Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати їх шлюб. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 18.12.2004 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з 13 грудня 2011 року у звязку з порушенням відповідачем подружньої вірності. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу позивачка вважає неможливим, оскільки сім'я розпалась остаточно. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, які викладено в позові та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила повернути їй дівоче прізвище «Степаненко». Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Як встановлено судом, 18.12.2004 року між сторонами зареєстрований шлюб у с. Горький Дніпропетровського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №29 (а.с. 6). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 039590 (а.с.7). Шлюбні відносини та ведення сумісного господарства між сторонами припинені з 13 грудня 2011 року, після зради чоловіка. Спроб відновити стосунки та жити разом між сторонами не було, оскільки примирення неможливе, сімя розпалась остаточно. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 111, ч. 2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сімя сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved