Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Асанте [PERSON] про розірвання договору найму, виселення, скасування державної реєстрації. Зазначала, що у кінці березня 2006 року вона дала згоду на реєстрацію місця проживання Асанте [PERSON] за адресою: м. Київ, пров. Мінський, 8-а. 28 березня 2006 року між нею та відповідачем було укладено договір найму жилого приміщення за зазначеною адресою. Згідно умов договору найму відповідач повинен був проживати за місцем реєстрації, виконувати умови та правила проживання на орендованій ним житловій площу, оплачувати за житло та комунальні послуги. Жодної з цієї умови він не виконав, за адресою реєстрації ніколи не проживав. Посилаючись на зазначені обставини та на ст. ст. 825, 826 ЦК України, ст. ст. 150, 168 ЖК України, просила розірвати договір найму житла, на підставі ст. ст. 150, 168, 169 ЖК України виселити відповідача з жилого приміщення за адресою: м. Київ, пров. Мінський, 8-а та скасувати державну реєстрацію відповідача за зазначеною адресою. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] є власником будинку № 8-а по пров. Мінському у м. Києві (а.с. 3). 28 березня 2006 року між [PERSON] та Асанте [PERSON] було укладено договір найму житлового приміщення будинку № 8-а по пров. Мінському у м. Києві (а.с. 18). Відповідно до умов зазначеного договору [PERSON] надала Асанте [PERSON] в найм в постійне користування житлове приміщення - будинок № 8-а по пров. Мінському у м. Києві, наймач зобовязався використовувати майно в будинку за призначенням, дотримуватись правил пожежної безпеки, утримувати приміщення в належному санітарному та технічному стані, не водити без згоди власника інших осіб, крім названих в договорі, щомісячно вносити плату за надане в найм приміщення та комунальні послуги не пізніше 10 числа наступного за прожитим місяця. 30 березня 2006 року Асанте [PERSON] в якості наймача було зареєстровано у зазначеному будинку (а.с. 3). Підстави для розірвання договору найму передбачені ст. 825 ЦК України та ст. 168 ЖК України. Обґрунтовуючи позов в частині розірвання договору найму позивач посилалася на те, що відповідач не сплачує орендні, комунальні та інші платежі за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказів того, що відповідач не виконував вимоги договору найму про внесення плати за надане в найм приміщення та комунальні послуги суду не надано. Виходячи з вищевикладеного, підстав для задоволення позову в частині розірвання договору найму жилого приміщення та у звязку з цим виселення відповідача з будинку немає. Разом з тим, не підлягає задоволенню і позов в частині скасування державної реєстрації відповідача за адресою позивача, оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 7 зазначеного Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Outcome: dismissed