Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить квартира за адресою: пров. 5-й Магазинний, 2 в м. Житомирі. У вказаній квартирі, крім нього, його дружини, дітей та рідного брата зареєстрована дружина брата-відповідач по справі [PERSON]. Відповідач двадцять пять років назад виїхала з квартири і з того часу у квартирі не проживає, у веденні господарства, оплаті комунальних послуг, утриманні та ремонті житла участі не приймає, жодних відомостей про неї не надходило. Позивач планує продати житло, а реєстрація відповідачки перешкоджає йому розпорядитись належним на праві власності майном. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: пров. 5-й Магазинний, 2 в м. Житомирі та зобовязати Корольовський РВ м. Житомир управління державної міграційної служби України в Житомирській області зняти її з реєстраційного обліку. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у відповідності до ч. 9 ст.74 ЦПК України\~належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи через оголошення у пресі (а.с.30). Представник третьої особи без самостійних вимог - Корольовського РВ м. Житомир управління державної міграційної служби України в Житомирській області, який залучено у справі у звязку з ліквідацією відділу громадянства і реєстрації фізичних осіб УМВС України в Житомирській області, у судове засідання не зявився, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України\~про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що знають позивача та його дружину давно, спілкуються з ними та бувають вдома. Років 25 тому [PERSON] з братом позивача виїхали спочатку в майстерню, де працювали оформлювачами, а згодом взагалі відповідачка виїхала в іншу місцевість, начебто у Донецьку область. З того часу, а саме приблизно з 1988 року жодних відомостей про неї не було. Свідок [PERSON] підтвердила, що живе поряд з позивачем багато років і жодного разу не бачила, що в його будинку живе дружина брата. Крім того, свідки були присутні при складанні акта про непроживання відповідачки у будинку. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.12.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2-864 (а.с.6) позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності жилий будинок, розташований у м. Житомирі по провулку 5-ому Магазинному, №2, що підтверджується і витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради (а.с.7). Згідно довідки ТОВ Керуюча компанія КомЕнерго-Житомир № 1319 від 26.06.2012 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], разом з ним зареєстровані пять осіб, а саме дружина [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON], брат [PERSON] та дружина брата [PERSON], [INFO] (а.с.31). Як вбачається з [PERSON] від 18.10.2011 року, затвердженого директором ТОВ Керуюча компанія КомЕнерго-Житомир (а.с.32) за адресою: пров. 5-й Магазинний, 2 в м. Житомирі Зелена [PERSON] не проживає. Акт на предмет непроживання [PERSON] підтверджують сусіди [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, право приватної власності є непорушним, що також закріплено в ч. 1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні. Власник майна відповідно до положень ст.ст. 319, 383 ЦК України має право володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому на праві власності майном на свій розсуд та вчиняти будь-які дії щодо свого майна, які не суперечать закону. Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.\~\~\~\~\~ Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] не проживає в жилому будинку, розташованому у м. Житомирі по провулку 5-ому Магазинному, №2, понад один рік, а також те, що збереження реєстрації постійного місця проживання\~\~відповідачки в жилому будинку порушує права позивача на користування та розпорядження житлом, тому позовна вимога про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: пров. 5-й Магазинний, 2 в м. Житомирі підлягає задоволенню. Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення суду, яке набрало законної сили (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою). \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд,\~\~який\~\~ухвалив\~\~рішення,\~\~може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після\~\~набуття ним законної сили є підставою для зняття з реєстрації [PERSON] за вищевказаною адресою.

Outcome: partial