Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-27 00:00:00

Позивач перебувала в шлюбі з відповідачем по 01.10.2012р. Від даного шлюбу у них є малолітні діти, син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] Діти проживають з матір"ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей та на її утримання до досягнення дітьми трьох років не надає. Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно до їх віку з часу звернення до суду та досягнення дітьми повноліття, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 500,00 грн. щомісячно з часу звернення до суду до досягнення дітьми трьох річного віку, посилаючись на те що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей та на її утримання добровільно не надає. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, та просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні подав заперечення, в якому позов визнає частково, в сумі 1 000,00 грн. щомісячно на утримання дітей до досягнення ними повноліття. А в частинні стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дітьми трьох років в сумі 500,00 грн. щомісячно просить позов задовольнити, оскільки його заробіток складає 1 500,00 грн. в місяць, і він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.75 СК України право на утримання одного з подружжя виникає, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. На даний час у позивачки на утриманні дійсно знаходяться малолітні діти, тому вона не працює в зв'язку із доглядом за дитиною. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною 3-ох років, однак враховуючи те, що доходи відповідача є незначними, що підтверджується книгою обліку доходів платників єдиного податку відповідача, суд вважає за неможливе задовольнити вимоги позивачки в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріально не підтримує дружину, на утриманні якої знаходиться малолітні діти, що підтверджується матеріалами справи та поясненням сторін. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру утримання, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує ряд обставин, серед яких матеріальне становище відповідача, наявність постійного місця роботи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що діти дійсно проживають з матір'ю, та перебувають на її утриманні, то суд вважає, що позов слід задовольнити частково, та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в сумі по 400 грн. на кожну дитину, та на утримання дружини в сумі 200 грн. щомісячно, оскільки дана сума стягнення є обґрунтованою, та такою що відповідає вимогам закону, так як відповідача матеріальне становище не дає йому можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі.. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.

Outcome: partial