Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], та в інтересах неповнолітньої [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що він являється власником 1/2 частини житлового будинку №1 по вулиці Гагаріна с. Петрушки Києво-Святошинського району Київської області. 14. 09. 2005 року його син [PERSON] одружився і його дружина- відповідачка поселилася в належній йому частині житлового будинку, після одруження, та зареєструвалася .12.01.2006 в сім'ї його сина народилася донька - [PERSON], яка проживала разом з батьками в належній йому частині будинку. В серпні 2010 р. відповідачка забрала своє майно, особисті речі, дитину і виїхалаз будинку на постійне місце проживання, але до даного часу разом з її неповнолітньою донькою зареєстровані в спірному будинку . На прохання позивача знятися з реєстрації відповідачка відповідає відмовою. Реєстрація відповідачів на житловій площі належної йому частини будинку змушує його нести додаткові витрати пов'язані з утримуванням будинку. Тому просив визнати відповідачку та її доньку [PERSON] такими, що втратили право користування жилою площею в житловому будинку №4 по вул. Гагаріна с. Петрушки Києво-Святошинського району Київської області. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка [PERSON], та в інтересах неповнолітньої [PERSON] проти позову заперечувала, зазначивши, що реєстрація їй необхідна для оформлення документів для виїзду за кордон на постійне місце проживання. Вказала, що коли вона оформить необхідні документи, вона добровільно зніметься з реєстрації в будинку, не заперечувала, що в будинку не проживає більше року. Представник третьої особи Органу опіки та піклування позов не визнала. Треті особи [PERSON], [PERSON] позов визнали, пояснили, що дійсно відповідачка виїхала з дитиною добровільно, забрала все, що вважала за необхідне.. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач являється власником 1/2 частини житлового будинку №1 по вулиці Гагаріна с. Петрушки Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності. 14. 09. 2005 син позивача [PERSON] одружився з відповідачкою, яка проживала в спірному будинку та зареєструвалася разом з неповнолітньою донькою в належній позивачу частині житлового будинку. Не оспорювалося в судовому засіданні, що в серпні місяці 2010 р. відповідачка забрала своє майно, особисті речі, дитину і виїхала зі спірного будинку ,що також підтверджується актами депутата від 30. 03.2012 , 27. 06. 2012, 01. 08. 2012 . Але до даного часу відповідачка [PERSON] та неповнолітня [PERSON] зареєстровані по житловій площі належної позивачу частини будинку, що позбавляє власника будинку розпорядитися своєю власністю на власний розсуд, а також змушує позивача нести додаткові витрати пов'язані з утримуванням будинку. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причн понад один рік ,якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачка не довела тих обставин на які посилалася як на підставу своїх заперечень не надала докази в обґрунтування своїх заперечень не спростувала тих обставин на які посилався позивач в обґрунтування своїх вимог, що є її обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював відповідачці її права та обов»язки. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved