overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-22 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи тим, що 25.02.1997 року померла [PERSON], яка мешкала в с. Слобода Буринського району. Після її смерті відкрилася спадщина, до якої ввійшло право на земельну частку (пай), яке посвідчено відповідним сертифікатом. Спадщину до теперішнього часу ніхто не прийняв, а тому просить визнати її відумерлою, передавши у власність територіальної громади села. В судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в заяві. Суд, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що 25.02.1997 року померла [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло право на земельну частку (пай) площею 3,80 в умовних кадастрових гектарах у землі, без визначення цієї частки в натурі на місцевості, яка розташована на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області, нормативна грошова оцінка якої становить 75381 грн. 57 коп., що видно з актового запису про смерть, сертифікату на право на земельну частку (пай), витягу з технічної документації відділу Держкомзему в Буринському районі. Як вбачається з інформаційних довідок Буринської районної державної нотаріальної контори із Спадкового реєстру довідки та Слобідської сільської ради, заповіт на спадкове майно від імені [PERSON] не посвідчувався, а спадкоємці із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися і їх наявність судом не встановлена, незважаючи на прийняті заходи по встановленню фактичних обставин справи. Згідно п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадкоємців за законом та заповітом не встановлено і спадщина залишилася не прийнята, а після її відкриття минуло більш ніж один рік, суд вважає, що спадщину необхідно визнати відумерлою та передати її у власність територіальної громади с. Слобода, задовольнивши заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-22 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом (а.с.3-4) до [PERSON], в якому, мотивуючи тим, що він надав грошові кошти відповідачу у борг в розмірі 275336,00 грн. (що на момент укладення договору складає в складає еквівалент 34460,00 доларів США), але відповідач відмовляється повернути грошові кошти у добровільному порядку, просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 275336,00 грн., три проценти річних в розмірі 3258,14 грн. та судові витрати. Позивач у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи без його присутності, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.29) Відповідач у судове засідання не прибув був повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи (а.с.27), про причини неявки не повідомив. Від нього не надходило заяв чи заперечень. Так як відповідачка в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи та від нього не надійшло повідомлень про причини не явки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно договору позики (а.с. 5) від 02 листопада 2012 року [PERSON] надав у борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 275336,00 грн. (що в еквіваленті на момент укладення договору складає еквівалент 34460,00 доларів США) строком до 02 грудня 2012 року. Ч.2 ст.625 ЦК України передбачає, - боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ч.1 ст.1049 ЦК України передбачає, - позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно квитанцій про сплату судових витрат (а.с. 2) позивач сплатив судові збіри в розмірі 2840,70 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги, [PERSON] є обґрунтованими, та відповідають вимогам чинного законодавства у звязку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-22 00:00:00

Позивач просить визначити йому додатковий термін для прийняття спадщини, після смерті бабці, [PERSON] . В обґрунтування позову покликається на те, що за життя бабця склала заповіт, згідно якого належне їй на праві власності майно, а саме: житловий будинок, Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER] заповіла позивачу. Після смерті бабці позивач фактично прийняв спадщину, користується земельною ділянкою, а тому просить про задоволення позову. У відкритому судовому засіданні позивач підтримав позов. Представник відповідача Батятицької сільської ради Кам`янка-Бузького району просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку' встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ч.З ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 10.10.1994 р. [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] , позивачу. Згідно Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER] , виданого 04 жовтня 1995 року [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 2.84 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується долученою до справи ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

ПАТ «Імексбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 11 березня 2013 року позов задоволено, стягнено з відповідача суму боргу в розмірі 44 295,22 грн. (в тому числі 35 000 грн. заборгованість за кредитом, 2955,22 грн. заборгованість по сплаті відсотків, 3640 - комісія за розрахункове обслуговування рахунку, 2700 грн. - штраф). 29.04.2013 року ПАТ «Імексбанк» звернулося в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки, судом при вирішенні спору не взято до уваги заяви банку про збільшення позовних вимог. Всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в даній справі необхідно постановити додаткове рішення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем в ході розгляду даної справи подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої банк просив суд стягнути з відповідача на його користь кредитну заборгованість в розмірі 47590,33 грн., в тому числі: 35 000 грн. - заборгованість по кредиту, 4210,33 грн. - заборгованість по відсотках, 4680 грн. - комісія, 3700 грн. - штраф (а.с.28-29). Оскільки, позивачем щодо даної позовної вимоги в судовому засіданні подавалися докази, однак, не ухвалено рішення в цій частині, то суд приходить до висновку про необхідність постановлення додаткового заочного рішення у даній справі. При таких обставинах, суд вважає, що з відповідача додатково підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору по несплачених відсотках, комісії та неустойці, що не була взята судом до уваги при постановленні рішення, а саме суму боргу в розмірі 3295,11 грн. (в тому числі 1255,11 грн. заборгованість по сплаті відсотків, 1040 - комісія за розрахункове обслуговування рахунку, 1000 грн. - штраф).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з обґрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення буде виготовлений 24 травня 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

24.05.2013 року в.о. головного лікаря обласної психіатричної лікарні № 2 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку, посилаючись на те, що психічний стан хворої на шизофренію [PERSON] погіршився. [PERSON] після пологів у пологовому відділенні Барвінківської ЦРЛ стала психомоторно збудженою, агресивною до персоналу пологового відділення, поведінка її неадекватна. Представник обласної психіатричної лікарні № 2 підтримав подану заяву і прохає її задовольнити. Дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З висновку комісії лікарів обласної психіатричної лікарні від 24.05.2013 року вбачається, що 23.05.2013 року об 11 годині 50 хвилин [PERSON] була доставлена до обласної психіатричної лікарні № 2 в порядку ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу". Підставою для госпіталізації послужило погіршення психічного стану хворої. Хвора психомоторно збуджена. Веде себе неадекватно, агресивна до оточуючих, погрожувала вбити лікаря - гінеколога. Безпричинно будила, ворушила, щіпала дитину, клала дитину на плече ближче до голови. Зі слів районного психіатра Плис О.Є., стан хворої погіршився за декілька місяців до пологів, хвора перестала з'являтися на прийом. Коли [PERSON] лежала під наглядом на лікуванні у гінекологічному відділенні Барвінківської ЦРЛ, вела себе неадекватно, вступала в конфлікти з медичним персоналом, порушувала режим відділення, на зауваження не реагувала. Лікар - гінеколог [PERSON] показала, що [PERSON] в пологовому відділенні вела себе неадекватно, кричала, була агресивна до оточуючих, необережно ставилась до дитини. На протязі 2012 року [PERSON] двічі знаходилась на стаціонарному лікуванні в обласній психіатричній лікарні № 2: з 17 по 28 лютого та з 26 березня по 14 травня. Комісія вважає, що [PERSON] потребує подальшого стаціонарного лікування у зв'язку з погіршенням психічного стану, так як виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, а особливо для її новонародженої дитини. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Згідно зі ст. 279 ЦПК України заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з тих підстав, що [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

29 квітня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та повністю знаходяться на її утриманні через ненадання матеріального забезпечення відповідачем по справі у добровільному порядку. Позивачка просила постановити рішення про стягнення щомісячних платежів на її користь на утримання дітей . Позивачка в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву до суду про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги визнав у заявленому розмірі повністю. Суд дослідивши докази у справі, прийшов до наступного. Сторони по справі перебувають у шлюбі, що підтверджується наданим свідоцтвом про шлюб за актовим записом № 05 від 28 вересня 2005 року, вчиненим Новоукраїнською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області та є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 01 грудня 2005 року за актовим записом № 03 зробленого у Книзі реєстрації народжень Новоукраїнської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області., [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 28 вересня 2010 року за актовим записом № 09 зробленого у Книзі реєстрації народжень виконкомом Новоукраїнської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області (а.с. 3.4,6). Проживання дітей з матір'ю підтверджується довідкою виконавчого комітету Новоукраїнської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області про склад сім'ї позивачки, виданої 29 квітня 2013 року за вихідним № 182 (а.с.7). Після припинення сумісного проживання, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньок не надає. Діти повністю знаходяться на матеріальному забезпеченні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд приймає встановленою наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання дітей, за захистом яких вона звернулася до суду. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення судового збору в дохід держави з відповідача. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 22 жовтня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міського управління юстиції Черкаської області. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], який перебуває на утриманні позивачки, оскільки сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачці самостійно важко утримувати дитину, у неї склалося тяжке матеріальне становище, тому вона вимушена звернутись в суд із даним позовом. Згідно з ст.180 СК України: батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Не заперечує щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення даного позову, оскільки судом встановлено, що відповідач дійсно є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження : серії [NUMBER], виданим 21 грудня 2007 року Кочубіївською сільською радою Уманського району, Черкаської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 11 січня 2012 р. вони уклали шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалось по причині нерозуміння одне одного. Шлюбні відносини припинені з 01.01.2013 року. Просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилась, але надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав телефонограму, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу між ним та позивачкою. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 11 січня 2012 р. укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER]. Спільне проживання у сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини припинені з 01.01.2013 р. Шлюб існує лише формально. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.ст. 110, 111, 112, 115 Сімейного кодексу України, відповідно до яких за заявою одного із подружжя за наявністю підстав шлюб може бути розірваний в судовому порядку. На підставі викладеного ст. 110-112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 14.05.2013 р. повернуто справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на лікування дитини, для винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат. Приймаючи до уваги вимоги ст. 220 ЦПК України, суд вважає, що за можливим ухвалити додаткове рішення з власної ініціативи без присутності осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши та оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення виходячи з наступного. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2013 року, стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], в користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], додаткові витрати на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1 218,84 грн. (тисячу двісті вісімнадцять гривень 00 копійок). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України, рішення суду складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Зазначеним вище рішенням суду, не набрало законної сили, і судом не вирішено питання про розподіл судових витрат виходячи, що розмір судового збору щодо спірної вимоги становить 229,40 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат і слід стягнути з [PERSON] в користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом в якому просила розірвати шлюб укладений 15.02.2011 року з відповідачем [PERSON] Позивачка направила до суду заяву в якій просила справу слухати за її відсутності в судовому засіданні, заявлені в позові вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги позивачки визнав та не заперечував в їх задоволенні. Крім того, відповідач [PERSON] направив до суду заяву в якій вказав, що знаходиться на заробітках в Росії, а тому не може бути присутній в судовому засіданні особисто, проте позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує в їх задоволенні. Згідно положень ст.174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності законних підстав постановляє рішення про задоволення позву. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 15.02.2011 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 06. Спільне життя між сторонами не склалося, виникли постійні сварки із-за різних поглядів на життя. Сторони припинили шлюбні відносини і з грудня 2011 року проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільних дітей та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved