overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Вимоги мотивує тим, що з 14.11.2008 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Проте через відсутність взаєморозуміння та виникле з цього приводу взаємовідчуження з листопада 2011року шлюбно-сімейні стосунки між ними були припинені і вони проживають окремо. Дитина хворіє, потребує постійного нагляду, проживає з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги для її виховання та лікування. Вважає, що сім'я розпалась остаточно, відновлена бути не може і просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення, пояснив , що в змозі щомісячно надавати доньки матеріальну допомогу у сумі 700 гривень. Вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. У справі встановлено, [PERSON]. та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.11.2008 року відділом реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції ВАР Крим за актовим записом № 962 (а.с.4). Від сумісного життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Проте через відсутність взаєморозуміння та постійні конфлікти з цього приводу з листопада 2011 року шлюбно-сімейні стосунки між подружжям були припинені, проживають окремо один від одного, дитина проживає із матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] участі у вихованні та утриманні доньки не приймає. З'ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також тривалість окремого проживання, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження між ними шлюбу неможливі і суперечать їх інтересам. Суперечки про майно між сторонами немає. Дитина залишиться жити з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області в якому просить суд винести рішення щодо надання йому додаткового строку терміном чотири місяці для прийняття спадщини. [PERSON] в своїх доводах на обґрунтування позову посилається на те, що після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Однак, позивачем з поважних причин, що до яких він відносить його переїзд до іншого населеного пункту безпосередньо перед тим, як померла [PERSON] Він дізнався про її смерть 15.09.2012 року, коли знову повернувся на попереднє місце проживання в с.В.Загорівку. В жовтні 2012 року він, перебуваючи в будинку [PERSON] в с.В.Загорівці, яка доводиться йому родичкою, випадково знайшов заповіт, складений останньою на його користь. Відразу ж в жовтні 2012 року він звернувся до нотаріуса з проханням прийняти заяву про прийняття ним спадщини, але йому було відмовлено у цьому, оскільки сплив строк, що передбачений законом для подачі заяви для прийняття спадщини, а також роз`яснено про можливість вирішення питання про надання додаткового строку для прийняття спадщини в судовому порядку. Зазначене спонукало його звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав. Відповідач у письмовій заяві до суду повідомив про визнання позову і просив здійснити розгляд справи за відсутністю його представника в судовому засіданні. Оцінюючи доводи позивача про причини пропуску строку прийняття спадщини суд, перевіривши їх наданими суду усними поясненнями позивача та підтвердивши їх письмовими доказами, розцінив їх як поважні. Правомірність звернення позивача до суду з даним позовом підтверджено документами - свідоцтвом про смерть спадкодавця, ксерокопією заповіту спадкодавця [PERSON], а також довідками Великозагорівської сільської ради про підтвердження наявності на території сільської ради спадкового майна приналежного спадкодавцю. Отже, з огляду на положення ст.1272 ч.3 ЦК України стосовно того, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, судом може бути визначено йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, проаналізувавши доводи позивача про поважність причин пропуску шестимісячного строку для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини та визнавши причини пропуску цього строку як поважні, з`ясувавши, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, - суд дійшов висновку про наявність необхідних підстав для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що після смерті бабці залишився сертифікат на земельну частку(пай), але вона його не отримала у зв»язку зі смертю, такої її мати не отримала як спадкоємиця таке право так як померла. Просить визнати за нею право на земельну частку(пай) після померлої [PERSON] Враховуючи складність рішення суд вважає необхідним оголосити вступну та резолютивну його частину.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-04 00:00:00

21.01.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, а потім змінила свої вимоги, посилаючись на те, що сторони зареєстрували шлюб 19.10.2007 р. від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка повідомляє, що сімейне життя не склалось і вона подала позовов до суду про розлучення. Відповідач не бере участі в вихованні дитини та не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку і до повноліття. Позивачка в судовому засіданні свої змінені позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти позовних вимог, він сплачуватиме аліменти на утримання сина і в подальшому буде допомагити їм, а також бажає примиритися з позивачкою. Вивчивши матеріали справи, пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 2191 (а.с.13).та від якого мають сина [PERSON], [INFO] р. н. (а.с.6). Відповідач працездатний, працює приватним підприємцем, не заперечує про сплати аліментів на утримання сина. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи з викладеного, враховуючи стан здоров"я відповідача, що він працездатна особа, інших платежів по виконавчим документам немає, суд вважає за необхідне стягнути з нього на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову і до повноліття сина. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь держави з відповідача судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп. На підставі викладеного, ст. ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-04 00:00:00

Позивач 31 жовтня 2012 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 1995 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2010 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 1995 року. Шлюб зареєстрований відділом РАГС виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис за № 930 /а.с.8/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні відповідачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.9/, яка проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні. Сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з серпня 2010 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-04 00:00:00

У грудні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 жовтня 2005 року. Мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO]. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Подружні відносини погіршилися ,подана заява до суду про розірвання шлюбу.Інших осіб на утриманні відповідач не має. Сторони у судове засідання не з"явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.Позивач просить позовні вимоги задоволнити. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до слідуючого. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб сторони мешкали разом в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2005 року. (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Син мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Таким чином ,визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Стягнення аліментів проводиться з моменту фактичного звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-04 00:00:00

Позивачі у січні 2013 року звернулися до суду з позовною заявою до відповідача, в якій зазначають, що відповідач є батьком [PERSON], який вже є повнолітнім та продовжує навчання. Позивач [PERSON] зазначив , що він, [INFO], з 1 вересня 2010 року навчається в Ізюмському професійному ліцеї з 01.09.2010 року по 15.02.2014 року у групі АТ-310 за денною формою навчання і знаходиться на неповному державному забезпеченні, що підтверджується доданою до заяви довідкою з місця навчання, і у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Шлюб між батьками - [PERSON] та [PERSON]. розірвано- 12.03.1998 року. [PERSON] навчається на денній формі в м.Ізюмі по теперешній час.Аліменти на користь інших осіб відповідач не сплачує. [PERSON] матеріальної допомоги після досягнення повноліття на період навчання не надає.Позивачі просять стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 15 лютого 2014 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги просять задовольнити, стягнути аліменти у розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до кінця навчання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність,проти позову не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO].(а.с.5). Шлюб з відповідачем розірвано. [PERSON] повнолітній та навчається в Ізюмському професійному ліцеї з 01.09.2010 року по 15.02.2014 року у групі АТ-310 за денною формою навчання і знаходиться на неповному державному забезпеченні, що підтверджується довідкою (а.с.8) і потребує додаткових коштів. У відповідності ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-04 00:00:00

11.01.2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] посилаючись на те, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося по причині різних поглядів на основи сімейного життя, що призвело до втрати почуття любові. В судове засідання позивач по справі не з'явився, надав до суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.12.1987 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №2267. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки сторони припинили з грудня 2010 року, через відсутність взаєморозуміння у сім'ї, різних поглядів на основи сімейного життя, ведення спільного господарства, що призвело до втрати почуття любові. Сторони сумісне господарство не ведуть. Встановлене свідчить, що сім'я сторін розпалася, спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї є неможливим. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.112,113 СК України, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 05.10.2006 року, згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 15000 грн. з відсотковою ставкою 25,56 % річних. Умови кредитного договору відповідач [PERSON] не виконує, станом на 29.12.2011 року має непогашену суму боргу за кредитом 15427,59 грн., несплачені відсотки 1536,95 грн., несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімального необхідного платежу 1081,90 грн., що разом становить 31870,44 грн.. Позивач просить суд стягнути з відповідачів вищезазначену заборгованість по кредиту на користь позивача, а також судові витрати. В судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, день і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази, перевіривши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 05.10.2006 року, згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 15000 грн. з відсотковою ставкою 25,56 % річних. Умови кредитного договору відповідач [PERSON] не виконує, станом на 29.12.2011 року має непогашену суму боргу за кредитом 15427,59 грн., несплачені відсотки 1536,95 грн., несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімального необхідного платежу 1081,90 грн., що разом становить 31870,44 грн.. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до вимог ст.ст.526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволені повністю. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судові витрати: витрат на оплату судового збору 318,70 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 05.10.2006 року, згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 8300 грн. з відсотковою ставкою 25,56 % річних. Умови кредитного договору відповідач [PERSON] не виконує, станом на 29.12.2011 року має непогашену суму боргу за кредитом 8098,27 грн., несплачені відсотки 8025,76 грн., несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімального необхідного платежу 746,91 грн., що разом становить 16870,94 грн.. Позивач просить суд стягнути з відповідачів вищезазначену заборгованість по кредиту на користь позивача, а також судові витрати. В судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, день і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази, перевіривши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 05.10.2006 року, згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 8300 грн. з відсотковою ставкою 25,56 % річних. Умови кредитного договору відповідач [PERSON] не виконує, станом на 29.12.2011 року має непогашену суму боргу за кредитом 8098,27 грн., несплачені відсотки 8025,76 грн., несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімального необхідного платежу 746,91 грн., що разом становить 16870,94 грн.. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до вимог ст.ст.526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволені повністю. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судові витрати: витрат на оплату судового збору 214,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 05.10.2006 року, згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 10200 грн. з відсотковою ставкою 24,36 % річних. Умови кредитного договору відповідач [PERSON] не виконує, станом на 29.12.2011 року має непогашену суму боргу за кредитом 8267,96 грн., несплачені відсотки 6925,16 грн., несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімального необхідного платежу 705,79 грн., що разом становить 15898,91 грн.. Позивач просить суд стягнути з відповідачів вищезазначену заборгованість по кредиту на користь позивача, а також судові витрати. В судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, день і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази, перевіривши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 05.10.2006 року, згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 10200 грн. з відсотковою ставкою 24,36 % річних. Умови кредитного договору відповідач [PERSON] не виконує, станом на 29.12.2011 року має непогашену суму боргу за кредитом 8267,96 грн., несплачені відсотки 6925,16 грн., несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімального необхідного платежу 705,79 грн., що разом становить 15898,91 грн.. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до вимог ст.ст.526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволені повністю. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судові витрати: витрат на оплату судового збору 214,60 грн..

Outcome: approved