Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-03 00:00:00

02.03.2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Запорізького державного підприємства „Кремнійполімер про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. В позовній заяві [PERSON] вказує, що на підставі наказу № 35 від 09.04.2010 року він був прийнятий на роботу до відповідача в службу охорони на посаду охоронця 3 розряду. На підставі наказу № 350 від 25.11.2010 року про припинення трудового договору позивача було звільнено. Між тим при звільнені відповідачем не було виплачену позивачу заробітну плату, тому станом на 31.01.2011 року заборгованість із заробітної плати складає 3927 грн. 72 коп. Незважаючи на неодноразові звернення до відповідача, останнім зазначена заборгованість на день звернення позивача до суду йому не виплачена, свою відмову у виплаті належних позивачу сум відповідач пояснює відсутністю коштів. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 3927 грн. 72 коп. заборонності із заробітної плати, а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 15025 грн. 92 коп. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив. За змістом ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст. 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів. У звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно із ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За ст. 117 КЗпП України відповідальність за затримку розрахунку при звільненні настає при наявності у цьому вини роботодавця. Судом встановлено, що з 09.04.2010 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з Запорізьким державним підприємством „Кремнійполімер (а.с. 6). На підставі наказу № 350 від 25.11.2010 року про припинення трудового договору позивача було звільнено з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 7). Згідно довідки від 24.02.2011 року, виданої відповідачем, заборгованість із заробітної плати станом на 31.01.2011 року складає 3927 грн. 72 коп. (а.с. 8). Таким чином, при звільненні позивачу не було виплачено заборгованість із заробітної плати і на час розгляду справи не сплачена сума становить 3927 грн. 72 коп. Відповідно до ст.47,116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Між сторонами не має спору щодо розміру належних позивачу виплат при звільненні з роботи. Згідно довідки відповідача № 331 середня заробітна плата [PERSON] на підприємстві складала 1155 грн. 84 коп. (а.с. 9). Час затримки розрахунку на момент подачі позову складає 13 місяців. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку складає 15025,92 грн. (1155,84 грн. х 13 місяців = 15025,92 грн.). Таким чином, з відповідача на користь [PERSON] має бути стягнуто заборгованість із виплати заробітної плати в сумі 3927 грн.72 коп. та середній заробіток за 13 місяців затримки розрахунку в сумі 15025 грн. 92 коп., а всього 18953 грн. 53 коп. Відповідачем під час розгляду справи не оспорювалась загальна сума заборгованості перед позивачем і обовязок щодо сплати вказаної суми, заперечень проти наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не надано. За таких обставин, наданий позивачем розрахунок суми заборгованості з виплати заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку приймається судом до уваги при вирішенні позовних вимог [PERSON], а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved