overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк, далі Банк, звернулося до суду з позовом до [PERSON], далі Позичальникпро стягнення заборгованості, посилаючись на те, що в результаті неналежного виконання кредитного договору № IFRRX07970025 від 22.02.2007 року позичальник допустив заборгованість, яку Банк просить стягнути на його користь в загальному розмірі 22834.35 грн. Розмір заборгованості складається з наступного: - 2072.40 грн. заборгованість за кредитом; - 8541.17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1193.76 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 9463.48 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; - 500.00 грн. штраф (фіксована частина; - 1063.54 грн. - штраф (процентна складова). Представник Банку в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач, який за даними адресно-довідкового бюро Балтського району, проживає за адресою, зазначеною позивачем, на виклик суду не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений завчасно та встановлений законом спосіб, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою Укрпошти про те, що відповідач за вказаною адресою не проживає. Зазначена обставина дає суду підстави, за умовами ст. 74 ЦПК України, визнати судовий виклик таким, що вручений відповідачу належним чином, та розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Дослідивши наявні в матеріалах докази суд встановив наступні обставини та правовідношення, а також дійшов висновку про можливість часткового задоволення позову з наступних мотивів. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 лютого 2007 року між ПАТ КБ Приватбанкта Позичальником було укладено кредитний договір № IFRRX07970025, за яким Позичальник отримав кредит в сумі 2072.40 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.02.2009 року. Позичальник зобовязувався повернути суму кредиту, відсотків відповідно до Заяви та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, однак жодного платежу не вчинив у звязку з чим виникла заборгованість, розмір якої складається з наступного : - 2072.40 грн. заборгованість за кредитом; - 8541.17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1193.76 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 9463.48 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; - 500.00 грн. штраф (фіксована частина; - 1063.54 грн. - штраф (процентна складова). Вирішуючи спірне питання суд виходить з того, що за умовами ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства в строк передбачений зобовязанням. Приймаючи рішення про стягнення сум за кредитним договором, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, укладену між ним та відповідачем, дійсною, такою, що відбулася, та визнати за ним право власності на вище вказаний житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці площею 6000 м. кв. по вулиці Миру,29 в с. Чернече Балтського району Одеської області, стверджуючи, що 08.04.2012 року він уклав з відповідачем угоду купівлі-продажу вище вказаного житлового будинку і сплатив відповідачу гроші у сумі 20000 грн., про що складена відповідна розписка, а відповідач передала йому правовстановлюючі документи, технічний паспорт на будинок, сам житловий будинок з господарськими будівлями, але оформити належним чином угоду купівлі-продажу у нотаріальній конторі неможливо по причині того, що у відповідача відсутній державний акт на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок. Вказана обставина позбавила позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном. З цього приводу позивач змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Відповідач до судового засідання не зявилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 09.10.2009 року, належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці площею 6000 м. кв. по вулиці Миру,29 в с. Чернече Балтського району Одеської області, який відповідач продала позивачу, що угода купівлі-продажу житлового будинку відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивач виконав всі умови угоди, сплатив за придбаний будинок грошові кошти, предметом угоди купівлі-продажу є нерухоме майно, а не земельна ділянка, що згідно ст.ст.210,640 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом, такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації, перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом, але на сьогоднішній день закону, який визначає вище вказаний перелік немає, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції, що за таких обставин у відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України суд може визнати такий договір дійсним і у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається, що позивач є добросовісним набувачем і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

19 листопада 2008 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 825. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. У квітні 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що спільне сімейне життя у нього з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. Досить часто між ними виникали сварки. Шлюбних стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. На даний час [PERSON] проживає з іншим чоловіком, у звязку з чим він вирішив розірвати шлюб. Спільне майно ними поділено добровільно. Просив розірвати шлюб між ним і [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, а також фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27 лютого 2005 р. він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], 2005 р. н. Спільне життя не склалося, вони не зійшлися характерами, а тому просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся з письмовою заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність, на примирення не згідний. Відповідач в судове засідання не з'явилася, звернулася з письмовою заявою, в якій позов визнала і просила справу розглянути у її відсутність. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сімя подружжя розпалась, її зберегти неможливо, а тому шлюб між ними потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений 5.11.1983 р.. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Вимоги обґрунтувала тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відношення до сімейних обовязків. У стосунках відсутні взаємоповага, розуміння, підтримка та любов, постійно виникають конфлікти та сварки. Відповідач зловживає спиртним, не приносить додому гроші, виправлятися не бажає. Сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Строк для примирення позитивних результатів не дав. Відповідач до суду не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе на підставі наявних у справі доказів постановити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 5.11.1983 р., про що свідчить копія свідоцтва. Неповнолітніх дітей не мають. Сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Відповідач зловживає спиртним, не забезпечує сімю матеріально. Строк для примирення позитивних результатів не дав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати позивач просить покласти на нього. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

У червні 2012 року [PERSON] звернулася до суду із даною заявою, в якій просить визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Короленка, 17. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що власником даного будинку був [PERSON], який помер 06.08.1979 року. З дозволу дочки померлого [PERSON] та на підставі листа Виконкому Броварської міської ради народних депутатів від 31.05.1982 року за № 2-17/1534 вона з жовтня 1981 року постійно проживає в будинку за зазначеною адресою як наймач. Позивач за власні кошти відбудувала будинок, який прийнятий в експлуатацію згідно [PERSON] державного прийняття в експлуатацію індивідуального домоволодіяння від 09.12.1988 року, затвердженого рішенням виконкому Броварської міської ради народних депутатів від 20.12.1988 року. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.07.1989 року [PERSON] відмовлено в задоволенні позову про виселення [PERSON] та визнано недійсним свідоцтво про право на спадковий будинок № 17 по вул. Короленка у м. Бровари, виданого Броварською міською державною нотаріальною конторою на імя [PERSON] Позивач понад 30 років проживає, добросовісно володіє і продовжує відкрито, безперервно володіти даним будинком, але власником будинку рахується [PERSON], тому змушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності за набувальною давністю. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та надала аналогічні пояснення. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що факти, викладені в позовній заяві та в поясненнях представника позивача підтверджуються рішенням Броварського міського суду Київської області від 11.07.1989 року, яке набрало законної сили, тому доказуванню не підлягають. Факт того, що [PERSON] проживає та господарює з 1981 року в будинку № 17 по вулиці Короленка в м.Бровари підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власноті на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує прав чи свобод інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін,на що може бути витрачений значний час,суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 25 червня 2012 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 29 грудня 1998 року у Бурштинській міській раді Галицького району, актовий запис № 92. В шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Відповідач вживає спиртні напої, застосовував до неї фізичну силу, в результаті чого остання зверталась в Галицький РВ УМВС із письмовою заявою. їм надавалося два місяці на примирення, однак примирення між ними не відбулось. Позивачка прийшла до висновку, що міцної сімї вони не створили, сімя їхня розпалась остаточно, миритись з відповідачем не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] просить залишити проживати з нею. Також просить суд залишити за нею шлюбне прізвище-Перепічка. Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач також подав суду письмову заяву в якій вказує про те, що позов позивачки визнає, справу просить розглядати у його відсутності. В звязку з вищевикладеним справа розглядається з урахуванням положень ст. 197 ЦПК України. Дослідивши представлені доводи позивачки та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони міцної сімї не створили. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу і призвело до розпаду їхньої сімї. Проживати й далі спільно з відповідачем позивачка не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Вказані обставини підтвердили сторони в письмовій заяві. Суд приходить до висновку, що сімя розпалася і зберегти її можливості немає. На підставі ст.ст. 104, 105, 110. 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у встановленому законом порядку на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.03.2009 року. За період спільного життя у них народилася донька [PERSON], яка проживає з позивачкою, вона зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, донька знаходиться на її повному утриманні. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи мається відповідне поштове повідомлення про вручення судової повістки; причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав; розмір аліментів, які позивачка бажає отримати не оспорював. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], таке вбачається зі Свідоцтва про народження серія 1-ВЛ № 294401, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції 06.10.2004 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Згідно ж ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обовязку. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. Врахувавши стан здоровя та матеріальне становище дитини, відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення [PERSON] до суду із зазначеним позовом до досягнення дитиною повноліття. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, суд на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів, позивачка проти такого вирішення справи не заперечувала. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить розірвати їх шлюб. Заявлені вимоги мотивує тим, що вони люди різних характерів та поглядів на життя, не підтримують подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, вважає, що їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сімї стали неможливими, а тому просить його розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилась, проте, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій просить задовольнити її вимоги з викладених у заяві мотивів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд розглядає справу у його відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2002 року, про що свідчить свідоцтво про одруження серії 1-ИД № 065383, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1221. Від даного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. Проаналізувавши докази в їх сукупності, фактичні взаємини, які склалися між подружжям та причини звернення позову, суд прийшов до висновку, що подальше збереження сімї суперечитиме інтересам сторін. Отже, шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись що на протязі часу подружнього життя не змогли утворити міцної сімї. Відповідач не рахується з поглядами позивача, не поважає її як дружину, не приділяє належної уваги сімї, наносить, також існує відмінність поглядів на різні життєві ситуації, що привело до повного розладу в сімї. Сімя фактично розпалася, а тому перспектив на нормальне подальше спільне проживання з відповідачем, позивач не бачить. Миритися позивач не бажає, посилаючись на вказані обставини просить розірвати шлюб.Від шлюбу є двоє дітей: [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] Відповідач добровільно не надає кошти на утримання дітей, не бере участі у вихованні та забезпеченні неповнолітніх дітей. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 450 гривень на дитину щомісячно і до їх повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив що не в змозі виплачувати аліменти, а сімю утримує як може. Проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення мотивуючи це наступним. Сторони 02.03.2000 р. в Ушковичівській сільській раді Перемишлянського району Львівської області,уклали шлюб між собою,актовий запис за № 1. Від даного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] На протязі спільного подружнього життя між сторонами часто виникали непорозуміння через несумісності поглядів на життєві ситуації. Відповідач неналежно ставилася до позивача, як до дружини, наносить образи. Це привело до того, що сімя фактично розпалася. Відновлювати спільне проживання позивач не бажає, оскільки це суперечить її інтересам і інтересам дитини. Відповідач позов не визнає та бажає помиритися із відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище як дітей так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення, а тому вважає що аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі, яка відповідно до закону підлягатиме індексації. Вислухавши доводи позивача та відповідача,проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Від так, не вбачає за доцільне надання сторонам строку на примирення. Спору про поділ спільно нажитого майна немає, діти залишаються проживати з позивачкою. А тому, суд,

Outcome: approved