Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-13 00:00:00

20 березня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач у позові вказала, що у 2004 році її син [PERSON] одружився і вона у своєму будинку зареєструвала його дружину [PERSON], однак вона ніколи не мешкала у будинку, а тільки була зареєстрована. У 2008 році шлюб між її сином та [PERSON] був розірваний і місце проживання [PERSON] на даний час їй невідомо. Оскільки відповідач не проживає у будинку більше 6-ти місяців без поважних причин, та на даний час не є членом її сімї, не оплачує плату за користуванням житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, просить визнати її такою, що втратила право користування будинком. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася через оголошення у пресі, про що свідчить № 52 газети Слобідський край від 30 квітня 2013 року, причини неявки суду не повідомила, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази не надала (а.с. 23). Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглядати справу за відсутності представника (а.с. 17). За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником будинку № 2 по вул. Некрасова в с. Зелений Колодязь Чугуївського району Харківської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.09.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 1517 і у Чугуївському МБТІ в реєстрову книгу № 6 за реєстровим № 687 (а.с. 6). У 2004 році у будинку, що належить [PERSON], була зареєстрована дружина її сина [PERSON] [PERSON], відповідач по справі, однак шлюб на даний час розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ № 062766 (а.с. 7). Згідно довідки Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 100 від 29.01.2013 року зареєстрована у цьому будинку [PERSON] фактично не проживала та не проживає на даний час (а.с. 9). Факт не проживання [PERSON] з 2004 року у будинку, що належить позивачу, підтверджується актом від 28.01.2013 року складеного комісією у складі депутата Чугуївської районної ради [PERSON] та паспортиста селищної ради [PERSON] за участю сусідів позивача: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який затвердженого секретарем Введенської селищної ради (а.с. 7, 8) Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Реєстрація ж відповідача в будинку, який належить позивачу, перешкоджає здійсненню власником права користуванням та розпорядженням своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом 6-ти місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більше встановлених строків, проводиться в судовому порядку. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та законними і є підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved