overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариства комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить: В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZRRVGK0000000003 від 15.09.2008 року в розмірі 105172,27 долара США: - звернути стягнення на квартиру загальною площею 51,40 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно правовими актами дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. - виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку в органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб в Житомирській області. Відповідач позов визнала, про що надав суду відповідну заяву. Відповідно до статті 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Отже, позов задовольняє. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-17 00:00:00

Позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок порушення зобовязань за договором про відкриття кредитної лінії №213-пк-2008 від 14.03.2008 року, договором поруки №213-пп-2008 від 14.03.2008 року. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»- [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, про причину неявки до суду суд не повідомили. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення матеріального збитку, завданого у ДТП. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання суду не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. У позові вказує, що відповідачем свідомо при зверненні за призначенням житлової субсидії у грудні 2011 року була надана недостовірна інформація про доходи, що призвело до надмірного перерахування відповідачу державних коштів у вигляді житлової субсидії на суму 984,72 грн. Позивач просить суд стягнути вказану суму. В судове засідання сторони не явилися, позивач просив справу слухати без його участі, в т.ч. і заочно. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, дослідивши і оцінивши всі зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в провадженні Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району знаходиться облікова справа по призначенню житлової субсидії відповідачу. Відповідно до заяв відповідача йому призначалась така допомога. В результаті проведеної відділом соціальних інспекторів позивача перевірки даних, виявилося, що відповідачем свідомо при звернення за призначенням житлової субсидії в грудні 2011 року була надана недостовірна інформація про доходи. Так, відповідач не вказав, що, крім житлового будинку, має ще квартиру, загальною площею двох приміщень, яка перевищує норму на 46, 7 кв.м. Вказане призвело до надмірного перерахування відповідачу державних коштів у вигляді житлової субсидії на суму 984,72 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у позові вказує, що на підставі нотаріально засвідченого договору купівлі-продажу від 25.06.2010 року позивачу належить на праві особистої приватної власності житловий будинок № 166 по вул. Епронівській в м. Запоріжжі. Згідно вказаного договору відповідач зобовязаний звільнити спірний житловий будинок, а також зняти з реєстраційного обліку осіб, які в ньому зареєстровані не пізніше 25 липня 2010 року, але до теперішнього часу у добровільному порядку вирішити питання щодо зняття відповідачів з реєстрації не можливо, оскільки не відомо місце знаходження відповідачів. Позивач вказує, що своїми діями відповідачі порушують право власника та створюють перешкоди у користуванні належним йому будинком, тому звернувся до суду із позовом, за яким просить суд усунути йому перешкоди в користуванні житловим будинком, визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судове засідання сторони не явилися, позивач просив справу слухати без його участі. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивачу згідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу між ним та відповідачем від 25.06.2010 року належить на праві особистої приватної власності житловий будинок № 166 по вул. Епронівській в м. Запоріжжі. У спірому будинку є зареєстрованими відповідачі, ще до купівлі позивачем будинку. Жодних правовідносин між сторонами судом не встановлено, отже, відповідачі втратили і право користування спірним будинком із зміною його власника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем, розірвати, після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище за її вибором, стверджуючи, що 01 вересня 2001 року сторони у відділі реєстрації актів громадянського стану Балтського районного управління юстиції Одеської області зареєстрували шлюб, який у них є першим, від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки стосунки між ними в останні час погіршилися, сімя розпалася остаточно, сторони разом тривалий час не проживають, сімейних відносин не підтримують, відновлювати їх не мають наміру, позивач фактично створив нову сімю, тому просить суд не застосовувати заходів щодо примирення сторін. Спору відносно місця проживання дитини між сторонами не виникає. З приводу вище вказаного позивач змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач до судового засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій не заперечує проти розірвання шлюбу, просить повернути їй дівоче прізвище Березовська, справу розглянути без її участі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі перешкоджає їх інтересам, можливість збереження сім`ї втрачена, тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті комунальні послуги у розмірі 894,98 грн., посилаючись на те, що відповідачі мешкають за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Циркуни, вул.МЖК «Інтернаціоналіст», 37, кв.20 і є споживачами послуг водо- і теплопостачання. Відповідачі не сплачували в повному обсязі за опалення і гарячу воду, що призвело до утворення заборгованості, за період з 01.01.2009 року по 01.10.2012 рік у розмірі 894,98 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. У випадку неявки відповідачів, просив ухвалити заочне рішення. Відповідачі про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, у судове засідання не зявились. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [INFO]Інтернаціоналіст»[ADDRESS] (а.с.4,5), і є споживачами послуг центрального опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, що надає позивач. За період з 01.01.2009 року по 01.10.2012 рік через несплату за відповідачами виникла заборгованість за опалення і гарячу воду у розмірі 894,98 грн. (а.с.6). На час розгляду справи відповідач заборгованість не сплатила. Згідно ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобовязані щомісячно сплачувати за комунальні послуги, у тому числі і за опалення та гарячу воду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-17 00:00:00

Враховуючи складність справи, суд вважає за необхідне відкласти складання рішення у повному обсязі на строк пять днів, проголосивши вступну та резолютивну частини рішення. На підставі п. 3 ст. 209 ЦПК України суд, -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом яким просить суд розірвати шлюб, посилаючись на те, що сімя фактично не існує, шлюб носить формальний характер із-за відсутності взаємних почуттів і поваги один до одного, між ними постійно виникали конфлікти, внаслідок чого сторони припинили сімейні відносини, відновити нормальні сімейні відносини неможливо, так як вказане суперечить її інтересам. Від шлюбу дітей немає. Позивач в попередньому судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд позов задовольнити, також просить після розірвання шлюбу змінити їй шлюбне прізвище на дошлюбне «Вареник». Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечує, вважає за можливе шлюб розірвати. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Глухівського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Свою заяву мотивує тим, що 29 вересня 2001 року помер його дідусь [PERSON]. Згідно свідоцтва про спадщину від 13 грудня 1984 року йому належав житловий будинок загальною площею 41,7 кв.м з господарськими будівлями, який розташований за адресою м. Глухів, вул. Фрунзе, буд. 90. Його дідусь [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами залишив у спадок йому. Колишню вулицю Фрунзе перейменували на Веригинську. 12 листопада 2002 року були видані свідоцтва серії ВАВ № 657557 та серії ВАВ № 657556 на його імя, але замість прізвища «Іванєй»на українській мові, написали «Іваней». Різниця у написанні його прізвища унеможливлює оформити йому право на спадщину за законом. Просить встановити факт належності йому свідоцтв про право на спадщину за законом серії ВАВ № 657557 та серії ВАВ № 657556, які зареєстровані в реєстрі за № 1972 Глухівською міською державною нотаріальною конторою. Заявник [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав свою заяву. Заінтересована особа Глухівська міська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи її було повідомлено належним чином. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню по слідуючим підставам. З паспорту серії МВ № 395521 виданого Глухівським МВ УМВС України в Сумській області від 05 вересня 2008 року, вбачається, що він виданий на імя [PERSON], [INFO]. (а.с.8). З свідоцтва про смерть серії І-БП № 117615 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області від 01 жовтня 2001 року, вбачається, що [PERSON] помер 29 вересня 2001 року. (а.с. 4). З картки фізичної особи платника податків виданої Глухівською ОДПІ від 08 червня 2006 року вбачається, що [PERSON] одержав ідентифікаційний номер [NUMBER]. (а.с.8). З диплома молодшого спеціаліста серії СМ № 37673883 виданого Сумським національним аграрним університетом від 26 лютого 2010 року, вбачається, що він виданий на імя [PERSON]. (а.с.9). З диплома кваліфікованого робітника серії СМ № 40983714 виданого Державним професійно-технічним навчальним закладом «Глухівський професійний ліцей» від 30 червня 2011 року, вбачається, що він виданий на імя [PERSON]. (а.с.10). З диплома кваліфікованого робітника серії СМ № 43091298 виданого Державним професійно-технічним навчальним закладом «Глухівський професійний ліцей» від 25 травня 2012 року, вбачається, що він виданий на імя [PERSON]. (а.с.11). Аналізуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів Свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВАВ № 657557 та Свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВАВ № 657557, виданих Глухівською міською державною нотаріальною конторою Сумської області від 12 листопада 2002 року та зареєстрованих в реєстрі за № 1972, на імя [PERSON], дійсно належить [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він перебуває в шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалося, так подружжя має різні погляди на життя, стремління, вподобання, а тому між сторонами виникають сварки, а тому позивач просить суд шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.07.2009, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] Дане підтверджується зібраними матеріалами справи. В судовому засіданні позивач суду пояснила, що з серпня 2011 року подружжя проживає окремо, відповідач влаштовував сварки через різні погляди на життя. А проживаючи окремо, між ними склалися нормальні відносини, разом виховують сина, але проживати разом, як сімя не можуть і не хочуть. Відповідач ствердив обставини справи, вказавши, що півтора року вони проживають окремо і це є на користь їх сину, який тепер не бачить сварок, різних конфліктів. Роздратованість одне одним та ті відносини байдужості, що склалися у подружжя унеможливлюють спільне проживання. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, враховуючи думку сторін, їх категоричну позицію щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам сторін, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу слід залишити прізвище відповідача - «Антоненко». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивача, яка не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач самоусунувся від надання матеріальної допомоги дитині, а тому позивач просить в судовому порядку стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1\\4 частини з всіх видів заробітку, але не менше 30% неоподаткованого мінімуму доходів громадян відповідно до віку дитини, щомісячно та стягнути кошти на її особисте утримання в розмірі 1\\6 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення сином 3-х років. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін та оглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] [INFO] є сторони по справі. Дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на утриманні матері, батько дитини, відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та утримання позивача не надає. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, не працює так, як перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач є працездатною особою, має постійну роботу, інших осіб на своєму утриманні не має та визнає даний позов повністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь держави 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває в шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалося, так як відповідач безпідставно ревнує позивача, влаштовує постійно сварки, що негативно впливає на розвиток дитини, позивач втратила почуття кохання, поваги, а тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб16.08.2005 року, від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] Дане підтверджується зібраними матеріалами справи. В судовому засіданні позивач суду пояснила, що з 05.10. 2012 року подружжя проживає окремо, відповідач влаштовує сварки, не допомагає матеріально, сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, мають окремі бюджети, позивач має іншого чоловіка, а тому примирення з відповідачем неможливе і не доцільне. Відповідач ствердив обставини справи, вказавши, що кохає дружину, але їх шлюб розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, враховуючи думку відповідача, який позов визнав, та категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам сторін, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу слід залишити прізвище позивача - «Лаврова». На підставі викладеного,

Outcome: approved