Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-08 00:00:00

[PERSON], [PERSON] і [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON], [PERSON] і державного підприємства «Український державний науково-виробничий інститут зйомок міст та геоінформатики ім. А.В. Шаха», треті особи: [PERSON], [PERSON], відділ Держкомзему у місті Броварах Київської області і виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування їх державної реєстрації, зобовязання державного підприємства «Український державний науково-виробничий інститут зйомок міст та геоінформатики ім. А.В. Шаха» здійснити певні дії, та відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Позивачі зазначали, що вони, [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є добросовісними набувачами і власниками земельної ділянки загальною площею 702 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Бровари вул. Київська, 84. Відповідач [PERSON], земельна ділянка якої межує із земельною ділянкою позивачів, у липні 2008 році подала позов до суду з вимогою звільнити частину земельної ділянки, що знаходиться у користуванні та власності позивачів, яка за її словами належить їй на праві власності, а також визнати незаконним рішення виконавчого комітету Броварської міської ради, яким надавалась у власність вищевказана земельна ділянка та скасувати Державний акт про право власності на земельну ділянку позивачів [PERSON] [PERSON] Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2009 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено. Позивачі вважають, що даним рішенням суду було порушено їхні права в частині здійснення права власності щодо земельної ділянки загальною площею 702 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Бровари вул. Київська, 84. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради народних депутатів № 66 від 16.03.1988 року [PERSON] було виділено земельну ділянку для обслуговування будинку площею 400 кв.м. та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 304 кв.м. Загальна площа земельної ділянки склала 704 кв.м. Сусідні земельні ділянки із ділянкою [PERSON] знаходились у користуванні її рідних брата і сестри: [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в цей час був поставлений паркан, який розмежував усі три земельні ділянки. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради народних депутатів № 162 від 21.07.1992 року було дозволено здійснити обмін частини будинку на квартиру, між [PERSON], дочкою [PERSON], та [PERSON], внаслідок чого остання набула також право користування земельною ділянкою площею 702 кв.м. в м. Бровари по вул. Київська, 84. З 1992 року [PERSON], [PERSON] і [PERSON] син [PERSON], постійно проживали за вищевказаною адресою і добудували будинок спільними зусиллями, тому рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради народних депутатів від 19.07.2000 року за № 241 [PERSON] та [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,076 га. Проте, фактично розмір земельної ділянки і по сьогоднішній день складає 0,0702 га, хоча в Державному акті вказаний розмір земельної ділянки саме 0,076 га. На підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради народних депутатів № 57 від 21.02.1989 року у [PERSON] було вилучено лишки земельної ділянки у розмірі 564 кв.м. і залишено у користуванні 600 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради народних депутатів № 392 від 19.12.1997 року [PERSON] надано в постійне користування із земель резервних територій міста земельну ділянку площею 1000 кв.м., згідно рішення виконавчого комітету Броварської міської ради народних депутатів № 57 від 21.02.1989 року. [PERSON] оформив Державний акт серії ІІІ-КВ № 082434 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, який був підписаний 04.01.1997 року, що суперечить вищевказаним рішенням. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради народних депутатів від 21.12.1999 року за № 374. [PERSON] було надано із земель резервних територій міста: у постійне користування земельну ділянку площею 236 кв.м. для ведення особистого підсобного господарства та у тимчасове користування земельну ділянку із земель загального користування площею 24 кв.м. для ведення городництва терміном на 10 років. Загальна площа земель, додатково наданих у користування складає 260 кв.м. Рішенням Броварської міської ради Київської області від 08 вересня 2005 року за № 782-37-04 [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 320 кв.м. і на підставі цього ж рішення був отриманий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0320 га серія ЯБ № 527557, виданий 07.12.2005 року. Додаткових рішень щодо передачі у користування [PERSON] 40 кв.м. не приймалось. Крім того, у Державних актах на земельні ділянки [PERSON], серія ЯБ № 527557, виданий 07.12.2005 року та № ІІІ-КВ № 082434, виданий 04.01.1997 року є невідповідність у погоджені зовнішніх меж земельної ділянки. 16.03.2007 року [PERSON] подарував онуці [PERSON] земельну ділянку площею 641 кв.м., з яких: 496 кв.м. для обслуговування житлового будинку та 145 кв.м. для ведення особистого підсобного господарства. На підставі договору дарування на імя [PERSON] були виготовлені Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯД № 915213 та серії ЯД № 15212. 26 лютого 2008 року був виїзд комісії і проведено обстеження земельної ділянки та складений акт, в якому зазначено, що відстань від поворотної точки № 2 по межі з [PERSON] (вул. Київська, 84) до поворотної точки № 8 по межі [PERSON] (вул. Київська, 82) згідно Державного акту на право власності на землю [PERSON] становить 10,25 м, а фактично 9 м. Даний акт обстеження підписаний тільки трьома із пяти присутніх на замірах комісії. Залишок земель, що належала [PERSON] на праві власності він передав своїй дочці [PERSON] за договором довічного утримання № 1-5754 від 15.12.2006 року та договором дарування № 1946 від 18.05.2007 року. Відповідно, [PERSON] оформила Державний акт від 22.08.2007 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0665 га для будівництва і обслуговування житлового будинку на своє імя. При виконанні технічної документації для [PERSON] Інститутом УКРГЕОІНФОРМ ім. А.В. Шаха, зокрема в плані встановлення меж, була допущена помилка в координатних точках 4-7, при цьому ці точки були зміщені на сусідню земельну ділянку на 3,40 м (тобто землю [PERSON]Л.) і відповідно на таку ж саму відстань були зміщені і на земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] Зі сторони суміжної ділянки [PERSON] виникла частина земельної ділянки, яка не має власника, однак фактично вона перебуває у власності у власності [PERSON] Виходячи з викладеного, видно, що помилки, які були допущені при оформленні права власності на земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] призвели до накладання меж земельних ділянок сусідів, а саме: згідно Державного акту [PERSON] серії ЯД № 915211 від 22.08.2007 року на земельну ділянку площею 0,0665 кв.м. межа її земельної ділянки була зміщена на земельні ділянки [PERSON], а згідно Державних актів [PERSON] серії ЯД № 915213 на земельну ділянку площею 0,0145 га та серія ЯД № 15212 на земельну ділянку площею 0,0496 га межі земельних ділянок були зміщені на земельні ділянки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Посилаючись на викладене, просили визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 915211 від 22.08.2007 року, виданий на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0665 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована за адресою: Київська область м. Бровари, вул. Київська, 82/1 і зареєстрований в Книзі реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 010733800666 та скасувати його державну реєстрацію. Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 915213 від 08.08.2007 року, виданий [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0145 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 82 і зареєстрований в Книзі реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 016733800604 та скасувати його державну реєстрацію. Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 915212 від 08.08.2007 року, виданий [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0496 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 82 і зареєстрований в Книзі реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 010733800603 та скасувати його державну реєстрацію. Зобовязати Інститут УКРГЕОІНФОРМ ім. А.В. Шаха за власні кошти здійснити роботи по підготовці технічної документації для виготовлення Державних актів на право власності на земельну ділянку площею 0,0351 га на імя [PERSON] та земельну ділянку площею 0,0351 га на імя [PERSON] та [PERSON] Всі судові витрати покласти на відповідачів. 19.12.2011 року та 01 березня 2012 року позивачі уточнили позовні вимоги та просили крім викладеного стягнути з відповідачів на користь позивачів матеріальну та моральну шкоду. Матеріальну шкоду обґрунтовують наступним: рішенням колегії суддів Апеляційного суду Київської області частково було зменшено розмір стягнень з [PERSON], [PERSON] і [PERSON] і був визначений в сумі 3576,55 грн., позивачами було сплачено 2394,00 грн. Також були понесені витрати на правову допомогу адвоката [PERSON] в попередніх справах в розмірі 8000 грн. та витрати в даній справі на звернення за правовою допомогою до ТОВ МРВ Варта в сумі 5400,00 грн. Моральну шкоду оцінюють в розмірі 5000 грн., обґрунтовуючи її неправомірними діями державного виконавця при виконанні ним службових обовязків. Посилаючись на викладене просили стягнути з відповідачів на користь позивачів матеріальну шкоду в розмірі 20\~794,00 грн., та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги та уточнені позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просили задовольнити позов в повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги та уточнені позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовним вимогам, просили задовольнити позов в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] позов не визнали, заперечували проти його задоволення, пояснили, що є вже рішення суду, які навпаки підтверджують той факт, що земельна ділянка позивачів накладена не земельну ділянку, яка належить [PERSON] Просили суд прийняти до уваги, що на час розгляду справи позивач [PERSON] не є ні землекористувачем, ні власником земельної ділянки по вул. Київській,84 тому його права стосовно цієї землі не можуть бути порушеними. Вказали, що оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, визнано незаконним рішення виконкому стосовно передачі земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] у приватну власність, а їх державний акт визнано недійсним, то їм треба визначитися з межами своєї землі, а тільки після цього звертатися за захистом своїх прав. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. В судовому засіданні представник відповідача державного підприємства Український державний науково-виробничий інститут зйомок міст та геоінформатики ім. А.В. Шаха [PERSON] пояснив, що вони виконували роботи в 2005 році лише по виготовленню технічної документації із землеустрою на підставі рішення Броварської міської ради від 08.09.2005 року за № 782-37-04 на земельну ділянку площею 0,320 га для ведення особистого селянського господарства, що належала [PERSON] Інших робіт їх інститут не виконував. Розподіл земельної ділянки вони не робили. Державний акт був виготовлений в 2005 році. Були всі погодження та при присвоєні кадастрового номеру не було виявлено накладок на земельні ділянки. В судове засідання третя особа [PERSON] не зявився, надав суду заяву про слухання справи без його участі по стану здоровя, проти задоволення позову заперечував. В судове засідання третя особа [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про слухання справи без її участі по стану здоровя, зазначала, що з позовною заявою [PERSON], [PERSON] і [PERSON] погоджується частково. Вважає безпідставною вимогу скасування Державного акту на земельну ділянку [PERSON], так як її земельна ділянка не межує із земельною ділянкою [PERSON], [PERSON] і [PERSON] В судове засідання представник третьої особи виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області не зявився, надали суду пояснення, в яких вказали, що на підставі рішення виконавчого комітету БМР від 21.02.1989 року за № 57 [PERSON] залишено в постійне користування 600 кв.м. земельної ділянки по вул. Київській, 82. На підставі рішення виконкому БМР від 19.12.1997 року за № 392 [PERSON] передано у власність земельну ділянку 1000 кв.м. для обслуговування житлового будинку по вул. Київській, 82. На підставі рішення виконавчого комітету БМР від 21.12.1999 року за № 374 [PERSON] надано в постійне користування земельну ділянку площею 236 кв.м. та в тимчасове користування 24 кв.м. На підставі рішення Броварської міської ради № 782-37-04 від 08 вересня 2005 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 320 кв.м. Тобто станом на 2004 рік у приватній власності [PERSON] знаходилась земельна ділянка розміром 1320 кв.м. В 2007 році [PERSON] подарував частину земельної ділянки своїй онуці [PERSON], а саме земельну ділянку площею 641 кв.м. (496 кв.м. для обслуговування житлового будинку та 145 кв.м. для ведення особистого підсобного господарства). На підставі договору дарування на імя [PERSON] були виготовлені Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯД № 915213 на земельну ділянку площею 0,0145 га та серії ЯД № 915212 площею 0,0496 га. Залишок земель, що належали [PERSON] на праві власності він передав своїй дочці [PERSON] за договором довічного утримання, яка оформила Державний акт на своє імя на земельну ділянку площею 0,0665 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Тобто відповідачі правомірно володіють своїми земельними ділянками. Також виконком БМР не виключає можливість того, що при виготовленні Державних актів відповідача було допущено помилки землевпорядною організацією і що земельні ділянки позивача та відповідача накладені одна на одну. На підстав викладено просили прийняти рішення на власний розсуд. В судове засідання представник відділ держкомзему у місті Броварах Київської області не зявився, надали суду заяву про слухання справи без їх участі. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що при виконанні геодезичних робіт по вул.. Київській 82-84 в 1998 році було допущено помилку Інститутом Укргеоінформ ім. А.В. Шаха, а саме в координаті було допущено помилку на 2,7 м. Ця помилка змістила всі земельні ділянки на 2,7 м. В натурі як була межа, така вона і залишилась, а по координатах вона зміщена. Роботи виконувалась на підставі єдиного акту, який був з помилками. Після проведення обмірів було виявлено, що помилка існує. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] і [PERSON] є співвласниками 19/50 частин житлового будинку, розташованого в м. Бровари по вул. Київській, 84. Вказану частину будинку вони придбали за договором купівлі-продажу у 1992 році. На підставі рішення виконкому Броварської міської ради від 19.07.2000 року їм передали у приватну власність для обслуговування житлового будинку по вул. Київській,84 в м.Бровари земельну ділянку площею 0,076га. У березні 2008 року [PERSON] і [PERSON] подарували [PERSON] ? частину цієї земельної ділянки. Земельна ділянка, на якій розташована належна [PERSON] і [PERSON] частина житлового будинку, межувала до 2007 року з земельною ділянкою площею 0,1320га, власником якої був третя особа по справі [PERSON] (м.Бровари, вул. Київська,82). З 2007 року суміжним землевласником позивачів стала відповідач по справі [PERSON], яка отримала від свого діда [PERSON] в дар земельну ділянку площею 0,0641га та 3/10 частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями. Інша частина житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,0665га [PERSON] перейшла у власність його доньки [PERSON], відповідача по справі. Відповідно до ч.3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2009 року у цивільній справі № 2-105/09 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Броварської міської ради, треті особи відділ земельних ресурсів м. Бровари, [PERSON] про визнання незаконним рішення виконкому, визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] при приватизації належної їм земельної ділянки передали у власність також і частину землі, яка на той момент уже перебувала у власності та користуванні [PERSON]. Рішенням суду у вказаній справі було визнано незаконним рішення виконкому Броварської міської ради від 19.07.2000 року №241 в частині передачі у приватну власність [PERSON], [PERSON] земельної ділянки по вул. Київській, 84 в м. Бровари площею 0,076 га., для обслуговування житлового будинку, визнано недійсним Державний акт виданий [PERSON] і [PERSON] на земельну ділянку площею 0,076 га по вул. Київській, 84 в м. Бровари, а також визнано недійсним договір дарування, за яким [PERSON] і [PERSON] подарували ? частину земельної ділянки [PERSON]. Рішенням у цивільній справі №2-1296/2011 за позовом [PERSON] до [PERSON], Броварської міської ради, третя особа відділ Держкомзему у м.Бровари, про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, яке набрало законної сили 03 листопада 2011 року, було визнано недійсним державний акт на земельну ділянку, виданий [PERSON] на підставі незаконного договору дарування. Як вбачається з рішення виконкому Броварської міської ради народних депутатів №66 від 15.03.1988р. попередній власниці 19/50 частин житлового будинку №54 по вул. Київській [PERSON] було надано у користування земельну ділянку площею 704 кв.м, в тому числі 0,04га закріпили за будинком, а 0,0304га надали у тимчасове користування під город. При придбанні цієї частини житлового будинку у 1992 році [PERSON] та [PERSON] згідно ст.30 Земельного кодексу України в редакції від 13.03.1992 року набули право користування земельною ділянкою площею 0,04га для обслуговування будинку. Земельна ділянка на час розгляду справи не приватизована. [PERSON] землекористувачем вказаної земельної ділянки не являється. Суд вважає, що за відсутності права на землю (права власності або права користування) відсутній сам факт порушеного його права , яке підлягає захисту відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України. Межі належної на праві користування позивачам [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки в натурі не встановлені, тому твердження, що державні акти відповідачів [PERSON] та [PERSON] порушують їхні права на належне використання земельної ділянки є необґрунтованими. Державні акти [PERSON] та [PERSON] видані у відповідності до п.2.14 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999р.№43 зі змінами, в редакції, що була чинною на час їх видачі при виготовленні державного акта особі, яка набула право на землю внаслідок цивільно-правової угоди, акт підписує лише відповідний державний орган земельних ресурсів, підпис міського міського голови та печатка міської ради в даному випадку не потрібні. Не ґрунтується на законі вимога зобовязати Інститут УКРГЕОІФОРМ ім.А.В.Шоха за власні кошти здійснити роботи по підготовці технічної документації для виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки площею 0,0351 га на імя [PERSON] та площею 0,0351га на імя [PERSON] та [PERSON], оскільки позивачі не надали суду доказів, що Броварська міська рада прийняла рішення про передачу їм у приватну власність земельних ділянок вказаної площі. За змістом пункту 1.15 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999р.№43 зі змінами, технічна документація виготовляється за заявою власника землі чи землекористувача, при цьому технічна документація зі складання державного акта повинна зокрема містити виписку з рішення відповідної ради, технічне завдання на розробку технічної документації. Не підлягає задоволенню вимога щодо стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно майнової шкоди у сумі 20794 грн.00 коп. на користь позивачів у рівних частинах, оскільки вимога не ґрунтується на законі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Оплата правової допомоги [PERSON] здійснювалася у справах, по яких рішення приймалося не на його користь. За змістом ст.1166 ЦК України обовязок відшкодувати шкоду покладається на особу, яка завдала шкоду майну фізичної особи неправомірними діями чи бездіяльністю. Позивачі не надали суду доказів, що діями відповідачів [PERSON] та [PERSON] їм заподіяна майнова шкода. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення її прав. Суд вважає, що позивачі не довели факт наявності моральної шкоди, тому не вбачає підстав для стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON]. на користь позивачів 5000 (пяти тисяч) гривень на відшкодування такої шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed