Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним основним позовом до відповідача та просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] починаючи з 01.06.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В обгрунтуваня заявлених вимог вказуючи на те, що з січня 2008 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу [INFO] р. у них народився син [PERSON], в подальшому в травні 2010 р. шлюб між ними було розірвано, зазначала що з 09.08.2009 р. відповідач не цікавиться життям дитини, не надає їй матеріальну допомогу, не проявляє батьківської турботи відносно дитини, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов"язків. Вказувала, що їй одній важко утримувати сина, який потребує якісного харчування, підвищеного догляду та особливої уваги. На підставі викладеного позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, та просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Відповідач в свою чергу звернувся до суду з зустрічним позовом та просив суд постановити рішення, яким виключити відомості з актового запису №2581 від 06.09.2008 р. про нього - [PERSON] як про батька [PERSON] [INFO] В обгрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що з січня 2008 р. він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу [INFO] р. у них народився син [PERSON], в подальшому в травні 2010 р. шлюб між ними було розірвано, після розрівання шлюбу між ними, дружина повідомила його про те, що до укладання шлюбу з ним мала близькі стосунки з іншим чоловіком і не впевнена що саме він є біологічним батьком дитини, вказувала, що він як батько дитини її не цікавить, тому дослідивши їх стосунки і співставивши факти, він вважає, що не він є біологічним батьком даної дитини і тому вимушений звернутись до суду з даним позовом до відповідачки. В судовому засіданні позивачка [PERSON] проти задоволення вимог про оспорювання батьківства заперечувала вказуючи на їх необгрунтованість та безпідставність, щодо вимог про стягнення аліментів, дані вимоги підтримала та просила їх задовольнити зазначаючи, що [PERSON] матеріально дитину не утримує, жодним чином, життям дитини не цікавиться. Відповідач [PERSON] та представник відповідача в судовому засіданні з урахуванням висновку судово-медичної генетично-ідентифікаційної експертизи не наполягали на задоворленні заявлених зустірчних вимог про оспорювання батьківства, щодо вимог [PERSON] про стягнення аліментів, вважали дані вимоги обгрунтованими та не заперечували щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини Представник Відділу реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в своєму листі просить розглядати справу у їх відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача за зустрічним позовом, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо оспорювання батьківства задоволенню не підлягають, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з січня 2008 р. [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу [INFO] р. у них народився син [PERSON], в подальшому в травні 2010 р. шлюб між ними було розірвано. Як вбачається з висновку експерта Київського міського клінічного бюро судмедекспертизи № 476 від 19.09.2012 р. молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] [INFO] становить 99, 999999%, тобто практивчно довене. Згідно до довідки за формою №3 від 28.05.2012 р. неповноілтній [PERSON] зареєстрований та мешкає разом з матір»ю в [ADDRESS]. Відповідно до ст..136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст..ст.122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред»явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до її повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є батьком. Згідно із п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред"явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Як вбачається з матеріалів справи, факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] [INFO] р.н не знайошов свого підтвердження ні письмовими ні іншими доказами, а тому, суд вважає, що підстав для задоволення заявлених позовних вимог про оспорювання батьківства немає, а тому в їх задоволенні слід відмовити. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, то дані вимоги слід задовольнити враховуючи наступне. Як встановлено при розгляді справи, та не оспрюється [PERSON], дитина [PERSON] батьком якої він є, на даний час знаходиться на повному утриманні матері - позивачки за основним позовом. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] працює в ТОВ «Папірус-все для офісу» і з врахуванням отримуваної заробітної плати має можливість надавати позивачці аліменти саме в розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітній [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, батько дитини працює, може надавати матеріальну допомогу, але в добровільному порядку відмовляється надати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини, вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Що стосується вимог [PERSON] про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 150 грн. та 1500 грн. суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають враховуючт наступне. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved