Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-25 00:00:00

У липні 2012 року [PERSON], в інтересах якої діє представник за довіреністю [PERSON], звернулася до суду з позовом до Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS], який залишився після смерті матері - [PERSON] та брата - [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і в його обґрунтування послалась на наступне. Матері позивачці - [PERSON], на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, 1930 року забудови, розташований по [ADDRESS], що підтверджується записом у погосподарській книзі Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. При житті [PERSON] зробила заповідальне розпорядження відносно житлового будинку, який заповідала своїм дітям: [PERSON] і [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла. Оскільки у будинку разом з матір'ю постійно проживав брат, а позивачка мала власне житло та проживала окремо, тому вона після смерті матері до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася але приїжджала до брата, який проживав один, та допомагала йому утримувати будинок, обробляти присадибну земельну ділянку. [INFO] року [PERSON] помер. Позивачка є єдиною його спадкоємицею за законом другої черги, оскільки [PERSON] ніколи у шлюбі не перебував і дітей не має. Після смерті брата [PERSON] в встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, на яке право власності померлого підтверджувалося правовстановлюючими документами. Відносно житлового будинку їй рекомендовано звернутися до суду, оскільки спадкодавцем право власності на будинок не було оформлено. На підставі викладеного, просить позов задовольнити. Представник відповідача - Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, в судове засідання не з'явився, але суду була надана письмова заява про визнання позову та розгляд справи за їх відсутність. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Враховуючи те, що спадщина відкрилася до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності Цивільним кодексом України, виникли відносини, відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, регулюються діючим на тої час законодавством та нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Судом установлено, що згідно запису у погосподарській книзі №5 за 1994 рік Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, особовий рахунок [NUMBER], сторінка 25, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, 1930 року забудови, по [ADDRESS] належить [PERSON] (нині померлої), яка проживала та була в ньому зареєстрована до дня своєї смерті - [INFO] року. Разом з нею проживав та був зареєстрований син - [PERSON], [INFO] /а.с.19,20,21,63/. При житті [PERSON] склала заповіт, що був посвідчений секретарем Любопільської сільської ради 11.12.1982 року, реєстр за №22, яким заповідала [PERSON] та [PERSON] в рівних частках житловий будинок з надвірними господарчими будівлями, розташований в [ADDRESS]. На день смерті заповідача заповіт не змінювався /а.с.13/. - 2 - Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис за №4, [PERSON] померла [INFO] року у віці 90 років /а.с.11/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS]. За діючим на час відкриття спадщини законодавством записи у погосподарських книгах визнавалися такими, що підтверджують право приватної власності на житлові будинки, споруди, тобто до прийняття Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, виникнення права власності на житлові будинки та споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS], виготовленим Комінтернівським РБТІ 04.05.2013 року, підтверджується, що за вказаною адресою знаходиться житловий будинок, 1930 року забудови, з надвірними господарськими будівлями, який рахується за [PERSON] /а.с.24-28/. Отже, належність спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS], підтверджується наданими позивачем доказами, а саме, даними обліку погосподарської книги органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст.ст.524,525 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спад-коємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У ст.549 ЦК УРСР зазначено - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З матеріалів справи убачається, що разом з [PERSON] в [ADDRESS] постійно проживав та був зареєстрований до дня своєї смерті - [INFO] року, син власника будинку - [PERSON], який у шлюбі не перебував /а.с.17/. Позивачка [PERSON] з 1958 року проживає та зареєстрована в [ADDRESS] /а.с.9/. Згідно довідки виконкому Любопільської сільської ради від 07.02.2003 року, [PERSON] фактично прийняла спадщину, що залишилася після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року, оскільки постійно сплачує відповідні податки, обробляє огород, проводить ремонти будинку [ADDRESS] /а.с.60/. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], де в графі «батьки» записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]; копією свідоцтва про одруження [PERSON] з [PERSON] у 1955 році, яка після одруження перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] /а.с.14,15,59/. Згідно відомостей з Комінтернівської державної нотаріальної контори у 1994 році спадкова справа до майна померлої [INFO] році [PERSON] не відкривалася /а.с.56/. Отже, судом встановлено, що після смерті [PERSON] її спадкоємці за заповітом фактично прийняли спадщину, яка знаходилася в їх фактичному володінні та управлінні. [INFO] року [PERSON] помер, про що виконкомом Любопільської сільської ради Комін-тернівського району Одеської області в книзі реєстрації актів про смерть 18.10.2002 року зроблено актовий запис за №18 /а.с.12/. За змістом ст.530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйняті ними спадщини, а також в разі, коли спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого (друга черга). Таким чином, позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті матері, та спадкоємицею за законом другої черги після смерті брата. За змістом ст.ст.560,561 ЦК УРСР одержання в державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину можливо було не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини. 18.03.2003 року [PERSON] звернулася до Комінтернівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті її брата - [PERSON], який помер [INFO] року, на підставі якої нотаріусом була заведена спадкова справа №96/2003 /а.с.40-54/. 17.04.2003 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, яке складається з: права на земельну частку (пай) та права на майновий пай /а.с.49/. - 3 - Відповідно до вимог діючого на час відкриття спадщини законодавства до спадкоємиці [PERSON] - [PERSON] перейшло право на прийняття належної йому частки згідно ст.551 ЦК УРСР ( в порядку спадкової трансмісії). Для оформлення своїх спадкових прав на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами їй нотаріусом рекомендовано звернутися до суду у зв'язку з відсутністю право встанов-люючих документів на дане нерухоме майно. Відповідно з п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року №20/5, зареєстровано в Міністерстві юс-тиції України 03.03.2004 року №283/8882, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Враховуючи, що на час звернення позивача до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину, за вимогами діючого на даний час законодавства спадкоємцю необхідно надати нотаріусу правовс-тановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно, у спадкоємця виникли перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, у зв'язку з чим він обґрунтовано звернувся до суду з даним позовом. На підставі ст.ст.524,525,529,530,548,549,551,560,561 ЦК України і

Outcome: approved