overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги водовідведення зазначаючи, що 03.01.2002 року між КУ Богодухівський дитячий будинок інтернат та [PERSON] укладено договір про надання комунальних послуг по водовідведенню, згідно з яким відповідачка зобовязалась не пізніше пятого числа кожного місяця оплачувати комунальні послуги по водовідведенню, однак свої обовязки виконує не в повній мірі, надані послуги сплачує не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 01.01.2006 року по 01.01.2012 року утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 537.90 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в частині стягнення суми боргу та судових витрат та пояснив, що вимоги щодо зобовязання укладення додаткової угоди до договору про надання послуг водовідведення буде розглядатись в окремому позові. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в межах строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається х матеріалів справи, відповідачка зареєстрована та мешкає за адресою: м.Богодухів, вул. Космічна ј, кв.22. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 ЗУ Про житлово-комунальні послуги, споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається з копії договору про надання комунальних послуг від 03.01.2001 року, укладеного між КУ Богодухівський дитячий будинок інтернат та [PERSON], відповідачка зобовязалась сплачувати комунальні послуги не пізніше пятого числа кожного місяця. Згідно з наданим розрахунком за період з 01.01.2006 року по 01.01.2012 року утворилась заборгованість за послуги водовідведення перед КУ Богодухівський дитячий будинок інтернат в сумі 537.90 грн. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги КУ Богодухівський дитячий будинок інтернат підлягають частковому задоволенню з урахуванням строку позовної давності - за період з 01.03.2009 року по 01.01.2012 року, тобто стягненню підлягає 369.66 грн. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюб?у, посилаючись на те, що сторони з 23.10.2003 року перебувають у за?реєстрованому шлюбі, з відпов?ідачем спільне життя не склал?ось, оскільки вони люди різних? характерів та поглядів на жит?тя. Шлюбні стосунки між сторон?ами припинені, спільного госп?одарства не ведуть, стали чужи?ми людьми та втратили почуття? любові, тому просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні? позов підтримала та просить й?ого задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання н?е зявився, хоча судом були при?йняті всі необхідні міри для й?ого належного повідомлення п?ро дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши зібрані докази по справі, суд встановив наступні обставини: Між сторонами зареєстрований шлюб 23.10.2003 року в Відділі РАГС Тернопільського міського упр?авління юстиції Тернопільсь?кої області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1820 та вид?ано свідоцтво про одруження с?ерії 1-ИД № 082864. Від даного шлюбу у сторін народились? діти - син [PERSON] 07.06.2004 року народ?ження, свідоцтво про народжен?ня серії І-ИД № 150320 від 16.06.2004 року та дочка [PERSON] [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ИД № 037189 від 18.10.2006 року. З матеріалів справи слідує, що збереження сімї суперечитиме інтересам позивача, оскільки подальше існування шлюбу лише формально, не захищає нічиїх інтересів, а на?впаки суперечить засадам та п?ринципам, на яких ґрунтується? існування шлюбу та сімї, стор?они не ведуть спільного госпо?дарства та не підтримують шлю?бних стосунків. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя в збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що вжитт?я заходів для примирення стор?ін є недоцільним, оскільки між? сторонами припинені шлюбні с?тосунки, протягом тривалого ч?асу спільного господарства н?е ведуть, подальше збереження? сімї суперечитиме інтересам позивача, а тому позов слід за?довольнити, а шлюб між сторона?ми розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить розірвати їх шлюб. Заявлені вимоги мотивує тим, що вони люди різних характерів та поглядів на життя, не підтримують подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, вважає, що їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сімї стали неможливими, а тому просить його розірвати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просить задовольнити вимоги [PERSON] з викладених у заяві мотивів. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій не заперечує проти задоволення позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2004 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 075207, видане повторно 25.05.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1408. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. Проаналізувавши докази в їх сукупності, фактичні взаємини, які склалися між подружжям та причини звернення позову, суд прийшов до висновку, що подальше збереження сімї суперечитиме інтересам сторін. Отже, шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-26 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач є батьком народженого нею у шлюбі сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між нею та відповідачем розірвано, син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не бере участі у матеріальному утриманні дитини. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала з викладених підстав, просить позов задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у звязку з чим було ухвалено проводити розгляд справи в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого у шлюбі з позивачкою сина [PERSON], [INFO], який є неповнолітнім, проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася та відновити її не можливо. Позивач надав суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача, провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 09.09.2006 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили з грудня 2010 року, з причини того, що між ними постійно виникали сварки через те, що кожний з них має різні характери та різні погляди на життя, ведення спільного господарства та виховання дитини. Внаслідок чого їхнє подальше спільне життя стало не можливим, та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Між сторонами були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Збереження сімї, як вважає позивач, не можливо та не доцільно, у позовній заяві просив строк для примирення не надавати, у наданій суду заяві просив розглянути справу за його відсутності. Сторони не проживають разом, спільне господарство та сумісний бюджет не ведуть. Спору про розділ майна між сторонами немає. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї не можливо.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася та відновити її не можливо. Позивачка надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився. Згідно заяви наданої суду позовні вимоги визнав, просив розглядати справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 29 серпня 2003 року, від спільного сімейного життя мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили з причини того, що кожний з них має різні характери та різні погляди на життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя стало не можливим, та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Між сторонами були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Збереження сімї, як вважають, не можливо та не доцільно. Сторони спільне господарство та сумісний бюджет не ведуть. Спору про розділ майна між сторонами немає. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї не можливо. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 107,30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-26 00:00:00

У листопаді 2011 року заявник звернувся до суду із заявою про визнання свого дядька [PERSON], [INFO], недієздатним, встановлення опіки, та призначення опікуна. У заяві заявник посилається на те, що її дядько в силу психічного захворювання через хворобу не може розуміти значення своїх дій та керувати ними і потребує опіки. Просив визнати [PERSON], 27 жовтня 1958 року, недієздатним, встановити над ним опіку, та призначити над ним опікуна. Заявник у судове засідання зявився та підтримав свою заяву у повному обсязі, просив суд задовольнити. Зацікавлена особа Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно із довідкою наданою квартальним комітетом № 233 від 02.03.2011, [PERSON] є рідним дядьком [PERSON]. [PERSON], [INFO], є інвалідом другої групи з психічного захворювання,що підтверджується довідкою № 134213. У звязку із зазначеною хворобою він потребує постійної сторонньої допомоги, погано орієнтується у простих життєвих ситуаціях, не може керувати своїми діями та не розуміє значення своїх дій. Згідно акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 42 від 08 травня 2012 року [PERSON], страждає хронічним стійким психічним розладом у формі помірної розумової відсталості звязаної з хромосомними порушеннями. За своїм психічним станом в даний час він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 17.02.2012 р. № 68 вважають за можливе виконання [PERSON] обовязків опікуна по відношенню до її дядька [PERSON]. Відповідно до Рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 19.08.2009 року за №390 щодо розподілу обовязків з питань опіки та піклування над повнолітніми особами, на Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради покладено ведення справ у межах компетенції, щодо опіки та піклування над повнолітніми особами, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки ( визнаних у судовому порядку недієздатними). Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги щодо визнання фізичної особи недієздатною, та призначення заявника опікуном законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-26 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 03 грудня 1975 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, запис № 3837. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем з 27 липня 2010 року спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, оскільки відповідачем до позивача застосовано фізичну силу, що спричинило їй середньої тяжкості тілесні ушкодження. В теперішній час шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають сина та дочку, які вже є повнолітніми особами. Уточнюючи позовні вимоги, позивач подала позов до [PERSON] та [PERSON] та просить виділити належну їй ? частину спільних з відповідачами житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: Харківська область, Харківській район, село Циркуни, вулиця Кірова, 2-а. Ухвалою суду від 27 червня 2012 року вимоги позивача про виділ частки майна у спільній власності виділені в окреме провадження. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, крім того пояснила, що у за фактом спричинення їй відповідачем тілесних ушкоджень порушено кримінальну справу і триває досудове розслідування. Позивач категорично не бажає збереження шлюбу і їх спільне проживання із відповідачем не можливо. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу із позивачем не заперечував та пояснив, що дійсно з 27 липня 2010 року вони спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Не заперечував проти того, що за фактом спричинення позивачу середньої тяжкості тілесних ушкоджень порушено кримінальну справу та ведеться досудове розслідування. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 грудня 1975 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, запис № 3837, що підтверджено свідоцтвом про шлюб Серії 1 - ВЛ № 132005, яке видане 23 грудня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач та відповідач категорично не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. При розгляді справи суд не приймає до уваги докази, що не мають відношення до предмету спору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.209 ч.3 ЦПК України, складання рішення в повному обсязі відкласти до 02 липня 2012 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-26 00:00:00

03.05.2012 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви зазначила, що сімейне життя не склалось, у зв'язку з чим збереження шлюбу є неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, проте позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, на заочний розгляд справи згодна, прізвище залишити - [PERSON]. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд за згодою позивачки постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2002 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина - Ярослава, [INFO] та дочку - Катерину, [INFO]. Спільне життя не склалось по тій причині, що відсутнє взаєморозуміння, сторони тривалий час проживають окремо і подружніх стосунків не підтримують, у зв'язку з чим подальше збереження шлюбу є неможливим. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування своїх вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач не з"явилася, подала письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився на адресу суду надійшла письмова заява в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти розміру аліментів. За таких обставин суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. Від подружнього життя мають спільну дитину - сина [PERSON], 16.10.2010р.н. в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ч.1 ст.184 СК України ). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-26 00:00:00

Сторони уклали шлюб 22.09.2001 року. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO] та доньку Аліну, [INFO]. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Відповідач зловживає спиртними напоями, знаходячись в стані алкогольного спяніння, ображає її. На її неодноразові прохання змінити життя не реагує. Подальше спільне життя та збереження сімї позивачка вважає не можливим. Після розірвання шлюбу просить дітей для дальшого проживання залишити з нею, прізвище залишити « Козаченко». Сторони в судове засідання не зявились, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка позов підтримує, відповідач позов визнає в повному обсязі. Обоє просять строк для примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась остаточно. Сторони втратили почуття поваги друг до друга. Проживати разом не мають наміру . Подальше збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін та дітей. Дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Аліну, [INFO] для подальшого виховання залишити з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок №26 з надвірними будівлями на вул. Зарічній в с. В.Стидин Костопільського району Рівненської області. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явився, просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Представник позивача [PERSON] в письмовій заяві поданій на адресу суду просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.4 ст.130 та ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи встановлено, що матері позивача [PERSON] на праві власності належить житловий будинок №26 з надвірними будівлями на вул. Зарічна в с. В.Стидин Костопільського району Рівненської області, що підтверджується випискою з по господарської книги №1 від 08.06.2012р. та технічним паспортом на житловий будинок. 03 січня 1996 року померла мати позивача. Згідно ст.529 ЦК УРСР від 1963 року позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. На день відкриття спадщини проживала із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Великостидинської сільської ради №152 від 08.06.2012р. У відповідності до ст.. 549 ЦК УРСР позивач прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном проживаючи в зазначеному будинку та користуючись присадибною ділянкою. Згідно довідки РОБТІ вартість житлового будинку станом на 06.04.2011р. становить 32477 грн., право власності на житловий будинок не зареєстровано. Оформити на себе право власності на спадкове майно позивач не може, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно. Згідно ст.328 ЦК України набуття права власності вважається правомірним, якщо набуте на законних підставах. Суд вважає, що позивач набув право власності спадкове майно на законних підставах, що стверджується дослідженими доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved