Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

В серпні 2011 року [PERSON] і [PERSON], діючи в інтересах малолітнього [PERSON], звернулися до суду з позовом до [PERSON] про вселення. В позовній заяві вказували, що їх малолітній син [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] чинить їм перешкоди в надані доступу та користуванні зазначеною квартирою в інтересах малолітньої дитини, в звязку з чим вони з дитиною змушені поневірятися в пошуках будь-якого житла. Посилаючись на положення ст.ст.64,71 ЖК України, Закону України «Про охорону дитинства» [PERSON] і [PERSON] просили вселити їх і малолітнього [PERSON] в зазначену спірну квартиру. В судовому засіданні [PERSON] та представник позивача підтримали позов та наполягали на його задоволенні з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність заявлених вимог, просили відмовити в задоволенні позову. Представник органу опіки та піклування вважав позовні вимоги в частині вселення малолітнього [PERSON] в спірну квартиру такими, що підлягають задоволенню. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження малолітнього [PERSON], [INFO], його батьками є [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2006 року. Відповідно до копії довідки ТОВ «Ліски-М» за №438 від 05.04.2011 року в спірній квартирі [ADDRESS] зареєстровані - позивач [PERSON] з 26.07.2002 року; його малолітній син [PERSON] з 26.10.2010 року; батько відповідач по справі [PERSON] з 26.07.2002 року; [PERSON] з 26.07.2002 року. Відповідно до копії паспорту [PERSON], вона зареєстрована за адресою с. Зайве, вул. Центральна 7. В спірній квартирі [ADDRESS] проживає з дружиною та є наймачем зазначеного житла відповідач [PERSON] Безспірно встановлено, що ні [PERSON], ні [PERSON], ні їх малолітній син [PERSON] в спірну квартиру ніколи не вселялися і не проживали в ній та не є членами сімї відповідача [PERSON] Крім того, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.07.2007 року відмовлено в задоволені позову [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням і вселенні в спірну квартиру. Цим же рішенням задоволено зустрічний позов [PERSON] про визнання [PERSON] втративши право користування житловим приміщенням квартирою №23 по вулиці Крилова 12/5 в м. Миколаєві. Зазначене рішення суду щодо визнання [PERSON] втратившим право користування спірною квартирою залишене без змін рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 28.09.2010 року, яке в свою чергу залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.02.2012 року. Отже, слід констатувати, що на час народження [PERSON] та його реєстрації за адресою [ADDRESS], ні [PERSON], ні [PERSON] не проживали в спірній квартирі, не мали права користування нею та не були членами сімї [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] і [PERSON] не позбавлені батьківських прав щодо [PERSON], позовні вимоги про вселення в спірну квартиру з посиланням на положення ст.ст.64,71 ЖК України, Закону України «Про охорону дитинства» є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed