Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, з 1996 року сторони припинили подружні відносини, однією сімєю не проживають, шлюб було розірвано 04 квітня 2006 року. Відповідач з 1996 року по теперішній час не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальну допомогу на її утримання, не цікавиться станом здоровя дитини, її розвитком, успіхами у навчанні,не підтримує з дочкою жодних стосунків, не відвідує її за місцем проживання, хоча не має перешкод для участі у вихованні та утриманні дитини. Станом на 31.10.2012 року за [PERSON] мається заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у сумі 30503,99 гривень. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги та обставини, викладені у позовній заяві, просить розглянути справу у її відсутність, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, за наявності підстав ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Представник третьої особи [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою просить розглянути справу у її відсутність, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований Палацом одруження Орджонікідзевськийм. Харкова 17 вересня 1994 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідач є батьком дитини (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 160744). Шлюб між сторонами розірвано відділом РАЦС Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, про що 04.04.2006 року зроблено актовий запис № 125 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 022454. Судом встановлено, що з 1996 року сторони припинили сімейні стосунки, з цього ж часу відповідач не проживає з дитиною однією сімєю. Згідно довідки з місця проживання від 30 жовтня 2012 року № 639, неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрована за адресою: [INFO] разом з матірю. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.11.2007 року [PERSON] був визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Зазначеним рішенням встановлено той факт, що відповідач з 2004 рік за місцем реєстрації не проживає, рішення набрало законної сили. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач з 1996 року не приймає участі у вихованні дочки та її матеріальному утриманні, з 2004 року із дочкою не спілкується, не підтримує з нею жодного звязку, не цікавиться станом здоровя, розвитком, успіхами у навчанні. Зазначені обставини підтверджуються наступними дослідженими судом письмовими доказами. Згідно довідки Всеслівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Балаклійського району Харківської області від 26.10.2012 року, [PERSON] навчалася у зазначеному учбовому закладі, вихованням дитини займалася мати [PERSON]. Батько дитини [PERSON] у шкільному житті дитини участі не приймав, батьківські збори не відвідував, навчанням дитини не цікавився. Згідно довідки Харківської національної академії міського господарства від 24.10.2012 року № 4573, [PERSON] є студентом І курсу зазначеного учбового закладу з 01.09.2012 року. Як вбачається з повідомлення КЗОЗ БРР Балаклійська центральна клінічна районна лікарнявід 15.11.2012 року № 132, [PERSON], 05.09.1995 року перебувала на обліку зазначеної медичної установи, участі у вихованні неповнолітньої дочки [PERSON], 05.09.1995 року її біологічний батько [PERSON] не брав, оскільки він покинув сімю коли дитині було декілька місяців, під час хвороби неповнолітню не доглядав, жодного разу дитину до поліклініки не приводив, будь-яких ліків не купував, станом здоровя і розвитком дитини не цікавився взагалі. Та обставина, що відповідач не надає на утримання дитини матеріальної допомоги підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, зробленим Орджонікідзевським ВДВС Харківського міського управління юстиції 31.10.2012 року, відповідно до якого станом на 31.10.2012 року за [PERSON] числиться заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] у сумі 30503 гривень 99 копійок. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківські обовязки, передбачені ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своєї неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено. Відповідно до ст.. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надало висновок № 403 від 28 листопада 2012 року, яким вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Задовольняючи позовні вимоги суд враховує думку неповнолітньої [PERSON], яка надала письмову заяву, якою просить розглянути питання про позбавлення батька [PERSON] батьківських прав стосовно неї, оскільки батько не спілкується з нею майже з її народження, не телефонує, не надає матеріальної підтримки, ніколи не цікавився станом її здоровя, успіхами у навчанні. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], відповідає інтересам неповнолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved