Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати на ним право власності в порядку приватизації на квартиру посімейного заселення №345 в будинку №26 по вул. Гарібальді в м. Харкові. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що проживає в цій квартирі на протязі 36 років. Згідно ордера №2038, виданого 24 березня 1976 року [PERSON] РВК м. Харкова позивач з дружиною отримали право на заняття однієї кімнати гуртожитку площею 18,0 кв.м. №345 вул. Гарібальді, 26 в м. Харкові. 15 вересня 1982 року шлюб між позивачем та його дружиною був розірваний. Згідно Виписки з протоколу №14 спільного засідання адміністрації і президії профкому тресту Промбуд-2особистий рахунок на вказану кімнату гуртожитку був відкритий на ім'я позивача, колишня дружина була виписана 10.08.1990 р. за іншою адресою. На вказаній житлоплощі позивач проживає і зареєстрований один. У зв'язку з тим, що позивач проживає в цієї кімнаті гуртожитку з 1976 року, нікуди не виселявся, оплату комунальних послуг проводив акуратно і регулярно, позивач 4 березня 2009 року звернувся в ПАТ Промбуд-2 з проханням дозволити йому приватизацію займаної кімнати. Відповіддю №51 від 23.03.2009 р. на його звернення було відмовлено, запропоновано питання про приватизацію квартири вирішувати в судовому порядку. У червні 2012 року позивач повторно звернувся в ПАТ Промбуд-2 з проханням дозволити йому приватизацію займаної кімнати. Йому було знов відмовлено, повідомлено, що гуртожиток по вул. Гарібальді, 26 увійшов до Статутного капіталу Товариства і є його власністю, дану будівлю планується передати у власність територіальної громади в першому півріччі 2014 року при виділенні коштів з державного бюджету. Таким чином позивач вважає, що відповідачем порушується його конституційне право на житло. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача та 3-ї особи у судове засідання не зявилися, про час та день слухання справи були повідомлені належним чином. Тому суд, з дозволу представника позивача розглядає справу в порядку ст. 224 ЦПК України: на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ордера №2038, виданого 24 березня 1976 року [PERSON] РВК м. Харкова на підставі рішення виконкому [PERSON] депутатів трудящих від 17.03.1976 р. №77 позивач [PERSON] з дружиною [PERSON] отримали право на заняття однієї кімнати гуртожитку площею 18,0 кв.м. №345 вул. Гарібальді, 26 в м. Харкові. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія II №441794, виданим 24.10.1990 р. [PERSON] ВЗАГС м. Харкова 15 вересня 1982 р. шлюб між позивачем та дружиною [PERSON] був розірваний. Згідно Виписки з протоколу №14 спільного засідання адміністрації і президії профкому тресту Промбуд-2особистий рахунок на вказану кімнату гуртожитку був відкритий на ім'я позивача [PERSON], [PERSON] була виписана 10.08.1990 р. за іншою адресою. Згідно довідки №425 від 05.07.2011 року, виданою ДП Промжитлосервіс-2на вказаній житлоплощі проживає і зареєстрована одна людина позивач. Згідно повідомлення ПАТ Промбуд-2№119 від 11 липня 2012 р. гуртожиток по вул. Гарібальді №26 в м. Харкові увійшов до статутного капіталу Товариства і є його влісністю. Згідно Реєстраційного посвідчення будівля літ. А-5(гуртожиток з блоком обслуговування), розташована в місті Харкові по вул. Гарібальді за №26 зареєстрована за відкритим акціонерним товариством Промбуд-2на праві колективної власності на підставі свідоцтва про право власності від 06.05.95 р. №19, акту передачі нерухомого майна №84 від 11.08.99 р., змін до акту передачі №335 від 30.10.2000 р. Таким чином, відповідач має намір передати своє майно в комунальну власність без наміру визнавати його своїм. Відповідно до ст. 1 ЗУ Про приватизацію державного житлового фонду приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв та ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих [PERSON] народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Згідно ч.1 ст. 2 того ж Закону, до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у гуртожитках, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Таким чином, квартира, в якій проживає позивач, є обєктом приватизації. Судом встановлено, що позивач по справі на законних підставах мешкає в спірній квартирі, а тому згідно закону України від 09.08.2008 року Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків, має право приватизувати свою квартиру. Відповідно до п.10 ст. 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду, спори, що виникають при приватизації квартир та кімнат державного житлового фонду, вирішуються судом. На підставі п. 10 ст. 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду, органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир, кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеним законом. Право власності є непорушним. Згідно із ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність права власності не встановлена судом. На підставі ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved