Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 122614,43грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ВАТ «Родовід Банк», правонаступником прав та обов'язків якого являється ПАТ «Родовід Банк», на підставі кредитного договору №Ск-187-000277/1-2008 від 29 січня 2008 р. відповідачу було відкрито кредитну лінію на загальну суму 24981,61грн. зі сплатою 7% річних за користування кредитом, строком до 29 січня 2010 року. Позичальник зобовязувався погашати кредит, сплачувати проценти за користування ним згідно графіку платежів по сплаті заборгованості, встановленому в додатку №1 Кредитного договору. Всупереч норм цивільного законодавства та умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання перед банком щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків, відповідно до умов договору не виконав, а тому утворилася заборгованість, яка станом на 28 вересня 2011 р. становить 122614,43грн., з яких: 5661,59грн. заборгованість за кредитом, 116952,84грн. нарахована пеня. У звязку з наведеним, просить суму боргу стягнути в судовому порядку. В судовому засіданні представник ПАТ «Родовід Банк» позов підтримав з підстав, викладених в ньому, та просить такий задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що позивачем належно виконувалися умови кредитного договору, заборгованість по кредиту сплачувалась згідно встановленого графіку, однак оригінали квитанцій про сплату такого у нього відсутні та передані позивачу разом із заявою на реструктуризацію заборгованості по кредиту. Зазначає, що кредитний договір та розрахунки заборгованості по кредиту підписані неправомочними працівниками банку, а тому є недійсними. А відтак, просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 29 січня 2008р. між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником прав та обов'язків якого являється ПАТ «Родовід Банк», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №Ск-187-000277/1-2008, згідно якого банк надає позичальнику споживчий кредит у розмірі 24981,61грн. зі сплатою 7% річних строком до 29 січня 2010 року. Згідно п.2.14 кредитного договору, щомісячна плата за обслуговування кредитом становить 2,65% від суми виданого споживчого кредиту та нараховується банком в останній робочий місяця. Згідно п.4.1.25 кредитного договору позичальник зобов'язувалася починаючи з наступного місяця після одержання кредиту, щомісячно, але не пізніше останнього дня місяця, частково погашати суму заборгованості за кредитом та сплачувати банку нараховані проценти за користування грошовими коштами та плату за обслуговування споживчого кредиту, згідно із встановленим графіком (Додаток №1 до договору). Відповідно до п.4.1.23 кредитного договору позичальник зобов'язувався за порушення строків погашення заборгованості за споживчим кредитом, сплати процентів, внесення плати за обслуговування споживчого кредиту, сплачувати банку пеню за кожен день прострочки у розмірі 1,6% від суми простроченого платежу, якщо інший розмір пені не встановлений тарифами. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Зазначений кредит відповідачем отримано, що підтверджується належно завіреними випискою по особовому рахунку від 29.01.2008 року по 31.01.2008р., заявою на видачу готівки 1619_74 від 31.01.2008р., квитанцією від 31.01.2008р. (а.с.41, 47, 48). З наданих суду документів, а саме належно завіреної виписки з особового рахунку відповідача [PERSON] з 29.01.2008р. по 06.01.2012р. (а.с.42-46), вбачається, що відповідач умов договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків. Як вбачається з належно завіреного розрахунку заборгованості (а.с.50), станом на 28 вересня 2011р. утворилася заборгованість на загальну суму 122614,43грн., з яких: 5661,59грн. заборгованість за кредитом, 0,00грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 0,00грн. плата за управління кредитом, 116952,84грн. пеня. Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача щодо належного виконання відповідачем умов кредитного договору та сплати заборгованості по кредиту згідно встановленого графіку, необґрунтованості розрахунку заборгованості за кредитним договором наданого позивачем та підписання документів наданих позивачем неналежними особами, враховуючи те, що свого розрахунку заборгованості та жодних доказів в підтвердження наведеного представником відповідача суду не надано, а усі документи надані позивачем в підтвердження порушення відповідачем умов кредитного договору є належним чином завіреними. Клопотання представника відповідача про витребування у позивача посадових інструкцій, наказів, яким керівник затверджує повноваження осіб від імені банку підписувати документи, оригіналів квитанцій про сплату заборгованості по кредиту, суд вважає надуманими, безпідставними та спрямованими на затягування розгляду справи. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком Залізничного районного суду м.Львова від 30 червня 2010 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.358, ч.1 ст.366 КК України. Зазначеним вироком суду встановлено, що [PERSON] працюючи з 2000 року директором ПП «Зубраторгпостач», будучи посадовою особою, маючи намір на незаконне отримання кредитних коштів у Львівському відділенні №3 ВАТ «Родовід Банк», умисно, з корисливих мотивів, використав службове становище, вніс у довідку про доходи на своє ім'я №14 від 28.01.2008р. завідомо неправдиві відомості, вказавши, що його сукупний дохід з липня 2007 року по грудень 2007 року становить 16600грн., яку підписав та скріпив печаткою підприємства, тоді як розмір його доходу становив лише 3016,50грн. 29.01.2008 року [PERSON] подав завідомо неправдиву довідку про доходи №14 від 28.01.2008р. у Львівське відділення №3 ВАТ «Родовід Банк», внаслідок чого банком на підставі фінансового стану позивальника було надано споживчий кредит на суму 24981,61грн. (а.с.17). Враховуючи вище викладене, факт порушення позичальником умов кредитного договору є доведеним, а тому доводи позивача щодо стягнення суми боргу з відповідача є підставними. Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно розрахунку, поданого позивачем станом на 28 вересня 2011р., сума заборгованості по тілу кредиту становить 5661,59грн., а розмір пені - 116952,84 грн., тобто значно перевищує розмір основного боргу. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зважаючи на те, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважає, що розмір неустойки слід зменшити та встановити таку у розмірі 5661,59грн., що буде співрозмірним сумі заборгованості по тілу кредиту. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором в розмірі 11323,18грн., з яких: 5661,59грн. сума заборгованості по тілу кредиту, 5661,59грн. пеня. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Згідно п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»від 08.07.2011р. позивачі звільнені від сплати судового збору за подання позову про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину. Таким чином з відповідача потрібно стягнути 214,60грн. судового збору в дохід держави, від сплати яких позивача звільнено при подачі позову до суду. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 536, 550, 551, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved