Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

28.08.2012 року на розгляд суду надійшов вищевказаний позов, який ухвалою суду від 29.08.2012 року було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків до 10.09.2012 року. Після подання позивачем 10.09.2012 року позову з усунутими недоліками, ухвалою суду від 10.09.2012 року було відкрито провадження по даній справі. В обгрунтування свого позову позивач зазначив, що 28.01.2006 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 11,25га, належної йому на правах власності, строком на 10 років. 08.08.2011 року сторони розірвали між собою вищевказаний договір оренди земельної ділянки по взаємній домовленості, але відповідач не виплатив йому орендної плати за користування земельною ділянкою за 2011 рік. Посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов'язань, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь орендну плату по договору оренди землі за 2011 рік в розмірі 1130 гривень. В процесі судового розгляду справи, позивач збільшив розмір своїх позовних вимог. Посилаючись на ті ж обставини і підстави позову, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь орендну плату по договору оренди землі за 2011 рік в розмірі 2305 гривень та всі судові витрати по справі. До початку судового розгляду справи по суті представником відповідача було подано зустрічний позов. В своєму зустрічному позові представник відповідача зазначив, що позивач порушив договірні зобов'язання, не повідомив товариство при розірванні договору оренди землі про межі належної йому земельної ділянки, внаслідок чого товариство обробило після розірвання договору оренди його земельну ділянку в загальному масиві земель, внаслідок чого товариство понесло затрати в сумі 3574,34 гривні на поліпшення якості підготовленої до посіву землі. Посилаючись на те, що позивач в 2012 році на цій підготовленій товариством до посіву земельній ділянці посіяв та зібрав врожай і до часу збирання врожаю не пред'являв до господарства жодних претензій, представник відповідача в своєму зустрічному позові, просив суд стягнути з позивача [PERSON] на користь ТДВ «Кандибинське» збитки у виді компенсації витрат на поліпшення орендованої земельної ділянки в розмірі 3574,34 гривні та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали свій позов та не визнали зустрічного позову. Посилаючись на порушення відповідачем договірних орендних зобов'язань за 2011 рік, просили суд стягнути з відповідача на користь позивача 2305 гривень невиплаченої, заборгованої орендної плати та всі судові витрати, а також посилаючись на безпідставність, недоведеність представником відповідача вимог по зустрічному позову, просили суд в його задоволені відмовити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні посилаючись на умови угоди, укладеної між сторонами від 08.08.2011 року, про дострокове розірвання договору оренди землі, а саме на те, що позивач після припинення договору оренди землі не має права вимагати виконання від орендаря будь-яких зобов'язань за договором, просив суд в задоволені позову відмовити, як заявленому безпідставно. Також представник відповідача, посилаючись на те, що позивач порушив договірні зобов'язання, не повідомив товариство при розірванні договору оренди землі про межі належної йому земельної ділянки, внаслідок чого товариство обробило після розірвання договору оренди його земельну ділянку, внаслідок чого понесло затрати в сумі 3574,34 гривні на поліпшення якості підготовленої до посіву землі, які позивач добровільно не відшкодовує, просив суд його зустрічний позов задовольнити та стягнути з позивача [PERSON] на користь ТДВ «Кандибинське» збитки у виді компенсації витрат на поліпшення орендованої земельної ділянки в розмірі 3574,34 гривні та судові витрати по справі. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає повному задоволенню, а зустрічний позов по справі задоволенню не підлягає. Цей висновок суду ґрунтується на наступному: Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та СЗАТ «Кандибинське», правонаступником якого після реорганізації являється відповідач ТДВ «Кандибинське», 28.01.2006 року було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 11,25га, належної позивачу на правах власності, строком на 10 років. Цей договір оренди землі було зареєстровано у Новоодеському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі»01.02.2006 року за №040601900242. 08.08.2011 року сторони цього договору по взаємній між собою добровільній домовленості, укладеною письмовою угодою, розірвали між собою вищевказаний договір оренди земельної ділянки. Ця угода про розірвання договору оренди землі була зареєстрована в Новоодеському реєстраційному окрузі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі»02.02.2012 року за №482480004001445, №482480004001446. Позивач посилається, на те, що відповідач не виплатив йому при розірванні цього договору оренди землі орендну плату за 2011 рік, розмір якої складав 3000 гривень. За мінусом виконаних робіт і затрат понесених відповідачем на обробіток 2,79 га з орендованої землі, в сумі 695 гривень, заборгованість відповідача по виплаті орендної плати за 2011 рік, як стверджує позивач, складає 2305 гривень( 3000грн. -695 грн. = 2305 грн.). З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи, письмових доказів, вбачається, що відповідач не заперечує, що розмір орендної плати за 2011 рік складав 3000 гривень і, що орендар не виплатив цієї орендної плати позивачу -орендодавцю. Разом з тим, представник відповідача в своїх запереченнях на позов, як на підставу для відмови в його задоволені, посилається на п.п. 2,3 укладеної між сторонами угоди про припинення договору оренди землі від 08.08.2012 року, де зазначено, що з моменту набуття чинності даної угоди сторони не вважають себе пов'язаними будь-якими правами та обов'язками щодо оренди землі і, що орендодавець з моменту державної реєстрації цієї угоди не вправі вимагати від орендаря виконання будь-яких зобов'язань за договором оренди землі. З такими доводами представника відповідача суд погодитись не може. У відповідності до ст.792 ЦК України, ст.ст.1,13,21-23 Закону України «Про оренду землі», оренда землі -це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької діяльності та інших видів діяльності, за умовами якого орендодавець повинен за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати цю земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з п.п. 1, 2, 6, 7-10 та іншими умовами, укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки від 28.01.2006 року, позивач передав відповідачу земельну ділянку, що належала йому на правах власності розміром 11,25 га, а відповідач в строк 3-го та 4-го кварталу кожного року повинен виплатити орендодавцю орендну плату за використання землі у визначеному розмірі. Згідно ст.24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Також, у відповідності до вимог ст.ст.526, 530, ЦК України, якими передбачено загальні умови виконання зобов'язань, передбачено, що зобов'язання мають виконуватись належними чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, у встановлений договором або законом строк. Орендар - ТДВ «Кандибинське», при укладені 08.08.2011 році з орендодавцем [PERSON] угоди про припинення договору оренди землі від 28.01.2006 року, яка була зареєстрована 02.02.2012 року, не провів з останнім розрахунок по орендній платі за 2011 рік. Ця обставина не заперечується відповідачем, про що свідчить дослідженні в судовому засіданні фактичні обставини і, зокрема пояснення представника товариства, а також письмові докази, зокрема письмова відповідь відповідача на запит адвоката [PERSON], з якої вбачається, що розмір орендної плати складає за 2011 рік 3000 гривень, що господарство понесло затрати по обробітку землі позивача на загальну суму 2550 гривень. За підрахунками позивача, з якими погоджується суд, розмір заборгованості по орендній платі відповідача перед позивачем, за 2011 рік, складає 2305 гривень, який підлягає стягненню за цим позовом з відповідача на користь позивача, у відповідності до п.п.1,7-11,26, 28 договору оренди землі, ст.ст.610-612,792 ЦК України, ст.ст.21-22,36 Закону України «Про оренду землі». Разом з тим, суд не погоджується з доводами відповідача та з його посиланнями, як на підставу у відмові в позові, на наявні п.п.2,3 угоди про припинення договору оренди землі, укладеної між сторонами від 08.08.2011 року. Так, дійсно п.п. 2,3 угоди про припинення договору оренди землі, укладеної між сторонами від 08.08.2011 року, передбачено що з моменту набуття чинності даної угоди, сторони не вважають себе пов'язаними будь-якими зобов'язаннями щодо оренди землі і, що позивач після державної реєстрації угоди про припинення договору оренди землі не має права вимагати виконання від орендаря будь-яких зобов'язань за договором оренди землі. Суд зазначає, що ці вищевказані умови договору кореспондуються з вимогами ч.4 ст.653 ЦК України і стосуються вже виконаних сторонами зобов'язань по цьому договору оренди землі, а не орендної плати та виплати її заборгованості, строк виплати якої вже був наступив на час припинення договору, так як припинення договору було зареєстровано 02.02.2012 року. Що ж стосується вимог відповідача до позивача по зустрічному позову, то суд вважає їх безпідставними і недоведеними. Так, відповідач, як на підставу свого зустрічного позову посилається на те, що позивач порушив договірні зобов'язання, не повідомив товариство при розірванні договору оренди землі про межі переданої в оренду земельної ділянки, внаслідок чого товариство після розірвання договору оренди обробило йому земельну ділянку, через що понесло затрати в загальній сумі 3574,34 гривні на поліпшення якості підготовленої до посіву землі. Але з такими доводами відповідача, суд погодитись не може. По-перше, відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, як в підтвердження позовних вимог так і в підтвердження заперечень проти позову. Відповідач в судовому засіданні, посилаючись на порушення позивачем зобов'язань, на спричинення цими діями збитків сільськогосподарському товариству, не довів належними і допустимим доказами факту спричинення йому позивачем таких збитків, розмір яких вимагаються в зустрічному позові. Суд зазначає, що розмір нарахованих відповідачем у зустрічному позові збитків в сумі 3574,34 гривні не можна вважати прямими збитками у розумінні вимог чинного законодавства, передбачених ст.ст.22, 623 ЦК України. Ці витрати нічим не передбачені, ні законом ні умовами укладених між сторонами договорів від 28.01.2006 року так і від 08.08.2011 року. Дослідженні в судовому засіданні фактичні обставини справи свідчать про те, що договір оренди землі було припинено між сторонами по взаємній згоді, а не в зв'язку з істотним порушенням його умов однією із сторін, що є підставою для настання відповідальності та для відшкодування збитків. Крім того, в судовому засіданні судом не встановлено вини позивача у заподіянні таких збитків відповідачу. Наявність вини у порушенні зобов'язання, відповідно до ст.614 ЦК України, являється обов'язковим елементом для настання цивільно-правової відповідальності за порушення зобов'язань. Представник відповідача в судовому засіданні, як на підставу зустрічного позову посилається на вимоги ст.28 Закону України «Про оренду землі», але не навів аргументованих фактів, які б підтверджували факт умисного чи необережного порушення позивачем [PERSON] своїх договірних зобов'язань, визначених договором, що призвело до спричинення орендарю збитків в сумі 3574,34 гривні. Посилання відповідача на той факт, що проведеною оранкою земельної ділянки, належної позивачу, відповідач тим самим здійснив поліпшення якості цієї земельної ділянки, суд вважає безпідставними, так як оранка земельної ділянки відноситься до виробничого циклу вирощування сільськогосподарської продукції, а не до поліпшення якості землі. Суд зазначає, що поліпшенням якості землі можна б було вважати внесення у землю будь-яких органічних чи хімічних добрив чи інше, а не її оранку, але відповідач в зустрічному позові на ці обставини не посилається. Безпідставними, такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи і спростовуються дослідженими в суді документами, а саме актами прийому-передачі земельної ділянки, суд вважає посилання відповідача на те, що позивач при укладанні договору про припинення оренди земельної ділянки від 08.08.2011 року, умисно не вказав межі належної йому земельної ділянки, внаслідок чого відповідач -ТВД «Кандибинське», з мовчазної згоди позивача, помилково проведено оранку орендованої у позивача земельної ділянки вже після розірвання цього договору. Частиною четвертою ст.28 Закону України «Про оренду землі»передбачено, що у разі дій орендаря, не передбачених договором оренди, що призвели до зміни стану земельної ділянки, витрати на їх здійснення орендодавцем не відшкодовуються. На підставі ст.88 ЦПК України, в зв'язку з задоволенням позову [PERSON], та через відмову в задоволені зустрічного позову, з відповідача ТДВ «Кандибинське»слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати пов'язані з наданням правової допомоги по справі в загальній сумі 1104,60 гривень.

Outcome: approved