Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-03 00:00:00

20.09.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Артемівської міської ради, третя особа ТОВ «Артемівський земельно-кадастровий центр, в якій просила суд постановити рішення, яким визнати право власності на частку відновленої межі земельної ділянки в натурі у розмірі 0,0049 га, закріпленій довготривалими межевими знаками, розташованої за адресою: вул. Червоносільська, 11 а в м. Артемівську Донецької області. 13.02.2012 року позивачка уточнила вимоги позовної заяви та просила скасувати державний акт І-ДН № 156558, зареєстрований 25.03.1997 року, виданий [PERSON], рішення Артемівської міської ради № 236 від 19.03.1997 року, площа 0,0620 га, визнати недійсним та визнати право власності на частину відновленої межі земельної ділянки в натурі по фактично закріпленим довготривалим межевим знакам, площа 0,0669 га, розташованої за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Червоносільська, 11 а за [PERSON] на день його смерті, 14.02.2010 року. 15.03.2012 року через канцелярію суду надійшов уточнений позов, в якій позивачка просила скасувати приватизацію державного акту І-ДН № 156558, зареєстрований 25.03.1997 року, виданий [PERSON], рішення Артемівської міської ради № 236 від 19.03.1997 року, площа 0,0620 га, визнати недійсним, визнати право власності на частину відновленої межі земельної ділянки в натурі по фактично закріпленим довготривалим межевим знакам, площа 0,0669 га, розташованої за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Червоносільська, 11 а за спадкоємцем [PERSON] від спадкодавця [PERSON], померлого 14.02.2010 року на момент прийняття спадщини 08.04.2011 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~26.07.2012 року від позивачки [PERSON] надійшла уточнена позовна заява до [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на земельну ділянку та внесення змін до реєстру права власності на земельну ділянку мотивуючи свої вимоги тим, що 14.02.2010 року помер її батько [PERSON] та відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку, розташованого за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Червоносільська, 11 «а»; земельна ділянка розміром 620 кв. м., належна спадкодавцю згідно договору на право забудови будинку безстроковго користування від 26.04.1995 року за № 4420. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. Крім неї є ще спадкоємці за правом представлення: [PERSON] та [PERSON] Позивачка [PERSON] прийняла спадщину 08.04.2011 року. На теперішній час в неї виникла необхідність приватизувати земельну ділянку, але при зверненні дол. Держкомзему в м. Артемівську виявилося, що вказана земельна ділянка раніше була передана у власність [PERSON] [PERSON] після його смерті спадкоємця спадщину у вигляді земельної ділянки не прийняли. В звязку з цим вона вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом і просить суд визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в натурі по фактично закріпленим довгостроковим межевим знакам, визнати за нею право власності на земельну ділянку в натурі по фактично закріпленим довготривалим межевим знакам площею 0,0620 га., розташованої за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Червоносільська, 11 «а»та внести про це відповідні зміни до реєстру прав власників на земельні ділянки. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснення суду в обґрунтування позовних вимог дала аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги визнають повністю проти задоволення позову не заперечують та просять розглянути справу у їх відсутність. Суд заслухавши доводи та пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 14 лютого 2010 року [PERSON] помер, про що відділом РАЦС Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області був зроблений актовий запис № 168. (а. с. 7). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем майна [PERSON], [INFO], який помер 14 лютого 2010 року э його дочка [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO]. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з жилого будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Червоносільська, № 11 «а»на земельній ділянці розміром 620,0 кв. м. (а. с. 4-5). Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДН № 156558 виданий на імя [PERSON] на підставі рішення виконкому Артемівської міської ради від 19 березня 1997 року № 236 площею 0,0620 гектарів в межах згідно з планом, для обслуговування житлового будинку, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2314. (а. с. 71) Відповідно до вимог п. б ст. 140 Земельного Кодексу України підставою припинення права власності на земельну ділянку є смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця. Як встановлено судом, спадщину в вигляді земельної ділянки, розташованої за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Червоносільська, 11 «а»та на якій знаходиться житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, після смерті [PERSON] ніхто не прийняв. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Артемівське БТІ»вбачається, що право власності на житловий будинок, розташований за вище вказаною адресою, зареєстровано за позивачкою [PERSON] 28 квітня 2011 року за реєстровим № 33209083. (а. с. 6). Згідно ст. 120 Земельного кодексу України в разі придбання права власності на жилий будинок, споруду або будівлю, які перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка придбала право власності на жилий будинок, споруду, будівлю, розміщені на земельній ділянці, яка перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або його частину, на якій вони розташовані, без зміни її цільового призначення. Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка придбала право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розташовані, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] на теперішній час є власником домоволодіння, яке розташоване на земельній ділянці, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, цільове призначення земельної ділянки не змінилося. Колишній власник земельної ділянки помер та після його смерті спадкоємці спадщину, яка відкрилася після його смерті, у вигляді земельної ділянки не прийняли і до теперішнього часу ніяких прав на цю земельну ділянку не заявляли. Отже, відповідно до п. «б»ст. 140 ЗК України право власності [PERSON] на вище вказану земельну ділянку припинилося. Таким чином, суд вважає, що оскільки позивачка [PERSON] є власником домоволодіння, що розташоване на зазначеній земельній ділянці, до неї з огляду на наведені вище норми діючого законодавства перейшло і право власності на земельну ділянку, на якій розташоване належне їй нерухоме майно, а тому Державний акт на право приватної власності [PERSON] на цю земельну ділянку підлягає скасуванню. Позивачем обрано спосіб захисту своїх порушених прав, шляхом визнання права, що безпосередньо передбачено ст. 16 ЦК України. За таких обставин суд визнає, що заявлені вимоги слід задовольнити,оскільки не порушуються нічиї охоронювані законом права та інтереси. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved