження, що створювало б перешкоди та заважало нормальному здійсненню позивачкою права власності, не встановлено, суд не вбачає законних підстав для зобов’язання відповідача здійснити перебудову даху сараю, який належить йому на праві власності, що є непорушним та в рівній мірі забезпечується кожному власнику. Суд не розглядає, як підставу для задоволення позову доводи представника позивачки про порушення будівельних норм та правил щодо відстані розташування сараю відповідача відносно меж суміжної земельної ділянки, належної позивачці, оскільки в заяві як підстава для задоволення вимог ці обставини не зазначалися та були наведені після початку розгляду справи по суті та дослідження всіх доказів, що суперечить правилам, встановленим ч. 2 ст. 31 ЦПК України. Окрім того, розглядаючи справу у відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, в межах заявлених вимог, суд залишає без розгляду додаткові вимоги позивачки та її представника щодо зобов’язання відповідача усунути перешкоди у користуванні домоволодінням шляхом зміни ухилу самочинно збудованого на території його земельної ділянки навісу під літ. Г-1, оскільки в порушення ч. 2 ст. 31 ЦПК України зазначені позовні вимоги позивачкою заявлені після початку розгляду справи по суті, фактично змінюють предмет та підстави первісного позову, в обґрунтування яких наводяться нові обставини, що протягом розгляду справи судом не досліджувались та не перевірялись, а тому прийняттю до розгляду не підлягають. Прийшовши до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, у стягненні з відповідача на користь позивачки понесених нею судових витрат, також відмовляє. На підставі ст.ст. 319, 321,391 ЦК України,

Outcome: dismissed