Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-18 00:00:00

У грудні 2011 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому зазначив, що 22 квітня 2011 року померла його тітка [PERSON], яка на випадок смерті 29грудня 2006 року склала заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, і взагалі, все те, що буде їй належати і на що вона матиме право. Після смерті тітки відкрилась спадщина. Інших спадкоємців по заповіту немає. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, пояснюючи поважність пропуску строку на прийняття спадщини хворобою. Звернувшись до державної нотаріальної контори позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із пропуском строку звернення із заявою про її прийняття, тому вимушений звернутися до суду, оскільки вважає причини пропуску поважними. Просив встановити додатковий строк для прийняття спадщини строком два місяці. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позові, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилась, повідомивши письмово про визнання позову та розгляд справи у відсутності її представника. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть від 26 квітня 2011 року серії 1-ОК № 218110, [PERSON]Є померла 22 квітня 2011 року. На випадок смерті 29 грудня 2006 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 137, яким заповіла [PERSON] все своє майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, і взагалі, все те, що буде їй належати і на що вона матиме право. Випискою з історії хвороби № 4105 хворого [PERSON] та лікарняними листами від 30.09.2011 року, від 03.09.2011 року, від 21.10.2011 року, від 03.11.2011 року, від 05.11.2011 року, 15.12.2011 року, від 25.01.2012 року, від 05 березня 2012 року підтверджується факт того, що позивач тяжко хворів та потребував стаціонарного лікування. Згідно ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, а в судовому засідання було здобуто необхідні докази поважності пропуску строку прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved