Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, яким просив стягнути на його користь з відповідача [PERSON] «Міська страхова компанія»суму страхового відшкодування в розмірі 4718,20 грн. за договором страхування цивільно-правової відповідальності відповідача [PERSON], 272,65 грн. пені й 54,68 грн. 3-х % річних у зв’язку простроченням виплати йому страхового відшкодування, а також з відповідача [PERSON] 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов мотивує тим, що 05.12.2011р. о 12.30 год. на вул. Княгині Ольги у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої мало місце зіткнення між автомобілями під керуванням відповідача [PERSON] (автомобіль марки «Форд»д.н.з. [NUMBER]) та позивача (автомобіль [NUMBER]), внаслідок чого автомобіль позивача зазнав технічних пошкоджень. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 22.12.2011р. була встановлена винність водія [PERSON] у вказаній ДТП. Згідно з даними автотоварознавчого дослідження, квитанцій та інших розрахункових документів, які підтверджують розмір заподіяної позивачу майнової шкоди, розмір такої становить 5228,20 грн. Згідно з даними полісу обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АА/0378237 цивільна відповідальність власника транспортного засобу марки «Форд»д.н.з. [NUMBER] [PERSON] була застрахована зі ставкою франшизи 510 грн. А тому з відповідача [PERSON] «Міська страхова компанія»підлягає до стягнення сума страхового відшкодування в розмірі 4718,20 грн. Позивач та відповідач [PERSON] вчасно повідомили страховика про страхову подію, надали всі необхідні документи й 07.03.2012р. позивач подав заяву про виплату йому страхового відшкодування, жодного реагування на яку з боку відповідача [PERSON] «Міська страхова компанія»не було. З підстав передбачених ст. 36 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»відповідач [PERSON] «Міська страхова компанія»повинен був виплати йому страхове відшкодування у строк не пізніше 90 днів, тобто до 06.06.2012р. У зв’язку простроченням виплати страхового відшкодування відповідач [PERSON] «Міська страхова компанія»повинен сплати йому пеню за 141 день (по 25.10.2012р.), що становить згідно розрахунку 272,65 грн., та 3 % річних, що становить 54,68 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому було спричинено моральну шкоду, належне відшкодування якої він оцінює в розмірі 1000 грн., яку слід стягнути із відповідача [PERSON] як особи винної у ДТП. У судовому засіданні позивач позов підтримали із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав, вказавши, що досі не отримував від відповідача [PERSON] «Міська страхова компанія»жодного листа щодо виплати (чи відмови у виплаті) йому страхового відшкодування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки вважає, що така позивачу не спричинена, й жодних доводів на підтвердження, в чому полягає спричинена позивачу моральна шкода, обґрунтувань на підтвердження розміру її відшкодування у позовній заяві немає. Натомість відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримала усі обставини викладені у позовній заяві в іншій частині вимог до [PERSON] «Міська страхова компанія», в тому числі щодо вчасного повідомлення страховика про страхову подію, оскільки вона разом із позивачем була присутньою в офісі страхової компанії при написанні заяви про настання страхової події. Представник відповідача [PERSON] «Міська страхова компанія»у судове засідання з розгляду даної справи повторно не з’явився із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, документів про поважність причин неявки у судове засідання не представив. А тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Як вбачається з постанови Личаківського районного суду м. Львова від 22.12.2011р., 05.12.2011р. о 12.30 год. на вул. Княгині Ольги у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Форд»д.н.з. [NUMBER], проявила неуважність до оточуючої дорожньої обстановки та її змін, не дотрималася безпечного інтервалу при паркуванні, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки марки «Хюндай»д.н.з. [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 13.1 ПДР України. Розмір заподіяної позивачу майнової шкоди, як вбачається із звіту по визначенню вартості відновлювального ремонту № 67 від 14.12.2011р., становить 5228,20 грн. При цьому описані у зазначеному звіті пошкодження відповідають зафіксованим видимим зовнішнім пошкодженням транспортного засобу позивача в акті огляду від 12.12.2011р. та в довідці ДАІ за результатами ДТП від 14.12.2011р., будь-яких інших даних, які б спростовували наведені вище висновки суду не представлено. Із полісу обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АА/0378237 власника транспортного засобу марки «Форд» д.н.з. [NUMBER] вбачається, що відповідач [PERSON] застрахував цивільно-правову відповідальність власника т/з у [PERSON] «Міська страхова компанія». Франшиза за вказаним полісом становить 510 грн. Із заяви від 08.12.2011р., вбачається, що позивач та відповідач [PERSON] вчасно повідомили страховика про страхову подію, надавши всі необхідні документи, після чого 07.03.2012р. позивач подав заяву про виплату йому страхового відшкодування. Жодного реагування на зазначену заяву з боку відповідача [PERSON] «Міська страхова компанія»не було. Як вбачається із пояснень позивача, які відповідачем у встановленому порядку не спростовані, позивач не отримував від [PERSON] «Міська страхова компанія»жодних листів про виплату, відмову у виплаті страхового відшкодування чи надання додаткових документів. Відповідно до п.1 ст. 22 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров’ю, майну третьої особи. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] «Міська страхова компанія»в частині стягнення страхового відшкодування є підставними, а тому їх слід задовольнити й стягнути з відповідача на користь позивача 4718,20 грн. страхового відшкодування (віднявши від 5228,20 грн. суму франшизи в розмірі 510 грн.). Відповідно до п.2 ст. 36 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Згідно з п. 5 ст. 36 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. На підставі наведеного, підлягає задоволенню також вимога щодо стягнення з відповідача [PERSON] «Міська страхова компанія»на користь позивача суми пені у зв’язку простроченням виплати страхового відшкодування за 141 день (період з 07.06.2012р. по 25.10.2012р.), що становить згідно розрахунку, проведеного відповідно до вимог закону, 272,65 грн. Оскільки в законі передбачено спеціальний вид відповідальності за порушення виконання грошового зобов’язання, а тому підстав для додаткового стягнення із [PERSON] «Міська страхова компанія»на користь позивача 3 % річних в розмірі 54,68 грн. за 141 день прострочення виконання грошового зобов’язання на підставі ст. 625 ЦК України, яка має загальний характер, немає. Також у частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн., заявлених до відповідача [PERSON], суд вважає в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем не доведено факту її спричинення, не надано жодних доказів щодо характеру, розміру (глибини) понесених позивачем страждань внаслідок пошкодження його майна. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позов в частині вимог майнового характеру до [PERSON] «Міська страхова компанія»задоволено частково (на 98,92%), а тому з [PERSON] «Міська страхова компанія»на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в частині задоволених вимог майнового характеру, що становить 212,28 грн. Оскільки в частині вимог немайнового характеру до відповідача [PERSON] відмовлено, а тому з позивача на користь держави слід стягнути 107,30 грн. не сплаченого судового збору в частині вимог немайнового характеру.

Outcome: partial