Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, являються двоюрідними сестрами, встановити факт, що [PERSON] [INFO], є спадкоємцем п'ятої черги після смерті [PERSON] [INFO], яка померла [INFO] року, визнати за [PERSON] [INFO], як спадкоємцем п'ятої черги після смерті [PERSON] [INFO], яка померла [INFO] року, право власності на квартиру [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року, вважає, що вона є спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті [PERSON], оскільки згідно з ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. В межах шестимісячного строку встановленого ст. 1270 ЦК України позивачка подала до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Нотаріальною конторою відкрита спадкова справа № 539/2012. Однак, оформити своє право на спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину вона позбавлена можливості, оскільки частина документів які підтверджують ступінь споріднення з померлою [PERSON], а також оригінал правовстановлюючого документи на спадкове майно (квартира [ADDRESS]), не збереглись, тому просить встановлення факту спорідненості з двоюрідною сестрою, і визнання права власності на спадкове майно. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, 18.04.2013 року (вхід. 28865) через канцелярію суду подав письмові пояснення, в яких просив прийняти по справі рішення згідно норм чинного законодавства та розглядати справу у відсутність представника відповідача. Третя особа в судове засідання не з'явилась, 19.02.2013 року (вхід. №12586) надіслала на адресу суду письмові пояснення, в яких просила розглядати справу за відсутності представника та постановити рішення за наявними документами та доказами, що містяться у матеріалах справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про народження. Батьком позивачки є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.08 1946 р. № [NUMBER] Батько позивачки [PERSON], [INFO], мав рідну сестру [PERSON], [INFO]. [PERSON] народився в м. Києві на Шулявці, що підтверджуються архівною довідкою Державного архіву Київської області від 30.01.13 № 01-26/31. [PERSON] народилась в м. Ржищеві, що підтверджується випискою із метричної книги про народжених до утворення Київської общини Старообрядців приймаючих священство Білокриницької ієрархії від 17.05.1915 р. Із зазначених документів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають спільних батьків: батька - [PERSON], і матір - [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що [PERSON] у двадцятих роках вийшла заміж за [PERSON], [INFO], взявши його прізвище. Позивачка для з'ясування обставин щодо укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] зверталась до Державного архіву Київської області. Державний архів Київської області у своїй відповіді від 18.06.12 № 287-РАЦС повідомив, що актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] в архівному фонді не виявлено. В підтвердження обставини щодо укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] позивачка надає заяву [PERSON] до Петровського районного прокурора. В заяві [PERSON] своєю тещею називає [PERSON]. А згідно з випискою із метричної книги про народжених до утворення Київської общини Старообрядців приймаючих священство Білокриницької ієрархії від 17.05.1915 р. [PERSON] є матір'ю [PERSON]. 29.04.1931 року у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження № 118 видане Ржищівською сільською радою від 28.06.1931 р. Таким чином, вище зазначене свідчить про те, що [PERSON] і [PERSON] приходиться одна другій двоюрідними сестрами. Відповідно до даних КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" померлій [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] в м. Києві, на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району від 05.05.1994 р. Згідно з паспортом [PERSON] вона з 14.03.1957 р. була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Представник позивача пояснив, що у зв'язку із ти, що оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно не зберігся, позивачка не має можливості оформити свої права на спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Дев'ята Київська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтво про право на спадщину, вказавши що для вирішення цього питання їй необхідно звернутись до суду. Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи те, що позивачка у визначений законом строк звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, тому вважається такою, що прийняла спадщину і є власником спадкового майна, яким є квартира [ADDRESS] в м. Києві, з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", N 5 від 31.03.95, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до п.5.ч.1 ст.19 ЗУ Про внесення змін до ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України від 11.02.2010 року №1878-VI державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, позовні вимоги, щодо встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла [INFO] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Крім цього, відповідно до ст.ст.59-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Протягом усього часу розгляду справи представником позивача не надано суду доказів, які б свідчили про невизнання позивачкою спадкоємцем після померлої, а тому позовні вимоги в частині визнання позивачку спадкоємцем п'ятої черги є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Outcome: partial