Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-20 00:00:00

Позивач звернулася з названим позовом до суду, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. 4 липня 2011 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди даної квартири на 6 місяців до 4.01.2012 року. Крім того по проханню наймача позивач також дала дозвіл на реєстрацію в даній квартирі її неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач та її неповнолітній син були зареєстровані у квартирі позивача 05.07.2011 року. Після спливу строку договору оренди квартири, наймач звільнила квартиру разом з дитиною, але не знялася з реєстрації. На даний час позивач не має можливості зв'язатися з відповідачем, яка разом із своїм сином не зняті з реєстраційного обліку її квартири, тому відповідач порушила її права і вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом, яким просить суд визнати відповідача та її дитину такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартири. В судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов, просить визнати відповідача та її дитину такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартири, яка належить їй на праві власності. Відповідач [PERSON], буду попередженою про день, час та місце розгляду справи згідно ст. 74 ч.9 ЦПК України через оголошення у пресі, до суду не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі доказів, які маються в справі, за згодою позивача заочно. Представник третьої особи служби у справах дітей Білоцерківської міської ради при зазначених обставинах не заперечує проти задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню. Так в суді встановлено, що зазначена квартира належить позивачу на праві власності згідно договору дарування від 17.10.2008 року в якій зареєстровані відповідач [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], [INFO], які ніякого відношення до власності квартири не мають, перебувають на реєстраційному обліку квартири, в добровільному порядку не знялися з реєстраційного обліку, що створює позивачу перешкоди у користуванні квартирою. Зазначені обставини повністю підтверджені у судовому засіданні позивачем та доданими до справи письмовими доказами, а саме: копією договору дарування квартири, зазначеного договору оренди; довідкою ЖЕК № 7; копією свідоцтва про народження дитини. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном ( в даному випадку - квартирою) на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням проводиться в судовому порядку. Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні один рік, так як вибула на інше постійне місце проживання, договір найму жилого приміщення закінчився 04.01.2012 року, але вона і її дитина залишилися перебувати на реєстраційному обліку в житлі, яке належить позивачу, що порушує її права на володіння та розпорядження належним їй на праві власності майном, позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в сумі 107,30 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved