overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-30 00:00:00

Позивач КП «ЖЕО-35»звернувся до суду з позовом про визнання відповідача особою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і пояснив, що в квартирі більше року ніхто не мешкає, не користується нею, не сплачує комунальні платежі. Мірами розшуку найти [PERSON] не вдалось. 3-я особа [PERSON] пояснив, що раніше за ним було закріплено житло по [ADDRESS] Як сталось так, що він разом з бабусею [PERSON] став зареєстрований у вказаній ( спірній) квартирі йому не відомо. Він був вихованцем дитячого будинку, на теперішній час він студентом Дніпропетровського медичного університету. Він бажає зареєструватися в квартирі і підтверджує, що зі слів сусідів - мешканців будинку [ADDRESS] його бабуся [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] більше 4 років. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась, по місцю реєстрації не мешкає, місце її перебування не відомо. Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що квартира [ADDRESS] є комунальним житлом. В квартирі зареєстрована [PERSON] , яка довгий час не мешкає в житловому приміщенні та не користується ним без поважних причин ( акт на а.с. 8). Згідно рішення виконкому Саксаганської в місті Кривому Розі ради від 21.09.2005 року квартира закріплена за [PERSON] ( копія рішення на а.с. 6-7). Відповідно до ст.. 71 ЖК України, При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях. Отже правона проживання в квартирі [ADDRESS] за [PERSON] повинно зберігатися до закінчення ним вищого навчального закладу. позов підлягає задоволенню. Згідно [PERSON] , за ст.72ЖК України вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки в судовому порядку. Отже відносно [PERSON] позов підлягає задоволенню. На підставі висловленого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-30 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON] , Криворізького міського управління УМВС України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, з якого вбачається, що позивачі є основними квартиронаймачами квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Окрім позивачів в вище зазначеній квартирі зареєстрований [PERSON] . В позові похивачі посилається на те, що відповідач більше року не проживає в квартирі, не користується нею, не зберігає в квартирі речі та не сплачує комунальні платежі. У зв`язку з чим позивачі звернулись до суду з даним позовом. До судового засідання не з`явилися позивачі, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про визнання його втративши право проживання в її 13/20 частини будинку за адресою: [ADDRESS] та зняття його з реєстрації тому, що відповідач з моменту реєстрації в її будинку не проживав, але на її вимоги знятися з реєстрації не реагує, його реєстрація перешкоджає їй реалізувати право як власника майна розпорядитися ним на власний розсуд. Згідно заяви позивача , вона просить позов розглянути справу в її відсутність і позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення, так як його винесення не суперечить положенням ст.. ст.. 224, 226 ЦПК України. Дослідивши матеріли справи, допитавши свідка, на думку суду, позов можливо задвольнити з наступних підстав. Статтею 150 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання їх членів сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»особа в разі зміни місця свого проживання повинна у семиденний термін повідомити про це відповідний орган реєстрації. Однак відповідач з моменту реєстрації проживає в іншому місці і не реєструється добровільно за місцем свого проживання, що є порушенням вище вказаного Закону України і порушенням прав позивача на розпорядження своїм майном, що підтверджується поясненням свідка [PERSON] Згідно листа КПТІ «Інвентаризатор»від 08.12.2012 року, позивач є власником вищевказаної частини будинку в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Борзнянського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] в якому просить суд винести рішення про розірвання укладеного між ними шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Борзнянського РУЮ Чернігівській області16.07.2010 року актовим записом № 34. В обгрунтування позовних вимог, позивач в позовній заяві посилається на те, що між нею та чоловіком втрачено взаємопорозуміння та повага один до одного. Вони тривалий час проживають окремо і вона не вбачає за можливе відновлення сімейних сьосунків. Оскільки, шлюб перешкоджає її життєвим інтересам вона просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач позов визнав. Він пояснив що доводи позивача про те, що він зловживає алкогольними напоями і тому винен у руйнуванні сімейного життя подружжя, не відповідають дійсності. Він особисто незадоволений поведінкою дружини і також вважає що слід розірвати шлюб, укладений між ними. З`ясувавши наведені у судовому засіданні доводи сторін у справі про розірвання шлюбу, перевіривши дані наданого суду свідоцтва про одруження, суд дійшов такого висновку - оскільки встановлено, що позивач вважає за неможливе подальше спільне життя подружжя у шлюбі й не знаходить за можливе відновлення сімейних стосунків з відповідачем, що шлюб перешкоджає її життєвим інтересам то, відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Статею 235 ч.8 ЦПК України передбачає, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд, з огляду на встановлені в судовому засіданні факти, виносить рішення про залишення прізвища відповідача незмінним. На підставі ст.110, 112, 235 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 13 грудня 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2330. Дітей від шлюбу у них немає. Сім'я розпалась з тих причин, що вони втратили почуття взаємопорозуміння та близькості, без чого збереження сім'ї є неможливе. В грудні 2010 року за взаємною згодою вони остаточно припинили спільне проживання, подружні стосунки і ведення спільного господарства. Вона повернулась на Україну і вони втратили зв'язок. За таких обставин їх шлюб носить формальний характер, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. З січня 2012 року вона проживає в цивільному шлюбі з громадянином [PERSON], від якого завагітніла і ми чекаємо на народження дитини. [PERSON] визнає своє батьківство щодо зачатої ними дитини, що підтверджується нотаріально засвідченою заявою. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 13 грудня 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2330. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Після розірвання шлюбу прізвище бажає залишити без змін «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився. В матеріалах справи є заява [PERSON], на грецькій мові та офіційний переклад на українську мову, в які він просить розглянути справу за місцем проживання позивача, на розірвання шлюбу згідний, просить справу розглянути у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 грудня 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2330, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с.5). Спільних дітей у сторін немає. Спільне життя у них не склалось. Вони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо з грудня 2010 року. Примирення між ними неможливе так як вони втратили почуття любові взаємопорозуміння та повагу. [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з громадянином [PERSON], від якого завагітніла і чекає на народження дитини, що підтверджується копією довідки лікаря-гінеколога (а.с. 8). [PERSON] визнав себе батьком дитини [PERSON], що підтверджується нотаріально засвідченою заявою (а.с. 6). Відповідно до ч.3 ст. 110 Сімейного кодексу України чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою. Суд вважає, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстрований 13 грудня 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2330, необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] прізвище залишити без змін «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі структурного підрозділу Бердянський район електричних мереж звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги по постачанню електричної енергії в сумі 221 грн. 63 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії, що постачається ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі структурного підрозділу Бердянського району електричних мереж та має заборгованість по спожитій електричній енергії в сумі 221 грн. 63 коп. Позивачем до суду подана зава про розгляд справи у відсутність його представника, проти винесення заочного рішення не заперечують. [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Суд розглядає справу заочно, у відсутність позивача, відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач проживає [ADDRESS] і є користувачем електричної енергії. Сума заборгованості відповідача перед позивачем з липня 2011 року по квітень 2012 року складає 221 грн. 63 коп. і підтверджується довідкою позивача. Відповідно до Закону України «Про електроенергетику», «Правил користування електричною енергією для населення», затверджений Постановою Кабінету Міеістрів України №1357 від 26.07.1999 року, плата за електричну енергію вноситься щомісячно. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконав покладеного на нього Законом обов'язку щодо своєчасної сплати вартості спожитої електроенергії, і сума заборгованості підлягає стягненню в повному розмірі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі. 15 жовтня 2012 року шлюб між сторонами, за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу розірвано. Від подружнього життя сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] народження, який проживає разом в позивачем. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1\\4 частини зі всіх видів заробітку(доходу), але не менше як 50відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Останній є працездатним і тому він повинен сплачувати їй аліменти на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в порядку ст..132 ЦПК України допитаний, згідно заявлених позовних вимог. Позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, не заперечувала проти стягнення аліментів на утриманні сина в розмірі 1\\4 частини зі всіх видів заробітку (доходу). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст..180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст..182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище платника аліментів. Частиною 2 мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Тому вимоги позивача про стягнення аліментів, не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не може бути прийнятий судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що з 17.10.2009 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] -[INFO]. Дане сімейне життя не склалося, оскільки у них різні характери та різні погляди на життя. У сім»ї постійно виникають конфлікти та сварки. Відсутня повага у відповідача до позивачки як до жінки. Відповідач не приділяє їй належної уваги, пізно приходить додому, більшість часу проводить з друзями, а тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала. Відповідач з позовом згідний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, ведення спільного господарства, бюджету, проживають окремо, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, розлад в сім"ї носить стійкий характер. При таких обставинах суд вважає, що зберігати даний шлюб недоцільно, а тому його слід розірвати. Сина [PERSON] залишити на виховання позивачці. Прізвище позивачки залишити «[PERSON]». Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судові витрати покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа виконавчий комітет Данилівської сільської ради Менського району Чернігівської області про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батьківство з актового запису. Позовні вимоги мотивує тим, що з вересня 1990 року перебував у шлюбі з відповідачкою, але оскільки подружнє життя не склалося, з 1995 року вони фактично припинили шлюбні відносини. З того часу проживали в різних містах. Шлюб розірвали лише 17 серпня 2007 року. В листопаді 2012 року до нього звернулася відповідачка та повідомила, що в березні 2007 року в неї народився син і вона його записала батьком дитини. Так, як він не є біологічним батьком [PERSON] просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 01 від 20.04.2007 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, та пояснила, що [PERSON] не є біологічним батьком її сина [PERSON]. В актовий запис про народження вона його вписала, так як на той час вони перебували в шлюбі. Фактично в шлюбних відносинах вони не перебували з 1995 року. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без присутності представника виконавчого комітету Данилівської сільської ради. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] не є батьком [PERSON], [INFO], що підтвердила відповідачка [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі зареєстрованому 15.10.1999 року Відділом РАГС Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, актовий запис №371. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені. Вважає примирення з відповідачем неможливим, наміру на збереження шлюбу немає. Спору з приводу дитини немає, за погодженням з відповідачем, було вирішено, що дитина в подальшому буде проживати з матір'ю. В судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.10.1999 року Відділом РАГС Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, актовий запис №371, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02.11.1999 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON]. Сімейні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя й збереження родини не можливе. Спір про поділ майна відсутнє. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

17.07.2012 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (надалі ПАТ "Дельта Банк") звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 3425,83 грн. та судових витрат, мотивуючи тим, що остання не виконує належним чином зобов'язання по виплаті кредиту, який їй було надано позивачем. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність, погодився на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Між ТОВ "Український промисловий банк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON], 28.08.2007 року був укладений кредитний договір №430/ФК-07, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит на поточні потреби у розмірі 4400,00 грн. зі сплатою 19,5 % річних. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, не перераховує у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення заборгованості, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 30.05.2012 року складає 3425,83 грн., у тому числі: - заборгованість за сумою кредиту - 1994,74 грн.; - заборгованість за відсотками - 1431,09 грн.; - заборгованість за комісіями - 0,00 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплаті процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 КЦ України. Таким чином, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають стягненню на його користь з відповідача у сумі 3425,83 грн. Також з відповідача необхідно стягнути судові витрати згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved