Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначив, що 06 травня 2012 року на перехресті вул. Набережної Леніна і вул. Коцюбинського в м.Дніпропетровську мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний йому автомобіль марки Mitsubishi Grandis, номер державної реєстрації АЕ 4670 ВІ. Даний факт підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2012 року, відповідно до якої винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача [PERSON], який керував автомобілем марки ДЕУ Ланос, номер державної реєстрації 58543 ВІ. Власником зазначеного автомобіля є відповідач [PERSON]. Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця про оцінку матеріального збитку від 08 червня 2012 року вартість матеріальної шкоди складає 113030,83 грн. та 5399,58 грн. складає втрата товарного вигляду автомобіля, а всього 118430,41 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь матеріальні збитки в розмірі 118430,41 грн., витрати на оплату здійснення автотоварознавчого дослідження в сумі 800 грн., витрати з транспортування автомобіля в розмірі 550 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн., витрати по калькуляції та дефектовки автомобіля в розмірі 340 грн., а також судові витрати по справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2012 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед». Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме просили суд задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування матеріальних збитків, однак визначених висновком експерта від 26 грудня 2012 року, в сумі 65475,60 грн., оскільки іншу частину матеріальних збитків позивачу відшкодовано страховою компанією, витрати по калькуляції та дефектовки автомобіля в розмірі 340 грн. та моральну шкоду в розмірі 1500 грн. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на оплату здійснення автоварозначого дослідження просили відмовити у звязку з тим, що такі витрати відповідно до квитанції були понесені не позивачем, а третьою особою [PERSON] Також просили відмовити у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування витрат з транспортування автомобілю, оскільки понесення таких витрат позивачем не підтверджено відповідними доказами. Відповідач [PERSON] про слухання справи повідомлена належним чином, до судового засідання не зявилася; до початку судового засідання надала заяву про слухання справи без її участі у звязку зі станом здоровя. Третя особа [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед», про слухання справи повідомлений належним чином, до судового засідання не зявився, надав заяву про слухання справи без їх участі. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що 06 травня 2012 року о 23 годині 30 хвилин відповідач [PERSON], керуючи автомобілем ДЕУ «Ланос», державний номер [NUMBER], на перехресті вул. Набережна Леніна та вул. Коцюбинського у м. Дніпропетровську, перед поворотом вліво не поступився дорогою автомобілю Міцубисі, державний номер [NUMBER], в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2012 року відповідача [PERSON] визнано винним в даній дорожньо-транспортній пригоді та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 400 грн. Дана постанова не оскаржена на набрала чинності. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справах, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сила, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця №112/12 від 08 червня 2012 року, який надано позивачем як додаток до позовної заяви, матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля Mitsubishi Grandis, реєстраційний номер [NUMBER], ушкодженого в результаті ДТП, складає 118430,41 грн. Згідно висновку експерта автотоварознавця по визначенню матеріального збитку нанесеного власнику КТС №4044-12 від 26 грудня 2012 року, складеного на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2012 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Mitsubishi Grandis, реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого в ДТП 06 травня 2012 року, складає 114475,60 грн. В судовому засіданні встановлено та визнано сторонами по справі, що позивачу в рахунок відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06 травня 2012 року, ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 49000 грн. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача в порядку відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 65475, 60 грн. (114475,60 грн. 49000 грн. = 65475, 60 грн.) та понесені позивачем витрати в сумі 340 грн., що підтверджується замовленням-нарядом №116635 від 05 червня 2012 року і фіскальним чеком від 05 червня 2012 року. Стягуючи матеріальну шкоду в розмірі 65475, 60 грн. та понесені витрати в розмірі 340 грн. лише з відповідача [PERSON] суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Що стосується позовних вимог позивача з приводу стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного. Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Як розяснює Пленум Верховного Суду України в п.5 своєї постанови №4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди(з послідуючими змінами) при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд обовязково повинен зясувати: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу була заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, який він пережив у звязку із пошкодженням його майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для підготовки та подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, наданих доказів, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 500 грн. Суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення на його користь витрат на оплату здійснення автотоварозначого дослідження в розмірі 800 грн. та стягнення витрат на транспортування автомобілю в сумі 550 грн., оскільки позивачем в порядку 58 ЦПК України не надано суду належних доказів. Так, з копії квитанції наданої позивачем в порядку підтвердження здійснення ним витрат на оплату здійснення автотоварозначого дослідження в розмірі 800 грн. вбачається, що зазначені витрати були понесені не позивачем, а третьою особою [PERSON] З копії акту виконаних робіт, який позивачем було надано суду в підтвердження здійснення ним витрат на транспортування автомобілю в сумі 550 грн. не вбачається, коли саме було здійснено таке транспортування, хто був замовником такої послуги та з якого і до якого пункту було здійснено транспортування. Крім того, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження, що ним дійсно були перераховані кошти в розмірі 550 грн. за транспортування автомобілю на користь виконавця ПП [PERSON] Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача також підлягають стягненню судовий збір в розмірі 658,16 грн. за вимоги матеріального характеру та на користь держави за вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 229,40 грн.

Outcome: partial