Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про визначення частки майна у спільній сумісній власності, встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Вимоги мотивовано тим, що [PERSON], [PERSON] та померлій [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] матері позивачів, залишилася спадщина, яка складається з частини квартири. Спадщина [PERSON] прийнята шляхом фактичного управління спадковим майном проживанням в спадковій квартирі. На даний час [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки частка померлого не виділена в натурі, що не дає можливості встановити яка саме частина квартири є предметом спадкування, окрім цього допущена помилка у написані прізвища [PERSON] в правовстановлюючому документі на квартиру позбавила можливості власникам поділити майно, що є у спільній сумісній власності добровільно. Вважають, що частки кожного з власників квартири є рівними та становлять по 1/3 частини. За вказаних обставин просили встановити факт належності [PERSON]Ю. свідоцтва про право власності на житло, видане 07 жовтня 1996 року Каховським виконавчим комітетом, а також визначити, що кожному із співвласників квартири належить по 1/3 її частини. В судове засідання сторони не зявилися надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до змісту яких позивачі на задоволенні позовних вимог наполягають, представник відповідача позов визнала. Вимоги підлягають задоволенню повністю. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 07 жовтня 1996 року виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м. Каховки, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, належала квартира [ADDRESS], загальною площею 39,7 кв. м., житловою площею 25,9 кв.м. (а.с. 7). 07 лютого 2000 року, померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 08 лютого 2000 року зроблено актовий запис за № 76 (а.с. 4). Відповідно до записів у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], матірю її є [PERSON] (а.с. 6). Із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, слідує, що 30 липня 1988 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 232, після державної реєстрації шлюбу нареченій присвоєно прізвище Кліменко. На підставі рішення місцевого Каховського міського суду Херсонської області від 02 грудня 1999 року шлюб розірвано (а.с. 23 24). Як слідує із свідоцтва про народження, виданого міським відділом Каховського РАЦС Херсонської області 06 червня 1989 року, прізвище позивача зазначено Клименко(а.с. 5). Згідно із даними паспорту, виданого Каховським РВ УМВС України в Херсонській області 09 грудня 2005 року, прізвище позивача зазначено [PERSON] (а.с. 8). Наведеними обставинами суд обґрунтовує висновок про те, що правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON]. Вказаний факт має юридичне значення для [PERSON], оскільки необхідний для реалізації права власності на квартиру. Як встановлено ч. 1 ст. 234 ЦПК України цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, розглядаються судовим порядком. Як зазначає ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме п. 224 встановлено, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанціїу разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши надані письмові докази, не має сумнівів щодо законності вимог [PERSON] Факти того, що свідоцтво про право власності на житло, видане 07 жовтня 1996 року Каховським виконавчим комітетом на імя [PERSON] Юрійовичналежить [PERSON], знайшов своє підтвердження під час розгляду справи. З приводу вимог про визначення часток у спільні сумісній власності суд вважає, що співвласникам на підставі свідоцтва квартира належала в рівних частках.

Outcome: approved