Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-27 00:00:00

У серпні 2012 року ПАТ «АКБ «Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 03 жовтня 2007 року між ВАТ «АКБ «Капітал», правонаступником якого є ПАТ «АКБ «Капітал», та відповідачкою строком до 02 жовтня 2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом розміром 15000 гривень в розмірі 23 % річних, з тих підстав, що [PERSON] не виконувала умови кредитного договору та не погашала заборгованість за графіком погашення кредиту та процентів, внаслідок чого утворилась заборгованість з повернення кредитних коштів та по сплаті відсотків за користування кредитними коштами, нарахованої пені і ш трафу, загалом 49903,92 гривні. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «АКБ «Капітал» Воронін О.В., діючий на підставі довіреності ( а.с. 45 ), підтримав позов із урахуванням внесених ним уточнень і пояснив, що 03 жовтня 2007 року між ВАТ «АКБ «Капітал», правонаступником якого згідно п.1.4 Статуту є ПАТ «АКБ «Капітал», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0143 на суму 15000 гривень з кінцевим терміном повернення кредиту 02 жовтня 2009 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснювалось за графіком погашення кредиту та процентів. Вказане грошове зобов'язання відповідачка [PERSON] не виконала. Сума поверненого кредиту за весь час користування кредитними грошима становить 138 гривень, борг 14862 гривні, сума сплачених відсотків за користування кредитом становить 1150 гривень, заборгованість по відсоткам становить 15 393,67 гривень. У зв'язку з порушенням строків повернення кредиту відповідачці на підставі п.4.1 кредитного договору на суму простроченого платежу за кожний день прострочення була нарахована пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, сума якої складає 2324,05 гривень. У зв'язку з порушенням відповідачкою строків сплати процентів за користування кредитом їй на підставі п.4.1 кредитного договору було нараховано пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, сума якої складає 2110,93 гривень. У зв'язку з порушенням відповідачкою умов кредитного договору на підставі п.4.2 цього договору їй було нараховано штраф у розмірі 100 % від суми несплачених відсотків, який становить 15 213,27 гривень. Просить стягнути з [PERSON] вказані суми заборгованості, нараховані відповідно до умов кредитного договору, які загалом становлять 49903,92 гривні і стягнути понесені банком витрати по сплаті судового збору у розмірі 499,04 гривень. Відповідач [PERSON] , позов не визнала і в судовому засіданні пояснила, що 03 жовтня 2007 року вона уклала з банком ПАТ «АКБ «Капітал» кредитний договір № 0143 на 15000 гривень для своєї подруги [PERSON], якій на той час в зв'язку з відсутністю офіційних доходів банком було відмолено в наданні кредиту. [PERSON] брала на себе зобов'язання про погашення споживчого кредиту з процентами, який вона брала для неї. Про це [PERSON] написала розписку в присутності [PERSON] і вона проти цього не заперечує. Однак, [PERSON] свої зобов'язання не виконала, кошти за кредит не сплачувала і її про це не повідомила, тому вона вважала, що [PERSON] сумлінно погашає борг за кредитом і платить проценти. Більш того, зі сторони ПАТ «АКБ «Капітал» до неї не надійшло жодного листа з вимогою про погашення простроченого кредиту та процентів по ньому. Вважає, що у виникненні заборгованості по договору про надання споживчого кредиту від 03.10.2007 року № 0143 також є вина банку, в тому, що своєчасно не повідомив її про наявність існуючої заборгованості, чим не дав їй можливості своєчасно вжити заходів щодо погашення свого зобов'язання перед банком. Тому вважає, що за цим зобов'язанням не може бути стягнута неустойка, а виниклий борг по кредиту та процентам має сплачувати [PERSON], яка фактично користувалась кредитними грошима. Просила відмовити у задоволенні позову щодо неї. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні додав, що до укладеного договору споживчого кредиту № 0143 від 03.10.2007 року, за яким відповідати має не [PERSON], а [PERSON], яка користувалась фактично кредитними грошима і вона це визнає, слід застосувати загальну позовну давність тривалістю у три роки, тому проценти за користування кредитом до 30.07.2009 року не мають бути відшкодовані. Всього проценти складають 9843,68 гривень , а не 15393,67 гривень як заявлено у позові . Банком нарахований штраф у розмірі 15213,27 гривень, який нараховується один раз за порушене зобов'язання. В даному випадку зобов'язання за кредитним договором повинно було бути виконане до 02 жовтня 2009 року, та в разі невиконання нараховується штраф та стягується у термін, передбачений ст.. 258 ЦК України , тобто позовна давність встановлена для стягнення штрафу в один рік. В зв'язку з тим, що термін позовної давності на стягнення штрафу минув, ця сума штрафу 15213,27 гривень не підлягає стягненню за заявленим позовом. Стосовно нарахованих банком сум пені за несвоєчасне повернення кредиту 2324,05 гривень та за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом в сумі 2110,93 гривень, то вважає, що існують обставини, які мають істотне значення, так як кредитор - позивач сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання та не вжив заходів щодо їх зменшення. Як посилається [PERSON], її банк взагалі не повідомив про виниклу заборгованість за кредитним договором, за яким грошовими коштами користувалась [PERSON], а не вона, тому вважає, що ніяка пеня не може бути стягнута у даному випадку. Просить відмовити позивачеві у задоволенні позову, заявленого до [PERSON], а за кредитним договором стягнути суму кредиту 14 862 гривні і прострочені відсотки в сумі 9843,68 гривень з [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази,заслухавши показання свідків, вважає, що позов ПАТ «АКБ «Капітал» обгрунтований та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з копії договору про надання споживчого кредиту № 0143 від 03 жовтня 2007 року ВАТ «АКБ «Капітал» надав [PERSON] споживчий кредит у сумі 15000 гривень на строк користування з 03 жовтня 2007 року по 02 жовтня 2009 року зі сплатою процентів на користування кредитними коштами у розмірі 23 % річних За умовами цього кредитного договору позичальник зобов'язалась погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту та нарахованим відсоткам згідно графіку ( Додаток № 1 до договору ). Забезпечити повернення отриманих кредитних коштів не пізніше строку закінчення даного договору. Погашення заборгованості по кредиту проводити у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або шляхом перерахування безготівкових коштів на позичковий рахунок. Щомісяця , не пізніше останнього робочого дня поточного місяця сплачувати відсотки за кредитом. ( а.с. 17-18 ) Таким чином, між сторонами виникло грошове зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства... та відповідно до вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно довідки-розрахунку по кредитному договору № 0143 від 03.10.2007 року [PERSON] станом на 18.06.2012 року( строк дії договору закінчився 02.10.2009 року ), сплатила 07.02.2008 року сум погашення основного кредиту 138 гривень. не погашений основний кредитний борг становить 14862 гривень. За вказаний період [PERSON] погасила відсотки за користування кредитом 31.10.2007 року 268,33 гривні, 30.11.2007 року - 19,67 гривень і 07.02.2008 року - 862 гривні, загалом погашено 1150 гривень. Нараховані проценти за користування кредитом 16 543,67 гривень, виходячи з процентної ставки - 23 % річних, борг по процентам становить 15393,67 гривень. ( а.с. 7 ) У відповідності до пунктів 4.1 та 5.1 договору про надання споживчого кредиту, у випадку порушення позичальником строків по погашенню суми кредиту та /або сплаті відсотків, банк має право стягувати неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України. У вищевказаній довідці-розрахунку за договором про надання споживчого кредиту зазначено, що нарахована пеня на суму простроченого платежу по кредиту за кожний день прострочення становить 2324,05 гривень, а пеня за порушення строків сплати процентів становить 2110,93 гривні. Таким чином , відповідач не виконувала умови кредитного договору, а саме не сплачувала суми по погашенню кредиту та нарахованих процентів і їй була нарахована неустойка у вигляді пені на суму простроченого платежу по кредиту та пені на суму несплачених процентів за користування кредитними коштами. Оскільки правовідносини між сторонами виникли на підставі договору, то суд виходить із обов'язковості договору відповідно до ст. 629 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки відповідачка, як позичальник , не виконала умови встановлені кредитним договором, не повернула позивачеві - кредитору, борг за кредитом, не сплатила проценти за користування кредитом , то вимоги позивача про стягнення з неї вказаних сум, відповідно до розрахунку які становлять по уточненій позовній заяви станом на 18 червня 2012 року ( час звернення до суду з позовом 01 серпня 2012 року ): заборгованість по сумі кредиту 14862 гривні, заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 15393, 67 гривень, є обгрунтованими і підлягаючими задоволенню. Крім того, вказане грошове зобов'язання було забезпечено шляхом включення у кредитний договір умов і наслідків невиконання кредитного договору і порушення строків сплати кредиту та ( або ) процентів у вигляді пені за порушення строків повернення кредиту, яка складає 2324,05 гривень и пені за порушення строків сплати процентів у розмірі 2110,93 гривень і ці суми також підлягають стягненню з відповідачки на користь ПАТ «АКБ «Капітал». Доводи відповідачки [PERSON] та її представника - адвоката [PERSON], що за вказаним договором про надання споживчого кредиту має відповідати перед банком не [PERSON], а [PERSON], не ґрунтуються на вимогах закону. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що влітку 2007 року вони з [PERSON] вирішили сумісно відкрити свій бізнес і разом хотіли взяти гроші в кредит, але їй кредит не дали, бо в неї не було постійного заробітку, то [PERSON] сказала, що візьме кредит для неї на своє ім'я. [PERSON] оформляла кредит у банку в місті Донецьку. Через тиждень вона у [PERSON] взяла у борг 12 000 гривень, про що написала розписку. Вона їй повернула приблизно 1 000 гривень. Потім знову [PERSON] сказала, що взяла кредит для неї на своє ім'я і вони домовились, що по кредитному договору, сплачувати кредит та відсотки буде вона. Але вони посварилися, всі документи на кредит залишились у [PERSON] Потім вона потрапила в аварію, тривалий час лікувалась і не бачилась з [PERSON], по кредиту нічого не сплачувала. Не відмовляється погасити борг перед [PERSON] Свідок [PERSON] підтвердив, що [PERSON] в 2007 році зобов'язалась перед [PERSON], що буде сплачувати за договором споживчого кредиту платежі погашення кредиту та відсотки, бо [PERSON] оформила кредит на своє ім'я, а фактично гроші передала [PERSON] Остання в його присутності 10 листопада 2007 року написала розписку про борг у сумі 12000 гривень. Згідно копії розписки від 10.11.2007 року [PERSON] отримала у позику у [PERSON] до 13.11.2007 року 12000 гривень і зобов'язалась їх повернути. ( а.с. 32 ) Таким чином, суд приходить до висновку, що між відповідачкою [PERSON] і [PERSON] виникли зовсім інші правовідносини, які не стосуються кредитних зобов'язань та правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачкою [PERSON], яка особисто отримала 03 жовтня 2007 року від банку грошові кошти в сумі 15000 гривень в кредит і розпорядилася ними на власний розсуд. Отже, відповідати за невиконання умов договору кредиту має саме [PERSON], як сторона за цим грошовим зобов'язанням. Відповідно до умов договору № 0143 від 03.10.2007 року, зобов'язання по поверненню кредиту і сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом ,[PERSON] повинна була виконати у строк до 02.10.2009 року. Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитними коштами, банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 100% від суми несплачених в строк відсотків. Позивачем нарахований штраф у розмірі 15213,27 гривень, так як встановлений факт порушення відповідачкою ( позичальником ) строків сплати відсотків за користування кредитними коштами. За приписами статті 549 частина 2 ЦК України, штраф, як один із видів забезпечення виконання зобов'язання, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Тобто штраф нараховується один раз за порушене зобов'язання. Згідно статті 258 частина 2 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік , яка застосовується , зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штраф, пені ). Оскільки, позивач звернувся до суду з вказаним позовом 01 серпня 2012 року, то термін позовної давності в один рік з дня, коли зобов'язання повинно було бути виконаним, тобто з 02 жовтня 2009 року, минув, а тому у задоволенні позовних вимог ПАТ «АКБ «Капітал» про стягнення з відповідачки суми штрафу 15213,27 гривень не підлягає задоволенню за пропуском строку позовної давності. З довідки -розрахунку по кредитному договору № 0143 від 03.10.2007 року вбачається, що пеня по простроченій основній заборгованості по кредиту в розмірі 2324,05 гривень та пеня по несплаченим відсоткам в сумі 2110,93 гривень, розраховані за період з 18.06.2001 року по 18.06.2012 року, тобто за один рік, тобто в межах строку спеціальної позовної давності, а тому, доводи відповідачки , що нарахований розмір неустойки у вигляді пені значно перевищує розмір збитків, не відповідає дійсності. Інші обставини, що, на думку відповідачки, мають істотне значення для зменшення розміру неустойки, а саме, що [PERSON] уклала цей кредитний договір для своєї подруги [PERSON], що остання брала на себе зобов'язання про погашення споживчого кредиту з процентами, не знайшли свого підтвердження у суді. А той факт, що банк не повідомив відповідачку про наявність в неї заборгованості за кредитним договором, не звільняє відповідачку від виконання умов цього договору, який є обов'язковим для сторін, а тому ця обставина не має істотного значення для зменшення судом розміру неустойки. Таким чином, аналізуючи всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ПАТ «АКБ «Капітал» частково і про стягнення з відповідачки суму неповерненого кредиту 14862 гривень, суму несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 15 393,67 гривень, суму пені за порушення строків повернення кредиту у розмірі 2324,05 гривень, суму пені за порушення строків сплати процентів у розмірі 2110,93 гривень, а загалом 34690,65 гривень. Вимоги позивача про стягнення з відповідачки [PERSON] штрафу в розмірі 15213,27 гривень задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, які були понесені позивачем і ці витрати підтверджені квитанцією про сплату судового збору розміром 499,04 гривень, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, пропорційно сумі задоволених позовних вимог, а саме відшкодуванню підлягає судовий збір у розмірі 346,91 гривень. На підставі викладеного, ст. ст. 11, 257-258, 549, 551,625, 628,629,1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: partial