Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-22 00:00:00

19 жовтня 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 22 липня 2011 року вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Позивач посилається на те, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому самостійно утримувати доньку не в змозі, а відповідач матеріальної допомоги не надає. На підставі наведеного, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, та на своє утримання у сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, з 22 липня 2011 року. Від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КИ № 355048. Дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не займається вихованням, не надає матеріальної допомоги. Тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, та на своє утримання у сумі 500 грн., щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України вказує, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обов'язку кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу. Отже, діюче сімейне законодавство покладає на чоловіка батька дитини обовязок надавати матеріальну допомогу дружині, яка у звязку з доглядом за дитиною не має самостійного доходу і лише отримує державну соціальну допомогу на дитину. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] судовий збір в сумі 214,60 грн.

Outcome: approved