Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-18 00:00:00

В листопаді 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, вимоги якої уточнив в ході розгляду справи та просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на його користь 131872 грн. 03 коп. матеріальних збитків та 50000 грн. моральної шкоди. В подальшому в якості співвідповідача до участі у справі було залучено ПАТ «Перший Український міжнародний банк». В обґрунтування позову позивач вказував на те, що 17 квітня 2009 року між сторонами був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу № 25а/09кр (нк) - автомобіля «ВАЗ 2107» д.н. [NUMBER] , який переданий в заставу ПАТ «Перший Український міжнародний банк» за договором № 6344407 від 15 квітня 2008 року. 02 травня 2009 року сталося ДТП, внаслідок якого застрахований автомобіль був пошкоджений. На підставі висновку автотоварознавчого дослідження № 058/07-09 від 1 вересня 2009 року позивач просив стягнути з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на його користь суму страхового відшкодування за пошкодження автомобіля у розмірі 37854 грн. 04 коп. Відповідач вчасно не виплатив страхове відшкодування, тому позивач також просив стягнути з нього пеню відповідно до п. 28.1 Договору за 265 днів прострочення у розмірі 1004 грн. 35 коп., плату за оренду іншого автомобіля у розмірі 68700 грн., кредитну заборгованість у розмірі 10796 грн. 89 коп., 42 грн. 75 коп. за здійснення виклику страхової компанії, 1474 грн. за проведення авто товарознавчого дослідження, 18187 грн. 20 коп. витрат на правову допомогу та 50000 грн. моральної шкоди. Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2010 року та додатковим рішенням цього ж суду від 26 липня 2011 року позов [PERSON] було задоволено частково: стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 40 375 грн. 14 коп., моральну шкоду у сумі 5000 грн. та судові витрати у сумі 1923 грн. 75 коп. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 13 грудня 2011 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» було задоволено частково. Заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2010 року в частині стягнення матеріальної шкоди і судових витрат змінено, зменшено стягнуту з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь [PERSON] матеріальну шкоду з 40 375 грн. 14 коп. до 33178 грн. 15 коп. та судові витрати з 1923 грн. 75 коп. до 1594 грн. та збільшено стягнутий з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь держави судовий збір з 69 грн. 24 коп. до 331 грн. 78 коп. Заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2010 року в частині стягнення моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено [PERSON] у стягненні з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» моральної шкоди. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2012 року касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» було задоволено частково: рішення Чорабельного районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2010 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 13 грудня 2011 року в частині позовних зимог [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди скасовано. Справу в цій частині передано до суду першої інстанції на новий розгляд. Зішення апеляційного суду Миколаївської області від 13 грудня 2011 року в частині зідмови [PERSON] у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди залишено без змін. Позивач в ході розгляду справи неодноразово змінював та уточнював позовні зимоги, остаточно відповідно до його заяви про зміну предмету позову просив суд визнати протиправними, як такі, що порушують умови п. 25.14 договору страхування, дії ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ПАТ «Перший Український * жнародний банк», щодо виплати страхового відшкодування у сумі 32298 грн. 20 коп., згідно листа № 15/120/119 від 27 січня 2011 року та платіжного доручення № 5535 від 20 квітня 2011 року; стягнути з ПАТ «Перший Український міжнародний банк» на користь позивача страхове відшкодування у сумі 32298 грн. 20 коп., шляхом перерахування на рахунок станції технічного обслуговування визначеної позивачем у заяві на виплату страхового відшкодування; стягнути з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь позивача страхове відшкодування у сумі 879 грн. 95 коп., шляхом перерахування на рахунок станції технічного обслуговування визначеної позивачем у заяві на виплату страхового відшкодування; стягнути з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь позивача судові витрати у сумі 1594 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, як на підставу позовних вимог посилався на порушення умов договору від 17 квітня 2009 року добровільного страхування транспортного засобу N9 25а/09кр(нк) - автомобіля «ВАЗ 2107» д.н. [NUMBER] , укладеного між сторонами по справі, а саме п. 25.14 відповідно до якого сума страхового відшкодування у разі пошкодження транспортного засобу повинна була бути перерахована страховиком на розрахунковий рахунок СТО у відповідності з обраним варіантом зазначеним в п. 15 Договору. Також зазначав, що дійсна вартість страхового відшкодування складає 33178 грн. 15 коп. (37854 грн. 04 коп. (матеріальний збиток) - 3828 грн. 72 коп. (втрата товарної вартості) - 889 грн. 92 коп. (франшиза ) + 42 грн. 75 коп. (витрати на виклик представника ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» для проведення авто товарознавчого дослідження). Представник відповідача - ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» в попередньому судовому засіданні позов не визнав. Стверджував, що розрахунок страхового відшкодування здійснювався відповідно до умов договору страхування ( п. 24.2; 25.8; 25.8.2.; 25.23), а також на підставі автотоварознавчого дослідження № 058/07-09 від 1 вересня 2009 року в зв`язку з чим сума страхового відшкодування складає 32298 грн. 20 коп. Сума страхового відшкодування у розмірі 32298 грн. 20 коп. була перерахована на розрахунковий рахунок ПАТ «Перший Український міжнародний банк» за вимогою зазначеного банку як вигодонабувача за платіжним дорученням № 5535 від 20.04.2011 року. У подальші судові засідання, представник відповідача, повідомлений належним чином, не з`явився. Представник відповідача - ПАТ «Перший Український міжнародний банк» в судовому засіданні позов не визнав. Зазначав, що відповідно до умов договору страхування, укладеного між сторонами по справі, ст. З Закону України «Про страхування», ст. 985 ЦК України банк є вигодонабувачем та в передбачений законом спосіб реалізував своє право на отримання страхового відшкодування. Вивчивши матеріали справ, вислухавши представника позивача, представників відповідачів, надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] , ЗАТ «Перший Український міжнародний банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український міжнародний банк» в забезпечення виконання умов кредитного договору від 15 квітня 2008 року, укладеному між цими ж сторонами 15 квітня 2008 року був укладений договір застави № 6344407 автомобіля «ВАЗ 2107» д.н. [NUMBER] , 2008 року випуску (а.с. 7-16). Згідно умов договору застави транспортного засобу 17 квітня 2009 року між [PERSON] , ЗАТ «Перший Український міжнародний банк» та ЗАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу № 25а/09кр(нк), за умовами якого було застраховано належний позивачу автомобіль «ВАЗ 2107» д.н. [NUMBER] , 2008 року випуску(а.с. 18-25). Вигодонабувачем за вказаним договором страхування є ЗАТ «Перший Українська міжнародний банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Украшен- міжнародний банк». 02 травня 2009 року сталося ДТП, внаслідок якого застрахований автомобіль був пошкоджений. На підставі висновку автотоварознавчого дослідження № 058/07-09 від 01 вересня 2009 року та з урахуванням умов договору страхування (п. 24.2; 25.8; 25.8.2.; 25.23) було визначено сума страхового відшкодування, яка складає 3229 грн.20 коп. Розрахунок страхового відшкодування розраховувався наступним чином: 58560,87-272,75-25100,00-889,92=32298,20 грн. (58560,87 - дійсна вартість транспортного засобу на момент укладення договору страхування, відповідно до Звіту № 28-9 від 20.05.2009 року; 272,75 - сума знецінення автомобіля; 25100 - вартість деталей пошкодженого автомобіля, придатних для використання, згідно пропозиції залишкової ціни відповідно до розрахунку аварійного комісара від 16.06.2009 року; 889,92 - франшиза, визначена в п. 10 договору страхування). Таким чином з урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що сума страхового відшкодування складає саме 32298 грн. 20 коп. Інших доказів, щодо розміру або іншого розрахунку суми страхового відшкодування суду не надано. Так, поняття «договір страхування» закріплено в ст. 979 ЦК України, Господарському кодексі України (ст. 354) та в Законі № 85/96-ВР. Згідно зі ст. 16 цього Закону договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 985 ЦК страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Зазначене положення міститься і в ст. З Закону України «Про страхування», відповідно до змісту якого страхувальники мають право при укладенні договорів страхування інших ніж договори особистого страхування, призначити фізичних осіб або юридичних осіб (вигодо набувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також змінювати їх до настання страхового випадку. У відповідності до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається, що договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодо набувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов`язків останнього. Таким чином необхідно враховувати положення статей 636, 985 ЦК України, статтю 3 Закону України «Про страхування», і у разі якщо буде встановлено, що вигодонабувач відмовився від пред`явлення позову до страховика або сума страхової виплати більша, ніж має отримати вигодонабувач, страхувальник/потерпілий не позбавлений права на пред`явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах. Підсумовуючи, слід зазначити, що право вимоги позивач (потерпілий, страхувальник) може мати лише на підставі уповноваження його належним чином вигодонабувачем. Якщо ж вигодонабувач не наділив позивача такими повноваженнями, то останній не має права на одержання страхової виплати. Визначаючи у договорі страхування вигодонабувачем третю особу, страхувальник добровільно і свідомо зменшує обсяг своїх прав за вказаним договором, у тому числі право вимоги виконання страховиком договору щодо виплати страхового відшкодування. Судом встановлено, що вигодонабувач не відмовився від отримання страхового відшкодування на користь страхувальника та не уповноважував його належним чином на одержання страхової виплати. Так реалізовуючи своє право як вигодонабувач ПАТ «Перший Український міжнародний банк» 27 січня 2011 року у в з в`язку з настанням страхового випадку звернувся з листом Вих. № 15/120/119 до ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» з вимогою перерахування суми страхового відшкодування на рахунок погашення кредиту з зазначенням реквізитів для зарахування коштів у національній валюті. На виконання зазначеної вимоги відповідно до платіжного доручення № 5535 від 20.04.2011 року ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» було перераховано на розрахунковий рахунок ПАТ «Перший Український міжнародний банк» узгоджена між ними сума страхового відшкодування у розмірі 32298 грн. 20 коп. Вказані обставини підтверджуються наданими суду та наявними у матеріалах справи копіями зазначених вище документів. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позивач не має права вимоги на отримання страхового відшкодування, оскільки таки вимоги є безпідставні з обставин, викладених вище. Крім того, необхідно зазначити, що діючим законодавством України не передбачено право вимоги страхувальника про страхове відшкодування до вигодонабувача, тобто в цьому випадку до ПАТ «Перший Український міжнародний банк» в разі отримання останнім такої виплати. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними, як такі, що порушують умови п. 25.14 договору страхування дії ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ПАТ «Перший Український міжнародний банк», щодо виплати страхового відшкодування у сумі 32298 грн. 20 коп., згідно листа № 15/120/119 від 27 січня 2011 року та платіжного доручення № 5535 від 20 квітня 2011 року з наступних підстав. Відповідно до п. 25.14 договору страхування при пошкодженні транспортного засобу страхове відшкодування перераховується на СТО (у відповідності з обраним згідно п. 25.11 Договору варіантом і зазначеному у п. 15 Договору) для відновлення транспортного засобу. Зазначені умови договору не змінюють третю особу (вигодонабувача) та обсягу її прав на користь якої укладений договір страхування. Право вимоги ПАТ «Перший Український міжнародний банк», як вигодонабувача за договором щодо отримання страхового відшкодування є першочерговим. Оскільки вигодонабувач скористався своїм правом на отримання страхового відшкодування, немає правових підстав вважати порушеними умови п. 25.14 договору з боку відповідачів. Необхідно зазначити, що позивач припинив здійснювати виплату кредитних коштів, в строк та на умовах передбачених кредитним договором № 6299809 від 15 квітня 2008 року, в зв`язку з чим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіним Р.В. було вчинено виконавчий напис за N9 1275 від 17 вересня 2012 року про звернення стягнення на автомобіль в забезпечення вимог ПАТ «Перший Український міжнародний банк», як кредитора. В жовтні 2012 року автомобіль «ВАЗ 2107» д.н. [NUMBER] , належний позивачу відповідно до Акту опису й арешту майна від 01.10.2012 року був описаний, арештований Корабельним відділом Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції та переданий на відповідальне зберігання спеціалізованій торговельній організації ПП Ніва - В.Ш.». Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки вони є необгрунтованими та безпідставними. На підставі ст. ст. 346, 636, 979, 985 ЦК України, ст. ст. З, 4 Закону України «Про страхування», п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 1 березня 2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»,

Outcome: dismissed