Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] органу місцевого самоврядування [PERSON] сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі, посилаючись на те, що 06 грудня 1993 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. На час реєстрації шлюбу [PERSON] являвся забудівником жилого будинку по вул. Шевченка, 116 в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області. Перебуваючи в шлюбі вони завершили будівництво житлового будинку (здійснили зовнішню штукатурку будинку, провели внутрішні оздоблювальні роботи, привели в належний стан прибудинкову територію, поставили огорожу, ворота, вбиральню та заклали бетонні кільця для криниці). Крім того через неодноразове підтоплення паводковими водами вони змушені були неодноразово чистити погріб, криницю, а також здійснити заміну підлоги. 18 вересня 2003 року її чоловік [PERSON] помер, але ще за життя посвідчив заповіт, яким заповів своїй дочці від першого шлюбу, [PERSON] належний йому на день смерті житловий будинок, господарські будівлі і споруди з довічним проживанням в цьому господарстві його дружини [PERSON] Спадкоємець за заповітом, [PERSON] не проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті і з 2003 року по даний час, не подала заяву про прийняття спадщини, і згідно чинного законодавства вважається такою, що не прийняла спадщину за заповітом батька (чоловіка) позивачки [PERSON] Оскільки спадкування за заповітом не відбулось, спадкування може відбутись за законом. При спадкуванні за законом вище зазначене майно, в частині, що належить спадкодавцю, спадкується всіма спадкоємцями першої черги в рівних частках. Спадкоємцями першої черги за законом в даному випадку є вона, як дружина спадкодавця та дві його дочки від першого шлюбу [PERSON] і [PERSON], яка не прийняла спадщину за заповітом, які на день смерті батька з ним не проживали, не вели спільного господарства. [PERSON], будучи спадкоємицею першої черги за законом не звернулась з відповідною заявою у нотаріальну кантору у встановлені законом строки і тим самим втратила право на спадкування. З дня смерті чоловіка [PERSON] вона, позивачка, вступила в управління спадковим майном, оскільки здійснювала догляд за чоловіком, проводила його похорон, обробляє земельні ділянки, здійснює догляд за будинком. Також з часу смерті чоловіка [PERSON] житловий будинок, господарські будівлі і споруди неодноразово підтоплювались паводковими водами, що привело до виникнення «грибка» і вона змушена була не лише вичищати підвал та криницю, а і обробляти підвальне приміщення, фундамент будівлі антигрибковими засобами, проводити просушку приміщень, здійснювати заміну підлоги в коридорі, кухні та одній з кімнат, відновлювати пошкоджену штукатурку, здійснювати побілку приміщень. З метою реалізації своїх спадкових прав вона звернулася в нотаріальну контору, однак, отримала усну відмову з тих мотивів, що вона не зареєстрована в [INFO] і до нотаріальної контори не поступало заповідального відказу від спадкоємця за законом [PERSON], та рекомендацію звернутись в суд за захистом своїх прав, в звязку з чим нею пропущено встановлені законом строки для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Просить продовжити їй строк звернення в нотаріальну контору із заявою для прийняття спадщини, який пропущений нею з поважних причин та визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди по вул. Шевченка, 116 в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області (на 1/2 частину належну їй по закону, як спільно нажите майно подружжя та на 1/2 частину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]М.). [PERSON], [PERSON] звернулися в суд із зустрічним позовом до [PERSON], органу місцевого самоврядування [PERSON] сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі, посилаючись на те, що їх батьками були [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати). 13 лютого 1992 року померла їх мати [PERSON]. 06 грудня 1993 року батько, [PERSON] зареєстрував шлюб із відповідачкою [PERSON] 18 вересня 2003 року батько [PERSON] помер, але ще за життя посвідчив на імя [PERSON] заповіт, яким заповів їй житловий будинок, господарські будівлі і споруди. За час перебування в шлюбі із покійною матірю батьки придбали житловий будинок за № 116, по вул. Шевченка в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області. Після смерті матері вони (позивачі) та покійний батько успадкували 1/2 частину вищезгаданого житлового будинку шляхом фактичного управлінням майном. Зокрема [PERSON] оплатила витрати на газифікацію будинку. Після смерті батька [PERSON] та відкриття спадщини [PERSON] прийняла спадщину згідно заповіту батька шляхом фактичного управлінням майном. Перебуваючи за межами України (на день смерті батька маючи статус нелегала) вона проводила оплату всіх передбачених витрат на підтримання будинку в житловому стані, оплаті комунальних послуг, а тому вважає, що прийняла спадщину шляхом фактичного управлінням майном. Просять в позові [PERSON] відмовити та визнати за ними право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди по вул. Шевченка, 116 в с. Олешів Тлумацького району (за [PERSON] на 5/6 частину будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом батька [PERSON]; за [PERSON] на 1/6 частину будинковолодіння належну їй за законом після смерті матері [PERSON]П.). В судовому засіданні позивачка та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] позов підтримала, з наведених у ньому підстав, вказавши, що 06 грудня 1993 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який помер 18.09.2003 року. На час реєстрації шлюбу [PERSON] являвся забудівником жилого будинку по вул. Шевченка, 116 в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області. Перебуваючи в шлюбі вони завершили будівництво даного будинковолодіння, а саме : здійснили зовнішню штукатурку будинку, провели внутрішні оздоблювальні роботи, привели в належний стан прибудинкову територію, поставили огорожу, ворота, вбиральню та заклали бетонні кільця для криниці. Також через неодноразове підтоплення паводковими водами вони змушені були неодноразово чистити погріб, криницю, а також здійснити заміну підлоги. Тобто за час спільного проживання вартість будинковлодіння суттєво зросла. Ще за життя покійний чоловік [PERSON] посвідчив заповіт, яким заповів своїй дочці від першого шлюбу, [PERSON] належний йому на день смерті житловий будинок, господарські будівлі і споруди з довічним проживанням в цьому господарстві її (тобто позивачки). Спадкоємець за заповітом, [PERSON] не проживала разом із батьком на момент його смерті і з 2003 р. по даний час, не подала заяву про прийняття спадщини, і згідно чинного законодавства вважається такою, що не прийняла спадщину за заповітом батька (чоловіка) [PERSON] Так як спадкування за заповітом не відбулось, спадкування може відбутись за законом. При спадкуванні за законом вище зазначене майно, в частині, що належить спадкодавцю, спадкується всіма спадкоємцями першої черги в рівних частках. Спадкоємцями першої черги за законом в даному випадку є вона, як дружина спадкодавця та дві його дочки від першого шлюбу [PERSON] і [PERSON], яка не прийняла спадщину за заповітом, які на день смерті батька з ним не проживали, не вели спільного господарства. [PERSON], будучи спадкоємицею першої черги за законом не звернулась з відповідною заявою у нотаріальну кантору у встановлені законом строки і тим самим втратила право на спадкування. З дня смерті чоловіка [PERSON] вона вступила в управління спадковим майном, оскільки здійснювала догляд за чоловіком, проводила його похорон, обробляє земельні ділянки, здійснює догляд за будинком. Також з часу смерті чоловіка [PERSON] житловий будинок, господарські будівлі і споруди неодноразово підтоплювались паводковими водами, що привело до виникнення «грибка» і вона змушена була не лише вичищати підвал та криницю, а і обробляти підвальне приміщення, фундамент будівлі антигрибковими засобами, проводити просушку приміщень, здійснювати заміну підлоги в коридорі, кухні та одній з кімнат, відновлювати пошкоджену штукатурку, здійснювати побілку приміщень. Через відсутність у покійного чоловіка правовстановлюючих документів на будинковлодіння сільською радою їй відмовлено в реєстрації проживання за адресою [INFO]. Нотаріальною контору їй відмовлено в реєстрації заяви про прийняття спадщини з тих підстав, що вона не зареєстрована в [INFO] і до нотаріальної контори не поступало заповідального відказу від спадкоємця за законом [PERSON] Просить позов задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову [PERSON], [PERSON] заперечує з тих підстав, що вони з дня смерті батька (чоловіка) не вчинили жодних дій спрямованих на прийняття спадщини та належного її оформлення. Просить в зустрічному позові відмовити. Представники відповідачів та позивачів за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] та адвокат [PERSON] зустрічний позов підтримали з наведених у ньому підстав, просять в позові [PERSON] відмовити, а зустрічний позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тлумацької сільської ради [PERSON] пояснив, що він працює сільським головою с. Олешів Тлумацького району з 1994 року. Знає що покійний [PERSON] купив стару хату і разом з позивачкою її перебудували. У спірному господарстві був прописаний тільки покійний [PERSON], а позивачка прописана не була, бо в покійного не було правовстановлюючих документів на будинковолодіння. З дня смерті чоловіка в управлінні спадковим майном вступила позивачка по справі яка здійснювала догляд за померлим, проводила його похорон, обробляє земельні ділянки, здійснює догляд за будинковолодінням. Дочки покійного відповідачі по справі на той час перебували за кордоном. Відносно задоволення позову покладається на вирішення суду. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі підлягає до задоволення, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що покійному [PERSON] належить на праві власності будинковолодіння, яке відповідно до технічного паспорта знаходиться по вул. Шевченка, 116 в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області. 06.12.1993 року покійний [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON], що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-НМ № 404758 виданого [PERSON] сільською радою Тлумацького району 06.12.1993 року. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] завершили будівництво житлового будинку по вул. Шевченка, 117 в с. Олешів Тлумацького району, зокрема, здійснили зовнішню штукатурку будинку, провели внутрішні оздоблювальні роботи, привели в належний стан прибудинкову територію, поставили огорожу, ворота, вбиральню, а також заклали бетонні кільця для криниці. Також через неодноразове підтоплення паводковими водами вони змушені були неодноразово чистити погріб, криницю, а також здійснити заміну підлоги. Майно [PERSON] за час спільного проживання у шлюбі із [PERSON] істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат подружжя, а тому вважається спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно вимог ст. ст. 60, 61 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Кожна річ, будь яке майно, набуте за час шлюбу, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. 18.09.2003 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НМ № 149616 виданого 18.09.2003 року виконкомом [PERSON] сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області. Ще за життя, 20.03.2002 року [PERSON] посвідчив у виконкомі [PERSON] сільської ради заповіт на імя своєї дочки [PERSON], яким заповів їй житловий будинок, господарські будівлі і споруди. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, в тому числі і на будинковолодіння по вул. Шевченка, 116 в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області. Спадкоємець за заповітом [PERSON] на час смерті спадкодавця, [PERSON], проживала окремо. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] після смерті спадкодавця у встановлені законом строки не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, а фактично в управління спадковим майном вступила [PERSON], яка здійснювала догляд за померлим чоловіком [PERSON], проводила його похорон, обробляє земельні ділянки, здійснює догляд за будинковолодінням. Дані обставини стверджуються довідкою [PERSON] сільської ради № 348 від 20.09.2010 року. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Оскільки спадкування за заповітом не відбулось, спадкування може відбутись за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON] є його дружина [PERSON] та дочки [PERSON] і [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1270 ЦК України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. [PERSON], будучи спадкоємицею першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, після спливу строків спадкування [PERSON] визначеної в заповіті, як спадкоємниці, не звернулась з відповідною заявою на протязі трьох місяців, визначених ч. 2 ст. 1270 ЦК України, не поновила пропущені строки звернення з заявою про прийняття спадщини, і тим самим відмовилась від прийняття спадщини. На час смерті [PERSON] його дружині [PERSON] виповнилось більше 60 - ти років і у відповідності до вимог ст. 1241 ЦК України право на обов'язкову частку у спадщині має непрацездатна вдова, незалежно від змісту заповіту, в розмірі половини частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом ( обовязкова частка). [PERSON] було відмовлено нотаріальною конторою в оформленні заяви на прийняття спадщини з тих мотивів, що вона не зареєстрована проживанням в [INFO] і до нотаріальної контори не поступало заповідального відказу від [PERSON] [PERSON] сільською радою Тлумацького району [PERSON] відмовлено в реєстрації за місцем проживання за адресою [INFO], так її помилково віднесено до категорії особи, що управляє спадковим майном відповідно до вимог ст. 1285 ЦК України, а не спадкоємицею за законом після смерті чоловіка [PERSON] у звязку з чим нею пропущений встановлений законом строк звернення в нотаріальну контору з поважних причин. Покійний [PERSON] не оформив документів про право власності на будинковолодіння. Доводи представників відповідачів та позивачів за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] про те, що вони являються спадкоємцями за заповітом та за законом після смерті батька [PERSON] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як останні пропустили встановлені ст.ст. 1270, 1272 ЦК України звернення в нотаріальну контору і фактично відмовились від спадкування спадкового майна. За встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди по вул. Шевченка, 116, в с. Олешів Тлумацького району, Івано-Франківської області (на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель і споруд належну їй по закону, як спільну сумісну власність подружжя та на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за законом, як спадкоємцю першої черги після померлого чоловіка [PERSON]) та встановити останній строк, достатній для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, відповідно в позові [PERSON], [PERSON] до [PERSON], органу місцевого самоврядування [PERSON] сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі слід відмовити. На підставі ст.ст. 1232, 1241, 1261, 1265, 1269, 1270, 1272, 1285 ЦК України, ст.ст. 60, 61 СК України,

Outcome: approved