Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

Позивач 26.07.2012 р. звернулась до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача подвійну суму завдатку в розмірі 64000 грн. При цьому посилюйсь на те, що 15.06.2012 року між нею та відповідачем було укладено попередній договір, за умовами якого відповідач зобов'язався виступити продавцем об'єктів нерухомого майна, а саме земельних ділянок, які розташовані за адресою Житомирська область, Житомирський район, Іванівська сільська рада за номерами: 1822083000:01:000:0168, 1822083000:01:000:0169 та укласти з позивачем, як майбутнім покупцем, договір купівлі - продажу вказаних ділянок. Згідно з попереднім договором в рахунок майбутніх платежів відповідач одержав кошти в розмірі 32000 грн. Оскільки відповідачем не вчинено ніяких дій щодо виконання попередніх домовленостей, відповідач уникає зустрічей з позивачем, останній просить стягнути з відповідача подвійну суму завдатку в розмірі 64000 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги підтримали в повному обсязі на обставинах викладених в позовній заяві, а саме ст. 570, 571 ЦК України, а тому просили стягнути з відповідача подвійну суму завдатку в розмірі 64000 грн. та судові витрати. Представник позивача наголосив, що передані кошти є завдатком, а тому підлягають поверненню в подвійному розмірі. Відповідач в судові засідання не з'являлась, з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Судові повістки направлялися за місцем реєстрації відповідача (а.с.7). Відповідно до п.5 ч.4 ст. 74 ЦПК України, якщо фізичній особі, яка не має статусу підприємця, направлено судовий виклик або судове повідомлення за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається таким, що вручене їй належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, відповідно до глави 8 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та обґрунтування представника позивача, дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.06.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір, згідно якого сторони домовились про укладання договору купівлі-продажу земельних ділянок, розташованих за адресою Житомирська область. Житомирський район. Іванівська сільська рада за номерами: 1822083000:01:000:0168, 1822083000:01:000:0169, які належать [PERSON] - відповідачу по справі. З метою забезпечення виконання зобов'язання позивач передала, як завдаток, а відповідач отримала 32000 грн. в рахунок майбутніх платежів по оплаті вартості нерухомого майна. На підтвердження отриманих коштів в розмірі 32000 грн. [PERSON] складено розписку про отримання вказаної суми коштів. Згідно ст. 570 ЦК завдатком є грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (згідно ч. 2 ст. 570 ЦК України). За ст. 657 ЦК договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Беручи до уваги, що між позивачем та відповідачем був укладений Попередній договір, де предметом є зобов'язання сторін укласти в майбутньому договір купівлі-продажу, суд приходить до висновку про відсутність оплатних зобов'язань сторін у вигляді матеріальних витрат на виконання умов волюнтарного договору, оскільки сторони хоча і обумовили в договорі вартість нерухомого майна, проте будь-яких зобов'язань, що виникли б внаслідок укладення правочину саме з приводу нерухомого майна у них не виникло. Як встановлено в судовому засідання і цей факт не заперечувався позивачем, між сторонами договір купівлі-продажу укладений не був, нотаріальне посвідчення не відбулось. За таких обставин, коли сторони лише домовились укласти договір, але відповідно його оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі вважаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому надавались. Суд вважає, що кошти передані за попереднім договором є авансом. Враховуючи викладене, коли між сторонами договір купівлі-продажу укладений не був, суд задовольняє позовні вимоги частково і стягує з відповідача на користь позивача 32000 грн. авансового платежу та судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial