Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив усунути перешкоди у здійсненні права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом зняття останньої з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], права на користування та розпорядження порушені через перебування на реєстраційному обліку відповідача - [PERSON] Відповідач після продажу квартири на прилюдних торгах виїхав, самостійно знятися з реєстраційного обліку безпідставно не бажає. Наявність в квартирі зареєстрованої особи перешкоджає позивачу в повній мірі користуватися правими власника. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, пояснень суду не надав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.8 ст.76 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без проведення фіксації судового процесу. З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва від 13.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Грибановою О.В., набула право власності на квартиру [NUMBER], розташованої в будинку [ADDRESS]. На момент проведення прилюдних торгів вищезазначеної квартири на реєстраційному обліку знаходилась [PERSON]. Факт реєстрації вищевказаної особи підтверджений актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки №103/9 від 08.12.2011 року та довідкою МКП "Основаніє" від 21.03.2013 року. На час розгляду справи судом зазначена особа в квартирі не проживає. За вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник, відповідно до ст.319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.3 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року №1382-IV, реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Зняття з реєстрації місця проживання особи відповідно до ст.7 цього Закону здійснюється в тому числі і на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні з моменту його відчуження, підстав для продовження терміну зберігання за ними права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, особисті речі відповідача у спірному жилому приміщенні відсутні, участі в оплаті комунальних послуг остання не приймає. Оскільки відповідач жодним чином не претендує на користування квартирою позивача, з викладених підстав її необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням. При розгляді справи судом не встановлено інших обставин, які б зобов'язували допустити до користування майном позивача сторонніх осіб. Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Outcome: approved