Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-05 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача вимоги ТзОВ Інвестгруп Рівне підтримав та з мотивів, наведених у позовній заяві товариства, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що наведені позивачем у їх позовній заяві обставини ним визнаються і не оспорюються. Вказує, що дійсно не брав участі в укладеному ним 05 червня 2008 року з ТзОВ Інвестгруп Рівне та Рівненським РТП інвестиційному договорі через брак у нього коштів та у звязку із світовою фінансово-економічною кризою, яка незабаром настала у 2008 році. Представник співвідповідача - Рівненського РТП в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що наведені позивачем у їх позовній заяві обставини ним визнаються і не оспорюються. З`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. На підставі поданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що згідно Державного акту на право постійного користування землею від 10 квітня 1998 року (серія РВ 00152), виданого відповідно до рішення Рівненської міської Ради народних депутатів від 27 березня 1998 року №286 (а.с.19 - 21), Рівненське РТП є користувачем земельної ділянки площею 6,7788 га за адресою: м.Рівне, вул.Курчатова, 18а, з цільовим призначенням цієї земельної ділянки - для обслуговування виробничої бази та житлових будинків. У 2010 році співвідповідач отримав Дозвіл на виконання будівельних робіт від 19.07.2010 р. №188-10 (а.с.10), згідно якого Рівненському РТП інспекцією ДАБК у Рівненській області було дозволено виконувати будівельні роботи з будівництва автосалону на вул.Курчатова, 18а в м.Рівному, а ще в грудні 2009 року Рівненському РТП управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської Ради було погоджено містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки у м.Рівне по вул.Курчатова, 18а (а.с.11, 12). В жовтні 2011 року комунальним підприємством Рівненське міське бюро технічної інвентаризації, за підсумками технічної інвентаризації обєкта нерухомості за адресою: м.Рівне, вул.Курчатова, 18а, співвідповідачеві було виготовлено Технічний паспорт №21200-11 з відповідним описом технічних характеристик обєкта нерухомого майна - Виробничо-технічні приміщення з автосалоном (літ.2А-2). Разом з тим, як пояснили в судовому засіданні представники сторін та відповідач [PERSON] й це позивачем підтверджено документально, 05 червня 2008 року між сторонами було укладено інвестиційний договір (а.с.4 - 8), предметом якого було пайове будівництво виробничо-технічних приміщень з автосалоном по вул.Курчатова, 18а в м.Рівне, загальною площею орієнтовно 550 кв.м. Зазначене будівництво було здійснене на належній Рівненському РТП на праві користування земельній ділянці. Як вбачається з пунктів 1.5, 1.6, 1.7 інвестиційного договору від 05.06.2008 р., вклад Забудовника - Рівненського РТП у будівництво обєкта нерухомості орієнтовно складав би 20% від вартості будівництва, вклад Інвестора-1 - ТзОВ Інвестгруп Рівне - орієнтовно складав би 70% від вартості будівництва, а вклад Інвестора-2 - відповідача [PERSON] - 10% від вартості будівництва. Як видно з підписаного представниками сторін (юридичних осіб) та відповідачем [PERSON] 01 жовтня 2011 року протоколу погодження площ та часток збудованих в м.Рівне по вул.Курчатова, 18а виробничо-технічних приміщень з автосалоном, що переходять у власність сторонам інвестиційного договору від 05 червня 2008 року (а.с.9), у звязку з порушенням Забудовником та Інвестором-2 умов інвестиційного договору щодо фінансування будівництва та невнесенням у встановлений строк своїх вкладів, з метою завершення будівництва Інвестор-1 за погодженням із Забудовником та Інвестором-2 сплатив їх вклади, розміри яких були передбачені умовами інвестиційного договору. Таким чином, вклад Інвестора-1 у фінансування будівництва виробничо-технічних приміщень з автосалоном склав 100% від обсягу фінансування, здійсненого відповідно до інвестиційного договору. Відповідно до ст.ст.328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, виходячи з наведених норм закону, встановлених судом обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки право власності позивача на побудований обєкт нерухомого майна не визнається відповідачами.

Outcome: approved