overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося внаслідок того, що [PERSON] перебуває у місцях позбавлення волі. Від даного шлюбу у неї з відповідачем дітей немає, а тому вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому просить його розірвати, вирішити питання щодо зміни прізвища на «Боднар». У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що з відповідачем в шлюбі вона перебуває з 2000 року. Від даного шлюбу в них дітей немає. Причиною по якій вона хоче розірвати шлюб є те, що кожен з них має різні характери і погляди на сімейне життя. Близько десяти років вони з відповідачем проживають окремо, повністю припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Вважає, що шлюб існує лише формально, збереження його неможливе, примирення не принесе бажаного результату, просить розірвати шлюб та вирішити питання зміни прізвища. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Проти розірвання шлюбу він не заперечує, вважає, що шлюб зберегти неможливо, примирення не збереже їхню сімю. Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне: Сторони уклали шлюб 22.06.2000 року, про що свідчить свідоцтво про одруження від 22.06.2000 року, серія І-ИД №054090, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області України, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №536. Встановлено, що сторони проживають окремо, припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди з різними поглядами на сімейне життя. Шлюб носить формальний характер, збереження його неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Позовні вимоги [PERSON] щодо зміни прізвища до задоволення не підлягають, оскільки дане питання вирішується органом реєстрації актів цивільного стану. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалося, через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводить до сварок та непорозумінь. Між ними практично припинено шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, а тому просить суд шлюб розірвати, оскільки подальше спільне життя суперечить його інтересам. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що з відповідачем в шлюбі він перебуває з 22.04.2007 року. Від даного шлюбу в них дітей немає. Причиною по якій він хоче розірвати шлюб є те, що вони з дружиною люди з різними поглядами на сімейне життя, через що виникають сварки та непорозуміння. Два роки сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не живуть подружнім життям. Вважає, що шлюб існує лише формально, збереження його неможливе, примирення не принесе бажаного результату, а тому просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, по невідомій суду причині, хоча про час та день слухання справи була повідомлена належним чином. Суд вважає, оскільки відповідач про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином та про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, про що не заперечив позивач. Дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення позивача, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.04.2007 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 029342, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 409. Судом встановлено, що у сторін різні погляди на сімейне життя, вони не підтримують шлюбних відносин та нарізно ведуть господарство. Між подружжям втрачено почуття любові і взаємоповаги один до одного. Їх шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов слід задовольнити, розірвати шлюб. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

05.03.2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб зареєстрований 26.06.1998 року з [PERSON], вказуючи, що останні два роки шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються. Під час шлюбу між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Вважає, що сімя розпалась остаточно, примирення між ними не можливе. Від шлюбу мають неповнолітнього сина та повнолітню дочку. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою, в якій позов підтримує і просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, тому суд вважає причину неявки неповажною, що дає підстави слухати справу в його відсутності, доказів, які є в справі достатньо для вирішення справи по суті. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 26 червня 1998 року зареєстрували шлюб. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони на даний час шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Під час шлюбу між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Складність стосунків призвела до втрати між ними любові та поваги, що призвело до розпаду сімї. Спір про майно, що є їх спільною сумісною власністю відсутній. При таких обставинах, суд вважає, що мотиви та причини, які змусили позивачку наполягати на розлученні досить важливі, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам і інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28.11.1998 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Великокиріївській сільській раді Бершадського району, Вінницької області, актовий запис № 13. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 19.01.1999року народження. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сімї є різні погляди на життя та несумісність характеру, з лютого 2012 року їх сімя розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. В судове засідання сторони не зявились, направили суду заяви про розглід заяви у їх відсутність, підтримують позовні вимоги та відповідач визнає їх, просять суд розірвати їх шлюб. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 28.11.1998 року зареєстрували шлюб у Великокиріївській сільській раді Бершадського району, Вінницької області, актовий запис № 13. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 19.01.1999року народження, яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Сторони досягли згоди щодо виховання та утримання дитини. Сімейні відносини між подружжям припинилися з лютого 2012 року. Спільне життя подружжя не склалось через несумісність характеру, спільне господарство не ведеться, наміру до примирення сторони не мають і шлюб носить формальний характер. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу вказуючи, що 05.08.2011 року на прохання відповідача позивач надав останньому позику 24 640 гривень, про що свідчить розписка написана власноручно в присутності свідків, яка свідчить про укладення між ними договору позики. Відповідач в розписці зобовязувався повернути кошти строком до 05.10.2011року. На момент звернення до суду відповідач кошти не повернув. Відповідач зобовязання свої не виконав, гроші не повернув. В звязку з чим позивач вимушений був звернутися до суду. В судовому засіданні позивач просив суд позов задоволити. Відповідач позов визнав і не заперечував проти задоволення позову, пояснив суду, що дійсно винен гроші позивачу, і не зміг віддати в звязку з скрутним матеріальним становищем. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки судом встановлено, що дійсно між сторонами був укладений договір позики, про що свідчить розписка [PERSON] від 05.08.2011 року, про те що він бере у борг у [PERSON] гроші в сумі 24 640гривень, які відповідач зобовязується повернути до 05.10.2011року. Дана розписка складена в присутності свідка [PERSON] Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. На даний час відповідач не повернув боргу та не виконав своїх зобовязань. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач не повернув весь борг у встановлений строк, позовні вимоги підлягають задоволенню. При подачі позову позивач сплатив судовий збір в сумі 251,33 грн., а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 251,33 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], 13.03.2007року народження, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.03.1998 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому і був зареєстрований шлюб з відповідачем, актовий запис №317. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], 13.03.2007року народження, який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальну допомогу не надає, тому позивач вимушена звернутися з заявою до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив, що, 05.03.1998 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому сторони зареєстрували шлюб , актовий запис №317. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], 13.03.2007року народження,яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальну допомогу не надає, тому позивач вимушена звернутися з заявою до суду. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач прохає стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача. Своє прохання мотивує тим, що відповідач являється батьком дитини, але не надає допомогу на її утримання. Дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Позивач в судове засідання не зявилася, підтримує свої вимоги, прохає слухати справу без її участі. Відповідач в своїй заяві позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, згідно з якими відповідач являється батьком дитини, яка перебуває на утриманні позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач на підставі ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. З відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 214 грн. 60 коп., оскільки позивач по закону звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача на його користь 5087 грн. 91 коп. заборгованості по заробітній платі, 31 грн. 59 коп. компенсації знецінення коштів, 2000 грн. середнього заробітку за період затримки розрахунку. Своє прохання мотивує тим, що він звільнився з роботи у відповідача 11 січня 2012 р. Але не отримав повного розрахунку. Неодноразово звертався до відповідача з проханням виплатити заборгованість та розрахунку не отримав. Позивач прохає слухати справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки не сповістив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що вимоги підлягають задоволенню, оскільки наявність заборгованості на час розгляду справи підтверджується довідкою з місця роботи позивача, в той час, як згідно статей 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних сум у зазначені строки підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 34 Закону України Про оплату праціта на підставі вимог ст. 1-7 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплатиз наступними змінами, у разі затримки виплати працівникам на один і більше місяців грошових доходів проводяться компенсаційні виплати. Розмір цих виплат, наведених позивачем, не оспорюється. Оскільки позивач був звільнений від сплати судових витрат, то з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача на його користь середню місячну заробітну плату за період з 02 лютого 2010 р. по дату ухвалення судового рішення включно, виходячи з розміру середнього заробітку у 2086 грн. 97 коп. на місяць. Своє прохання мотивує тим, що 01 лютого 2010 р. він був звільнений з підприємства за п. 5 ст. 36 КЗпПУ в звязку з переведенням до ДП Трест Олександріярозрізобуд. Заробітну плату після звільнення не виплатили по цей день. Представник позивача прохає слухати справу у його відсутність. Заявлені вимоги підтримує повністю. Представник відповідача до суду не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно статей 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних сум у зазначені строки підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З трудової книжки позивача вбачається, що його дійсно було звільнено 01.02.2010 р. Відповідно до довідок з колишнього місця роботи позивача заборгованість по заробітній платі за лютий 2010 р. становить 827 грн. 94 коп., а його середня заробітна плата становила 2086 грн. 97 коп. в місяць. Тому стягненню підлягають 26,5 міс. х 2086 грн. 97 коп. = 55304 грн. 71 коп. Оскільки позивач був звільнений від сплати судових витрат, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 % від задоволених вимог, тобто 553 грн. 05 коп. = 55304 грн. 71 коп. : 100 %.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач прохає стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача. Своє прохання мотивує тим, що відповідач являється батьком дитини, але не надає допомогу на її утримання. Дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Позивач в судове засідання не зявилася, підтримує свої вимоги, прохає слухати справу без її участі. Відповідач в своїй заяві позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, згідно з якими відповідач являється батьком дитини, яка перебуває на утриманні позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач на підставі ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. З відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 214 грн. 60 коп., оскільки позивач по закону звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

В січні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між її сином [PERSON], [INFO] і [PERSON]. Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що вона спільно проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] без реєстрацію шлюбу. Від сумісного проживання в них 23.03.2008 року народився син [PERSON]. У зв'язку з тим, що шлюб не був зареєстрований дані про батька дитини були записані в органах РАЦС з її слів згідно ст. 135 ч. 1 СК України. 28.11.2011 року [PERSON] помер. У зв'язку з необхідністю визначення соціального статусу своєї дити заявниця просить встановити факт, що померлий [PERSON] є батьком її малолітнього сина [PERSON]. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала і підтвердила викладені в заяві обставини. Заінтересовані особи та їх представники в судове засідання не з'явилися, клопотали про розгляд справи за їх відсутності та надали письмові заяви про свою згоду з вимогами заявниці. Заслухавши пояснення присутніх осіб та дослідивши письмові докази суд дійшов наступного. Заявниця з 2003 року проживала спільно однією сім'єю, без реєстрації шлюбу з [PERSON], в будинку належному останньому, за адресою: [ADDRESS]. Під час спільного проживання вони також вели спільне господарство. (а.с. 6, 45-47) Також під час спільного проживання з [PERSON] заявниця 23.03.2008 року народила сина [PERSON]. В свідоцтві про народження у відповідності до ст. 135 СК України батьком дитини записаний [PERSON]. (а.с. 8) 28.11.2011 року [PERSON] помер у віці 29 років в с. Радсад Миколаївського району Миколаївської області. На момент смерті [PERSON] заявниця продовжувала проживати спільно з ним і з дитиною [PERSON] (а.с. 9) У своїх письмових заявах заінтересовані особи і їх представники погоджуються з доводами заявниці в тій частині, що померлий [PERSON] є фактичним батьком [PERSON]. Ст. 130 ч. 1 СК України визначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до переконання, що факт родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] підтверджується дослідженими доказами. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що фактично [PERSON] є батьком [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим. що з 19 жовтня 2007 року позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі. На даний час відповідач пішов з сім'ї та проживає окремо: Від сумісного життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, батьком якої є відповідач з якого просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини; сина [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, просив задоволити. Суд, вислухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази, - вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 жовтня 2007 року позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі. На даний час відповідач пішов з сім'ї та проживає окремо. Від сумісного життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, батьком якої є відповідач. Як встановлено в судовому засіданні, дитина перебуває на утриманні позивачки, про що не заперечував в судовому засіданні відповідач, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи наведене та

Outcome: approved