Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

[PERSON] в особі законного представника, батька [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа Опікунська рада виконавчого комітету Бірківської сільської ради про виділення в користування кімнати та вселення, при цьому вказав, що він перебував у цивільному шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. 09 грудня 2008 року рішенням Зміївського районного суду Харківської області з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина. [PERSON] жодного разу з моменту ухвалення рішення не сплатила аліментів, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість. [PERSON] самостійно виховує дитину та забезпечує всім необхідним для життєдіяльності дитини.02.12.2011 р. відповідачка за рішенням Зміївського районного суду Харківської області була позбавлена батьківських прав у відношенні свого сина [PERSON]. Позивач просить виділити в користування кімнату та вселити [PERSON] та його як члена сім`ї свого сина у квартиру [ADDRESS] на підставі того, що 1\\3 частина квартири належить [PERSON] і крім, того відповідачка чинить перешкоди у проживанні та користуванні вказаною квартирою, це виражається у тому, що [PERSON] не пускає у спірну квартиру позивача та малолітнього сина, чинить сварки, у зв`язку з чим, притягалась до адміністративної відповідальності. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що вона має сина [PERSON] [INFO] у відношенні якого вона позбавлена батьківських прав. На сьогоднішній час, дитина проживає з батьком, але син приходить до неї в гості. З колишнім чоловіком [PERSON] у неї зіпсовані стосунки, тому вона заперечує проти того, щоб він проживав в її квартирі, т.я вона проживає з іншим чоловіком від якого чекає дитину. Вважає, що спільне проживання з [PERSON] в одній квартирі неможливе. Представник третьої особи Опікунська рада виконавчого комітету Бірківська сільська рада у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився 28.05.2004 р. та його батьками є [PERSON] та [PERSON]. /а.с.4/ 06.01.2012 року відповідно до рішення Зміївського районного суду Харківської області [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON]./а.с.5/ Відповідно до довідки з Зміївського бюро технічної інвентаризації від 04.07.2012 року квартира [ADDRESS] в цілому належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] Міссали огли на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданного виконкомом Бірківської сільської ради від 03.11.2005 року./а.с.31/ [PERSON] помер 13 жовтня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть./а.с.52/ В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] згідно технічного паспорту складається з двох кімнат, жилою площею 34,40 кв. м, в тому числі: 1-а кімната, площею 13,20 кв. м; 2-а кімната площею 21,203 кв. м. /а. с .№ 34/ Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] грубо порушує права дитини та не пускає ані позивача, ані [PERSON] в квартиру, проти зазначеної обставини відповідачка не заперечувала, мотивуючи це тим, що в неї негативне ставлення до позивача, але проти вселення свого сина вона не заперечувала. Проживання малолітньої дитини з батьком є нерозривним та відповідно до ст.242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Тому [PERSON], як співвласник квартири має право використовувати її для свого проживання та проживання членів своєї сім`ї. Відповідно до п. 7 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно до положень ст.150 ЖК України, громадяни, які мають в приватній власності будинок, квартиру, користуються ними для особистого мешкання і мешкання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закласти, укладати інші не заборонені законом договори. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 цього ж Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд дійшов висновку, що [PERSON], як власник 1\\3 частини квартири та [PERSON] як член сім`ї малолітнього [PERSON] на рівні з іншими співвласниками має право на користування кімнатою у квартирі та вселення. Тому виділення в користування позивачу, разом з малолітнім сином кімнати площею 13.20 кв.м., є єдиним можливим засобом вирішення спору. Порушене право власності та житлові права підлягають поновленню шляхом вселення в спірну квартиру [PERSON] та малолітнього [PERSON]. Доказів неможливості спільного проживання в одній квартирі відповідачем не надано.

Outcome: approved