Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що 12 серпня 2009 року помер її батько, [PERSON], який проживав у [INFO]. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів своїм дітям: [PERSON] та [PERSON]. Заповіт посвідчений, 31 січня 2003 року, секретарем виконавчого комітету Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області та зареєстровано в реєстрі №14. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: жилий будинок, який розташований в с.Горностайпіль, по вул.Шевченка,61 Іванківського району Київської області; земельна ділянка розміром 0,3962 га надана для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Горностайпіль Іванківського району Київської області; земельна ділянка, розміром 0.2500 га надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с.Горностайпіль Іванківського району. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до Другої київської державної нотаріальної контори (спадкова справа №456 за 2010 рік) та частково оформила свої права (на жилий будинок). У видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки їй було відмовлено, оскільки не було предявлено правовстановлюючих документів на земельні ділянки та державні акути про право власності на земельні ділянки видані після смерті спадкодавця. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є позивач, [PERSON]. Відповідач [PERSON] син спадкодавця, спадщини не приймав, не заперечує проти наміру прийняття спадщини позивачем. Відповідач [PERSON] дружина спадкодавця - спадщини не приймала, на частку в спільному майні подружжя не претендує. Інших спадкоємців немає. У звязку з тим, що [PERSON] державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, позивач звертається з даним позовом до суду та просить визнати за нею право приватної власності на спадкове майно її батька, [PERSON], а саме: на земельні ділянки, одна з яких розміром 0,3962 га надана для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Горностайпіль Іванківського району Київської області; друга - розміром 0.2500 га надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с.Горностайпіль Іванківського району. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявами про те, що позов визнають та просять розглядати справу у їх відсутність. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, враховуючи визнання позову відповідачами, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами. Позивач надав суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавця; копію свідоцтва про своє народження, з якого вбачається, що [PERSON] є батьком позивача; довідку державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори від 31.08.2010 року про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, оскільки не предявлено правовстановлюючих документів на земельні ділянки; копії державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, розмірами 0.2500 га та 0.3962 га, власником яких є [PERSON]. В даному випадку позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька [PERSON] (помер 12.08.2009 року), якому належали на праві власності земельні ділянки, одна з яких розміром 0,3962 га надана для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Горностайпіль Іванківського району Київської області; друга - розміром 0.2500 га надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с.Горностайпіль Іванківського району, на підставі рішення Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області №102 від 11.10.2007 року були надані у власність [PERSON] ще за його життя. Проте, після винесення цих рішень [PERSON] не встиг оформити державні акти на них, у звязку з чим позивач, як його спадкоємець, не може оформити на них відповідне свідоцтво (державні акти виготовлені вже після його смерті), хоча фактично це майно є обєктом спадкового майна за заповітом. На даний час ніхто, крім позивача, на це майно не претендує. Ч.4 ст.1268 передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивач вчинилаи дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст.1269 ЦК України, вчасно подавши заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Отже, маються всі підстави для задоволення позову. На підставі наведеного, ст. 1223, 1225, 1258, 1269, 1270, 1298 ЦК України,

Outcome: approved