Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-06 00:00:00

01.03.2013 року позивачі звернулись до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовано тим, що 22.07.2011 року померла бабуся позивачів [PERSON], яка за життя склала заповіт та заповідала належні їй земельні ділянки своїм онучкам (позивачкам по справі) у рівних частинах, однак позивачки позбавлені можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки за життя спадкодавці були втрачені. Тому позивачі звернулись до суду і просять визнати за ними право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивачі підтримали вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній і просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON], який є чоловіком померлої [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] підтримав позицію свого довірителя і просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Пирятинського району Полтавської області в судове засідання не зявився. До суду надійшов лист сільського голови про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Відділу Держземагенства в Пирятинському районі Полтавської області в судове засідання не зявився. До суду надійшов лист начальника відділу про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Пирятинської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивачів, відповідача та його представника, дослідивши матеріли справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 22.07.2011 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №193361 (а.с. 23). За життя (30.05.2006 року) померла склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради, яким заповіла належний їй земельний пай загальним розміром 15,04 га., розташований в с. Вечірки Пирятинського району, [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (а.с. 22). Прізвище однієї з позивачок змінене з «Сліпуха» на «Кащук» у звязку з укладення шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БК №200840 виданим Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з держаним Центром розвитку сімї (а.с. 9). Таким чином, обидва позивача є спадкоємцями за заповітом земельної частки (паю), яка належала померлій [PERSON] Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України, 1. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В матеріалах справи містяться копії державних актів серії ПЛ № 103909 та №103908 на право власності на земельні ділянки №174 та №173, розташовані на території [PERSON] сільської ради Пирятинського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,450 га. та 7,4493 га відповідно, видані на імя [PERSON] (а.с. 12-13). Як стверджують позивачі, оригінали зазначених державних актів на право власності на земельні ділянки втрачені. За змістом витягів з державного земельного кадастру на земельну ділянку №01-11/1918 від 18.09.2012 року та №01-11/1919 від 18.09.2012 року на вказані вище земельні ділянки обмеження та обтяження відсутні (а.с. 14, 18). Згідно листа Відділу Держземагенства в Пирятинському районі Полтавської області №01-11/0276 від 04.03.2013 року, державні акти на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №103908 та серії ПЛ №103909, 16.04.2006 року зареєстровані за гр. [PERSON]. За змістом листа завідувача Пирятинської державної нотаріальної контори №9/02-17 від 04.01.2013 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки (а.с. 24). До суду надійшла копія спадкової справи №426/2011 щодо майна померлої 22.07.2011 [PERSON] зі змісту якої вбачається, що позивачки прийняли спадщину за заповітом шляхом подачі заяв про прийняття спадщини, при цьому син померлої [PERSON] та її донька [PERSON] відмовились від прийняття спадщини за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що позивачки є спадкоємцями за заповітом земельних ділянок померлої, які належать їм з моменту відкриття спадщини, суд вважає за можливе при розгляді даної справи застосувати положення ст. 392 ЦК України та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved