overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 14 вересня 1996 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 185. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд розірвати шлюб з тих причин, що вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімю. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав та просив шлюб розірвати. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Сторони зареєстрували шлюб 14 вересня 1996 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 185 (а.с. 5). У відповідності до Свідоцтва про народження серії 1-БК № 006256 сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Таким чином, суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки шлюбні відносини між сторонами вже носять формальний характер, фактично припинені, і, на думку суду, існування сімї [PERSON] в майбутньому неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитини повноліття, посилаючись на те, що угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто, дитина є малолітньою і потребує батьківської допомоги, проте відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні змінила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову суду до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 19.01.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ № 139535 від 19 січня 2004 року, виданим Сафянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 01. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 184645 від 19 січня 2004 року, виданим Сафянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №01. Згідно довідки від 08.08.2012 року №1476, яка видана виконавчим комітетом Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, дитина проживає з матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я і матеріальний стан дитини, також стан і матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, які мають істотне значення у відповідності до ч.1 ст.182 СК України. Таким чином, враховуючи, що відповідач, являючись батьком дитини зобовязаний її утримувати до досягнення нею повноліття, не працює, постійного заробітку не має, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 400 грн. щомісячно до повноліття дитини. Відповідно вимогам ст. 191 СК України аліменти стягуються з дня предявлення позову, тобто з 17.07.2012 року. При розподілі витрат по справі суд керується загальними правилами ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача [PERSON] судовий збір в розмірі 107,3 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

У звязку зі складністю складання повного тексту рішення, для чого потрібен значний час, суд вважає за необхідне оголосити вступну та резолютивну частину рішення, а з повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 13.08.2012 року після 13-00 години.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини , мотивуючи тим, що 28 березня 2006 року помер її батько [PERSON] . Вона є спадкоємцем за законом . Подати заяву до нотаріальної контори у встановлений законом строк , не мала змоги з поважних причин , оскільки у неї хворий чоловік , за яким вона доглядає , крім того , виїздила на заробітки до міста Києва. Вважає, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин , а тому прохає суд визначити їй додатковий строк, один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили , достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач : Михайло-Ганнівська сілька рада, в судове засідання не з»явилася , надала заяву про розгляд справи без участі її представника, позовні вимоги визнає безумовно. Третя особа: Конотопська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справу без її участі, проти заявлених вимог не заперечує, повідомила , що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася , спадкоємці з заявами про прийняття спадщини чи про відмову не зверталися ( а.с.13). Вислухавши пояснення позивачки , свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 28 березня 2006 року помер [PERSON], батько позивачки [PERSON] , яка є спадкоємцем за законом ( а.с.3,4). Позивачка у встановлений законом строк не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона доглядає за хворим чоловіком та виїздила на заробітки до м. Києва , що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Вказані обставини визнаються відповідачем безумовно. Таким чином, в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які доводять, що [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а тому їй слід визначити додатковий строк, один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили , достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

У травні 2012 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанк до до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем [PERSON] 08 червня 2007 року укладено кредитний договір №\~LK/ZP/06-2007/124, за яким остання отримала кредит у розмірі 19000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 24 % річних на строк до 07 червня 2009 року. Погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Позивач виконав свої зобовязання. Відповідач зобовязання по кредитному договору не виконала, тому сума заборгованості станом на 28.04.2012 року становить 9633 грн. 14 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути заборгованість. Відповідач в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та [PERSON] 08 червня 2007 року укладено кредитний договір №\~LK/ZP/06-2007/124, за яким остання отримала кредит у розмірі 19000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 24 % річних на строк до 07 червня 2009 року. Відповідач зобовязання за зазначеним договором належним чином не виконав, тому станом на 28.04.2012 року має заборгованість в сумі складає 9633,14 грн., яка, згідно з розрахунком заборгованості, складається з наступного: -6510,76 грн. заборгованість по кредиту; -3122,38 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором та судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

У липні 2012 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем [PERSON] 29.08.2008 року укладено кредитний договір №\~449/П/66/2008-980, за яким вона отримала кредит у розмірі 30000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2 % на місяць з кінцевим терміном повернення до 29.08.2011 року. Погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Позивач виконав свої зобовязання. Відповідач зобовязання по кредитному договору не виконав, тому загальна сума заборгованості станом на 23.11.2011 року становить 82631 грн. 15 коп. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про те, що позовні вимоги підтримає та просить рознлядати справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, про що надав суду заяву. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та [PERSON] 29.08.2008 року укладено кредитний договір №\~449/П/66/2008-980, за яким вона отримала кредит у розмірі 30000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2 % на місяць з кінцевим терміном повернення до 29.08.2011 року. Факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів у сумі 30000 грн. підтверджується меморіальним ордером від 29 серпня 2008 року з особистим підписом відповідача про їх отримання. Згідно кредитного договору погашення відповідної частини кредиту повинно здійснюватися позичальником щомісяця у розміри та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів. Свої зобовязання щодо сплати суми отриманого кредиту і відсотків за користування ним, а також пені за порушення строків їх повернення, відповідач не виконав, тому станом на 23.11.2011 року сума заборгованості становить 82631 грн. 15 коп., у т.ч.: -заборгованість за кредитом 30000 грн. 00 коп.; -заборгованість по сплаті відсотків 36733 грн. 00 коп; -пеня за порушення строків погашення кредиту 15538 грн. 15 коп..; -несплачений штраф зва прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу 360 грн. 00 коп. -комісія за управління кредитом 0 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

У липні 2012 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Казенного підприємства «Кіровгеологія» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що 15 вересня 2004 року він був прийнятий на роботу в КП «Кіровгеологія» на посаду інженера-електроніка в пошуково-зйомочну експедицію № 60 та 23 квітня 2012 року був звільнений з займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України. В день звільнення повний розрахунок з ним проведений не був. Вважає такі дії відповідача незаконним, оскільки, відповідно до ст. 116 КЗпП в день звільнення працівника з підприємства, йому повинні бути виплачені всі суми, належні йому від підприємства. Сума заборгованості відповідача по заробітній платі перед ним з становить 2945 грн. 20 коп. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засідання позов підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши в судовому засіданні докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що Позивач та Відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 116405 (а.с.3). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але Відповідач належним чином не виконує вказаного обовязку, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Статтями 182, 183 СК України визначено, що суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині, визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина знаходяться на утриманні позивача. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

18.07.2012 року прокурор Тростянецького району Юзько О.В. звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 544 грн., завдану незаконним виловом риби, а також судові витрати по справі зазначивши, що [PERSON] вчинив правопорушення передбачене ч. 4 ст.85 КУпАП, за який на нього було накладено адміністративне стягнення, однак в результаті вчинення зазначеного правопорушення рибному господарству було завдано матеріальних збитків, в силу чого, прокурор Тростянецького району Вінницької області [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на користь Державного комітету рибного господарства України Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області кошти в розмірі 544 грн. 00 коп., а також судові витрати понесені позивачем при подані заяви. Представник позивача, прокурор Тростянецького району Басюк Т.М. в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, обгрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливим вирішити справу за наявними в ній доказами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини, визначив відповідні до них правовідносини, та оцінив слідуючі подані докази: Згідно копії постанови Тростянецького районного суду, винесеної по адміністративній справі №225/1000/12 від 05.06.2012 року, на [PERSON] було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн., без конфіскації знарядь лову та незаконно добутої риби ( а.с.3). Згідно розрахунків матеріальних збитків від 14.05.2012року виданих Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області [PERSON] сума спричиненої шкоди становить 544грн. 00 коп.( а.с.6). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.130 ЦПК України попереднє судове засідання проводиться з метою зясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи. Зміст ч.4 ст.174 ЦПК України вказує, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що обставини на які посилався позивач найшли своє підтвердження, Державному комітету рибного господарства України Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області була нанесена матеріальна шкода, позов відповідачем визнаний повністю, матеріальні збитки повинні бути відшкодовані,тому позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, іцо 22.06.1999 року померла їх мати [PERSON], а батько [PERSON] помер 21.11.2009 року. Після їх смерті відкрилаея спадщина на 1\\2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Нова Басань Бобровицького району по вул.Ветеранів війни,?. Позивачі є спадкоємцями першої черги по закону на спадкове майно і прийняли спадщину, подавши заяви до нотаріальної контори. Оформити право на будинковолодіння у нотаріуса позивачі не можуть через те, шо первинна реєстрація власником права власності на будинок не була проведена і відсутній правовстановлюючий документ. Просять визнати за ними право власності по 1\\4 частині за кожною вищевказаного будинку з надвірними будівлями. В судове засідання позивачі та представник відповідача не з'явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Новобасанська сільська рада не заперечує проти задоволення позову. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно довідки Новобасанської сільської ради від 31.05.2012 року домоволодіння по вул.Ветеранів війни,? в с.Нова Басань Бобровицького району станом на 15.04.1991 року відносилось до суспільної групи господарств колгоспників. Головою господарства був [PERSON], а членами двору - його дружина. [PERSON], їх дочки [PERSON] та [PERSON]. Рішенням виконкому Новобасанської сільської ради від 20.06.2012 року оформлено право власності по 1\\4 частині будинку з надвірними будівлями по вул.Ветеранів війни,7 в с.Нова Басань Бобровицького району за [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер 21.11.2009 року, що засвідчено копією свідоцтва про смерть. За повідомленням Бобровицької держнотконтори від 31.07.2012 року з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулися його дочки [PERSON] та [PERSON] Згідно СТ.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON] [INFO]. Шлюб розірвано 02.12.2009 року. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1\\4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше встановленого мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно довідки виконкому Бобровицької міської ради від 04.07.2012 року № 1592 неповнолітня [PERSON] проживає з матір»ю. [PERSON]. Відповідно до СТ.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України зобовязує суд при визначенні розміру аліментів враховувати : 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менщим, ніж зо відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Інщих дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться.

Outcome: approved