Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

11 березня 2013 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив винести рішення про обов»язкову госпіталізацію до обласного протитуберкульозного диспансеру та примусового лікування проти туберкульозу хворого [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Калинівка, вул. Суворова, 20, без його згоди строком на шість місяців. В обґрунтування заяви головний лікар ЖЦРЛ м. Миколаєва посилається на те, [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в протитуберкульозному кабінеті Жовтневої ЦР/1 із захворюванням на заразну форму туберкульозу. Хворіє на туберкульоз з 2012 року. Знаходиться в групі соціально небезпечних осіб. Хворий злісно ухиляється від лікування хвороби, відвідує громадські місця, постійно порушує режим лікування, порушує санітарно-епідемічний режим бацилярного хворого, що становить загрозу розповсюдження туберкульозу серед населення, саме на цій підставі заявник і звернувся до суду з даною заявою. Лікар фтизіатр в судовому засіданні, вказуючи на медичний висновок комісії лікарів Жовтневої ЦРЛ, просив винести рішення про обов»язкову госпіталізацію до обласного протитуберкульозного диспансеру та примусового лікування проти туберкульозу хворого [PERSON], строком на шість місяців. Заслухавши пояснення лікаря туберкульозного кабінету, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви і доцільність її задоволення. Так, судом з'ясовано, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в протитуберкульозному кабінеті Жовтневої ЦРЛ із захворюванням на заразну форму туберкульозу. Хворіє на туберкульоз з 2012 року. Хворий неодноразово лікувався в стаціонарі Миколаївського протитуберкульозного диспансера. Останє стаціонарне лікування в МОПТД хворий проходив з 26.07.2012 року по 08.01.2013 року - 166 л/дн., виписаний за порушення лікарняного режиму, тобто - самовільне залишення відділення, без позитивного ефекту лікування з заразною резистентною формою туберкульозу. Неодноразові попередження хворого щодо лікування позитивних результатів не принесли. Хворий на попередження медпрацівників не реагує, ухиляється від лікування. Хворому рекомендовано госпіталізація і лікування в умовах стаціонару, як бацилярного по епідемічним показанням. З 10.01.2013 року по теперішній час хворий не лікується, переховується від медичних працівників, на телефонні дзвінки не відповідає. Крім того, в сім'ї хворого мешкає малолітня дитина [PERSON], [INFO], який потенційно може захворіти на туберкульоз. Згідно зі ст.. 13 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» особи, хворі на туберкульоз, зобов»язані дотримуватися режиму лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, дотримуватися вимог санітарно-гігієничних і санітарно- протиепідемічних правил і норм у лікувально-профілактичних закладах, на роботі та в побуті, вживати інших заходів для запобігання поширенню туберкульозу. Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» , лікування хворих на туберкульоз здійснюється під обов»язковим медичним контролем із дотриманням установлених стандартів лікування. Лікування та медичний (диспансерний) нагляд за всіма хворими на туберкульоз, інфікованими мікобактеріями туберкульозу та особами, які були в контакті з хворими на заразні форми туберкульозу, здійснюються спеціалізованими протитуберкульозними закладами. Хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обов»язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов»язані пройти відповідне лікування, а у разі ухилення від обов»язкової госпіталізації - до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Обов»язкова госпіталізація осіб, щодо яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється на строк до шести місяців. Продовження лікування цих осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк на підставі висновку лікарської комісії протитуберкульозного закладу. Не підлягають обов»язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів хворі, зазначені у частині другій цієї статті: які страждають на психічні розлади; вагітні жінки; жінки, які мають дітей віком до трьох років. Порядок госпіталізації, лікування та медичного (диспансерного) нагляду за хворими на туберкульоз визначається центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров»я. У разі ухилення від обов»язкової госпіталізації до протитуберкульозних закладів або від продовження лікування осіб, хворих на заразні форми туберкульозу, щодо яких судом ухвалено рішення відповідно про обов»язкову госпіталізацію або про продовження лікування, органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень медичним працівникам допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Рішення про обов»язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи продовження лікування хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу. Заява про обов»язкову госпіталізацію чи продовження лікування хворого на заразні форми туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний (диспансерний) нагляд за цим хворим. За викладених обставин та на підставі діючого законодавства України, суд приходить до переконання про необхідність задоволення даної заяви.

Outcome: approved