Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] третя особа: Требухівська сільська рада Броварського району Київської області про встановлення земельного сервітуту. Позивачка в позовній заяві та уточненій заяві зазначала, що вона проживає в 1/3 частині житлового будинку № 9 по вул. Лугова в с. Требухів Броварського району Київської області, який належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину. Дана частина житлового будинку розташована на земельній ділянці розміром 0,1501 га, яка належить позивачці на підставі Державного акту серії ЯБ № 783310 від 25.12.2006 року, кадастровий номер 3221289001:01:065:0013 для будівництва та обслуговування житлового будинку. Інші 2/3 частини житлового будинку № 9 по вул. Лугова в с. Требухів Броварського району Київської області належать [PERSON], яка розташована на земельній ділянці розміром 0,020 га та належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Крім того, відповідно до Державного акту серії ЯБ № 783311 від 25.12.2006 року, позивачці на праві приватної власності належить земельна ділянка, розміром 0,1281 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221289001:01:065:0012, яка розташована за адресою: с. Требухів, вул. Лугова, 6 Броварського району Київської області. Також згідно Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] належить земельна ділянка розміром 0,217 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: с. Требухів, вул. Лугова, 6 Броварського району Київської області. Спірний будинок розташований на земельній ділянці неправильної форми, тому при визначенні часток для оформлення у приватну власність, сторони не можуть поділити земельну ділянку в натурі таким чином, щоб вони мали можливість користуватися своїми земельними ділянками окремо. Так як ширина земельної ділянки, яка відведена для обслуговування житлового будинку та інших господарських споруд, а також ведення особистого селянського господарства дуже вузька та з різних боків межує із сусідніми ділянками, тому окремого входу, який би давав можливість позивачці безперешкодно потрапляти до своєї частини нерухомого майна та власних земельних ділянок, зробити неможливо. Через це позивачка вимушена проходити через земельну ділянку відповідача, тому виникають суперечки з відповідачем, так як він заперечує проти того, щоб позивачка та її діти проходили через частину його земельної ділянки. 16.03.2011 року на засідання комісії із земельних питань, яка створена з депутатів Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, за участі позивачки та відповідача, було розглянуто заяву позивачки, але так як [PERSON] не погодився на встановлення земельного сервітуту, комісією було рекомендовано вирішити питання у судовому порядку. Крім того, відповідач для того, щоб потрапити до свої частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, якою він постійно користується, необхідно пройти через земельну ділянки позивачки, яка відведена для особистого селянського господарства, проте, позивачка не заперечує проти того, щоб відповідач мав можливість вільного проходу до своєї частини земельної ділянки. Будь-якого іншого шляху для того, щоб їй потрапити до своєї частини нерухомого майна та частин земельної ділянки не існує. Посилаючись на викладене позивачка просила суд встановити постійний безкоштовний земельний сервітут на право підїзду [PERSON] до належної частини їй на праві власності 1/3 частини житлового будинку № 9 по вул. Лугова в с. Требухів, а також на право проходу до належних їй на праві приватної власності земельних ділянок, що розташовані там же. Встановити земельний сервітут по всій площі будинку (двору) по вул. Лугова в с. Требухів, яке належить на праві власності [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, який зареєстрований у Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 695 від 06.12.1999 року, а також по всій довжині земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, яка належить [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю за № 695 від 06.12.1999 року, що розташована по вул. Лугова № 9 в с. Требухів Броварського району Київської області довжиною 54 м та шириною 1 м, по правому краю даної земельної ділянки, що загальною площею складає 54 кв.м. (суміжною земельною ділянкою є земельна ділянка, що розташована по вул. Лугова, 13 в с. Требухів, власником якої є [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник третьої особи Требухівська сільська рада Броварського району Київської області [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала, та зазначала, що у позивачки повинен бути прохід до своїх земельних ділянок, а також проїзд до будинку. В останнє судове засідання на розгляд по суті відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявились, про слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Згідно ст.401 ч.1 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ст.98 ЗК України, право земельного сервітуту - це право власника земельної ділянки на обмежене користування чужою земельною ділянкою. Встановлення земельного сервітут не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Статтею ст.402 ч.1 ЦК України та ст.100 ЗК України, встановлено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. На підставі ст.403 ч.2 ЦК України, ст.98 ЗК України, сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Згідно ст.404 ч.1 ЦК України, ст.99 ЗК України, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, тощо. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 лютого 1986 року позивачка [PERSON] є власником 1/3 частини житлового будинку № 9 по вул. Лугова в с. Требухів Броварського району Київської області. (а.с.13) Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 квітня 1992 року відповідач [PERSON] є власником 2/3 частини житлового будинку № 9 по вул. Лугова в с. Требухів Броварського району Київської області. (а.с.47). Відповідно до Державного акта серії ЯБ № 783310 від 25.12.2006 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1501 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3221289001:01:065:0013, яка розташована за адресою: с. Требухів, вул. Лугова, 6 Броварського району Київської області (а.с.7). Згідно Державного акта серії ЯБ № 783311 від 25.12.2006 року, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,2544 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221289001:01:065:0012, яка розташована за адресою: с. Требухів, вул. Лугова, 6 Броварського району Київської області. (а.с.8). Відповідно до Державного акта серії КВ № 001670 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,447 га, з яких 0,210 - для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,237 для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: с. Требухів, Требухівської сільської ради Броварського району Київської області. (а.с.9). Стаття 100 Земельного кодексу України визначає, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення. Враховуючи те, що позивачка не має можливості належним чином користуватися належними їй на праві власності земельними ділянками, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved