Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

22 лютого 2012 року ПАТ «КБ Надра»в особі представника [PERSON] звернулось до суду з вказаним позовом, яким просить солідарно стягнути з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитним договором від 04.08.2008 року в загальній сумі 126582,82 грн. та суму попередньо сплачених судових витрат у розмірі 1265,82 грн. В обґрунтування вказаних вимог Позивач зазначив, що 04.08.2008 року між ВАТ КБ «Надра»правонаступником всіх прав та обов’язків якого ПАТ КБ «Надра»та [PERSON] (далі Відповідач-1, Позичальник) був укладений кредитний договір №204/П/42/2008-980 (далі Кредитний Договір). Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов’язався надати Позичальнику грошові кошти в сумі 79000, 00 гривень на придбання автомобіля, зі строком повернення до 18.08.2015 р., зі сплатою 20,4 % річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, надавши Позичальнику вказані кредитні кошти шляхом видачі готівкових коштів. Відповідно до п.3.2. Кредитного договору в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, інших передбачених договором платежів, а також можливих санкцій, [PERSON] поручилась за виконання Відповідачем-1 взятих на себе зобов'язань у повному обсязі. В свою чергу, Відповідач-1 не виконує своїх зобов'язань передбачених умовами Договору, згідно якого він зобов'язувався здійснювати погашення щомісячних платежів шляхом зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок Позивача. В результаті неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань, станом на 04.01.2012 року в нього виникла заборгованість по сумі кредиту в розмірі 75880,12 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредиту в розмірі 38763,28 грн., пеня за прострочення сплати кредиту в розмірі 6934,36 грн., сума індексації в розмірі 5004,06 грн., а в загальній сумі 126581,82 гривень. В добровільному порядку Відповідачі погасити заборгованість відмовляються, тому дана обставина змусила звернутись Позивача до суду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з’явився, проте надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити в повному обсязі, крім того не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки у судове засідання суд не повідомили, заперечень не надали, явку представника не забезпечили. Тому у відповідності до ст. 169 п.4 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного провадження. Суд, дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані у справі докази у їх сукупності і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 4 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра»правонаступником всіх прав та обов’язків якого ПАТ КБ «Надра»та [PERSON] було укладено кредитний договір №204/П/42/2008-980 (а.с.9-14). Відповідно до пунктів 1.1,1.1.2,1.1.3.1 якого [PERSON] зобов’язався надати Відповідачу-1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 79000,00 гривень на придбання автомобіля строком повернення до 18.08.2015 р., зі сплатою 20,4 % річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. В свою чергу, згідно пунктів 2.2.1,2.2.2,2.2.3. кредитного договору Відповідач-1 зобов’язався щомісячно повернути кредит та сплачувати відсотки за користуванням Кредитом відповідно до розробленого графіку, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Позивача. Відповідно до п.3.2. Кредитного договору в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, інших передбачених договором платежів, а також можливих санкцій, [PERSON] поручилась за виконання Відповідачем-1 взятих на себе зобов'язань у повному обсязі. Відповідно ст. 1049 ч.2 ЦК України, позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що Позивачем виконані зобов’язання за Кредитним договором, а саме останній надав Відповідачу-1 готівкові кошти в сумі 79000,00 гривень, що підтверджується даними меморіального ордеру від 04.08.2008 (а.с.6). Проте Відповідач-1 ухиляється від виконання грошових зобов’язань: кредит не повертає, відсотки за користування ним не сплачує. Тому станом на 04.01.2012 року в нього виникла заборгованість по сумі кредиту в розмірі 75880,12 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредиту в розмірі 38763,28 грн., пеня за прострочення сплати кредиту в розмірі 6934,36 грн., сума індексації в розмірі 5004,06 грн., а в загальній сумі 126581,82 гривень. Достовірність розміру цих грошових сум підтверджується письмовими розрахунками (а.с.7-8). У зв’язку з невиконанням вимог кредитного договору, банком 26.01.2012 року на адресу відповідачів були направлені претензії з вимогами про погашення кредитного зобов’язання (а.с.15-16). Відповідно до п.4.2.5 Кредитного договору [PERSON] має право вимагати дострокового виконання зобов'язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених Кредитним договором, можливих штрафних санкцій, якщо Відповідач-1 несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж. За правилами, запровадженими ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України, на позичальника покладається обов’язок повертати кредит та сплачувати проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов’язок позичальника повертати кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредити, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов’язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов’язку частково або у повному обсязі, які від усіх боржників разом, так і від будь-яких з них окремо. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Враховуючи ту обставину, що від добровільного повернення вказаних грошових коштів Боржник ухиляється, а поручителем свої зобов’язання не виконуються, тому суд вважає, що з Відповідачів солідарно, належить стягнути борг по поверненню кредиту який загальній сумі становить 126581 гривень 82 копійки. Крім того, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 1265 грн. 82 коп. З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст.525, 526,554,610,628,1049,1050,1054 ЦК України, ст.ст.10, 60, 124, 169, 212-215, 218,224 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved