Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В позовній заяві вказує, що вона, [PERSON], зареєстрована та проживає в [INFO]. Вищевказана квартира належить їй на праві власності, що підтверджується договором дарування від 21 листопада 2006 року, (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.12.2006 №12782218). Крім неї, в квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON]. Квартира [ADDRESS] складається з 2 кімнат житловою площею 37.20 кв. м. та загальною площею 62.50 кв. м. З 1996 року відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, але з 1997 року залишив квартиру [ADDRESS] і з цього часу там не проживає, що підтверджується актом №74 від 28 травня 2012 року. З квартири він пішов добровільно, його ніхто не виганяв, не чинив перешкод в проживанні. В квартиру з 1997 року відповідач не повертався, комунальні платежі не сплачує, вселитися не намагався, в органи міліції та КЖРЕП з приводу вселення не звертався. Його власних речей в квартирі немає, він забрав їх з собою. Внаслідок збереження за відповідачем реєстрації місця проживання в приміщені, яке йому не належить і в якому він не проживає, порушуються її права власника житлового приміщення. А саме створюються перешкоди у відчуженні будинку, що порушує одне із складових права власності - права розпорядження ним. До того ж реєстрація місця проживання відповідача в будинку створює ряд незручностей, а саме: неможливість оформлення субсидії на оплату комунальних послуг, надходження кореспонденції відповідача та повідомлень на адресу, наявність ситуації невизначеності та ін. Отже, збереження реєстрації місця проживання в квартирі за відповідачем, порушує її права як власника житлового приміщення та створює ряд перешкод. Просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою № 9 будинку № 48 по вул. Університетська в м. Чернівці та визнати відповідача [PERSON] таким що втратив право користування квартирою № 9 в будинку № 48 по вул. Університетська в м. Чернівці. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, підтвердив обставини викладені в заяві, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином. У відповідності до ч.9 ст. 74 ЦПУ України відповідач, місце проживання або місцезнаходження якого позивачеві невідоме викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідач повідомлений про слухання справи шляхом поміщення об'яви про день, час та місце розгляду справи в газеті "Буковина" № 82 від 19.10.2012 р. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності відповідачів по наявним матеріалам в справі. Заслухавши пояснення представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідачів та ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS],що підтверджується договором дарування від 21 листопада 2006 року. В квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON]. Квартира [ADDRESS] складається з 2 кімнат житловою площею 37.20 кв. м. та загальною площею 62.50 кв. м. З 1996 року відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, але з 1997 року залишив квартиру [ADDRESS] і з цього часу там не проживає, що підтверджується актом №74 від 28 травня 2012 року. З квартири він пішов добровільно, відповідачу не чиняться перешкоди в проживанні. В квартиру з 1997 року відповідач не повертався, комунальні платежі не сплачує, вселитися не намагався, в органи міліції та КЖРЕП з приводу вселення не звертався. Відповідач не проживає в квартирі, проте залишається зареєстрованим ній. Така ситуація тягне за собою розтрати у вигляді сплати зайвої плати за комунальні послуги. Крім того, порушується право позивача як власника будинку, щодо користування та розпоряджання своїм майном. У відповідача немає законних підстав для проживання в будинку: у нього відсутнє право власності на будинок, між ним не укладено договору найму (оренди) або користування будинком і позивач не бажає, щоб відповідач проживав в квартирі. Зазначені факти підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами та поясненнями представника позивача. Виходячи із положень ч1. ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтями 71 -72 Житлового кодексу України, якщо відсутність особи в тому числі і члена сім'ї без поважних причин перевищує шість місяців, то наймач вправі пред'явити позов до суду про визнання члена сім'ї таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, і суд за наявності таких підстав приймає рішення про визнання такої особи втратившою право на користування житловим приміщенням. Ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, беручи до уваги вищенаведені норми закону та встановлені по справі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved