Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ "УкрСиббанк" про захист прав споживачів, невиконання банком умов договору п.9.13 споживчого кредитного договору № 11120439000 від 21 лютого 2007 року по 20 лютого 2018 року. Просить визнати порушення ПАТ "УкрСиббанком" умов споживчого кредитного договору №11120439000 від 21.02.2007 року до 20.02.2018 року, укладеного між нею та банком, в частині п.9.13 договору; визнати незаконною односторонню відмову банку від зобовязання в частині п.9.13 договору та визнати незаконною відмову банку у наданні графіку повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що банк не виконав п.9.13 договору про надання споживчого кредиту від 21 лютого 2007 року, а саме перед підписанням договору не надав [PERSON] інформаційний лист, відповідно до п.2 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", не повідомив письмово про варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги. Крім того, на неодноразові звернення до банку [PERSON] не може отримати графік повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив, що договір [PERSON] підписувала не читаючи, сподіваючись на чесність працівників банку, інформаційний лист не отримувала, а графік погашення заборгованості по кредиту не може отримати до сьогодні. Всі звернення з цього приводу банк ігнорує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. За усної згоди представника позивача, в порядку ст.ст.224, 225 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до слідуючих висновків. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. 21 лютого 2007 року між сторонами у справі укладеного договір про надання споживчого кредиту №11120439000 у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлювальної кредитної лінії, що дорівнює 275000 доларів США. Згідно п.9.13 даного Договору, який оскаржує [PERSON], підписання даного договору позичальником свідчить про те, що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього; перед підписанням даного Договору позичальником отримано інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема п.2 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів". Договір підписаний двома сторонами та на сьогоднішній день є діючим. Підпис у договорі, зі слів представника позивача, належить [PERSON], тому сумніватися суду у тому, що договір не є волевиявленням обох сторін, підстав немає. Доказів того, що [PERSON] не отримувала інформаційний лист суду не надано, але зважаючи на те, що договір нею підписаний, суд приходить до висновку, що банк виконав вимоги чинного законодавства України, зокрема п.2 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", а саме перед підписанням договору надав [PERSON] інформаційний лист, як зазначено в самому договорі. За таких підстав, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання порушення банком п.9.13 договору та визнання незаконною односторонню відмову банку від зобовязання в п.9.13 надати інформаційний лист не підлягають задоволенню, є надуманими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Стосовно незаконної відмови банку у наданні графіку повернення кредиту, включаючи кількість платежів та їх частоту, обсяги, то пп."д" п.2 ч.2 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", в період дії в часі з 13 січня 2006 року по 15 жовтня 2011 року полягав в тому, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобовязаний повідомити споживача у письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, повязаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо). Орієнтовна сукупність вартість кредиту відображена у графіку погашення кредиту, який є додатком №1 до Договору про надання споживчого кредиту від 21 лютого 2007 року, підписаний сторонами у справі і містить в собі допустиму заборгованість за кредитом в період дії договору з 21 березня 2007 року по 20 лютого 2018 року. Тобто, вимоги чинного законодавства, а саме ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", які діяли на час укладення договору 21 лютого 2007 року банком виконані повністю. Законом України від 22 вересня 2011 року №3795-VІ, який набрав чинності 16 жовтня 2011 року п.п."д" п.2 ч.2 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" змінено та викладено в іншій редакції, а саме що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобовязаний повідомити споживача у письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), повязаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту. [PERSON] банку України від 16.06.2007 року №40-117/2093-6134 "Про окремі питання практичного застосування Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту розяснено, що заповнення додатка до Правил за споживчими кредитами, які надані у формі кредитної лінії або овердрафту за картковими рахунком має здійснюватися банком на підставі визначеного в договорі графіку зменшення граничної суми встановленого ліміту кредитування або наданого споживачем прогнозованого графіку використання встановленого ліміту та погашення заборгованості за кредитом (у разі усного чи письмового звернення споживача). Такий примірний прогнозований графік [PERSON], при укладенні кредитного договору отримала ще 21 лютого 2007 року, що підтверджується її підписом в графі позичальник. (а.с.8) Стосовно звернення [PERSON] до ПАТ "УкрСиббанк", у відповідності до Правил надання банками України інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Правлінням [PERSON] банку України від 10 травня 2007 року №168, то пояснення представника позивача документально нічим не підтверджуються. Так, заява [PERSON] про надання детального розпису сукупної вартості кредиту датована 31 січня 2011 року адресована до відділення №39 ПАТ "УкрСиббанк", тоді як доказу його направлення до суду не надано. З наданих суду поштових квитанцій від 16 березня 2011 року та рекомендованого повідомлення від 18 березня 2011 року адресованого ПАТ "УкрСиббанк" м.Київ неможливо встановити, що саме цей лист було направлено та доставлено до банку. Дані докази на думку суду є неналежними та сумнівними, тому вимога про визнання незаконною відмову банку у наданні графіку повернення кредиту є безпідставною. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вирішуючи питання про судові витрати у справі, враховуючи, що позивач згідно Закону України "Про захист прав споживачів" є звільненою від сплати судового збору, в позові відмовлено повністю, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі, у відповідності до ст.88 ЦПК України необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed