Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-01 00:00:00

Позивачі звернулися до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до СТОВ Відродження-2008 про розірвання договорів оренди земельних ділянок площею: 1,6648 га., що належить [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 966938 від 12.09.2007 р.; 1,6726 га, що належить [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 966691 від 09.10.2007 p.; 1,5817 га., що належить [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 966919 від 09.10.2007 p.; 1,5184 га., що належить [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 966536 від 12.09.2007 p.; 1,5409 га., що належить [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 967150 від 09.10.2007 p.; 1,6207 га., що належить [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 966937 від 12.09.2007 p., та про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 1,5184 га, що належить [PERSON] Л.Г. відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 966299 від 09.10.2007 р.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01 по 08 квітня 2008 року між позивачами та СТОВ Відродження-2008 було укладено договори оренди земельних ділянок, які зареєстровані у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК. Однак орендар, відповідач СТОВ Відродження-2008 не виконує свої обов'язки, передбачені п. 9, 10, 12, 13 зазначених договорів, а саме: виплати орендної плати відбувалися без урахування встановленого індексу інфляції, з порушенням строків, передбачених договором, передача продукції в рахунок орендної плати не оформлялася відповідними актами, розмір орендної плати не переглядався відповідно до вимог договору, розмір орендної плати встановлено меншим, ніж це визначено законом, виплати орендної плати в натуральній формі здійснювались по діючим цінам на продукцію, в порушення Постанови Кабінету Міністрів України № 672 Про проведення перерахунку обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної частки (паю) у грошову від 23 квітня 1999 р. Виходячи з наведеного, просять розірвати зазначені договори оренди у відповідності до ст. 651 ЦК України. В судове засідання сторони не зявились, представник позивачів надав суду додаткові письмові пояснення, в яких просив розгляд справи проводити за відсутності позивачів та їх представників, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, послаючись на неправильне ведення бухгалтерського обліку відповідачем. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав раніше подані заперечення, просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачам належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею: - 1,6648 га., що належить [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 966938 від 12.09.2007 р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 18848 грн. 22 коп.; - 1,6726 га. що належить [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 966691 від 09.10.2007 p., нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 18848 грн. 17 коп.; - 1,5817 га., що належить [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 966919 від 09.10.2007 p., нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 18848 грн. 22 коп.; - 1,5184 га., що належить [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 966536 від 12.09.2007 p., нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 18848 грн. 22 коп.; - 1,5409 га., що належить [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 967150 від 09.10.2007 p., нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 18886 грн. 68 коп.; - 1,6207 га., що належить [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 966937 від 12.09.2007 p., нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 18848 грн. 22 коп.; - 1,5184 га., що належить [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 966299 від 09.10.2007 p., нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 18848 грн. 22 коп., які розташовані на території Сальницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області. З 01 по 08 квітня 2008 року між позивачами та відповідачем укладено договори оренди зазначених земельних ділянок, зареєстровані у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК. Відповідно до п. 8 зазначених договорів, їх укладено на пять років. Відповідно до п. 38 зазначених договорів, дія договорів припиняється за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договорами, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, передбачених законом. Згідно п. 9 договорів, орендна плата вноситься у формі та розмірі 2,5 % в грошовій формі від грошової оцінки земельних ділянок, або в натуральній формі с/г продукцією по ринковим цінам, що склалися на момент розрахування. Відповідно до п. 10 договорів обчислення орендної плати відбувається з урахуванням індексів інфляції. Пунктами 11 договорів оренди передбачено, що орендна плата вноситься з вересня по грудень. Згідно п. 12 договорів, передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформлюється відповідними актами. Відповідно до п. 13 договорів, розмір орендної плати переглядається щорічно, у випадках, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що позивачами було отримано орендну плату за 2008 рік по 5 центнерів зерна за кожну земельну ділянку, що підтверджується копіями відомостей на видачу зерна за 2008 рік, підписаних позивачами. Зазначена орендна плата була внесена відповідачем, не зважаючи на те, що договори оренди були заключні в середині 2008 року та відповідач земельними ділянками в 2008 році почав користуватися лише восени після забору урожаю попередніми користувачами, та закупили зерно для авансового розрахунку з позивачем на іншому підприємстві. Фактично сплачена позивачам орендна плата за землю у 2009 році становить по 6 центнерів зерна за кожну земельну ділянку, що включає в себе індекс інфляції та становить 3 % від нормативної грошової оцінки земель. Дана обставина підтверджується копіями відомостей на видачу зерна за 2009 рік, підписаними позивачами. За 2010 рік позивачі отримали 6 центнерів зерна за кожну земельну ділянку, що включає в себе індекс інфляції та становить 3 % від нормативної грошової оцінки земель. Дана обставина підтверджується копіями відомостей на видачу зерна за 2010 рік, підписаними позивачами. За 2011 рік позивачі отримали 6 центнерів зерна за кожну земельну ділянку, що включає в себе індекс інфляції та становить 3 % від нормативної грошової оцінки земель. Дана обставина підтверджується копіями відомостей на видачу зерна за 2011 рік, підписаними позивачами. Таким чином доказами, наданими відповідачем спростовуються посилання позивачів на недоплату орендної плати, неврахування індексів інфляції та розмір, менший, ніж передбачений законодавством. Посилання позивачів на виплату орендної плати в натуральній формі по ринковим цінам, які діяли на момент розрахування, являються безпідставними, так як зазначені виплати проводились виходячи з фактичної собівартості продукції, яка склалась в господарстві, що підтверджується розрахунками виплати орендної плати та довідкою про собівартість сільськогосподарської продукції. Крім того посилання представника позивача на Постанову Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 р. № 672 являється некоректним, оскільки зазначена постанова має бланкетний характер та містить посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1996 року № 452, яка втратила чинність. Разом з тим, судом встановлено, що в договорах оренди розмір орендної плати встановлено нижчим, ніж це передбачено п. 1 Указу Президента України № 725 від 19 серпня 2008 року, однак оскільки сума орендної плати, що безпосередньо виплачувалась позивачам відповідала вимогам зазначеного указу, суд не може вважати цей факт істотною шкодою, оскільки позивачі не були позбавлені того, на що розраховували. Посилання представника позивачів на невідповідність бухгалтерських документів, наданих відповідачем, вимогам закону, не береться судом до уваги, оскільки не стосується предмету спору. Отже судом встановлено, що відповідач належним чином виконував свої зобовязання за договорами оренди землі, підстави для розірвання договорів відсутні. Договори оренди землі відповідають вимогам ст. ст. 13, 15 Закону України Про оренду землі. Підстав для розірвання договорів оренди землі, визначених ч. 2 ст.651 ЦК України, ст.141 ЗК України не вбачається, оскільки відсутні докази істотних порушень договору відповідачем, або систематичної несплати орендної плати. За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed