Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на 51/100 частину житлового будинку [ADDRESS] та надвірних споруд; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,203 га, що знаходиться в [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, а саме 51/100 житлового будинку [ADDRESS] . Зазначене рішення суду ніким не було оскаржене та набрало чинності у встановленому законом порядку. Будь яких перебудов будинку не здійснювалось до теперішнього часу. Але в технічному паспорті помилково зазначено, що її матері належить Ѕ \~частина будинку, а не 51/100, як є фактично. Крім того, її матері та їй, відповідно до Державного Акту на право власності на земельну ділянку, належить земельна ділянка загальною площею 0,203 гектара. З приводу оформлення спадщини після смерті матері позивачка звернулась до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Кифоренко Р.Б., але нотаріус своїм листом повідомив їй, що у зв`язку з наявними розбіжностями у правовстановлюючому документі рішенні суду та технічному паспорті, видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на 51/100 житлового будинку та земельну ділянку вважається неможливим і порекомендував їй звернутись до суду. В судове засідання позивачка не з`явилась, проте від неї надійшла заява, якою вона підтримала свої позовні вимоги та просила слухати справу за її відсутності (а.с.59). Відповідач Дачненська сільська рада Біляївського району Одеської області надав до суду заяву про визнання позовних вимог позивачки та слухання справи за відсутності свого представника (а.с.30). Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує чиїхось прав та інтересів, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, згідно статті 174 ЦПК України. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що встановлено судом на підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.10.2011 року виконавчим комітетом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, відповідний актовий запис в Книзі реєстрації смертей №106 (а.с.8). Судом встановлений той факт, що вимоги позивачки в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом обґрунтовані, адже, на підтвердження цього, позивачка надала до суду своє свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 28.04.1990 року Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області (в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу виконано запис №15, а.с.10), відповідно до якого вона змінила своє прізвище на " [PERSON] ", та своє свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 02.04.1970 року Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області, відповідний запис в книзі записів актів громадянського стану про народження №39 від 02.04.1970 року (а.с.9), де в графі "мати" зазначено [PERSON] що, в контексті положень ст.1261 ЦК України, відповідно до яких, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, встановлює їй статус спадкоємиці першої черги за законом. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина 51/100 частини житлового будинку [ADDRESS] , та Ѕ частина земельної ділянки площею 0,203 га, що розташована по [ADDRESS] . В якості обґрунтування своєї вимоги щодо встановлення факту володіння на праві приватної власності [PERSON] , померлою [INFO] , саме 51/100 частинами житлового будинку [ADDRESS] , позивачкою надано до суду такі докази. Із рішення Біляївського районного народного суду Одеської області від 20.09.1990 року (а.с.11-12) вбачається, що [PERSON] виділено: кімната 1-2 (21,56 - 2530); 1-1 (3,57-418; 2-1 веранда (644); 2-2 тераса (234); сарай (523); літня кухня (1859); цистерна (210); загорожа (345); ворота (214); загорожа-сітка (178); асфальт (700); а всього на загальну суму 7855 рублів, що складає 51/100 (п`ятдесят одну соту) від вартості житлового будинку. Однак, в технічному паспорті, виготовленому КП "Одеське МБТІ та РОН" станом на 20.01.2008 року (а.с.17-21), доля померлої [PERSON] у власності щодо вказаного домоволодіння, помилково зазначена як Ѕ. Щодо земельної ділянки, судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №701602 (а.с.22) та акту встановлення в натурі меж ділянки від 13.03.2008 року (а.с.23), померлій [PERSON] належить Ѕ частина земельної ділянки площею 0,203 га, що розташована по [ADDRESS] . Із довідок №3960 та №3961 від 14.10.2011 року, №4660 від 16.12.2011 року (а.с.25, 42 відповідно) вбачається, що позивачка та померла [PERSON] мешкали разом в будинку [ADDRESS] та вели спільне господарство. З метою прийняття вказаного спадкового майна в спадщину, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Кифоренко Р.Б., проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з розбіжністю щодо зазначення часток власності померлої у правовстановлюючому документі та технічному паспорті (а.с.6) та рекомендовано звернутись до суду з приводу визнання за нею права власності на житловий будинок. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1270 ЦК України спадкоємці протягом шестимісячного строку мають право звернутись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом. Відповідно до ст.328 ЦК України особа може набувати право власності на всіх підставах, не заборонених законом. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. \~\~ На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved