Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

22.02.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, яким просить визнати за ним право власності на земельну ділянку призначену для садівництва площею 0,051 га, розташовану на території садового товариства Перемога [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області, в порядку спадкування після смерті його матері [PERSON], яка померла 31 січня 2004 року В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 31.01.2004 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається окрім іншого з земельної ділянки призначеної для садівництва площею 0,051 га, що розташована на території садового товариства Перемога [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області, та належала останній на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 25 квітня 2002 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори за реєстровим №1с-296. За життя померла склала заповіт, відповідно до якого, все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла йому. Вказаний заповіт на день смерті не скасований та не змінений. В установлений законом шестимісячний строк він звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. Нотаріусом була відкрита та зареєстрована спадкова справа, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку було відмовлено, оскільки відсутній відповідний правовстановлюючий документ, з причин, що за життя його мати не встигла виготовити Державний акт на своє імя. Таким чином, він з обєктивних причин не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену спадкову земельну ділянку, що змусило його звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, однак надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі просить їх задовольнити та справу слухати у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області в судове засідання не зявився. Відповідач направив до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив позов задовольнити та розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши подані заяви, матеріали справи та надані документи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 31 січня 2004 року померла мати позивача [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть у відділі реєстрації смертей у м. Києві зроблено відповідний актовий запис за №2172, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК №474351 виданого 31 січня 2004 року /а.с. 9/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається окрім іншого із земельної ділянки призначеної для садівництва площею 0,051 га, розташованої на території садового товариства Перемога [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області, та належала останній на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 25 квітня 2002 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори за реєстровим №1с-296 /а.с. 6/. Відповідно до ст. 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З оглянутої копії спадкової справи №702/07, що була надана на запит суду Шостою Київською державною нотаріальною конторою слідує, що за життя [PERSON] склала заповіт відповідно до якого, все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму сину. На день смерті заповіт скасований або змінений не був. У шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах [PERSON] на день смерті не перебувала. Спадкоємців які б мали право за законом на обовязкову частку із спадкового майна не має. З цього слідує, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері. Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 24.07.2007 року позивачу було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його матері. 06.09.2007 року позивач подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Наслідком чого, нотаріусом була заведена та зареєстрована спадкова справа №702/07, що зокрема підтверджується витягом зі спадкового реєстру №10928364. З даних постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій /а.с.10/, слідує, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку, оскільки відсутній відповідний правовстановлюючий документ на імя його матері. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України правовстановлюючим документом на згадане спадкове майно є лише державний акт, так як право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником державного акту. Таким чином, позивач з обєктивних причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку у звязку з тим, що нотаріус не вправі видати його без подання йому державного акту на ім'я померлої [PERSON], а землевпорядна організація не може виготовити даний державний акт у звязку зі смертю власника та втратою ним цивільної дієздатності та правоздатності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Відповідно до вимог \~ п. г ч.1 ст.81 \~ ЗК України громадяни \~ України \~ набувають \~ право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, придбання за договором \~ купівлі - продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). З наданих суду документів встановлено, що спору щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] не існує. Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позивач з обєктивних причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену спадкову земельну ділянку, тому він має право на набуття права власності на своє імя майна, що належало спадкодавцю на правових підставах, однак не було належним чином ним зареєстровано. На підставі викладеного,

Outcome: approved