Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок пошкодження майна. В обґрунтування позову вказував, що 25.06.2012 р. близько 14 год. Він перебував на балконі квартири, в якій проживає, і почув попереджувальний сигнал звукової сигналізації власного автомобіля [NUMBER], а за кілька секунд глухий звук, що характерний для розбитого скла. Після чого, він помітив як неподалік авто невідомий йому чоловік вимкнув бензинову газонокосарку і підійшов до його автомобіля. Вибігши на стоянку, він помітив як чоловік з косою заходить за ріг сусіднього будинку. Він затримав його та викликав працівників міліції. Позивач вказує, що під час скошування трави навколо стоянки, на якій було припарковано автомобіль, чоловік [PERSON] зачепив косою на пісок з дрібним камінням, що призвело до викидання каміння з-під ріжучих крутних елементів газонокосарки в бік його автомобіля. В наслідок чого було розбите праве переднє скло та пошкоджена права передня дверка, чим завдано позивачу збитків на загальну суму 4\~131 грн., яку позивач і просив стягнути із відповідача. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов з викладених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні просив у позові відмовити. В судовому засіданні також пояснив, що він є працівником благоустрою і працює у КП Славутське ЖКО, 25.06.2012 р. він разом із іншими працівниками проводив роботи із благоустрою території по вул. Лісній в м. Славута косив траву кущорізом ( на бензині). Бачив, що у автомобіля Nissan Tiida пошкоджене скло, проте не повязує це із своїми діями, оскільки на газоні каміння не було, про що стверджує позивач, не було його також і у салоні автомобіля зі сторони розбитого скла. Заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що 25.06.2012 року мав місце факт пошкодження автомобіля [NUMBER], належного позивачу, з приводу чого він звернувся із заявою до правоохоронних органів, в якій просив встановити особу, яка пошкодила праве переднє скло автомобіля [NUMBER], чим йому спричинена шкода близько 150 доларів США. Постановою від 02.07.2012 р. факт пошкодження даного автомобіля знайшов своє підтвердження. При перевірці особу, яка спричинила пошкодження встановити не вдалося, в порушенні кримінальної справи по заяві [PERSON] відмовлено за відсутністю складу злочину , передбаченого ст. 194, 296 КК України та малозначністю діяння. Актом огляду транспортного засобу від 25.06.2012 р. Nissan Tiida д.н. [NUMBER] встановлено пошкодження скла правого переднього яке потребує заміни та дверей передніх правих які потребують ремонту, фарбування. Згідно звіту №11\\06 від 25.06.2012 р. про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Nissan Tiida д.р.н. ВХ 8154 АР, розмір матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля [NUMBER] дорівнює 2\~745 грн. ( з ПДВ), вартість відновлювального ремонту 3\~631 грн. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що були поряд із відповідачем у період, коли проводилися роботи відповідачем 25.06.2012 р. біля будинку №15 по вул. Лісній в м. Славута, та пояснили, що очевидцями пошкодження автомобіля не були, проте саме він їм вказав на те, що у автомобіля пошкоджене скло. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Статтею 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст.ст. 10,11, 60 ЦПК суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності та диспозитивності, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона належними та допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Зважаючи на викладене, позивачем не надано суду обєктивних доказів того, що шкода майну заподіяна саме винними діями відповідача, не здобуто таких доказів і судом. Крім того, заявлений позов до неналежного відповідача. На підставі викладеного

Outcome: dismissed