Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-17 00:00:00

В липні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом про зменшення аліментів, які стягнуті з нього на користь відповідачів по 1/4 частини заробітку, посилаючись на те, що в даний час його матеріальний стан змінився, він не працює, оскільки має захворювання та повинен витрачати кошти на лікування. Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала до суду заперечення до позовної заяви про зменшення розміру аліментів та в судовому засіданні просила відмовити позивачу в задоволені позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Судом досліджені постанови, рішення, довідка. Суд приходить до наступного: Постановою Марганецького міського суду від 10.04.2003 року постановлено стягувати з позивача аліменти щомісяця на утримання доньки Тетяни [INFO] до повноліття на користь матері [PERSON] в розмірі ? частини заробітку. Рішення Марганецького міського суду від 24.04.2012 року постановлено стягувати з позивача аліменти щомісяця на утримання сина [PERSON] [INFO] до повноліття на користь матері [PERSON] в розмірі ? частини заробітку. Але в самій позовній заяві позивач вказує, що в нього матеріальний стан змінився і всі вказані обставини тільки посилюють його матеріальне становище. В позовній заяві позивач вказує, що на утримання доньки він повинен виплачувати ? всіх видів заробітку і на сина теж ? всіх видів заробітку, тобто всього ? всіх видів заробітку, що в перерахунку на проценти є 50%, при цьому позивач сам вказує, що згідно чинного законодавства загальна сума відрахувань не повинна перевищувати 50% від зарплати і тут же вказує, що розмір його відрахувань перевищує 50%. Відповідно до ст.. 128 КЗпП України ст.. 70 ЗУ Про виконавче провадження, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - 50% заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено 50% процентів заробітку. Але обмеження, встановлені ч.1, 2 цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 %. При винесенні на стягнення аліментів, як першого рішення у 2003 р. так і другого у 2012 році, вже було відомо що в позивача вищевказані хвороби і суд бачив це, але все таки призначив стягнення аліментів в вищевказаних розмірах, позивач не надав ніяких доказів, що з того часу в позивача щось змінилося у матеріальному стані, у погіршенні в позивача або когось із його сімї здоровя. Тому суд вважає, що в позивача немає ніяких підстав для зменшення розміру аліментів. За ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути зменшений в разі зміни матеріального становища сторін. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за необгрунтованістю. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed