Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

В Ленінський районний суд м. Вінниці звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначила про те, що 12.11.2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації Бориспільського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 457. Після укладання шлюбу вона прийняла прізвище чоловіка [PERSON] , її дошлюбне прізвище [PERSON] . В період шлюбу, [INFO] у них народилася донька [PERSON] . [PERSON] життя не склалось. Виявилося, що у позивача з відповідачем різні погляди на уклад подружнього життя, різні інтереси, в кожного з них своя точка зору на обов`язки подружжя в веденні домашнього господарства, проведенні вільного часу, відношенні до сімейних обов`язків.Вони часто не знаходили спільної мови через різні погляди на життя та несумісність характерів. Намагання знайти спільне рішення призводило до конфліктних ситуацій. Це призвело до припинення шлюбних відносин. Їх стосунки вичерпалися. Надалі щось змінити неможливо. В даний час позивач зрозуміла, що їх відносини не покращаться, шлюб став формальним і зараз існує лише на папері, оскільки вони стали фактично чужими один одному та тепер у кожного з них своє життя та інтереси. За таких обставин збереження шлюбу, примирення неможливе та суперечить її інтересам. Донька залишається проживати з позивачем. Питання виховання дитини, у разі недосягнення згоди, будуть вирішувати окремо. Спір про поділ майна відсутній. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 30.07.2011 року провадження по справі було зупинено та наданий строк для примирення. Ухвалою суду від 30.10.2012 року провадження по справі відновлено в зв`язку з закінченням строку для примирення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.10.2012 справу передано до Вінницького міського суду Вінницької області. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2012 справу прийнято до свого провадження. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, аргументуючи мотивами викладеними у позовній заяві. Після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище [PERSON] . Зазначила, що примирення не відбулось. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, вказав що збереження шлюбу та примирення між ними неможливе, згоден на розлучення. Зазначив, що примирення не відбулось. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12.11.2004 року\~ відділом РАЦС Бориспільського міського управління юстиції Київської області, шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 12.11.2004 року, актовий запис № 457. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.01.2008 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом вживались заходи для примирення подружжя, згідно ст. 111 СК України, однак примирення не відбулось. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 107, 30 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved