Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

В липні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом про про стягнення коштів на утримання непрацездатної дружини, посилаючись на те, що 28 вересня 2001 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. З вини відповідача сімя розпалась. У 2005 році [PERSON] оставив позивача і переїхав жити в квартиру своїх батьків. 14.11.2005 року шлюб між сторонами був розірваний. Під час шлюбу позивач захворіла, первинним висновком МСЕК від 13 квітня 2005 року позивачу встановлено 3 групу інвалідності, це підтверджується довідками МСЕК. З того часу позивачка пенсіонерка по інвалідності, згідно пенсійного посвідчення. Після припинення шлюбних відносин відповідач припинив надання позивачу матеріальної допомоги. Угоди про добровільну сплату аліментів між нами не досягнуто. Відповідач працює в ПАТ МГЗКта має можливість надавати грошову допомогу. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача та пояснила, що позивач не працює, пенсіонер, інвалід 3 групи, виплачуєма позивачу пенсія нижче загального розміру прожиткового мінімуму. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що позивач не повідомляла, що вона перехворіла менінгітом. Відповідач про цю хворобу дізнався лише у 2005 році. Судом досліджені довідки, посвідчення, свідоцтва. Суд приходить до наступного: 28 вересня 2001 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. З вини відповідача сімя розпалась. У 2005 році [PERSON] оставив позивача і переїхав жити в квартиру своїх батьків. 14.11.2005 року шлюб між сторонами був розірваний. Під час шлюбу позивач захворіла, первинним висновком МСЕК від 13 квітня 2005 року позивачу встановлено 3 групу інвалідності, це підтверджується довідками МСЕК. З того часу позивачка пенсіонерка по інвалідності, згідно пенсійного посвідчення. З 28 вересня 2001 року по 14 листопада 2005 року відповідач з [PERSON] перебував у шлюбі. Тобто шлюбні стосунки були нетривалий час. В 1998 році [PERSON] захворіла на менінгіт, що потягло за собою наслідки. Дану обставину на час укладення шлюбу вона від відповідача приховала, а про недугу позивача стало відомо тільки весною 2005 року, коли позивач оформлювала документи на МСЕК. Відповідно до ст.83 СК України: Рішенням суду може бути позбавлено одного з подружжя права на утримання або обмежено його строком, якщо: подружжя перебувало в шлюбних відносинах нетривалий час; непрацездатність того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, виникла в результаті вчинення ним умисного злочину; непрацездатність або тяжка хвороба того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, була прихована від другого з подружжя при реєстрації шлюбу; одержувач аліментів свідомо поставив себе у становище такого, що потребує матеріальної допомоги. Положення цієї статті поширюються і на осіб, у яких право на аліменти виникло після розірвання шлюбу. Позивач посилається на ст. 75 СК України, проте не зазначила, що відповідно до закону вона не є особою, яка потребує матеріальної допомоги. Так, відповідно до ч. 2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, II чи III групи. Ч.4 ст. 75 С К України: Один із подружжя є таким, шо потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для і задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України Про прожитковий мінімумвід 15.07.99 р. № 966-XIV). До осіб, які втратили працездатність, належать особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, особи, які досягли пенсійного віку, що і дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та непрацюючі особи, визнані інвалідами в установленому порядку. (Закон України Про прожитковий мінімумвід 15.07.99 р. № 966-XIV). Законом України Про державний бюджет України на 2012 ріквизначний прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність в розмірі: - 844 грн. з 01.07.2012 р. по 30.09.2012 р. - 856 грн. з 01.10.2012 р. по 30.11.2012 р. - 884 грн. з 01.12.2012 р. по 31.12.2012 р. Як вбачається з наданої позивачем довідки №790 від 29.05.2012 р., виданої УПФУ в м. Марганці, розмір призначеної [PERSON] пенсії станом на травень 2012 року складає 938 грн. Тобто розмір пенсії [PERSON] вищій порівняно з встановленим законом на цей час розміром прожиткового мінімуму. Крім цього, [PERSON] працює на підприємстві ТОВ МЕГАПРОИЕКОЛОГІЯ на посаді сторожа та регулярно отримує заробітну плату згідно довідки від 04.09.2012 року в розмірі: за січень 2012 року 268,25 грн.; за лютий 2012 року 255,48 грн.; за березень 2012 року 255,48 грн.; за квітень 2012 року 273,50 грн.; за травень 2012 року 273,50 грн.; за червень 2012 року 287,90 грн.; за липень 2012 року 250,45 грн.; за серпень 2012 року 250,45 грн.;. Відповідно до ст. 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Слід зазначити, що відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Позивач, якщо потребує матеріальної допомоги, має право звернутися до свого повнолітнього сина з відповідним позовом. Тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]А, задоволенню не підлягають. У зв'язку з тим, що позивачу в задоволенню позову відмовлено, судовий збір в розмірі 107,30 грн. стягнути з позивача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved