Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-21 00:00:00

18.09.2013 р. позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що 12 лютого 2013 року [PERSON] звернувся до відповідача від імені обох позивачів із письмовою пропозицією про припинення договорів оренди землі шляхом їх розірвання за взаємною згодою сторін у зв'язку із закінченням строку, на який вони були укладені, як це передбачено п. 38 Договору та ст. 31 ЗУ «Про оренду землі». Позивачі отримали листи за вих. № 107 та № 108 від 25.07.2013р., згідно яких «ССТ «Краяни» не має бажання добровільно достроково розривати укладені договори землі». В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили їх задовольнити, надавши пояснення аналогічно викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідачів проти позову заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог так, укладення договору оренди відбулися у відповідності із чинним законодавством України. Представник третьої особи відділу Держемагенства у Полтавському районі в судовому засіданні поклався на розсуд суд при винесенні рішення по суті. Від третьої особи: Полтавського районного управління юстиції в Полтавської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, при вирішення справи по суті поклались на розсуд суд. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивачі, [PERSON] та [PERSON], відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 021298 та Державного акту на право приватної власності на землю серії II - ПЛ № 035838 є власниками земельних ділянок площами відповідно 3,65 га та 2,92 га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. [PERSON] 24 квітня 2008 року уклав договір оренди земельної ділянки з ССТ «Краяни» строком на 5 (п'ять) років. Даний договір був зареєстрований у Полтавському реєстраційному кущовому офісі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 24.04.2008 року за № 040854600013. [PERSON] 06 червня 2008 року уклав договір оренди земельної ділянки з ССТ «Краяни» строком на 5 (п'ять) років. Даний договір буд зареєстрований у Полтавському реєстраційному кущовому офісі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 06.06.2008 року за № 040854600084. [PERSON] 12 лютого 2013 року звернувся до відповідача від імені обох позивачів із письмовою пропозицією про припинення договорів оренди землі шляхом їх розірвання за взаємною згодою сторін у зв'язку із закінченням строку, на який вони були укладені. У липні 2013 року на адресу позивачів надійшли листи за вих. № 107 та № 108 від 25.07.2013р., згідно яких «ССТ «Краяни» не має бажання добровільно достроково розривати укладені договори землі». У відповідності до статті 35 Закону України «Про оренду землі», спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на момент укладення та реєстрації Договорів), відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі», строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін. У відділі Держкомзему у Полтавському районі 30.07.2012 року зареєстровано зміни та доповнення до договору оренди від 24.04.2008 року, без зазначення дати, між [PERSON] та ССТ «Краяни». У відділі Держкомзему у Полтавському районі 30.07.2012 року зареєстровано зміни та доповнення до договору оренди від 06.06.2008 року, без зазначення дати, між [PERSON] та ССТ «Краяни». Згідно висновку експерта № 155 від 12.02.2014р., встановлено, що - підпис у графі «Підпис сторін», з лівого боку на документі: «Зміни та доповнення до договору оренди землі від 24.04.2008р. № 040854600013 (без дати)» виконаний не гр. [PERSON], а іншою особою; - підпис у графі «Підписи сторін», з лівого боку на документі: «Зміни та доповнення до договору оренди землі від 24.04.2008р. №040854600013 (без дати)», ймовірно виконаний гр.. [PERSON]; - підпис у графі «Підписи сторін», з лівого боку на документі: «Зміни та доповнення до договору оренди землі від 24.04.2008р. №040854600084 (без дати)» виконаний не гр.. [PERSON], а іншою особою (а.с.66-76). Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 4 статті 207 ЦК України встановлено, що якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Враховуючи викладене суд вважає, що за даних обставин, так як порушено вимоги ст. ст. 207, 215 ЦПК України, а саме, що за [PERSON], підписався [PERSON], без її згоди та не маючи на це ніяких правових підстав, самі особисто не підписував в своїх змінах та доповненнях, згідно висновку експерта, окрім цього, при укладені договорів не додержана форма правочину, не зазначено дату, місяць та рік укладення договору, позовні вимоги в частині про визнати недійсним зміни та доповнення до договорів оренди землі (без дати), та скасування їх державну реєстрацію є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсними договорів укладених 24 квітня 2008 року та 06 червня 2008 року між сторонами задоволенню не підлягають, як заявлені безпідставно, так як останні вже виконані і по ним закінчився їх строк виконання, окрім цього вони укладені у відповідну дату, місяць і рік, підписані сторонамиі і відповідно чинного законодавства зареєстровані про, що ніхто не заперечив і визнав даний факт Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі вкладеного та

Outcome: partial