Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? будинку № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка [PERSON] посилається на те, що вона є донькою та спадкоємцем за заповітом після смерті матері - [PERSON], померлої 30 квітня 2011 року. Іншим спадкоємцем за цим заповітом є рідний брат позивачки відповідач [PERSON] [PERSON] також вказує, що її матері за життя належав будинок № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі. Після смерті [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк позивачка та відповідач звернулися до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не одержали, оскільки відповідач [PERSON] утримує оригінали правовстановлюючих документів на будинок та відмовляється надати їх нотаріусу для оформлення свідоцтв про право на спадщину. Одержати дублікати цих документів [PERSON] не має можливості, оскільки таке право має лише власник майна. Викладені обставини зумовили звернення [PERSON] до суду із відповідним позовом. Позивачка та її представник у судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти визнання за [PERSON] права власності на ? будинку № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі та пояснив суду, що надав нотаріусу копії правовстановлюючих документів, а оригінали залишив собі. Вислухавши пояснення [PERSON], її представника, відповідача [PERSON], дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні позивачка [PERSON] є донькою, а відповідач [PERSON] є сином [PERSON], про що свідчать наявні у матеріалах справи копії свідоцтв про народження (а.с. 52). За життя [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 16.07.1955 року належав житловий будинок № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі (а.с. 59-60, 64-66). Право власності на будинок було зареєстровано у КП ОМБТІ та РОН 22.10.2007 року (а.с. 67). 16.08.1993 року [PERSON] склала заповіт, яким приналежний їй житловий будинок із надвірними спорудами під № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі заповіла у рівних частках [PERSON] та [PERSON] (а.с. 62). 30 квітня 2011 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 47) та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаного будинку. На виконання вимог ухвали суду про забезпечення доказів Третя Одеська державна нотаріальна контора надіслала суду завірені матеріали спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], зі змісту якої вбачається, що 01 червня 2011 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори та склала заяву про прийняття спадщини (а.с. 44). 06 червня 2011 року із заявою про прийняття спадщини звернувся відповідач [PERSON] (а.с. 46). Судом також встановлено, що свідоцтва про право на спадщину нотаріусом видані не були. Листом від 02.04.2013 року (а.с. 91) Третя Одеська державна нотаріальна контора повідомила [PERSON] про необхідність надати оригінали правовстановлюючих документів, яких у позивачки немає, та які безпідставно утримуються відповідачем. З урахуванням того, що [PERSON] не є власником спірного будинку, вона позбавлена можливості отримати дублікати цих документів. На виконання вимог ухвали суду про забезпечення доказів Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції надіслала суду інформаційну довідку з Реєстру прав власності на нерухоме майно, з якої вбачається, що житловий будинок № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі зареєстрований за [PERSON], має загальну площу 74,4 кв.м, житлову площу 35,8 кв.м та розташований на земельній ділянці площею 548 кв.м, а також зазначено, що будинок має самочинні прибудови площею 33,0 кв.м (а.с. 81-82). [PERSON] 14 лютого 1951 року зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на Косенкова (а.с. 59-61). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ст. 1269). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] спадщину прийняла, оскільки своєчасно подала нотаріусу заяву про її прийняття, із заявою про відмову від спадщини не зверталася. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5, ст. 1268). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 329 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому суд враховує, що ненадання відповідачем [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів нотаріусу призвело до неможливості оформити прийняття спадщини та зареєструвати право власності за позивачкою, а іншим шляхом окрім звернення до суду захистити право [PERSON] неможливо. Зі змісту технічного паспорту, виконаного КП ОМБТІ та РОН 15.10.2009 року (а.с. 83-85) вбачається, що житловий будинок № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі містить самочинно збудовані та реконструйовані шляхом збільшення приміщення житлові прибудови А1, А2, тамбур а1, прибудова а збільшена на 25,9 кв.м, гараж - Д. Відповідно до положень ч.2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. При викладених обставинах суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на ? житлового будинку з надвірними спорудами № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі за виключенням самочинно збудованих та самочинно реконструйованих приміщень, тобто відповідно до відомостей щодо зареєстрованої загальної та житлової площі у спірному будинку, наданих Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції. Приймаючи до уваги, що позивачкою не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача, разом з тим суд зазначає, що позивачка не позбавлена права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved