Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом про визнання за ним права власності на ? частину квартири № 28, яка розташована за адресою: [ADDRESS] в Дніпровському районі м. Києва в порядку спадкування за заповітом після матері –[PERSON]. Позивач у судовому засіданні збільшив позовні вимоги та просив, крім вищезазначеного, встановити факт родинних відносин між ним - [PERSON] та [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. 22 липня 2011 року померла [PERSON]. За життя, а саме - 12 лютого 1998 року [PERSON] було складено заповіт, згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого не складалося і взагалі, все те, що їй належить і на що вона за законом мала право, в тому числі, належну їй на праві особистої власності ? частину квартири №28, яка знаходиться в м. Києві по вулиці Празькій, в будинку № 10, остання заповіла своєму сину [PERSON]. Проте, під час складання заповіту, нотаріусом не було перевірено правильне написання прізвища позивача, оскільки при перекладі з російської мови на українську, прізвище [PERSON] було зазначено через літеру «и», а прізвище позивача, який є її рідним сином, було записано через літеру «і»- [PERSON]. Доказом, який підтверджується факт того, що померла являється матір’ю є свідоцтво про народження позивача, показання свідків та експертний високо Українського бюро лінгвістичних експертиз. Спадкове майно після померлої складається із ?? частини двокімнатної квартири житловою площею 28.80 кв.м. та загальною площею 44.50 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до [PERSON] про право власності на житло від 06 травня 1993 року, вказана квартира [ADDRESS] була приватизована на чотирьох осіб, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях. Частки співвласників в натурі не виділялися. У визначений законом шестимісячний термін після смерті [PERSON], зокрема, - 07 вересня 2011 року, позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом до 10-ої Київської державної нотаріальної контори, проте, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, визначення часки померлої у спільному майні та визнання права власності в порядку спадкування. Оскільки відмова нотаріуса порушує право позивача на спадкування після померлої матері за заповітом, позивач, підтримавши в судовому засіданні позовні вимоги, просив позов задовольнити, встановити факт родинних відносин та визнати за ним право власності на спадкування за заповітом. Проти заочного рішення позивач не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином – шляхом оголошення про їх виклик до суду в засобах масової інформації –газеті «Урядовий кур»єр «№ 79 від 04.05.2012р.. Відповідач [PERSON] районна у м. Києві рада в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи –Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з’явився, направивши до суду письмові пояснення, відповідно до яких розгляд справи залишив на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача, письмові пояснення третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, факт батьківства та родинних відносин заявника та його матері –померлої [PERSON] підтверджує видане на ім'я заявника [PERSON] про народження серія ЯЕ № 624905. З наданого документу, заповненого на російській мові, вбачається, що рідною матір’ю заявника є: мати –«Шатерник Софья Йосифовна»(а.с. 17). Відповідно до паспорту громадянина України, виданого Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 10 лютого 1998 року, при перекладі з російської мови на українську, прізвище заявника було зазначено, як «Шатернік»(а.с.35). Відповідно до свідоцтва про смерть, прізвище матері позивача зазначено через літеру «и»- «Шатерник Софія Йосипівна». Згідно вказаного свідоцтва, вона померла 22 липня 2011 року (а.с. 16). Відповідно до експертного висновку № 056/39-mk від 23 лютого 2012 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON], попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах осіб, є ідентичними. Докази, надані позивачем на підтвердження факту родинних відносин, а саме матері [PERSON] та сина [PERSON], достовірними і переконливими. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] в рівних частках належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідно до [PERSON] про права власності на житло від 06 травня 1993 року. Відповідно до довідки форми № 3, власником особового рахунку цього житла є [PERSON]. На даний час зареєстрованих осіб в квартирі [ADDRESS] не має. [PERSON], згідно свідоцтва про смерть, померла 22 липня 2011 року. Згідно до заповіту, який міститься в спадковій справі №875/20, [PERSON] заповіла все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі, все те, що належить і на що законом має право, в тому числі належна їй на праві особистої власності ? частина квартири номер двадцять сім, що знаходиться в місті Києві по вулиці Празькій, в будинку номер 10, [PERSON]. Згідно постанов №221/02-14, №403/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, нотаріусом 10-ої Київської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може протиправно позбавлений права власності. Згідно з ч.5 ст.41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. Частина 1 ст.316 ЦК України встановлює, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму ВСУ N 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що позивач [PERSON] є рідним сином померлої 22.07.2011р. [PERSON], має право на спадкування за заповітом, вчасно звернувся з заявою на отримання спадщини і отримав відмову в оформленні спадщини, в матеріалах справи наявні належні і достовірні докази того, що померлій [PERSON] належала на праві власності в рівних частках з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] квартира [ADDRESS], будь-яких доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надано, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача, встановлення факту родинних відносин ат визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved