Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-17 00:00:00

12.07.2010 року позивачка [PERSON] , яка діє в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , які є законними представниками свого малолітнього сина [PERSON] , 2002 року народження, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної нанесенням тілесних ушкоджень. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначила, що 16.07.2009 року син відповідачів [PERSON] вистрелив її сину [PERSON] в ліве око пластмасовою кулею з дитячого пістолета, чим спричинив сину позивачки тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 246 від 10.09.2009 року, [PERSON] спричинена " тупа травма ІІІ ступені тяжкості, гифема, частковий гемофталь, ліве око - ірододіаліз, посттравматичний придоциклід, що утворилися від, дії тупого предмета з обмеженою поверхнею, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Постановою Вугледарського МВ УМВС України № 679 від 17.09.2009 року, в порушенні кримінальної справи було відмовлено у зв`язку з тим, що [PERSON] не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність. Позивач звертається до суду в порядку цивільного судочинства та просить стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 7216,41 грн. витрат на лікування, 25000 грн. моральної шкоди та стягувати з відповідачів на її користь щомісячне відшкодування витрат на лікування малолітнього [PERSON] у розмірі - 550 грн. до повного одужання дитини. 29.10.2010 року від позивачки до суду надійшла заява про уточнення до позовної заяви, в якій вона просила зменшити суму матеріальної шкод,и витраченої на лікування, у зв`язку з тим, що відповідачами було частково сплачено матеріальну шкоду та передано їй суму 5000 грн. на лікування. Позивачка вказала розрахунок суми матеріальної шкоди, яка при зверненні позивачки складала 7216,41 грн. ( витрати у період з липень - вересня 2009 року та лютий, березень 2010 року) + витрати ( серпень - вересень 2010 року, склали - 1984,99 грн.) = 9201,40 грн. - 5000 грн., (сплачені відповідачами) = 4201,40 грн. Просила суд стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 4201,40 грн. - витрат на лікування, 25000 грн. моральної шкоди, та стягувати з відповідачів на її користь щомісячне відшкодування витрат на лікування малолітнього [PERSON] у розмірі - 550 грн. до повного одужання дитини. 08.12.2011 року від позивачки до суду надійшли уточнення до позовної зави, в яких вона збільшила суму матеріальної шкоди, так як були додатково витрачені кошти на лікуванні, та просила стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 10280 грн. витрат на лікування, 25000 грн. моральної шкоди та стягувати з відповідачів на її користь щомісячне відшкодування витрат на лікування малолітнього [PERSON] у розмірі 550 грн. до повного одужання дитини. В судовому засіданні позивачка підтримали позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог, надали заперечення та пояснили, що у позовній заяві позивач дає пояснення про те, що малолітній [PERSON] зробив постріл пістолетом для відстрілу пластмасових снарядів в око її синові [PERSON] Такі ж пояснення вона дала і в ході судового засідання, проте, згідно постанови про відмову про порушення кримінальної справи від 17.09.2009 року., коли [PERSON] став оглядати цей пристрій (пістолет) для відстрілу пластмасових снарядів, він мимоволі здійснив постріл, і пластмасовий снаряд ударив в тверду поверхню, відрикошетив і ударив в ліве око малолітнього [PERSON] , тобто, викладені твердження позивачки про те, що [PERSON] зробив постріл в око її синові, не відповідають дійсності. З вказаною вище постановою позивачка ознайомлена, копію отримала і в передбачений законом термін не оскаржила її, тобто, постанова вступила в законну силу і викладені в ній дані є дійсними. Так само, як видно з матеріалів справи, відповідачі належним чином здійснювали виховання свого сина, здійснювали над ним нагляд. Згідно ст. 1178 ч. 1 ЦК України, шкода завдана малолітньою особою, відшкодовується його батьками, якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком недобросовісного здійснення або ухилення від здійснення виховання і нагляду за малолітньою особою. Просили суд звернути увагу на той факт, що спочатку, при поданні позовної заяви з додатком чеків і квитанцій, сума матеріальної шкоди склала 3614,12 грн., а не 7216,41 грн., як вказано в позовній заяві, так як факт того, що позивачкою не було представлено доказів того, що її синові потрібні усі лікарські препарати, які вона придбала. В призначенні лікаря був призначений тільки ліки «оптикс», який відсутній в наданих чеках. Крім того, надані чеки не відповідають сумам, вказаним позивачкою. Придбання продуктів для загального харчування, без призначення лікарем системного харчування, не може вважатися матеріальною шкодою. Просили відмовити в позовних вимогах в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, та на підставі наданих сторонами доказів і заперечень, суд приходить до наступного. Позивач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 09.04.2002 року відділом реєстрації громадянського стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області. ( а.с. 9) Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , 2002 року народження. В судовому засіданні було встановлено, що 16.07.2009 року син відповідачів [PERSON] вистрелив з іграшкового пістолету пластмасовою кулею, яка відрикошетивши від твердої поверхні, вдарила [PERSON] в ліве око, що спричинило сину позивачки тілесні ушкодження. Зідно висновку судово-медичної експертизи № 246 від 10.09.2009 року, [PERSON] спричиненатупа травма ІІІ ступені тяжкості, гифема, частковий гемофталь, ліве око - ірододіаліз, посттравматичний придоциклід, що утворилися від дії тупого предмета з обмеженою поверхнею, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.( а.с. 10-12) Постановою № 679 від 17.09.2009 року, винесеною о/у СУР Вугледарського МВ ГУМВС лейтенантом міліції Тихорським Д.В. про відмову в порушенні кримінальної справи, не спростовує відсутність вини [PERSON] у спричинені тілесних ушкоджень [PERSON] , так як відсутність складу злочину не свідчить про відсутність вини для настання цивільної відповідальності. Відповідно до вищевказаної постанови було встановлено, що [PERSON] виповнилося лише шість років, тобто він не є суб`єктом будь-якого злочину. (а.с. 22). З медичних висновків № 509509 та № 518591 з Інституту очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова вбачається, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 17.07.2009 р. по 24.07.2009 р., та з 04.03.2010 року по 13.03..2010 року, н оці була проведена операція. (а.с. 13-14) Згідно висновку судово - медичної експертизи № 469 від 09.12.2010 року, дитині [PERSON] , [INFO] , була заподіяна тупа травма лівого ока ІІІ ступеню з ерозією рогової оболонки, відривом райдужки на 9 годинниках умовного циферблату, з гифемой, частковим гемофтальмом, що ускладнилася ірідодіалізом і посттравматичним іридоциклітом, яка утворилася в результаті дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким, у тому числі, могла бути пластикова кулька іграшкового пістолета, і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. На момент огляду в комісії у дитини [PERSON] є безповоротні наслідки травми 16.07.2009 року, що полягають з нею в прямому причинному зв`язку, у вигляді посттравматичної макулодистрофії лівого ока і зниження гостроти зору лівого ока до 0,7 (гострота зору до травми 0,9 -0,8), у зв`язку з чим [PERSON] встановлена стійка втрата працездатності 5%. (а.с. 155-158). Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у тому числі і у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням та пошкодженням її майна. Згідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч.1 ст.1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла 14 років), відшкодовується її батьками або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Відповідно до ч. 4 ст. 1178 цього Закону, якщо малолітня особа, завдала шкоди, як з вини батьків, батьки (усиновлювач) зобов`язані відшкодувати шкоду, у частці, яка визначена за домовленістю між ними або за рішенням суду. З наданих суду чеків вбачається, що позивачем були витрачені кошти на придбання ліків [PERSON] та проїзд до медичного закладу. Сума, яка була вказана позивачем в позовній заяві, була витрачена на : проїзд 97,12 грн., лікарські препарати, не пов`язані з лікуванням [PERSON] - 1981,17 грн., зокрема, сердечні препарати і лікування нирок, жовчного міхура, кишечника, суглобів. Добровільний внесок до благодійного фонду - 60 грн. не підлягає відшкодуванню, оскільки є добродійністю. На харчування і супутні препарати - 475,75 грн., необхідних малолітній дитині для скорішого одужання, без призначення лікаря: насіння, кава, бритва, засоби жіночої гігієни, спиртні напої, іграшки, а так само продукти харчування. Проте продукти харчування все одно придбавались б: хоч в м. Вугледар, хоч в м. Одесі. Ця сума підлягає тільки частковому відшкодуванню, а саме вартість проїзду в сумі 97,17 грн. В уточненнях до позовної заяви від 29.10.2010 року, згідно наданим чекам, є сума в розмірі: вартість проїзду - 959,62 грн; сума витрачена на придбання продуктів харчування - 70,30 грн; узд біометрія - 50 грн; мед-послуги - 250 грн., не вказані які і для чого; лікарські препарати - 533,27 грн., придбані без призначення лікаря. Всього на загальну суму 1863,19 грн., з яких можливо відшкодування в сумі 250 грн. узд біометрії, та 955,62 грн, - вартість проїзду, а всього 1209,62 грн. В уточненнях до позовної заяви від 2011 року, згідно наданих чекам, є сума в розмірі: вартість проїзду 1187,80 грн; добродійність 20 грн; медичні послуги 125 грн., не вказані які і для чого; медичні препарати, ліки - 772,09 грн; продукти харчування 884,70 грн., які придбавались би незалежно від місця знаходження позивачки, з яких можливе відшкодування в сумі витрат на потяг - 1187,80 грн. Загальна сума, яка підлягає відшкодуванню, складає - 97,17 грн. + 1209,62 грн. + 1187,08 грн. = 2494,59 грн. Враховуючи обставини даної справи, суд приходить до висновку, що неумисними неправомірними діями малолітнього [PERSON] була спричинена позивачу [PERSON] матеріальна шкода у розмірі вартості медикаментів, що були придбанні для лікування її малолітнього сина [PERSON] та витрат на їх проїзд до медичного закладу, де знаходився на стаціонарному лікуванні [PERSON] , що складає: - 2494,59 грн., визнану позивачем, але враховуючи суму яку їй дали відповідачі в розмірі 5000 грн., сума переплати склала: 5000 грн. - 2494,59 грн = 2505,41 грн. При цьому, суд відмовляє в стягненні сплачених в благодійні внески, медичні послуги без їх конкретизації, продуктів харчування, які не призначалися в якості дієтичного лікувального харчування та медпрепарати, не підтверджені медичними документами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, підлягає відшкодуванню моральна (немайнова) шкода, завдана позивачу неправомірними діями відповідача, яка виразилася в тому, що під час заподіяння тілесних ушкоджень та тривалого лікування малолітній [PERSON] переніс і продовжує переносити фізичний біль, довго лікувався, переніс операційне втручання та втрату стійкої працездатності на 5%, був порушений нормальний розпорядок життя, все це призвело до погіршення здоров`я та необхідності подальшого лікування. Враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 щодо розміру виплати моральної шкоди та ст. 1167 ЦК України, суд вважає, що є правові підставі для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. При цьому, суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав малолітній [PERSON] , характер немайнових втрат, їх тривалість, можливість відновлення, виходячи із засад розумності та справедливості, суд оцінює розмір моральної шкоди, яка була завдана позивачу, в розмірі 3000 гривень, але зважаючи, на те що відповідачі добровільно переплатили матеріальну шкоду у сумі 2505,41 грн., сума до стягнення відшкодування шкоди складається з наступного розрахунку: 3000 грн. - 2505,41грн. = 495 (чотириста дев`яносто п`ять) гривень. Суд також не може задовольнити позовні вимоги, про стягнення щомісячно по 550 грн. на лікування постраждалого [PERSON] до повного одужання, так як, такі витрати належним чином не обґрунтовані і не можуть стягуватись наперед, а лише як фактичні витрати призначені лікарем та підтверджені відповідними документами та фіскальними чеками на оплату. Відповідно до положень ст. 79, 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 51 грн. за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди. На підставі ст. ст. 23, 1166, 1167, ч. 1, 4 ст. 1178 ЦК України,

Outcome: partial