Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-04 00:00:00

24 жовтня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 27 листопада 1999 року вона та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає із нею та перебуває на повному її матеріальному утриманні. Спільне сімейне життя у неї з відповідачем не склалося через психологічно несумісні характери, постійні сварки та різні погляди на сімейне життя. Усі зусилля на збереження сімї виявилися марними. Починаючи з травня 2011 року по даний час вони не спілкуються, проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Їхній шлюб існує лише формально. Вона самостійно виховує малолітнього сина та забезпечує його усім необхідним. Для забезпечення синові гідних умов життя: оренду житла, харчування, одяг нею щомісячно витрачається приблизно 3000 грн. Крім того, стан здоровя їхнього сина [PERSON] є незадовільним, оскільки він досить часто хворіє. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги синові не надає, участі у його вихованні не приймає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідач має власне житло, офіційно ніде не працює, однак періодично отримує значні прибутки в розмірі близько 10000 грн. щомісячно. Проблем зі здоровям не має. Аліменти на інших дітей не сплачує. Виходячи з наведеного, вважає, що відповідач [PERSON] повинен сплачувати на її користь аліменти на малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Просила стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. щомісячно з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, при цьому позовні вимоги зменшила. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Відповідач [PERSON] у суді позов з урахуванням зменшення позовних вимог визнав, про що надав суду відповідну заяву. Згоден сплачувати на користь позивача аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Суд встановив, що з 27 листопада 1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги синові не надає. У ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], не надає, позов про стягнення з нього аліментів на сина визнає, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved