overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, вказуючи, що сімейне життя з [PERSON] не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя. У сім'ї відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили один до одного відчуття любові і пошани, перестали розуміти один одного. Шлюбні відносини фактично припинені з листопада 2012 року. Загальне господарство сторони не ведуть. Сім'я розпалася і відновленню не підлягає. Представник позивачки у судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання зявилися, позовні вимоги визнали у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, встановивши дійсні мотиви розлучення, фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 130 ЦПК України, суд може ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні, якщо відповідач визнав вимоги у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 14 вересня 1990 року у Палаці урочистих подій м. Одеси, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1844. (а.с. ) Від цього шлюбу сторони мають синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні було встановлено, що сімейні стосунки між сторонами не склалися. Шлюб виявився невдалим. Сторони разом не проживають, з причини постійних сварок та конфліктів, які відбувалися внаслідок несумісності характерів та поглядів на життя. Між сторонами склалися неприязнені відношення, які перешкоджають збереженню сімї. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв*язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

Позивачі свої вимоги мотивують тим, що після смерті 27.05.2007 року їх матері [PERSON] відкрилася спадщина у виді домоволодіння за адресою м. Суми, вул.. Дубровського, 56. За рішенням Зарічного районного суду м. Суми право власності на дане домоволодіння в порядку спадкування визнано за [PERSON] батьком позивачів на 2/3 частини, та за [PERSON] на 1/3 частину. Оскільки [PERSON] 31.01.2010 року помер та не встиг оформити на себе цю частину майна, не отримав також державного акту на право власності на земельну ділянку за вказаною адресою, позивачі в порядку спадкування просять визнати за ними право власності на 1/3 частину земельної ділянки за кожним. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Від третіх осіб та відповідача надійшли письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що первісна позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 27.05.2007 року померла [PERSON], яка доводиться бабкою позивачам. (а.с.12). 31.01.2010 року помер також [PERSON] - батько позивачів. (а.с.11). Згідно з рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22.04.2008 року, за [PERSON] визнано право власності на 2/3 частини домоволодіння за адресою м. Суми, вул.. Дубровського, 56, та за його братом [PERSON] на 1/3 частину цього домоволодіння в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] (а.с.14). Після смерті [PERSON]І позивачі у справі його діти отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини зазначеного домоволодіння. (а.с.15). За свого життя [PERSON] не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку за вказаною адресою. Згідно з державним актом, власником земельної ділянки по вул.. Дубровського, 56 в м. Суми, площею 0.06 га, є померла [PERSON] (а.с.13). Позивачі у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкових справ. (а.с.35-75). Таким чином, суд встановив, що згідно із ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є позивачі [PERSON], [PERSON], що підтверджується їх свідоцтвами про народження.(а.с.9-10). Відповідно до ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті не розподілив спадщину між ними. Виходячи з викладеного, суд вважає, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Дубровського, 56, та за [PERSON] право власності на 1/3 частку цієї земельної ділянки, площею 0,06 га в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 30.01.2010 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Однак відповідач не виконує батьківських обовязків, не утримує дитину, не піклується про її духовний і моральний розвиток. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Також вказала, що припинили проживати з відповідачем з серпня 2011 року. Після припинення шлюбних відносин відповідач став ухилятися від участі у вихованні дитини. Коштів на утримання дитини не надає. Відповідач позов визнав повністю. Зокрема зазначив, що свідомо не приймає участі у вихованні дитини і духовному розвитку. Не ставиться до дитини як до своєї. Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради подав висновок щодо розвязання спору. Вважають, що відповідача можливо позбавити батьківських прав. Прокурор в судових дебатах висловився про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, які зявилися, вивчивши матеріали справи, вважає що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Також вони зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що позивач з відповідачем мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем./а.с.5-6/ Відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо виховання та утримання дитини. Він свідомо не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Встановлені факти визнаються сторонами та підтверджуються показами свідка [PERSON], довідкою про заборгованість по сплаті аліментів та свідоцтвом про народження дитини, копії яких знаходяться у справі./а.с. 7,11/ За висновком Служби у справах дітей Сумської міської ради відповідача можливо позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина за ухилення від виконання батьківських обовязків. /а.с.50-51/. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 150, 164, 165 СК України, відповідно до положень яких відповідача необхідно позбавити батьківських прав за ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] Вимоги обґрунтовує тим, що сімя фактично розпалася і подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спір про майно відсутній. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надіслав електронне повідомлення в якому не заперечує розірванню шлюбу. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом та прохає суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 27 лютого 2010 року. Свої вимоги обгрунтовує тим, що спільне життя у нього з відповідачкою не склалося. Через несумісність характерів в сім»ї часто виникали сварки. Подружні стосунки з відповідачкою він не підтримує більше року, спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Між ним та відповідачкою втрачене почуття любові та поваги один до одного, тому вважає, що збереження шлюбу не можливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі ( а.с. 15). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу її прізвище прохає залишити «Копаєва» ( а.с. 16). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 лютого 2010 року (а.с. 3 ). З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство більше року. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] неможливе та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. В позовній заяві [PERSON] зазначив, що спір про майно між ним та відповідачкою відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~06 березня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з червня 2002 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. Сторони в судове засідання не зявились, позивач у своїй позовній заяві просила розглядати справу без її участі, після розірвання шлюбу залишити прізвище шлюбне «Турська». Відповідач подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони уклали шлюб 21 листопада 1998 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, Дмитра, [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, сторони тривалий час проживають окремо, сімейні стосунки не підтримують. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя у червні 2002 року припинили сімейні відносини, на примирення не згодні. На думку суду подальше спільне життя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

позивач [PERSON] Акціонерне Товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 26173,84 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на те, що відповідач не виконує своїх договірних зобовязань, в результаті чого, станом на 31 січня 2013 року, його заборгованість за кредитним договором №б/н від 31 січня 2007 року складає 26173,84 грн. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Суд, в силу п.2 ст.158, ст.ст.169, 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін, без фіксування судового процесу технічними засобами та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 31 січня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач фактично отримав кошти, однак оплати, згідно умов договору належно не проводив. Станом на 31 січня 2013 року його заборгованість перед позивачем за кредитом, процентами за користування кредитом та штрафними санкціями складає 26173,84 грн. Відповідно до ст.ст.525,526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Крім цього з відповідача в користь позивача слід стягнути 261,74 грн. судового збору, що були сплачені при поданні позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши у позовній заяві про те, що 25.01.2003 року він з відповідачем уклав шлюб в відділі РАГС Високопільського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №01. Від шлюбу мають одну дитину доньку [PERSON] [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Шлюбні відносини між ними припинені з червня місяця 2012 року, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, спільно нажитого майна не має, а тому вважає примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про підтримання позовних вимог просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позову та просить суд розглянути справу у її відсутність. Вивчивши та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, судом зясовано наступне: - Із копії свідоцтва про одруження (а.с.4) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 25.01.2003 року у відділі РАГС Високопільського районного управління юстиції Херсонської області про що у книзі реєстрації зроблено актовий запис №01, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Пурик». - Із копії свідоцтва про народження (а.с.5) вбачається, що сторони мають доньку [PERSON] [INFO]. Батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON]. - Із довідки Високопільської селищної ради Високопільського району Херсонської області № 398 від 19.03.2013 року (а.с.6) зясовано, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] та до складу його сімї входить: дружина [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON], прийомні діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно п.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.112 СК України, «Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення». Таким чином, суд приходить до висновку, що подружжя шлюбні відносини не підтримують, фактично проживають окремо тривалий час, а тому шлюб носить лиш формальний характер, збереження сім'ї та подальше спільне життя і збереження шлюбу на даний час, як вважає суд є не можливими і суперечило б інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини, а тому суд вважає позовну заяву позивача про розірвання шлюбу задовольнити. На підставі викладеного ст.ст.105, 110, 111, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, причина розпаду несумісність характерів, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги. У звязку з наведеним просила шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засідання не заперечував проти задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.12.2005р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис №1214, від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Варвару, 28.02.2009р.н.; спору з приводу розподілу майна та місця проживання дитини немає, шлюб фактично розпався, причина розпаду несумісність характерів сторін, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги, сімя фактично розпалась, поновлювати її сторони не збираються, збереження сімї неможливе. Враховуючи вищезгадане, визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

В серпні 2012 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] (до шлюбу Пелих) про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області (актовий запис № 22). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в шлюбі вони дітей не мають, проте спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені і вони мешкають окремо, а збереження сімї є неможливим. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 10.11.2007 року з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого народилась донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому припинили спільне проживання і ведення господарства, подали до суду заяву про розірвання шлюбу. [PERSON] проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання обовязку утримувати свою дитину. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач з січня 2013 року не надає коштів на утримання своєї дитини, купляє їй деякі речі, які визначає на власний розсуд, але цього недостатньо для утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно його донька перебуває на утриманні колишньої дружини, він купляє їй одежу, продукти, але грошей не надає, працює в електромонтером в ПАТ «Укртелеком» та має постійний заробіток. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження № 101535 від 06.04.2009 року, виданого Городищенською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З довідки Городищенської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області № 254 від 11.03.2013 року вбачається, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач працює електромонтером в ПАТ «Укртелеком» та отримує щомісячний заробіток. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З огляду на те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає разом із матірю, є здоровим та працездатним, отримує постійний заробіток, добровільно коштів на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 05 червня 1999 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, за актовим записом №8. Причиною розірвання шлюбу послужили ті обставини, що між сторонами поступово погіршувалися стосунки що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання зявився позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 05 червня 1999 року виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, за актовим записом №8. Вказане підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія 1-Ми №010765. Позивачка та відповідач припинили шлюбні відносини та перестали вести спільне господарство, таким чином шлюб набув формального характеру. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Позивач має бажання розірвати шлюб із відповідачем. Очевидним є той факт, що шлюб між сторонами розпався, став формальним. Подальше перебування сторін у шлюбі було б порушенням прав та охоронюваних законом інтересів як позивача, так і відповідача. Тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved