Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-19 00:00:00

22 лютого 2002 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області зазначеним позовом, в якому пояснив, що з 22 жовтня 2002 року по 04 лютого 2013 року, він працював в приватному акціонерному товаристві "Авіакмпанії "Аеросвіт", що є правонаступником Закритого акціонерного товариства " Авіакомпанія "Аеросвіт" на посаді пілота інструктора категорії "TRI/SFI" ПС Боїнг-737 департаменту льотної експлуатації ПС "Боїнг -737" льотного комплексу. 04 лютого 2013 року він був звільнений за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію, на підтвердження цього є копія наказу № 331-ос від 04.02.2013 року. Відповідно до наказу відповідач повинен був здійснити повний розрахунок та виплатити компенсацію за невикористану відпустку у кількості 161 (сто шістдесят один ) календарних днів за відпрацьований період з 22.10.2002 р. по 04.02.2013р. (п.1.3. наказу), виплатити одноразове грошове заохочення у звязку з виходом на пенсію згідно п. 5.7 трудового договору № 659 від 29.10.2012 р. в розмірі 2 000 доларів США за кожний відпрацьований рік, (п.3.2. наказу), провести повний розрахунок за фактично відпрацьований період по момент звільнення (п. 4 наказу) відповідно до довідки про доходи № 65 від 08.02.2013 р. компенсацію витрат на відрядження на загальну суму 3 788 грн. 69 коп. Таким чином загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 714 885 грн. 53 коп. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав, обставини вказані у позові підтвердив та просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки невідомі, клопотань про перенесення розгляду справи не надходило. Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Між позивачем та відповідачем склалися трудові правовідносини щодо оплати праці, які передбачені ст.ст. 47, 115, 116 Кодексу законів про працю України. Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України „Про оплату праці, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Встановлено, що [PERSON] з 22 жовтня 2002 року по 04 лютого 2013 року , працював в приватному акціонерному товаристві "Авіакмпанії "Аеросвіт", що є правонаступником закритого акціонерного товариства " Авіакомпанія "Аеросвіт" остання посада позивача була - пілот інструктор категорії "TRI/SFI" ПС Боїнг-737 департаменту льотної експлуатації ПС "Боїнг -737" льотного комплексу. 04 лютого 2013 року він був звільнений за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію на підставі заяви та наказу №331-ос від 04.02.2013 року, (а.с.12). З цього приводу позивачем доведено наявності трудових відносин постійного характеру в порядку, визначеному ст. 60 ЦПК України, в період до 04.02.2013 року, що підтверджується записом в трудовій книжці, (а.с.5-9). 05.02.2013 року позивач вже не працював, а тому розрахунок з ним повинен бути проведеним 05.02.2013 року, чого зроблено не було. Судом встановлено, що при звільненні позивачу не виплачено заробітної плати, не компенсовано витрати за відрядження у вигляді добових за вересень 2012 р. по січень 2013 р., не виплачено компенсацію за невикористану відпустку за період з жовтня місяця 2002 року по лютий місяць 2013року, не виплачено одноразове грошове заохочення, а також не проведено розрахунок при звільненні, чим відповідачем порушені вимоги статті 47 Кодексу законів про працю України. Відповідачем надана довідка №505 від 02.02.2013 року , що за період з грудня 2012 року по лютий 2013 року позивачу нарахована заробітна плата у сумі 910 426 грн. 41 коп., за вирахуванням обовязкових платежів та податку середньомісячна заробітна плата становить 711,096 грн. 84 коп. (а.с.11). Також відповідачем надана довідка про доходи № 65 від 08.02.2013 р. з якої вбачається, що відповідач визнає також компенсацію витрат на відрядження, що становить 3 788 грн. 69 коп. Тому така сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до статті 24 Закону України "Про відпустки" від 15 листопада 1996 року зі змінами і доповненнями позивачу підлягає виплаті компенсація за невикористану відпустку за період роботи у відповідача з жовтня місяця 2002 року по лютий місяць 2013 року , що підтверджується довідкою відповідача (а.с. 11) копією наказу № 331-ос від 04.02.2013 року п.3.1 (а.с.12). Враховуючи вищезазначене суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 714 885 грн.53 коп., до складу якої входить заробітна плата за грудень 2012 року та 4 дні лютого 2013 року , компенсація за невикористану відпустку за період роботи з 22 жовтня місяця 2002 року по 04 лютого місяця 2013року, одноразове грошове заохочення у розмірі 2 000 тисячі доларів згідно п.5.7. трудового договору № 659 від 29.10.2012 р., добові та компенсація за період з вересня місяця 2012 року по січень місяць 2013 року в розмірі 3\~ 788 грн.69 коп., згідно довідки № 505 від 02.02.2013 року, що з вирахуванням сум обовязкових платежів та податку становить вказану вище суму. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн. 00 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від їх оплати. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд може допустити негайне виконання рішення про присудження працівникові заробітної плати в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 47, 115, 116 КЗпП України, ст. 24 Закону України „Про оплату праці,

Outcome: approved