Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-13 00:00:00

До Рівненського міського суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю Рівнетеплоенерго до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію на тих підставах, що, будучи власником /наймачем/ квартири [ADDRESS], відповідач отримуючи фактично теплову енергію та гаряче водопостачання в житлове приміщення, в порушення зобовязань, які виникли між сторонами на підставі цього факту, і положень чинного законодавства, зокрема ст.ст.67, 68 ЖК України, п.5 ч.3 ст..20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст.19 Закону України „Про теплопостачання, не здійснює плату за спожиті послуги теплопостачання, внаслідок чого по вині відповідача утворилась заборгованість. Крім того відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов про стягнення матеріальної та морально шкоди завданої фізичній особі неправомірними діями та про зобовязання вчинити дії . В обґрунтування зустрічного позову відповідач вказує, що він неодноразово звертався з заявою до адміністрації товариства про зупинення нарахування йому оплати за вищевказані послуги. Дану обставину підтверджує копією заяви, поданою, до позову, а також відсутністю договору про надання послуг теплопостачання між ним та ТОВ Рівнетеплоенерго. Однак не зважаючи на це, на його адресу продовжували надходити рахунки з вимогою оплати послуг . У звязку з чим вважає, що ТОВ Рівнетеплоенерго зловживаючи своїми правами фактично допускає порушення прав. Вищезазначеними діями йому було завдано значну моральну шкоду, оскільки внаслідок вищевказаних дій з надсиланням на його адресу квитанцій та претензій, страждає його репутація перед іншими мешканцями будинку, яку він оцінює в розмірі 1000,00 грн. Крім того зазначає, що неправомірними діями та бездіяльністю товариства йому завдано матеріальної шкоди, яка полягає у отриманні юридичної допомоги на складання процесуальних документів, які він оцінює в розмірі 1000,00 грн. Представник позивача-відповідача в судовому засіданні позовні вимоги збільшив, підтримав з підстав зазначених в позові, дав пояснення по суті позову. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 8794,29 грн. , а також витрати в наслідок інфляційних процесів в сумі 481,79 грн. та 3% річних в сумі 301,35 грн. та витрати повязанні з сплатою судового збору. Додатково суду пояснив, що нарахування за послуги з теплопостачання проводяться відповідно до затверджених виконавчим комітетом Рівненської міської ради тарифів, згідно рішень від 09 жовтня 2008 року № 137 та від 04.01.2011р. № 6. В зустрічному позові просить суд відмовити у звязку з його безпідставністю посилаючись на письмові заперечення. Представники відповідача-позивача в судовому засіданні заявлений позов про стягнення боргу не визнали, заперечили проти його задоволення. Суду пояснили, що заявлені позовні вимоги є безпідставними. Крім того вказують, що між відповідачем-позивачем [PERSON] та стягувачем не існує жодного цивільно-правового договору, на підставі якого стягувач звертається з стягнення боргу. Крім того звертає увагу суду, що відповідачемпозивачем встановлено автономну систему опалення, у звязку з чим послуги з теплопостачання не отримуються. Заявлений позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої фізичній особі неправомірними діями та про зобовязання вчинити дії просить суд задоволити в повному обсязі. Оцінюючи пояснення сторін, дослідженні надані в справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до задоволення в повному обсязі , в зодаволенні зустрічного позову [PERSON] до ТзОВ "Рівнетеплоенерго" про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити. Судом встановлено, що [PERSON] є власником /наймачем/ квартири №22в будинку №217 по вул. Соборній в м. Рівне. Між ТОВ Рівнетеплоенерго" та Управлінням житлово-комунального господарства Рівненської міської Ради укладено договір оренди будівель котелень та теплопунктів від 29.10.2009 року для надання послуг з теплопостачання споживачам м. Рівне. На підставі цього договору та ліцензії на постачання теплової енергії від 10.11.2009 р., серія АВ №500681, яка видана Міністерством з питань житлово-комунального господарства України, з 11.11.2009р. в будинок №217 по вул. Соборній БОС послуги з теплопостачання надає ТОВ "Рівнетеплоенерго Відповідно до ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" основним i з обов'язків споживача є укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, така ж за змістом норма міститься i в ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Отже, згідно законодавства першочерговий обов'язок на укладення договору покладений на споживача. Квартира відповідача підключена до мережі централізованого опалення з моменту здачі в експлуатації будинку в якому вона знаходиться. Суд звертає увагу на ту обставину, що ТОВ "Рівнетеплоенерго" як надавач послуг з централізованого опалення ніколи не ухилявся від укладення договору споживачами. Товариством вищевказаний договір був розроблений та погоджений в Рівненському обласному територіальному відділенні Антимонопольного комітету України . Відповідно до ч.3 ч.4 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади органів влади Автономної республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Актами цивільного законодавства, а саме частиною 6 ст. 19, абзацом 1 ч.3 ст.24 Закону України "Про теплопостачання", абзацом 1 п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005року, передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію . Виходячи з наведеного, обов'язок споживача оплачувати надані послуги з теплопостачання прямо передбачений актами діючого законодавства i не може бути поставлений у залежність від укладення чи не укладення з теплопостачальною організацією відповідного договору . Тому , суд відноситься критично до тверджень [PERSON] про відсутність підписаного між ним та ТОВ "Рівнетепленерго" договору на надання послуг з теплопостачання. У відповідності до п.3 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також згідно до вимог ст.24 Закону України „Про теплопостачання" до основних обов'язків споживача теплової енергії відноситься своєчасне укладення договору з теплопостачаючою організацією на постачання теплової енергії. ТОВ ,,Рівнетеплоенерго'' було розроблено договір надання послуг з централізованого опалення та підігріву води на основі типового договору та погоджено в Рівненському обласному територіальному відділенні Антимонопольного комітету України. Варто зазначити, що ТОВ "Рівнетеплоенерго" щомісячно з листопада 2009р. повідомляло [PERSON] в квитанціях-повідомленнях про необхідність його укладення. Проте дані повідомлення були проігноровані. Статтею 26 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуг або відмови споживача від користування послугою виконавця\\виробника, споживач має право розірвати договір (відмовитися від надання послуг), у порядку встановленому законом. Відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи споживача регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води i водовідведеиня, - затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, а також Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж ЦО i ГВП, - затверджених Наказом Міністерства будівництва архітектури та житлово-комунального господарства від 22 листопада 2005 року №4. Для відключення від мереж централізованого опалення i гарячого водопостачання споживач має звернутися з письмовою заявою про відключення до спеціально створеної міжвідомчої комісії з питань відключення від мереж ЦО i ГВП (що діє при управліні житлово-комунального господарства), - з зазначенням причин такої відмови. Відповідно - виключно даний орган уповноважений приймати рішення про відключення споживачів від мереж теплопостачання та видачу відповідних дозволів. При позитивному рішенні комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання i відокремлення від мереж ЦО i ГВП. ТОВ Рівнетеплоенерго зупиняє проведення відповідних нарахувань, надання послуг теплопостачання та розриває договір про надання послуг з централізованого теплопостачання та підігріву води виключно на підставі акту про відключення від мереж ЦО i ГВП, що складається після погодження проекту індивідуального (автономного) теплопостачання. Як вбачається з оглянутого та дослідженого в судовому засіданні акту, котрий був складений представниками ТОВ Рівнетеплоенерго в присутності споживача [PERSON] , система центрального опалення даної квартири порушена , самовільно зняті нагрівальні прилади, дозвіл міжвідомчої комісії на влаштування автономного опалення відсутній , технічні умови на відключення від системи центрального опалення не замовлялися в теплопостачаючому підприємстві. У звязку з чим, даний документ ніяк не може свідчити про належне (законне) відключення від мережі теплопостачання вказаної квартири . Крім того, суд бере до уваги факт, що постановою Рівненського міського суду від 16 квітня 2009 року, адміністративний позов [PERSON] до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської Ради(міжвідомча комісія з питань відключення від мереж ЦО і ГВП), треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання протиправними дії міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП задоволено. Визнано неправомірними дії міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП у відмові [PERSON] про надання дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП і влаштування , яка скасована ухвалою апеляційної інстанції, що сторонами не заперечується. Що стосується твердження відповідача-позивача [PERSON] про зобовязання ТОВ "Рівнетеплоенерго" припинити здійснення нарахування оплати та заборгованості за спожите тепло, то суд виходить з наступного, що для припинення нарахувань за послуги з теплопостачання по конкретній квартирі споживачеві потрібно відключити таку квартиру від мережі теплопостачання в порядку визначеному чинним законодавством України. Однак, відповідно, до п.25 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630 - відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. У відповідності до Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО i ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж ЦО і ГВП. Що стосується про заявлену відповідачем-позивачем моральну шкоду, то у відповідності ст. 1166 Цивільного кодексу України та п.3. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами , внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року) „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній ocoбі незаконними діями або бездіяльністю інших oci6. Позивач зазначає, що моральну шкоду йому завдано внаслідок надсилання ТОВ "Рівнетеплоенерго" на його адресу квитанцій на оплату за надаю послуги з теплопостачання та претензій, щодо їx оплати. Варто зазначити, що чинним законодавством передбачено надсилання квитанцій на оплату за послуги з теплопостачання на адресу споживачів, а саме абзацом 1, п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005року, передбачено, що плата за надані послуги вноситься споживачем ввідповідно до показань засобів обліку води i теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Враховуючи, те що [PERSON] не надав доказів про належне відключення квартири від системи теплопостачання квартири №22 в житловому будинку №217 по вул. Соборній в м. Рівне, тому в ТОВ "Рівнетеплоенерго" не було достатніх правових підстав для припинення йому нарахувань за надані послуги з теплопостачання та як наслідку припинення надсилання квитанцій на оплату послуг з теплопостачання. У звязку з чим суд прийшов до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та такими, щодо задоволення не підлягають. У відповідності до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобовязання є правовідношенням, в якому одна сторона (божник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У відповідності до ст.. 67 ЖК України,встановлює, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.2 ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг входить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, зокрема і на послуг з теплопостачання. Тому виключно даний орган має право встановлювати тарифи на такі послуги. Відповідно до рішень Рівненської міської Ради №137 від 09.10.2008 року та №137 від 04.01.2011 року, яким затверджувалися тарифи та послуги з теплопостачання споживачами м. Рівне, було встановлено тарифи для населення м. Рівне у відповідних розмірах. Щодо порядку формування тарифів та послуг з теплопостачання , то вони формуються відповідно до Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води затвердженого постановою КМУ від 01.06.2011 року №869. Нарахування за послуги з теплопостачання проводяться відповідно до затверджених виконавчим комітетом Рівненської міської ради тарифів, згідно рішень від 09 жовтня 2008 року № 137 та від 04.01.2011р. № 6. На даний час на послуги із теплопостачання встановлені такі тарифи для населення : теплоенергія (1Гкал) 282,05 грн., централізоване опалення ( за 1 кв.м. загальної опалювальної площі за місяць) 6,77 грн, підігрів води 1(куб.м) 11,85 грн, підігрів води (*на 1 мешканця на місяць) 37,92 грн. Відповідно до п.18 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, розрахунковими періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк . Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України, п.5 ч. З ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги власник (квартиронаймач) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно до ч.1 ст. 10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду також передбачає, що утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників. Відповідно до п.20 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року №630 , плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, з огляду на вищевикладене, розрахунок наданий стягувачем відповідає фактичним обставинам справи, тому заявлені вимоги про стягнення коштів за надані послуги з теплопостачання є правомірними та такими, що підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судові витрати, відповідно до ст..ст.82,88 ЦПК України, покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 11, 509,526,610 ЦК України ст..ст.67,68 ЖК України, ч.1 ст. 10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду, Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року №630 ,

Outcome: approved