Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-24 00:00:00

23 січня 2013 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування вимог посилалась на те, що з 28.10.2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем та рішенням суду від 23.06.2011 року шлюб між ними розірвано. У шлюбі мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача на свою користь та на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно і досягнення дитиною повноліття. В ході розгляду справи позивачем було доповнено позовні вимоги, якими також просить стягнути з відповідача на свою користь борг з виплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки за період з 01.08.2012 року по 31.03.2013 року в сумі 2831,10 гривень. В обґрунтування цих вимог позивач зазначила, що до серпня 2012 року відповідача періодично надавав грошові кошти в сумі до 300,00 гривень, а з серпня 2012 року та по сьогодення не надає жодної матеріальної допомоги. Виходячи з передбаченого законом мінімального розміру аліментів заборгованість становить 2831,10 гривень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні, викладеним у позові. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що вимоги предявленого позову, в тому числі уточнені, визнає частково. Звертає увагу суду на те, що також має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої надає посильну матеріальну допомогу. З урахуванням цих обставин згодний надавати позивачеві матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частки його доходу щомісячно. В задоволенні решти позовних вимог просить відмовити. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, встановлено, що з 28 жовтня 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23.06.2011 року, яке набрало чинності 05.07.2011 року, шлюб між ними розірвано. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії 1-НО № 077714, виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 28.04.2006 року, [PERSON] народилася 09 квітня 2006 року, про що вчинено актовий запис № 340. Батьками зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно із довідкою, наданою ККП Керуюча компанія «Східна» від 23.01.2013 року, неповнолітня [PERSON] проживає спільно із матірю [PERSON] Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії І-НО № 118873, виданого Жовтневим відділом ОАГС міста Маріуполя Донецької області від 29.04.1999 року, [PERSON] народилася 17 лютого 1999 року, про що вчинено актовий запис № 349. Батьками зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності обставин, які б могли бути взяті до уваги судом при визначенні розміру аліментів, сторонами в ході розгляду справи не надано. Таким чином, дослідивши у сукупності існуючі станом на день розгляду справи обставини і перевіривши їх наданими доказами, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, тим самим задовольнивши предявлений позов у цій частині. Вирішуючи позов у частині стягнення заборгованості з виплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що перебували предявленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, предявленим до виконання, аліменти не стягувалися у звязку з розшуком платника аліментів або у звязку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Відповідно до ч. 3 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються за ініціативою платника, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами. присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівни4ка для даної місцевості. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом. Так, позивач зазначила, що з серпня 2012 року матеріальна допомога на утримання неповнолітньої доньки відповідачем не надається, у звязку із чим з нього підлягає стягненню заборгованість за аліментами за період з 01.08.2012 року по 31.03.2013 року в сумі 2831,10 гривень, розрахованій виходячи з передбаченого сімейним законодавством мінімального розміру аліментів 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Процедуру стягнення аліментів на утримання дитини позивачем за власним розсудом та первісно було ініційовано лише 23 січня 2013 року шляхом предявлення відповідного позову до суду, а тому в сенсі наведених норм і викладених обставин відсутні правові підстави для нарахування і стягнення боргу за цими аліментами. Разом із тим, відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку із ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Проте, доказів на підтвердження наявності визначених наведеною нормою обставин позивачем в ході судового розгляду справи не надано. Підсумовуючи наведене та частково задовольняючи предявлений позов суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 229,40 гривень На підставі викладеного,

Outcome: partial