Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-13 00:00:00

10 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовної заяви Позивач вказує, що [INFO] померла [PERSON]. Перед смертю, 18 лютого 2013 року, вона заповіла належні їй земельні ділянки площами 1.91 га та 3,86 га, які розташовані на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області на користь Позивача, які належали їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В установленому законом порядку [PERSON] прийняв спадщину. Коли Позивач, звернувся до Другої Миргородської нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини та видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то йому в цьому, постановою нотаріуса, було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки, оскільки Свідоцтво про право на спадщину не зареєстровано у встановленому законом порядку. Позивач не може отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати за собою вказане майно як власник по причині відсутності для цього умов, а тому вимушений звернутися до суду для вирішення цього питання. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно яке належало [PERSON] у вигляді земельних ділянок площею 3,86 га та 1,91 га, розташованих на території Великосорочинської сільської ради, призначених для товарного сільськогосподарського виробництва. Великосорочинська сільська рада Миргородського району Полтавської області надала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести без участі свого представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Миргородська районна державна адміністрація надала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести без участі свого представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вивчивши та проаналізувавши в сукупності всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). Внаслідок чого відкрилася спадщина до складу якої входять земельні ділянки з кадастровими номерами: 5323281000:00:004:0139 та 5323281000:00:010:0188, які належали померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 січня 2010 року, виданого Першою Миргородською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі № 1-71 (а.с.7) та Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 416985 на території В.Сорочинської сільської ради Миргородського району площею 3,86 га ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.5) та серії ПЛ № ©72669 на території В.Сорочинської сільської ради Миргородського району площею 1,91 га ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.6), які зареєстровано 10 лютого 2006 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі з відмітками нотаріуса про перехід права власності до [PERSON] Вказане Свідоцтво про право на спадщину не було не було зареєстровано у встановленому законом порядку. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом . Згідно заповіту від 18 лютого 2013 року посвідченого секретарем Солонцівської сільської ради Миргородського району, померла [PERSON] заповіла належні їй вищезазначені земельні ділянки площами 1,91 та 3,86 га, які розташовані на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON]. В установлений законом строк [PERSON] прийняв спадщину. 05.10.2013 [PERSON] звернувся з усною заявою до Другої Миргородської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки зазначені вище, на що їй було відмовлено у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на земельні ділянки не зареєстровані належним чином. (а.с.15) Відповідно до п. б) ч. 1 ст. 126 ЗК України в редакції, чинній на день видання свідоцтва про право на спадщину (19 січня 2010 року), право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 1216: 1217; 1218; 1219; 1220; 1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину - ч. 3 ст. 1296 ЦК України. Відповідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: «Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом». Відповідно до абзацу 3 пункту 23 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину . Відповідно до ч. 2 п. 1) ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, судом встановлено, що за життя [PERSON] на законних підставах володіла і користувалась земельною ділянкою, а [PERSON], в установленому законом порядку в порядку спадкування за заповітом прийняв спадщину після неї. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позову [PERSON]. На підставі ст. ст. 328 ,392, 1218,1220, 1235, 1241, 1261,1262, 1269, 1270, ЦК України,

Outcome: approved