overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 10.08.2004 року відділом РАЦС Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області між нею і відповідачем був укладений шлюб, актовий запис № 55. Від шлюбу дітей не мають. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з 2007року, спільне господарство не ведеться. Наміру на збереження сімї немає. Позивачка наполягає на своєму позові і просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 10.08.2004 року. Відповідач в судове засідання не зявився (в даний час відбуває покарання у Камянській виправній колонії № 101 Вільнянського району Запорізької області), звернувся до суду з заявою, в якій підтвердив той факт, що вони з позивачкою з 2007р., проживають окремо, але він вимагає спочатку розділити майно, а потім розривати шлюбу, у звязку з чим позов не визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2004року, шлюбні стосунки між позивачкою і відповідачем фактично припинились з 2007році, тому що не було взаєморозуміння в родині, подальше спільне життя стало не можливим. Ці обставини перешкоджають сторонам відновити стосунки. Сумісне господарство сторони не ведуть. Майнова суперечка відсутня. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім цього, позивачка примиритись з відповідачем не має наміру. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, і підтримувати їх у подальшому наміру не мають, втратили взаємоповагу та любов один до одного, суд доходить висновку, про те що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивачка у судовому засіданні звернулася до суду з заявою про залишення за нею після розірвання шлюбу прізвища, набутого нею під час державної реєстрації шлюбу «Лобач», суд, відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, задовольняє її заяву та залишає за останньою прізвище, набуте нею під час державної реєстрації шлюбу «Лобач». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

У січні 2012 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, уточнивши яку просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 28 листопада 2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заперечень проти задоволення позову до суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.І ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

В грудні 2011 року позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму передбаченого на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. В обгрунтування позову позивач вказувала, що 02 вересня 2000 року, Корабельним Відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 300, було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем по даній справі, від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав не заперечував проти сплати аліментів, підтвердив факти наведені позивачем в позові. Суд, вислухавши пояснення позивача, взявши до уваги заперечення відповідача, дослідивши письмові докази по справі знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] з проханням прийняти додаткове рішення по справі, яким вирішити питання про розподіл судових витрат по справі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечував проти стягнення з його довірителя судових витрат, оскільки вона звільнена від їх сплати, тому що є інвалідом ІІ групи. Решта учасників розгляду справи в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Суд, оглянувши матеріали справи, дійшов висновку, що заява представника підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що Ірпінським міським судом Київської області було розглянуто справу за зазначеним вище позовом, рішенням по справі від 21.12.2011 р. позов задоволено, визначено порядок користування земельною ділянкою площею 0,2173 га по вул. Києво-Мироцька, 47 в м. Буча Київської області. Під час прийняття рішення судом не було вирішено питання розподілу судових витрат по справі. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки судом при прийнятті рішення не вирішено питання розподілу судових витрат по справі, суд з урахуванням доказів по справі, задоволення позову та те, що позов не визнавався відповідачем [PERSON] стягує з неї на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 3 737,80 грн., з яких 3 700,00 грн. витрати на проведення судової експертизи (а.с. 203) і 37,80 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 1). Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача [PERSON] на те, що вона звільнена від сплати судових витрат, оскільки таке твердження не відповідає вимогам закону. Відповідач [PERSON] як інвалід ІІ групи (а.с. 58) лише звільнена від сплати судового збору, а не інших судових витрат по справі. Суд не знаходить підстав для розподілу витрат на проведення експертизи в розмірі 6 200,00 грн., оскільки суду не надано доказів здійснення таких витрат позивачем. Суд також враховує, що позивачем було надмірно сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 212,20 грн., які підлягають поверненню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач звернувся у березні 2012 року з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк»(далі Банк) та [PERSON] (далі відповідач 1) було укладено кредитний договір № 105.41382 від 30.07.2010 року, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 49479,82 грн. з процентною ставкою 24 % річних строком на 24 місяці. Факт видачі кредиту підтверджується Меморіальним ордером № 83238005_86882123 від 30.07.2010 р. Відповідно до умов Кредитного договору 1 Відповідач 1 як Позичальник зобовязувався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші, передбачені цим договором платежі у порядку визначеному у Кредитному договорі 1. Однак Відповідач 1 порушив умови Кредитного договору 1 та вимоги законодавства, не забезпечила своєчасне погашення кредиту, внаслідок чого у неї утворився борг перед позивачем з тривалою затримкою у погашенні. На дату позову загальний строк прострочення погашення кредиту становить 218 днів. 02.02.2012 р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

У жовтні 2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 02 вересня 2000 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадського стану м. Миколаєва, актовий запис № 300. Визначити місця проживання їхньої малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу малолітню дочку [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені та відновлення подружніх стосунків, збереження сімї стало неможливо через постійні суперечки, які відбуваються на підставі різних поглядів на сімейне життя, на ведення сумісного господарства. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, яка постійно виховується в атмосфері постійних сварок та сімейних розборів між ними, просила розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримала частково, а саме, просила суд розірвати шлюб, в частині визначення місця проживання дитини - залишити без розгляду. Відповідач заяву визнав, не заперечував проти задоволення позову, підтвердив факти, наведені позивачем. Ухвалою суду від 17.04.2012 року провадження по справі в частині визначення місця проживання дитини залишено без розгляду. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі норм ст. ст. 110-112, 115 СК України т. я. суд має право постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя Верби і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного та інтересам їхньої дитини, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

16 березня 2012 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб укладений з [PERSON] , зареєстрований 24 жовтня 1987 року Котляревською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 20. В обґрунтуванні заявлених вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 1987 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, на підставі чого неодноразово виникали сварки, які негативно впливають на неї та дитину. Відсутність взаєморозуміння призвели до втрати почуття любові та поваги одне до одного. Мають різні погляди на життя, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище чоловіка - [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду проінформований своєчасно та належним чином. Справа розглядається в порядку заочного провадження Дослідивши письмові докази матеріалів справи, які надані сторонами, судом встановлено наступне. 24 жовтня 1987 року між позивачкою та відповідачем, зареєстрований Котляревською сільською радою Жовтневого району Миколаївської обласні, актовий запис № 20 (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2005 року. Від даного шлюбу сторонни мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] . Спільне проживання з відповідачем не склалося, сторонни проживають окремо, спільне господарство не ведеться, подружні відносини не підтримуються, між ними склалися неприязні відносини, на даний час проживають окремо , тому подальше спільне життя та збереження сім`ї вважає неможливим. Позивачка в у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши суду заяву (а.с. 10) в якій позовні вимоги підтримала, і просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву (а.с. 11) в якій позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їхнього задоволення і просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного . Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2005 року що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4) виданим Мокрокалигірською сільською радою Катеринопільського району Черкаської області 27 серпня 2005 року, актовий запис № 12. Спір про розподіл майна в суді не заявлений. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. З огляду на вище викладене, враховуючи що спільне життя у сторін не склалося, між сторонами існують неприязні відносини, вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу, суд вважає позов обґрунтований та таким , що підлягає задоволенню. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому суд вважає за доцільне задовольнити вимогу позивачки щодо подальшого місця проживання дитини, і після розірвання шлюбу місцем проживання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] визнати разом з матір`ю [PERSON] . На підставі ст.ст. 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною віку повноліття. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що від сумісного подружнього життя з відповідачем у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає. Їй складно одній нести всі витрати на утримання та забезпечення сина всім необхідним. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Вважає, що відповідач також зобов'язаний піклуватися про їхню дитину і підтримувати її матеріально. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно ч.2 ст.158 ЦПК України рішення у справі можливо постановити у судовому засіданні без участі сторін. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 24 липня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Дніпровського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу та зроблено актовий запис № 328 /а.с.5/. Згідно рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 13 грудня 2010 року шлю між сторонами розірвано /а.с.6/. Мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження /а.с.4/, який згідно тверджень позивачки проживає з нею. В заявленому позові позивачка стверджує, що матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати допомогу своєму синові до досягнення ним віку повноліття.

Outcome: approved