Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

17.09.2009 року [PERSON] звернувся із вищезазначеним позовом до [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 19.02.2007 року придбав у відповідача два металевих контейнери № 46 та № 47 на території міні-ринку Стовбовий, розташованому в м. Одесі по вул. Стовбовій, 17А. На підтвердження укладеної угоди ним було передано відповідачеві 9.000 доларів США, а [PERSON] передала йому спірні контейнери. Оскільки між сторонами були дружні стосунки іншим шляхом угоду сторони не оформляли. З вказаного часу він став володіти та користуватися спірним майном, уклав з ТОВ Модульдоговори про зберігання контейнерів з товаром і надання торгового місця, провів їх ремонт та в грудні 2008 року уклав із відповідачем договір суборенди цих же контейнерів. В 2009 році він звернувся до відповідача з вимогою звільнити спірні контейнери у звязку із закінченням строку дії договору суборенди. [PERSON], однак, відмовилась, пославшись на те, що договір купівлі-продажу спріного майна не був укладений в письмовій формі, розписки про отримання грошових коштів [PERSON] у неї не вимагав, тому вона бажає надалі бути власником спірних контейнерів, перешкоджаючи йому у користуванні спірним майном. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача позов не визнала. Зясувавши обставини, на які сторони послались, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши наявні докази, надані учасниками цивільного процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ч. 1 ст. 334 право власності виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] в 2003 році були придбані два спірні металеві контейнери № 46 та № 47 на території міні-ринку Стовбовий, розташованому в м. Одесі по вул. Стовбовій, 17А (за відомостями ТОВ Модуль від 22.04.2011 року №18-04/11 на момент ухвалення рішення контейнери перенумеровані у № 64, № 65). Вказані обставнини підтверджуються розпискою від 18.04.2003 року та відомостями, наданими ТОВ Модульзгідно накладної від тієї ж дати (лист 18-04/11 від 22.04.2011 року) . В 2007 році відповідач вчинила дії, спрямовані на припинення свого права власності. Так, в звязку із продажем спірним контейнерів [PERSON], відповідач 19.02.2007 року звернулась із письмовою власноручною заявою до директора ТОВ Модуль, в якій просила розірвати договір на обслуговування спірних контейнерів, укладений нею в 2007 році (№26-01/07 і № 27-01/07), причиною такого звернення [PERSON] зазначила продаж спірного майна [PERSON] ТОВ Модульраніше укладені договори з [PERSON] на обслуговування спірного майна вважало втратившими силу з 28.02.2007 року. [PERSON] зі свого боку підтвердив вчинення такого правочину шляхом прийняття виконання - надання товару в розпорядження покупця, враховуючи, що він мав бути переданий покупцеві за місцем знаходження контейнерів, що підтверджується укладенням ТОВ Модульта [PERSON] договорів на зберігання контейнерів з товаром та надання торгового місця (№46-07/09 та № 47-07/09). Зі змісту договорів вбачається, що такі договори укладені ТОВ Модульіз [PERSON] як з їх власником та ТОВ Модульне оспорювались. При цьому, суд вважає, що такий правочин був направлений на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки, [PERSON] звільнила спірні контейнери, а [PERSON] почав володіти, користуватися та розпоряджатися ними, здійснював їх ремонт, що підтверджується гарантійним зобовязанням за наказом № 1695-зп Інтерєр плюс, уклав із відповідачем як власник договір суборенди від 1.12.2008 року. Окрім того, як вбачаться з показань допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON]О, [PERSON] на території ринку Стовбовийу ТОВ Модульсклався порядок, за яким договори на зберігання контейнерів та надання торгового місця укладаються на підставі заяв попередніх власників про продаж контейнерів. Звільнивши в 2007 році спірні контейнери в звязку із їх продажем позивачеві, [PERSON] почала користуватися ними вже тільки в 2008 році виключно як реалізатор після укладення між сторонами договору суборенди. Вказані обставини не спростовані відповідачем в процесі розгляду справи, підтверджуються аоказаннями вищеназваних свідків. Поряд з тим, судом встановлено, що сторонами не додержані вимоги щодо письмової форми такої угоди, для якої у такому разі встановлена недійсність правочину, правочин укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема, шляхом прийняття виконання. При таких обставинах, такий правочин при наявності спору між сторонами може бути визнаний судом дійсним. Відсутність документального оформлення права власності [PERSON] на спірне майно перешкоджає у здійсненні його права власності відповідно до ст. 319 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, що [PERSON] на час ухвалення рішення відмовилась звільнити спірні контейнери, що визнано її представником в судовому засіданні та, окрім того, підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON]О, [PERSON], вимоги [PERSON] про усунення перешкоди у користуванні спірним майном шляхом зобов'язання відповідача звільнити їх є обґрунтованими. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними, підтверджуються наданими суду доказами та відповідають фактичним обставниам справи.

Outcome: approved