Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-22 00:00:00

Запорізький національний технічний університет в особі структурного підрозділу Токмацький механічний технікум ЗНТУ звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 81349,68 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 05.07.2004 року по 01.02.2011 року відповідач [PERSON] працював на посаді директора Токмацького механічного технікуму ЗНТУ. Згідно п. 4.3 Положення про Токмацький механічний технікум Запорізького національного технічного університету, безпосереднє управління діяльністю технікуму здійснює директор, який призначається на посаду ректором Запорізького національного технічного університету на підставі конкурсу у відповідності до ст. 39 ЗУ «Про вищу освіту» та звільняється з посади ректором Запорізького національного технічного університету. Ректор ЗНТУ укладає з директором технікуму контракт, в якому визначаються строк найму, права, обовязки та відповідальність, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення з посади, інші умови найму. Відповідно до п. п. 4.4. Положення директор технікуму зобовязаний діяти в інтересах ЗНТУ, добросовісно, не перевищувати своїх повноважень. Ректор ЗНТУ делегує директору повноваження одним з яких є прийняття на роботу та звільнення з роботи працівників. 16.02.2009 року відповідно до наказу директора Токмацького механічного технікуму [PERSON] бухгалтерів [PERSON] та [PERSON] було звільнено за виявлену невідповідність займаній посаді на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Однак, 08.02.2011 р. рішенням Токмацького районного суду було зобовязано Токмацький механічний технікум ЗНТУ змінити формулювання причини звільнення «за власним бажанням по догляду за дитиною до досягнення нею 14 річного віку» та дату звільнення «з 09 лютого 2009 року» в трудовій книжці [PERSON] та стягнуто з Токмацького механічного технікуму ЗНТУ на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 23859,37 грн.; зобовязано Токмацький механічний технікум ЗНТУ змінити формулювання причини звільнення «за власним бажанням по догляду за дитиною до досягнення нею 14 річного віку» та дату звільнення «з 09 лютого 2009 року» в трудовій книжці [PERSON] та стягнуто з Токмацького механічного технікуму ЗНТУ на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 24533,93 грн. На виконання вказаних рішень суду Токмацький механічний технікум ЗНТУ перерахував колишньому працівникові технікуму [PERSON] грошові кошти у сумі 40102,96 грн. в рахунок стягнутого судом середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 17.02.2009 року по 31.03.2010 рік з урахуванням обовязкових відрахувань з податків та зборів на соціальне страхування, а саме: 23859,37 грн. основна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу; 16243,59 грн. відрахування по фондах; [PERSON] грошові кошти у сумі 41246,72 грн. в рахунок стягнутого судом середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 17.02.2009 року по 31.03.2010 рік з урахуванням обовязкових відрахувань з податків та зборів на соціальне страхування, а саме: 24533,93 грн. основна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу; 16712,79 грн. відрахування по фондах. Відповідач, як директор технікуму на той період часу, винен в незаконному звільненні [PERSON] та [PERSON] з посади бухгалтерів технікуму. Токмацький механічний технікум ЗНТ повністю оплатив незаконно звільненим працівникам середній заробіток за час вимушеного прогулу, у звязку з чим відповідач зобовязаний повністю відшкодувати шкоду, заподіяну Токмацькому механічному технікуму ЗНТУ, у звязку з оплатою працівникам часу вимушеного прогулу, в порядку регресу. В судовому засіданні представник позивача, який дії на підставі довіреності позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позові, просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], який дії на підставі Договору про надання правової допомоги у цивільній справі б/н від 07.02.2012 р., в судовому засіданні позов не визнав, не погодившись з сумами які були виплачені [PERSON] та [PERSON] та з сумами відрахувань. Сідок [PERSON] в.о. головного бухгалтера Токмацького механічного технікуму в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] були виплачені кошти за рішенням суду на загальну суму 81349,68 грн. у звязку з їх незаконним звільненням. Заслухавши пояснення представників сторін, свідка, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, з 05.07.2004 року по 05.07.2009 року відповідач [PERSON] працював на посаді директора Токмацького механічного технікуму ЗНТУ, з 06.07.2009 р. призначений виконуючим обовязки директора Токмацького механічного технікуму ЗНТУ до призначення директором технікуму за результатами конкурсу, що підтверджується витягом з наказу №87-К від 02.07.2004 року, наказом № 257 від 02.07.2009 року (а.с.7). 05.07.2004 р. Запорізькій державний технічний університет в особі ректора [PERSON] з однієї сторони та громадянина [PERSON] з другої сторони уклали Контракт № 61 про наступне: [PERSON] призначається на посаду директора Токмацького механічного технікуму Запорізького національного технічного університету (ТМТ ЗНТУ) на строк з 05.07.2004 р. по 05.07.2009 р. Пунктом 1.3 даного Контракту передбачено, що на працівника, який вклав цей контракт повністю поширюється законодавство про працю, про освіту, накази та розпорядження. У відповідності до п. 3.1., п. 3.2. Контракту № 61 від 01.07.2004 р. директор ТМТ ЗНТУ зобовязаний сумлінно виконувати службові обовязки, виконувати всі права і обовязки передбачені статутом ЗНТУ та Положення про ТМТ ЗНТУ. У випадку невиконання чи неналежного виконання обовязків, передбачених цим контрактом, нести відповідальність відповідно до законодавства. (п. 7.1. Контракту)(а.с. 8-10) Згідно п. 4.3 Положення про Токмацький механічний технікум Запорізького національного технічного університету, безпосереднє управління діяльністю технікуму здійснює директор, який призначається на посаду ректором Запорізького національного технічного університету на підставі конкурсу у відповідності до ст. 39 ЗУ «Про вищу освіту» та звільняється з посади ректором Запорізького національного технічного університету. Ректор ЗНТУ укладає з директором технікуму контракт, в якому визначаються строк найму, права, обовязки та відповідальність, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення з посади, інші умови найму. Відповідно до п. п. 4.4. Положення директор технікуму зобовязаний діяти в інтересах ЗНТУ, добросовісно, не перевищувати своїх повноважень. Ректор ЗНТУ делегує директору наступні повноваження: Видавати обовязкові для виконання працівниками технікуму накази та розпорядження; Приймати на роботу та звільняти з роботи працівників (а.с. 23-25). 16.02.2009 р. наказом директора технікуму [PERSON] № 20-К бухгалтера [PERSON] було звільнено за виявлену невідповідність виконуваній роботі на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією наказу (а.с. 38). 16.02.2009 р. наказом директора технікуму [PERSON] № 21-К бухгалтера [PERSON] було звільнено за виявлену невідповідність займаній посаді на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією наказу (а.с. 39). 08.02.2011 р. рішенням Токмацького районного суду було зобовязано Токмацький механічний технікум ЗНТУ змінити формулювання причини звільнення «за власним бажанням по догляду за дитиною до досягнення нею 14 річного віку» та дату звільнення «з 09 лютого 2009 року» в трудовій книжці [PERSON] та стягнуто з Токмацького механічного технікуму ЗНТУ на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 23859,37 грн. (а.с.40-41) 05.04.2012 р. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області апеляційна скарга [PERSON] на зазначене рішення відхилена, Рішення Токмацього районного суду Запорізької області від 08 лютого 2011 року залишено без змін (а.с.113-114). 08.02.2011 р. рішенням Токмацького районного суду було зобовязано Токмацький механічний технікум ЗНТУ змінити формулювання причини звільнення «за власним бажанням по догляду за дитиною до досягнення нею 14 річного віку» та дату звільнення «з 09 лютого 2009 року» в трудовій книжці [PERSON] та стягнуто з Токмацького механічного технікуму ЗНТУ на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 24533,93 грн. (а.с. 43-44). 21.03.2012 р. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області апеляційна скарга [PERSON] на зазначене рішення відхилена, Рішення Токмацього районного суду Запорізької області від 08 лютого 2011 року залишено без змін (а.с.111-112). На виконання рішення Токмацького районного суду від 08.02.2011 р. Токмацьким механічним технікумом ЗНТУ колишньому працівникові технікуму [PERSON] було виплачено 23859,37 грн. середній заробіток за час вимушеного прогулу та 16234,59 грн. відрахувань по фондах, що підтверджується довідкою № 27 від 17.03.2011 р., копією платіжних доручень та довідкою № 29/1 від 14.02.2012 р. щодо відрахувань по фондах (а.с. 48-52, 121) На виконання рішення Токмацького районного суду від 08.02.2011 р. Токмацьким механічним технікумом ЗНТУ колишньому працівникові технікуму [PERSON] було виплачено 24533,93 грн. середній заробіток за час вимушеного прогулу та 16712,79 грн. відрахувань по фондах, що підтверджується довідкою № 28 від 17.03.2011 р., копією платіжних доручень та довідкою № 29/1 від 14.02.2012 р. щодо відрахувань по фондах (а.с. 53-58, 121). Таким чином, судом встановлено, що у звязку з незаконним звільненням працівників [PERSON] та [PERSON], ТМТ ЗНТУ було виплачено вказаним працівникам середній заробіток за час вимушеного прогулу та відрахування по фондах на загальну суму 81349,68 грн. 20 березня 2012 р. за скаргою відповідача [PERSON] головним державним інспектором праці було проведено перевірку ТМ ЗНТУ та не встановлено порушення вимог законодавства про працю, що підтверджується Актом перевірки № 08-06-038/0347 від 20.03.2012 р. (а.с. 119-120), яким спростовані доводи відповідача та його представника про неправильне нарахування сум середнього заробітку та відрахувань по фондах та виплату зазначених коштів. Доводи відповідача та його представника про те, що позов слід подавати за місцем знаходження юридичної особи ЗНТУ не ґрунтується на законі, оскільки позов заявлено до фізичної особи - [PERSON], а відповідно до вимог ст.. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування Пунктом 8 ст. 134 КЗпП України передбачено повну матеріальну відповідальність службової особи, винної в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. Відповідно до вимог ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити \~шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. В п.33 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9, від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», розяснено, що при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п.8 ст.134 КЗпП України, настає повна матеріальна відповідальність \~винних в цьому службових осіб і обовязок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у звязку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалося раніше. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченому відшкодуванням, якщо інший розмір не встановлений. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги законним, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат: судового збору в розмірі 814,00 грн. та витрат на інформаціно технічне забезпечення розгляду справи судом в розмірі 120,00 грн.

Outcome: approved