Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

14.07.2012 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною вимогою до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири Позов мотивований тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS], де й проживає. Поверхом вище в квартирі № 29 цього ж будинку проживають її сусідки - [PERSON], [PERSON] 29.06.2012 року затопили квартиру позивача. Позивач вважає, що затоплення сталося внаслідок халатних дій, що призвело до переливу через бачок, що підтверджується доданим до заяви актом комісії АТС-КП «Деснянське». Внаслідок затоплення квартири, вона потребує ремонту, вартість якого за висновком кошторисного розрахунку від 06.07.2012 року складає 2 843 грн.. Крім того, неправомірними діями відповідачів позивачу було завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження їх майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Добровільно відшкодувати завдану позивачам шкоду відповідач відмовилася. Вище викладене й стало підставою для звернення до суд із вимогами про стягнення з відповідача на користь позивачів в рівних частках матеріальної шкоди в розмірі 1843 гривень 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 1000 гривень 00 коп. та судових витрат. Позивач та її представник позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Відповідач та їх представник позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в їх задоволенні. Відповідач пояснила суду, що вона в даній квартирі не проживає, а в ній проживає її мати, якої на той час вдома не було. Відповідач зазначила, що залиття сталося із-за того, що стався перелив води через бачок. На момент залиття дома відповідача не було, а коли вона з'явилась, вона перекрила кран та зупинила теч. Також, відповідач зазначила, що пропонувала позивачу вирішити дану проблему шляхом ремонту її приміщення та відшкодування шкоди, навидь купила необхідні для ремонту матеріали, але позивачка відмовилась. Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивачка її син є співвласниками квартири [ADDRESS]. Згідно акту від 29.06.2012 року, складеного працівниками комісії АТС-КП «Деснянське», після обстеження квартири [ADDRESS] було встановлено, що має місце залиття стелі в коридорі та стіни. Зазначено, що в місцях залиття утворились жовті плями, а причиною затоплення є перелив через бачок в кв.29. Зі слів заявника, 29.06.2012 року їх квартиру залили сусіди, що проживають поверхом вище в квартирі № 15. Висновком кошторисного розрахунку від 06.07.2012 року складає 2 843 грн. В судовому засіданні було встановлено, що залиття квартири позивачів сталося з причини переливу бачка в квартирі відповідачів, що підтвердила сама відповідач, хоча й зазначила, що ненавмисно, тому у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Судом було роз'яснено сторонам їх право заявити клопотання про призначення судової експертизи для визначення вартості майнової шкоди. Згідно висновку №2335/12-24 від 05.12.2012 року вартість відновлювальних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень внаслідок залиття [ADDRESS] становить 1263 грн.60 коп. (а.с.74-88). Суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача стягнення із відповідача на користь позивача з відповідачів матеріальної шкоди в розмірі 1263, 60 гривень, враховуючи наступне. Оскільки судом було встановлено, що причиною затоплення квартири позивача, а саме пошкодженням стелі в коридорі квартири, стала вина відповідача, відповідно, для відновлення порушеного права позивачі мусять зробити ремонт і, відповідно, понесуть витрати, оскільки позивачі зазнали у зв'язку з даними обставинами збитків. Тому, з відповідача на користь позивачів в рівних частках підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 1263 грн. 60 коп., яка є обґрунтованою і підтверджена належними доказами. Щодо позовної вимоги про відшкодування позивачам моральної шкоди в розмірі 1 000, 00 гривень, то така вимога підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачем зазначено, що розмір моральної шкоди визначено виходячи з тривалості порушення їх прав, тяжкості та глибини страждань, зусиль направлених на поновлення їх прав, а також відсутністю добровільного розрахунку відповідачем. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, на що звернув увагу Верховний Суд України в п. 5 постанови Пленуму від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Цивільний кодекс України визначає, що моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, компенсується заподіювачем за наявності його вини (ст. 1167 ЦК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 1263 грн. 60 коп. та моральної шкоди в сумі 1 000 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по 160 грн. 80 коп., проведення будівельно-технічної експертизи в розмірі по 707 грн. 04 коп., по 500 грн. на правову допомогу з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved