Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-24 00:00:00

04 вересня 2012р. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про виселення. Вказувала на те, що є власником квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі, без жодних правових підстав, проживає відповідачка, яка не зареєстрована за цією адресою, не є членом сім`ї [PERSON], договору найму житла з власником квартири не укладала. На прохання позивачки звільнити самовільно зайняту квартиру не реагує. В звязку з чим просила виселити [PERSON] із квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідачка не зявилась, повідомлена належним чином. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 26.09.2011р. та зареєстрованого в ММБТІ за № 17282 від 04.10.2011р. Вказана квартира була нею придбана з прилюдних торгів арештованого нерухомого майна, які були проведені 22.09.2011р. Миколаївською філею ТОВ «ТД [PERSON]». Але, користуватися та розпоряджатися належною на праві власності позивачки квартири вона не має можливості, оскільки в квартирі без згоди позивача проживає відповідачка - [PERSON], яка є членом сім`ї колишнього власника квартири. Договору найму житла з власником квартири [PERSON] не укладала. На прохання позивачки звільнити самовільно зайняту квартиру не реагує. Відповідачка зареєстрована за адресою: [INFO]. Конституцією (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб ( ст.316,317,319, 321 ЦК України). Згідно ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386,391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об`ектом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, права позивача порушено відповідачем та підлягають відновленню шляхом задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь [PERSON] сплачений судовий збір 107 грн. 30 коп. На підставі ст.ст. 311, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved