Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2003 року. Мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] . Діти знаходяться на її утриманні, \\~відповідач є батьком дітей, але не приймає участі в їх утриманні. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати своїх дітей, тому вона просить \\~стягнути з нього аліменти в розмірі 4000 гривень на дітей щомісячно до досягнення ними повноліття. У судовому \\~засіданні представник позивача позов підтримала з підстав у ньому викладених. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що з позивачем проживають окремо протягом року. Надавав позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей готівкою у розмірі 2000-3000 гривень на місяць, дітей вдягав. На даний час після травми, має поганий стан здоров`я, матеріальне становище погіршилося. Вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим \\~відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які \\~беруть участь у справі. У відповідності до \\~ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін \\~та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, копія свідоцтва про шлюб наявна в матеріалах справи (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] \\~є батьками неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про \\~народження, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 5,6). На теперішній час спільні діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні позивача. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до п.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний дохід, суд вважає за необхідне присудити аліменти у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру та порядку стягнення аліментів суд відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне положення відповідача, можливість утримання дитини позивачкою, та те, що відповідач є особою працездатного віку. В Україні станом на час пред`явлення позову \\~встановлено прожитковий мінімум \\~на \\~одну особу віком від 6 до 18 років - \\~1250 гривень в місяць. Тобто законом визначено мінімальну суму необхідну для щомісячного утримання дитини такого віку. Таким чином, оскільки права і обов`язки батьків щодо утримання дітей є рівними, кожен з них повинен забезпечити утримання дитини в розмірі не меншому ніж половина встановленого державою прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що в даному випадку становить 625 гривень (1250 : 2 = 625). Відповідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.7 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за 1 місяць. За таких обставин, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково: стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 625 гривень щомісячно та на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 625 гривень щомісячно, починаючи з 10 січня 2013 року до досягнення дітей повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial