Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-16 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначила про те, що 21.02.1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС по місту Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 31. При реєстрації шлюбу вона змінила своє дошлюбне прізвище "[PERSON]" на прізвище чоловіка - "[PERSON]". Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає та залишиться проживати після розірвання шлюбу з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них з позивачем несумісні характери, несхожі погляди на взаємовідносини в сім'ї. Різний світогляд та різні уявлення щодо влаштування їх сімейних відносин призвели до того, що вони втратили почуття любові одне до одного, наслідком чого стало припинення сімейних правовідносин і спільного проживання. Відповідач постійно порушував подружню вірність, двічі залишав сім'ю, а потім повертався. [PERSON] погоджувалась на примирення, але її спроби зберегти сім'ю не дали позитивного результату, відповідач не поміняв свою поведінку та ставлення до неї, і 04.08.2012 року позивач забрала дитину і пішла від [PERSON] З того часу вони остаточно припинили подружні відносини, стали проживати окремо один від одного, шлюб фактично розпався. Примирення між ними не відбулось. Кожен з них фактично створив нові сімЙ'ї, тому подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. Спору про поділ спільно набутого в шлюбі майна немає. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, аргументуючи мотивами викладеними у позовній заяві. Зазначила, що примирення не можливе, оскільки у кожного з них інша сім'я. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Зазначив, що примирення неможливе. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 31.01.2013 року відділом ДРАЦС по місту Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 21.02.1998 року, актовий запис № 31. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. (а.с. 4) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 31.01.2013 року відділом ДРАЦС по Хмільницькому району Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції" звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно квитанції № 103 від 27.03.2013 року позивачем було сплачено адвокату Павловій В.Є. 200, 00 гривень за оформлення позовної заяви про розірвання шлюбу. (а.с. 6) Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 114, 70 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 200, 00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved