Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-14 00:00:00

Позивач ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача в свою користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 2200,26 грн. та понесені ним витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на такі обставини: 10.11.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER]. 19.11.2011 р. в смт.Щирець відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були: автомобіль "Renault KANGOO», реєстраційний номер [NUMBER] (власник [PERSON]), яким керував [PERSON] та транспортний засіб «ВАЗ 21099», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Позивач вказує, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення правил ПДР [PERSON] [PERSON] 22.11.2011 р. звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про настання випадку. Внаслідок даної пригоди потерпіла особа [PERSON] зазнала матеріальної шкоди у розмірі 2200,26 гривень та 12.01.2012 р. вона звернулася до АТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування, про що було складено розрахунок, який належить до виплати потерпілій особі. Зазначена подія була визнана страховою, про що було складено страховий акт та в подальшому було виплатило страхове відшкодування у розмірі 2200,26 грн. Крім того позивач вказує, що відповідно до постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.12.2011 р. [PERSON] під час вчинення ДТП керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. На підставі наведеного позивач просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак від нього надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує та просить суд справу слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, які слід визнати поважними, та посилань на докази, які мають значення для справи, а представник позивача не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між АТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] 10.11.2011 року було укладено поліс №АА/6467130 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність транспортного засобу «ВАЗ 21099», реєстраційний номер [NUMBER], про що свідчить копія цього полісу. 19.11.2011 року в смт. Щирець відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля "Renault KANGOO», реєстраційний номер [NUMBER] (власник [PERSON]), під керуванням [PERSON] та автомобілем «ВАЗ 21099», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.12.2011 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На підставі наведеного, суд вважає, що вина відповідача [PERSON] у вчиненні 19.11.2011 року ДТП встановлена та повністю доведена судовим рішенням. 22.11.2011 року [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про настання випадку, про що свідчить копія повідомлення від 22.11.2013 року. Судом встановлено, що для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля "Renault KANGOO», реєстраційний номер [NUMBER], було складено Висновок №298 експертного автотоварознавчого дослідження від 24.11.2011 року, згідно якого вартість відновлюваного ремонту становить 2200,26 гривень, що стверджується копією висновку №298 від 24.11.2011, складеного експертом [PERSON] [PERSON] 12.01.2012 р. звернулася до АТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування та 20.01.2012 р. було складено розрахунок страхового відшкодування №6456, що належить до виплати потерпілій особі, згідно з яким страхове відшкодування складає 2200,26 грн., згідно копії розрахунку страхового відшкодування №6456 та копії заяви від 12.01.2013р. Вказана вище подія була визнана страховою, відповідно до страхового акту від 20.12.2012 р. та було виплачено страхове відшкодування у розмірі 2200,26 грн. [PERSON], згідно платіжного доручення №2076 від 24.01.2012. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1. і. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані сп'яніння під впливом алкоголю, наркотичних, психотропних чи інших одурманюючих речовин. Згідно постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.12.2011 року, ДТП вчинена відповідачем [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Таким чином суд вважає, що у зв'язку з вчиненням відповідачем [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, відповідно до положень ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача виникло право пред'явлення регресного позову до відповідача. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «ПРОСТО-страхування» підлягає стягненню сума завданих збитків внаслідок виплати страхового відшкодування в розмірі 2200,26 грн. Стягненню з Відповідача в користь Позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягають документально підтверджені судові витрати, які позивач сплатив при подачі позовної заяви.

Outcome: approved