Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про до [PERSON]., [PERSON] про визнання правочину недійсним, а саме визнання недійсною розписки [PERSON] з приводу позики в [PERSON] коштів в сумі 25000 тисяч доларів США. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просить визнати недійсною розписку [PERSON] з приводу позики у [PERSON] коштів в сумі 25\~000 доларів США. Пояснив, що в травні 2011 року йому стало відомо про існування розписки за якою [PERSON] отримала в борг від [PERSON] коштів в сумі 25000 доларів США. Вказує, що факту позики взагалі не було. Вважає, що розписка не відповідає вимогам ст.. 203 ЦК України, порушує вимоги ст.. 65 СК України, оскільки згоду на укладення договору позики він не давав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що кошти нею у [PERSON] фактично брались у борг для потреб сімї, а саме для погашення кредиту за автомобіль Тойота Авенсіс. Вказала, що передача коштів фактично відбулась при свідках, про що нею була написана розписка. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що нею дійсно були надані кошти в сумі 25000 доларів США в борг [PERSON] На даний час борг частково погашено на суму 5000 доларів США. Представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги не визнав, вказав, що мав місце факт позики,за якою частково був проведений розрахунок, волевиявлення відповідачів [PERSON] та [PERSON]було вільним, при свідках, позика взята в інтересах сімї для погашення кредиту за автомобіль. Окрім того, розписка не є договором позики, а тому не може бути визнана недійною. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими вони обґрунтовують свої вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Як вбачається із розписки, оригінал якої було надано суду, [PERSON] взяла в борг у [PERSON] для потреб сімї (погашення кредиту за автомобіль Тойота Авенсіс) позику в сумі 25\~000 доларів США. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні визнали факт надання та отримання в борг коштів в сумі 25000 доларів США, а отже суд вважає доведеним факт отримання [PERSON] коштів в борг. Позивач [PERSON] як на підставу своїх вимог посилається на те, що не давав своєї згоди [PERSON] на укладення договору позики. Відповідно до ст.. 65 СК при укладенні договорів одним із подружжя вважається що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.\~\~ Вказана стаття Сімейного кодексу регулює відносини, які стосуються розпорядження майном, що є в спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на укладення цивільно-правових угод щодо набуття майна. Оспорюваний позивачем договір позики, який оформлений у формі розписки не стосується розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, а тому не може бути визнаний недійсним на підставі ст.65 СК України. Віповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем [PERSON] не подано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог до [PERSON] та [PERSON] Виходячи з викладеного,

Outcome: dismissed