Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-14 00:00:00

В вересні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки квартири в натурі. В позовній заяві [PERSON] вказував, що йому та відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 18.01.2007 року належить по Ѕ частині квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира є однокімнатною, має житлову площу 16,3 кв.м, загальну -31,8 кв.м. Квартирою користується відповідач. Відповідно до листа відповідача від 02.08.2010 року вартість Ѕ частини зазначеної квартири становить 80000 грн. Посилаючись на те, що він -позивач не має наміру користуватися спірною квартирою, а відповідач відмовляється сплатити грошову компенсацію за належну йому частку, просив виділити в натурі Ѕ частку спірної квартири. Під час судового розгляду справи представник позивача уточнив заявлені вимоги та посилаючись на неможливість виділу в натурі належної [PERSON] частки в спірній квартирі, просив стягнути на його користь з відповідача вартість її 1/2 частини в сумі 84954 грн. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до частини 2 ст.355 ЦК України може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до частини 1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до договору купівлі-продажу від 18.01.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рудою О.М. [PERSON] та [PERSON] придбали у власність в рівних частках (кожен по Ѕ частині) квартиру [ADDRESS]. Таким чином, спірна квартира належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності. Відповідно до частини 1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до частини 3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Спірна квартира є однокімнатною, житловою площею 16,3 кв.м, загальною площею 31,8 кв.м. Відповідно до висновку судової будівельно -технічної експертизи №125-0057 від 03.08.2012 року виділ кожному з співвласників Ѕ частини спірної квартири технічно не є можливим. Вартість спірної квартири складає 169905 грн., а вартість її Ѕ частини -84854 грн. Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню відповідно до положень ст.364 ЦК України. В силу ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову, на користь [PERSON] слід стягнути з [PERSON] понесені позивачем судові витрати. Так, відповідно до наявних в матеріалах справи квитанцій позивачем сплачено 400 грн. судового збору, 120 грн. ІТЗ, 960 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи, а всього 1480 грн..

Outcome: approved