Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-06 00:00:00

В квітні 2012 року заявниця [PERSON] звернувшись до суду із заявою, просить встановити факт батьківства [PERSON] відносно її сина [PERSON], [INFO] та зобов'язати відділ РАГС Богуславського РУЮ Київської області внести зміни до актового запису № 4 від 23.12.2002 року про народження дитини [PERSON], записавши батьком [PERSON]. В обґрунтування своєї заяви заявниця посилається на те, що в період з 25.02.1989 року по 23.09.2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. В 2000 році [PERSON] було засуджено Богуславським районним судом за вчинення крадіжки та призначено покарання у виді позбавлення волі. Після цього, вона не бачилась з [PERSON] Рішенням Богуславського районного суду від 16.05.2003 року [PERSON] визнано безвісті відсутнім з 01.01.2001 року. Коли її чоловік [PERSON] перебував у місцях позбавлення волі, вона разом з [PERSON] з вересня 2001 року розпочали періодично ( прийшов, пішов) спільно проживати, як чоловік та жінка у будинку, що належить її батькам. [INFO] року вона народила сина - [PERSON], якого було зареєстровано 23.12.2002 року відповідальним працівником виконавчого комітету Біївецької сільської ради та помилково записано в Книзі записів громадянського стану про народжених прізвище сина «[PERSON]», тобто по чоловікові, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, що є не дійсним, не дивлячись на те, що вони повідомили у сільській раді, про те, що біологічним батьком є [PERSON] З грудня 2008 року по день смерті, [PERSON] постійно проживав разом з нею єдиною сім'єю, вони виховували сина [PERSON] у будинку, що належав її батькам. [PERSON] визнав себе батьком їх дитини. У спілкуванні між собою син називав [PERSON] своїм батьком. [PERSON] працював і щомісячно надавав матеріальну допомогу та особисто утримував свого сина, особливо останні роки свого життя. Крім того, [PERSON] мав твердий намір і обіцяв подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком [PERSON]. По даному питанню [PERSON] звертався до виконкому сільської ради з клопотанням про зміну прізвища у акті державної реєстрації про народження сина та здійснення запису його батьківства, що підтверджується актом комісії по вивченню житлово-побутових умов. Проте, [PERSON] не встиг цього зробити, оскільки помер [INFO]. Встановлення факту батьківства їй необхідно для призначення пенсії в зв'язку з втратою годувальника. В судовому засіданні заявниця [PERSON] свої вимоги підтримала та пояснила, що їй було відомо про те, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], але не дивлячись на це він іноді ночував разом з нею. Перебуваючи вагітною вона на обліку у лікаря геніколога не перебувала. Народила дитину по місцю свого проживання, а не в лікарні. Чому так сталось пояснити не може. [PERSON] дуже хотів усиновити [PERSON] і казав про це неодноразово. Щоб це здійснити він ходив до адвоката за консультацією. Чому [PERSON] перебуваючи на консультації у адвоката не задавав йому ніяких питань вона пояснити не може, можливо [PERSON] боявся балакати. Коли [PERSON] почав постійно проживати разом з нею у будинку її батьків, то його особисті речі та документи залишились по місцю проживання його дружини [PERSON] Вона разом з [PERSON] вели спільне господарство, оскільки він купив поросят та корову, але документів на їх придбання надати суду не може. Просила заяву задовольнити. Представник заявниці [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 10.12.2010 року встановлено факт батьківства [PERSON] щодо сина заявниці [PERSON], проте рішенням Апеляційного суду Київської області від 13.04.2011 року апеляційна скарга [PERSON] задоволена, а рішення Богуславського районного суду Київської області від 10.12.2010 року скасовано та ухвалено нове рішення, згідно якого у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства відмовлено. Дане рішення Апеляційного суду Київської області не оскаржувалось і тому набуло законної сили. Проте, на даний час виникли нові обставини та з'явились інші докази щодо встановлення факту батьківства, тому заявниця правомірно вдруге звернулась до суду. Просив заяву [PERSON] задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона разом з [PERSON] на протязі 25 років прожили у незареєстрованому шлюбі. У них народилось два сина. Перед тим, як старший син вирішив одружитись, вона та [PERSON] також вирішили в 1998 році зареєструвати шлюб. Під час спільного проживання та перебування у шлюбі вони вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, в їх сім'ї все було добре, [PERSON] не міг проживати разом з [PERSON], оскільки постійно проживав з нею до 2008 року. Коли по селу почали розповсюджуватись чутки про те, що у [PERSON] є дитина від [PERSON], вона запропонувала йому розірвати шлюб та перейти проживати до [PERSON] Проте, [PERSON] відмовився розривати з нею шлюбу, не бажав йти до [PERSON] та не визнавав батьківство щодо дитини. [PERSON] на протязі 2008 року неодноразово приходила до їх будинку, щоб [PERSON] перейшов проживати до неї, але [PERSON] не хотів цього і тому уникав зустрічі з [PERSON] В зв'язку з тим, що дана ситуація їй набридла та для того, щоб мати спокій, вона настояла на тому, що б [PERSON] забрав свої речі та перейшов проживати до [PERSON] Зацікавлена особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він повністю підтримує свою матір [PERSON] і тому вважає, що заява [PERSON] є безпідставною. Представник зацікавленої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 13.04.2011 року вже встановлено, що [PERSON] та [PERSON] до народження дитини постійно спільно не проживали, не вели спільне господарство та не було доведено те, що [PERSON] вважав себе батьком вказаної дитини. Дане рішення суду неоскаржувалось і набуло законної сили. Під час нового розгляду справи заявником [PERSON] не надано нових достовірних та належних доказів про вищевказані спірні обставини, тому відсутні підстави для задоволення заяви. Представник зацікавленої особи-Орган опіки та піклування Богуславської РДА Смоляр Ю.В. в судовому засіданні погодився з тим, що відсутні підстави для задоволення заяви [PERSON] та наголосив на тому, що у неї відсутні докази на встановлення факту батьківства щодо [PERSON] Якщо [PERSON] реально бажала захистити майнові інтереси неповнолітнього сина, то їй необхідно було звернутись до суду із заявою про оголошення [PERSON] померлим, який є батьком [PERSON] згідно свідоцтва про народження і тоді вона могла би отримувати пенсію про втраті годувальника. Зацікавлена особа-Управляння Пенсійного фонду України в Богуславському районі звернулась до суду із заявою про розгляд справи без їх представника. За клопотання заявниці та її представника в судовому засіданні допитані в якості свідків: [PERSON] пояснив, що в період з квітня 1998 року по жовтень 2010 року він займав посаду секретаря Біївецької сільської ради та в.о. голови села Біївці. Після народження дитини у [PERSON], остання зверталась до нього, щоб у свідоцтві про народження дитини було записано по-батькові «[PERSON]», але він їй відмовив, оскільки [PERSON] на той час перебувала в шлюбі з [PERSON]. [PERSON] ніколи до нього не звертався з питанням, які необхідно зібрати документи для того, щоб усиновити дитину, яка народилась у [PERSON] З якою метою був складений акт обстеження матеріально - побутових умов від 24.07.2008 року, згідно якого вбачається, що [PERSON] проживає разом зі своєю дружиною та сином, він не пам'ятає. По селу почали ходили чутки про те, що [PERSON] має з [PERSON] якісь відносини, але фактично [PERSON] не проживав разом з нею і вони не вели спільне господарство, оскільки [PERSON] до 2009 року постійно проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] Він ніколи не чув від [PERSON], щоб останній визнавав дитину, яка народилась у [PERSON] своїм сином. Також ніколи не чув, щоб малолітній [PERSON] називав [PERSON] своїм батьком. Якщо б, [PERSON] мав намір та бажання усиновити дитину, яка народилась у [PERSON], то у нього було достатньо часу це зробити. [PERSON] пояснив, що [PERSON] є його кумою. З 01.07.2010 року він працює на посаді голови села Біївці. Раніше він працював разом з [PERSON] в авто гаражі, він був водієм, а останній працював завідуючим авто гаражу. Приблизно з 2001 року мешканці села почали балакати про те, що між [PERSON] та [PERSON] виникли відносини. Він не може напевно стверджувати про те, що між ними були відносини, оскільки [PERSON] на той час перебувала в шлюбі, а [PERSON] постійно проживав зі своєю дружиною [PERSON] В зв'язку з тим, що [PERSON] по характеру був людиною настрою та дуже скритним, тому останній ніколи і нікому не розповідав про відносини з [PERSON], крім того [PERSON] дуже нервував та сердився коли хтось жартома йому нагадував, або починав розмову про дитину, яка народилась у [PERSON] [PERSON] не виставляв могорич на роботі, коли народилась дитина у [PERSON] Тому він не може стверджувати, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Йому достовірно відомо про те, що [PERSON] не проживав з [PERSON] та не вів з нею спільне господарство до грудня 2008 року. Тільки після грудня 2008 року [PERSON] залишив свою дружину і перейшов проживати до [PERSON] [PERSON] пояснила, що з першою невісткою [PERSON] у неї немає ніяких відносин, а з другою невісткою [PERSON] у неї добрі відносини, оскільки останнім часом [PERSON] їй допомагає. Її брат [PERSON] проживав разом з сім'єю та одночасно зустрічався з [PERSON] З якого часу її брат [PERSON] почав зустрічатись із [PERSON] їй не відомо. Коли [PERSON] була вагітною і після того, як остання народила сина, вона неодноразово сварилась з братом та питала у нього, що він буде робити. [PERSON] відповідав, що це його дитина і тому він піде жити до [PERSON] Проте, [PERSON] залишив свою дружину та перейшов проживати до [PERSON] тільки в 2008 році. Чи вели вони спільне господарство їй невідомо. Чи давав брат, [PERSON] гроші на утримання дитини вона також не знає. Також їй не відомо чи забирав [PERSON] новороджену дитини з роддому. Вона вважає, що [PERSON] є сином її брата, оскільки дитина дуже схожа на нього. Чому [PERSON] не переписав дитину на себе щодо батьківства, пояснити не може. [PERSON] пояснила, що [PERSON] та [PERSON] почали зустрічатись з 1998 року. До народження і після народження дитини [PERSON] постійно з [PERSON] не проживав, а тільки навідувався, як часто він приходив до [PERSON] їй не відомо. Також їй не відомо чи вели вони спільне господарство. [PERSON] визнавав [PERSON] своїм сином, але чому він не переоформив документи сказати не може. Коли [PERSON] було приблизно 5 років, вона чула, як хлопчик називав [PERSON] «татком». Проте, вона не може стверджувати, що [PERSON] є батьком [PERSON], але дитина дуже схожа на нього. [PERSON] пояснила, що вона два рази чула від [PERSON], як він казав, що [PERSON] є його сином. Чому [PERSON] не усиновив дитину їй невідомо. [PERSON] постійно з [PERSON] не проживав, а тільки навідувався. [PERSON] пояснив, що він є батьком заявниці [PERSON], яка звернулась до суду, для того, щоб їй платили гроші. В 2001 році дочка повідомила , що вона завагітніла. Чи перебувала вона обліку у лікарні йому невідомо. [PERSON] дуже часто приходив до дочки. Коли дочка по місцю проживання народила дитину, то до них приїжджала міліція, але [PERSON] на той час не було. Його дружина казала дочці [PERSON], щоб вона гляділа дитину. Після народження дитини, дочку разом з онуком відвезли до лікарні. Забирав з лікарні дочку та онука [PERSON], сторонніх осіб, тобто друзів, колег по роботі та сусідів не було. День народження онука не святкували. Під час вагітності дочки та після народження дитини [PERSON] казав, що це його дитина. Після народження дитини [PERSON] продовжував навідуватись до дочки. Коли онуку [PERSON] виповнилось приблизно 5 років, тобто в 2007 або в 2008 році [PERSON] перейшов до них та постійно проживав з дочкою. Вони завели господарство: троє свиней та корову. Коли [PERSON] захворів, то [PERSON] його доглядала. Чому [PERSON] не переоформив документи щодо усиновлення сина йому не відомо. [PERSON] пояснив, що він є рідним братом заявниці [PERSON] Йому відомо, що [PERSON] почав зустрічатись з [PERSON] з 1999 року. Про те, що [PERSON] є батьком дитини, яка народилась у сестри, йому відомо від самого [PERSON], який про це казав неодноразово, коли вони спільно відпочивали за столом. Сторонніх людей при цих розмовах не було. Перший раз [PERSON] повідомив йому, що у останнього буде дитина, коли сестра була ще вагітною, а саме: за 6 місяців до народження дитини. Другий раз така розмова була після народження дитини в 2002 році. Коли народилась дитина, то [PERSON] забрав її з лікарні і родичі святкували цей день. Чи були на даному святкуванні сусіди, друзі, та інші особи він не пам'ятає. Після народження дитини, коли він приїжджав у гості до батьків, а це було приблизно один раз на місць, то він завжди бачився з [PERSON], який також перебував у будинку батьків. Він знав про те, що [PERSON] був одружений з іншою жінкою. Де ночував [PERSON], чи з дружиною, чи з його сестрою йому не відомо, оскільки за ним не слідкував. Приблизно за два роки до смерті [PERSON] почав постійно проживати разом з [PERSON] Після цього вони завели своє господарство: корову, птицю та свиней. [PERSON] пояснив, що він працює приватним адвокатом. 06.03.2008 року до нього на прийом прийшла [PERSON] з питанням, які необхідно мати документи для того, щоб усиновити дитину, що підтверджується записом в журналі прийому громадян. Він надав [PERSON] консультацію по вищевказаному питанню та написав на папері про перелік необхідних документів, які необхідно зібрати. Разом з [PERSON] був якийсь чоловік. Чи мав цей чоловік якесь відношення до питання про усиновлення дитини йому не відомо. [PERSON] повідомила, що вона є кумою [PERSON], яка принесла їй запит від адвоката адресований на її ім'я, про те, щоб була надана характеристика. Будучи депутатом Біївецької сільської ради по іншому виборчому округу, тобто не по місцю проживання [PERSON], вона без проведення сходки виборців самостійно написала характеристику і пішла по сусідам [PERSON] для того, щоб її підписати. Перед підписанням характеристики сусідами та родичами [PERSON] вона зачитувала її текст та пояснювала, що даний документ необхідний для того, щоб дитина мала прізвище свого батька. Вона бачила, як в 2001-2002 роках до [PERSON] приходив [PERSON] На той час [PERSON] проживав на дві сім'ї. Чи ночував [PERSON] з [PERSON], при яких обставинах [PERSON] народила дитину, з якого часу вони почали постійно спільно проживати, чи вели вони спільне господарство їй невідомо. Приблизно в 2005-2006 році вона побачила [PERSON] біля магазину з «Чупо-Чупсом» та спитала хто купив цукерку. [PERSON] відповів, що цукерку купив «батько», але вона порадила хлопчику називати [PERSON] «татком». [PERSON] один раз особисто їй казав, що бажає усиновити [PERSON], але чого він цього не зробив їй невідомо. [PERSON] пояснив, що з 2000 року по 2008 рік він працював головою колгоспу, а [PERSON] був завідуючим фермою, який зустрічався з [PERSON] Йому було відомо про те, що у [PERSON] була сім'я і тому він неодноразово казав останньому, щоб той взявся за розум. Проте, [PERSON] відповідав, що він перейде проживати до [PERSON] В зв'язку з тим, що [PERSON] був гарним працівником і між ними були дружні відносини він не міг та не хотів із-за цього звільнять [PERSON] з роботи, а тільки переводив його з посади на посаду, щоб все уляглося. [PERSON] була телятницею в колгоспі і вона постійно ходила на роботу. Про те, що вона була вагітна йому нічого невідомо. Вважає, що [PERSON] народила дитину в лікарні. Після народження дитини [PERSON] виставляв могорич, цю подію відмічало 4 особи, разом з ним. На той час господарство перебувало в тяжкому фінансовому становищі і тому була затримка по виплаті заробітної плати. Не дивлячись на таке становище в господарстві, кожний раз коли до нього підходив [PERSON] з проханням отримати заробітку плату, зерно або свиней, мотивуючи тим, що це необхідно для дитини, він завжди задовольняв останнього. Проте, він не може напевно стверджувати, яким чином [PERSON] розпоряджався грошима або майном, чи матеріально підтримував свою сім'ю, чи утримував [PERSON] разом з дитиною. [PERSON] постійно почав проживати з [PERSON] тільки в 2007 - 2008 роках, а до цього вони зустрічались та переховувались від усіх. [PERSON] дуже схожий на [PERSON], але чому останній не переоформив документи щодо дитини йому невідомо. [PERSON] пояснила, що вона є хресною матір'ю [PERSON], який народився у [PERSON] Приблизно з 2000 року вона зустрічалась із [PERSON], який мав дружні відносини з [PERSON] Коли вона та [PERSON] чергували на таборі то до них приходили ночувати [PERSON] та [PERSON] Вони в чотирьох дуже часто спільно відпочивали. Під час вагітності [PERSON] та після народження дитини, [PERSON] особисто їй казав, що це його син. [PERSON] постійно проживав з [PERSON] з 2000 або 2001 року до дня смерті. [PERSON] народила сина в дома, а не в лікарні, так сталось тому, що [PERSON] помилилась у строках своєї вагітності. Після народження дитини та на хрестини [PERSON] виставляв могорич. Дані події відмічали за участю родичів [PERSON], де було приблизно 20-25 осіб, але родичів [PERSON] не було. В церкві на хрестинах [PERSON] були тільки вона з [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] більше нікого не було. Чому з дня народження [PERSON] та по день смерті [PERSON], він не переоформив документи на дитину їй невідомо. Суд, заслухавши пояснення заявниці, її представника, зацікавлених осіб, їх представників, свідків дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Відповідно до частини 3 ст. 53 КпШС УРСР при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. За змістом п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи)-як заінтересовані особи. За змістом п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», яка була діючою на час дії КпШС України, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір'ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. За змістом ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно наданої копії свідоцтва про народження дитини [NUMBER] (а.с. 3), виданого 23.12.2002 року виконавчим комітетом Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області, у заявниці [PERSON] [INFO] народився син [PERSON], актовий запис № 4. При оформленні народження вказаної дитини батьком був записаний [PERSON], із яким заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 16.05.2003 року (а.с.22) за заявою [PERSON], її чоловіка [PERSON] було визнано безвісті відсутнім з 01.01.2001 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 23.09.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 23.03.2003 року відділом РАГСУ Богуславського РУЮ Київської області ( а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] з 18.07.1998 року (а.с.56) до дня смерті, тобто [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 01.06.2010 року виконавчим комітетом Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області, актовий запис № 9 ( а.с.5). Із копії акту обстеження матеріально-побутових умов від 24.07.2008 року (а.с. 11), рішення Апеляційного суду Київської області від 13.04.2011 року (а.с.30,31) та копії довідки № 18 від 20.01.2011 року виданої виконавчим комітетом Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області (а.с.44) вбачається, що [PERSON] проживав зі своєю дружиною [PERSON] та сином [PERSON] за адресою [ADDRESS] до грудня 2008 року. Вони користувались земельною ділянкою в розмірі 0,47 га., спільно вели господарство та утримували дві корови, одне теля, двоє поросят та до двадцяти голів птиці. Що також підтверджується показами заявниці [PERSON], зацікавленої особи [PERSON] та свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно довідки № 9 від 19.01.2012 року виданої виконавчим комітетом Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області (а.с.6), яка надану суду заявницею вбачається, що [PERSON] проживала з [PERSON] з грудня 2008 року до дня його смерті, тобто до [INFO], що також підтверджується показами [PERSON], [PERSON] та свідками допитаними в судовому засіданні. Твердження заявниці [PERSON] про те, що [PERSON] щомісячно надавав їй матеріальну допомогу та особисто утримував свого сина, суд не приймає до уваги, оскільки ця обставинна ніякими належними та достовірними доказами не підтверджена. Також суд критично оцінює твердження заявниці [PERSON] про те, що [PERSON] звертався до виконкому Біївецької сільської ради з клопотанням про усиновлення [PERSON], як свого сина, оскільки це суперечить поясненням свідка [PERSON], який в період з квітня 1998 року по жовтень 2010 року працював секретарем Біївецької сілької ради та в.о. голови села Біївці. Який в судовому засіданні пояснив, що:-«[PERSON] ніколи до нього не звертався з питанням, які необхідно зібрати документи для того, щоб усиновити дитину, яка народилась у [PERSON]». Покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] є сином [PERSON], оскільки схожий на нього, суд розцінює, як суб'єктивні твердження родичів, кумів та друзів [PERSON] та як припущення щодо батьківства [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], оскільки схожість дитини та дорослого чоловіка не може бути визнана судом, як належний та достовірний доказ для встановлення факту батьківства. Суд вважає, що сумісне проживання [PERSON] з [PERSON] з грудня 2008 року по день його смерті, тобто по [INFO] не являється достатньою підставою для визнання [PERSON] батьком малолітнього [PERSON], [INFO], оскільки вищевказані докази, пояснення заявниці, її представника та свідків не підтверджують факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON], ведення ними спільного господарства, спільного виховання та утримання дитини до та після її народження, так як не надано докази про те, що [PERSON] постійно матеріально забезпечував та утримував [PERSON] та її дитину. Згідно пояснень заявниці [PERSON] та свідків допитаних в суді за її клопотанням: [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], померлий [PERSON] періодично зустрічаючись та маючи відповідні відносини з [PERSON], а саме: в період з 2001 року по грудень 2008 року, а потім постійно проживаючи з нею, в період з грудня 2008 року по день смерті, визнавав себе батьком її сина [PERSON] та мав твердий намір встановити факт батьківства щодо цієї дитини, яка народилась [INFO] року, однак не встиг цього зробити, оскільки помер. Суд оцінює критично, оскільки з моменту народження [PERSON] до моменту смерті [PERSON] пройшло майже вісім років, і тому останній мав достатньо часу та мав можливість встановити факт батьківства та зареєструвати дитину на себе. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заява є безпідставною, в судовому засіданні, ні заявницею, ні її представником не надано жодного належного та достовірного доказу на підтвердження того, що в період до і після народження [PERSON] до грудня 2008 року, [PERSON] спільно проживала з [PERSON], що вони вели спільне господарство та спільно виховували і утримували дитину, а також доказів, що б достовірно підтверджували визнання померлим свого батьківства за життя не дивлячись на те, що в період з 23.09.2003 року (дата розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON].) до [INFO] (дата смерті [PERSON].) було достатньо часу для прийняття заходів щодо визначити походження малолітньої дитини, тому заява [PERSON] про встановлення факту батьківства не підлягає задоволенню. В разі відмови у задоволенні заяви, у відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені заявницею при зверненні до суду також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed