overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

11.09.2012 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до Новобузької міської ради Миколаївської області в якому просила поновити пропущений з поважних причин строк прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON]. В позовній заяві позивачка вказала, що [INFO] померла її тітка [PERSON] після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарчими спорудами та будівлями по [ADDRESS] та земельної ділянки для обслуговування даного житлового будинку. Також позивачка вказала, що впродовж шестимісячного строку, який наданий Законом для прийняття спадщини вона не приймала її так як є юридично не обізнаною людиною, а також у зв'язку з тим, що дізналась про існування спадкового майна вже по спливу шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини. В судовому засіданні позивачка заявлені в позові позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, також суду доповнила, що бажає щоб їй був наданий місячний термін для прийняття спадщини. Представник відповідача Новобузької міської ради Миколаївської області в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав та не заперечував в їх задоволенні. Суд, вислухавши сторони, дослідивши наявні в справі матеріали, дійшов наступного висновку. Так судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивачки - [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарчими спорудами та будівлями по [ADDRESS] та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. 10.09.2012 року з метою прийняття вищевказаної спадщини позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки, але їй в цьому було відмовлено в зв'язку з пропуском строків давності для прийняття спадщини. Позивачка пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини оскільки не знала про існування спадкового майна. Вона лише випадково, перебираючи речі покійної тітки натрапила на заповіт складений 14.06.2006 року на ім'я позивачки [PERSON] Відповідно до ч. 2-3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини [PERSON], а тому їй може бути поновлено строк для звернення до нотаріальних органів з приводу прийняття спадщини. Враховуючи те, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 18 вересня 2012 року ухваленого у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, не вирішено питання про розподіл судових витрат відповідно до суми позову, яку позивач в ході розгляду справи збільшив до 56 333 грн. , однак не сплатив судовий збір стосовно збільшеної суми позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення , може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Питання про винесення додаткового рішення порушено за ініціативою суду. Сторони в судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи оповіщені належним чином, повідомлень про причини неявки в суд не надійшло. Вивчивши матеріали цивільної справи та враховуючи, що позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 282 грн. 56 коп., в ході судового розгляду справи суму позову збільшив до 56 333 грн., проте судовий збір недоплатив. При ухваленні рішення не вирішено питання про стягнення з позивача судових витрат з урахуванням збільшених позовних вимог, своїм рішенням суд позовні вимоги позивача задовольнив частково в сумі 20 660 грн., з відповідачки стягнуто на користь позивача понесені судові витрати в сумі 214 грн. 60 коп. , отже підлягає стягненню з позивача недоплачений судовий збір в сумі 280 грн. 77 коп. Вказані обставини є підставами для винесення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

25 жовтня 2012 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 28 липня 1990 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем \~не склалося. \~Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що \~привело до \~припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не зявились. Позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без неї. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив справу розглянути без нього. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. \~ Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 липня 1990 року (а.с.6). Від шлюбу \~\~мають двох повнолітніх дітей доньку Юлію, 04.03.1991р.народження та сина [PERSON], 27.08.1992р.народження /а.с.7-8/ . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, \~які не заперечуються відповідачкем, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені , спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна \~немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, причина розпаду несумісність характерів, постійні сварки, втрата почуття любові та взаємоповаги. Сумісне проживання фактично припинено. Від шлюбу мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. Майновий спір та питання щодо місця проживання дитини відсутні. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати свою малолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу. У звязку з наведеним просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання її та малолітньої дитини в розмірі 30% від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2008 року міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №38, від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], шлюб перший, спору з приводу поділу майна та проживання дитини - немає, дитина проживає з позивачкою, шлюб фактично розпався, причина розпаду несумісність характерів сторін, постійні сварки, втрата почуття любові та взаємоповаги, сімя фактично розпалась, сумісне проживання фактично припинено, поновлювати її сторони не збираються, збереження сімї неможливе, добровільно матеріально дитину не забезпечує. Так, відповідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок № 30 по вул. М.Жукова в м. Сквира, Київської області з господарськими будівлями та спорудами, посилаючись на те, що згідно наказу № 286 радгосп «Сквирський»закріпив за ним земельну ділянку розміром 0,06 га. по вул. М.Жукова, 30 в м. Сквира, Київської області для будівництва житлового будинку. На початку 1990 року позивач отримав проект забудови земельної ділянки. 27.09.1990 року отримав рішення Сквирської міської ради на дозвіл будівництва житлового будинку по вул. М.Жукова, 30 в м. Сквира, Київської області, а 25.10.1990 року отримав рішення виконкому Сквирської районної ради про затвердження рішення виконкому Сквирської міської ради про забудову житлового будинку згідно типового плану. Після цього він розпочав, а в 1991 році закінчив будівництво житлового будинку № 30 по вул. вул. М.Жукова в м. Сквира, Київської області з господарськими будівлями та спорудами. З 1991 року позивач разом із сімю проживав у даному будинку, проводив поточні ремонти, сплачував комунальні послуги. Позивач у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення у його відсутності, позов підтримує. Відповідач, треті особи у судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлені, подали до суду письмові заяви у яких просять суд слухати справу у їхній відсутності, позов визнають, заперечень не мають. Судом установлено, що згідно наказу № 286 радгосп «Сквирський»закріпив за позивачем земельну ділянку розміром 0,06 га. по вул. М.Жукова, 30 в м. Сквира, Київської області для будівництва житлового будинку. На початку 1990 року позивач отримав проект забудови земельної ділянки. 27.09.1990 року отримав рішення Сквирської міської ради на дозвіл будівництва житлового будинку по вул. М.Жукова, 30 в м. Сквира, Київської області, а 25.10.1990 року отримав рішення виконкому Сквирської районної ради про затвердження рішення виконкому Сквирської міської ради про забудову житлового будинку згідно типового плану. Після цього [PERSON] розпочав, а в 1991 році закінчив будівництво житлового будинку № 30 по вул. вул. М.Жукова в м. Сквира, Київської області з господарськими будівлями та спорудами. З 1991 року позивач разом із сімю проживав у даному будинку, проводив поточні ремонти, сплачував комунальні послуги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У звязку з наведеним вище, суд приходить до висновку про те, що в діях позивача при вселенні у житловий будинок № 30 по вул. М.Жукова в м. Сквира, Київської області була добросовісність, що є обовязковою умовою та юридично значимим фактором. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. О.І.Ющенка звернулась в суд із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою [INFO], яка була госпіталізована 07.11.2012 р. в відділення № 2 ВОПНЛ ім. акад. [PERSON]. Направлення на госпіталізацію було видане черговим лікарем приймального відділення ВОПНЛ ім. акад. [PERSON], який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та суттєву шкоду її здоровя внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. Оскільки [PERSON] не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію в звязку з її психічним станом, вона була госпіталізована в примусовому порядку на підставі статті 14 Закону України „Про психіатричну допомогу. На виїзному судовому засіданні представник лікарні підтримав заяву та наполягав на її задоволенні. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON]. згоди на госпіталізацію до лікарні не надала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно виписки з історії хвороби № 11607 від 08.11.2012 р., [PERSON] встановлено діагноз: помірна деменція внаслідок ураження головного мозку судинного, діабетичного ґенезу з періодичними розладами у вигляді галюцінаторно-параноїдного синдрому . Згідно акту про призначення примусової госпіталізації від 07.11.2012 року комісія оглянула [PERSON] та розглянула медичні документи (історію хвороби, медичну амбулаторну карту) в результаті чого, було встановлено, що вона виявляє ознаки психічного розладу у вигляді помірної деменції внаслідок ураження головного мозку судинного, діабетичного ґенезу з періодичними розладами у вигляді галюцінаторно-параноїдного синдрому. Стаття 14 Закону України „Про психіатричну допомогу встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи не виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. О.І.Ющенка звернулась в суд із заявою про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою [INFO], яка з 2007 року перебуває під спостереженням ВОПНЛ ім. акад. [PERSON] з приводу шизофренії, параноїдної форми, безперевного типу перебігу. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у неї важкого психічного розладу, в звязку з чим [PERSON] може завдати значної шкоди своєму здоровю в звязку з погіршенням психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. На виїзному судовому засіданні представник лікарні підтримав заяву та наполягав на її задоволенні. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. [PERSON] не дала згоди на амбулаторне лікування в примусовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно акту комісії від 05.11.2012р. комісія оглянула [PERSON] та розглянула медичні документи в результаті чого, було встановлено, що [PERSON] може завдати значної шкоди своєму здоровю при погіршенні психічного стану у разі, якщо їй не буде надана амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, як захід медичного характеру. Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу»амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Питання про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку вирішується судом за місцем проживання особи. Заява про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку направляється до суду лікарем-психіатром. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави для надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність надання особі такої допомоги. Враховуючи вищевикладене, пояснення представника лікарні, акт комісії від 05.11.2012р, суд приходить до висновку, що [PERSON] потребує надання амбулаторного лікування в примусовому порядку без її згоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають дітей : сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] 18.12.009 року народження. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на дітей в розмірі 1\\2 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України зобовязує суд при визначенні розміру аліментів враховувати : 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Відповідач працює та отримує заробітну плату.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в котрій зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 18 лютого 1989 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 18. Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Однак сімейне життя в них не склалося. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, втратили почуття кохання та поваги один до одного. Сторони проживають окремо, ведуть різні бюджети, фактично припинили шлюбні стосунки, в звязку з чим позивач вважає збереження шлюбу недоречним і неможливим. Враховуючи викладене, просив шлюб розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову, заначивщи, що під час строку наданого на примирення стосунки подружжя не покращилися. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти позовних вимог та повідомила, що під час строку наданиго на примирення, сторони не примирилися. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 18 лютого 1989 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області (а.с.18, 17). Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Подружжя перебуває в неприязних відносинах, проживають окремо, ведуть різні бюджети, фактично припинили шлюбні стосунки. Під час строку наданого строконам на примирення, подружжя не примирилося. В силу ст. 105 ч.3 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ті обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що сімя розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер і його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання до досягнення ним 23 років просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця. Вказав, що до досягнення ним повноліття з відповідача не стягувалися аліменти. На даний час він є студентом 2-го курсу НТУ "Харківський політехнічний інститут" на факультеті інформатики і управління. В зв'язку з навчанням йому необхідні додаткові кошти для підручників, проїзду, харчування в місті, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, бо має постійну роботу. Від позивача надійшла письмова заява, свої позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проситьсуд розглянути справу без його присутності. Відповідач надіслав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги свого сина він визнає та просить суд слухати справу без його присутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню. Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Зі свідоцтва про народження серії V-ВЛ № 418062, виданого Московським відділом РАЦС м.Харків 09.03.1993 року, видно, що [PERSON] народився 13.01.1993 року. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Як видно з довідки № 66-320/508, виданої НТУ "Харківський політехнічний інститут" від 21.02.2012 року, [PERSON] є студентом 1-го курсу денного навчання факультету інформатики і управління (а.с. 8). Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки згідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved