Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-07 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . загальна площа нежитлового приміщення становить 31,6 кв.м.\~з них\~по першому\~поверсі (магазин) - 15.8 кв.м., масандра (склад) - 15.8 кв.м. В підтвердження позовних вимог покликється на те, що відповідно до рішення Дрогобицької міської ради від 26 червня 2012 року № 674 про надання дозволу на укладення договору особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасових споруд торгівельного, призначення для здійснення підприємницької діяльності,\~міська рада вирішила\~надати \~позивачці дозвіл на укладення договору особистого строковою сервітуту на земельну ділянку площею 0,0018 га для обслуговування тимчасових споруд на [ADDRESS] . 11.07.2012 [PERSON] уклала договір про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення малої архітектурної форми з Управлінням комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради, згідно якого їй встановлений сервітут виключно «Сервітуарію» на територію (об`єкт благоустрою) в [ADDRESS] загальною площою 18\~кв.м. Крім того, за нею також закріпили територію благоустрою (підтримання в санітарному стані) площею 15 кв.м.. межі яких зазначено в Додатку до Договору. Згідно паспорту прив`язки групи тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на пул. Лесі Українки в м. Дрогобич, реєстраційний номер ТС\~ №\~86/2012\~від 1\~липня 2012 року, було розроблено схему розміщення в структурі міста, схема забудови земельної ділянки, план благоустрою земельної ділянки. Згодом позивачка за власні кошти розпочали будівництво, що підтверджується чеками, доданими до справи. Згідно довідки Дрогобицького МБТІ та ЕО №1611, від 27.12.2012 року вартість самовільно збудованої нежитлової будівлі магазину літ «А1» в діючих цінах становить 21 319.00 (двадцять одна тисяча триста дев"ятнадцять гривень 00копійок) гривень. Права власності\~на самочинні\~забудови позивачка не набула, адже відповідно до ч. 2 ст 376 УК України особа\~,яка\~здійснила або\~здійснює самочинне\~будівництво нерухомого\~майна, не набуває права власності на нього. Земельна ділянка, на якій проведено самочинну забудову, є у її законному користуванні на підставі укладеного 28 червня 2012 року договору про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення малої архітектурної форми з Управлінням комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради. Будівництво даних забудов жодним чином\~не порушує\~права інших\~осіб, так як вони зведені таким чином, що не виходять за межі земельної ділянки, непримикаються з сусідніми ділянками та не побудовані на межі сусідніх ділянок. Згідно Експлікації\~внутрішніх площ\~загальна площа самочинних побудов становить 31,6кв. м, з них по пертому поверсі (магазин) - 15.8 кв.м., масандра (склад) 15,815.8 кв.м. Позивачка [PERSON] в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задоволити. В підтвердження позовних вимог Представник [PERSON] будучи належним чином повідомлений про день, час і місце слухання справи в судове засідання не з"явився, про причини неявки не повідомив, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи про вимогам ст.. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, оглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд переконаний, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля спору і інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані будуються на земельній ділянці, шо не було відведення для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушеннями будівельних правил. У відповідності до ч. 2 ст 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила, здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно із нормою частини 5 статті 376 Цивільного кодексу України, яка регламентує порядок визнання права власності на майно, що виникло внаслідок самочинного будівництва, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за нею право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. В статті 328 Цивільного кодексу України вказані підстави набуття права власності а саме: 1. Право власності набуває твої на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. 2 Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору з власником цієї речі. Право власності па новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створених майна). Визнання права власності на самочинно переобладнане приміщення ніяким чином не порушують, права інших осіб. Відповідно до вимог п.п. 1. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч.ч. 1. 2, 6 ст 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії які не суперечать закону, а держава не втручається вияснення власником права власності. Частиною 3 статті 376 ЦК України визначено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Із оглянутого технічною висновку, виданого КП "Архпроект" від 21.03.2013 року вбачається, що нежитлова будівля площею 31,6 кв.м. на [ADDRESS] відповідає вимогам надійності і можливості його безпечної експлуатації. Наведені вище докази свідчать про під ставність позовних вимог розивачів.

Outcome: approved