Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять зобовязати відповідачів принести їм вибачення та відшкодувати їм завдану моральну шкоду. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що 27.09.2012 року в с. Суха Балка дочку позивача [PERSON] - [PERSON] вдарили палицею по голові малолітні [PERSON] та [PERSON]. Позивач [PERSON] звернулася до матерів малолітніх із зауваженням, на що присутня при цьому тітка малолітніх дітей [PERSON] почала ображати її, а після того штовхнула. При цьому конфлікті був присутній [PERSON], який є батьком [PERSON] і коли він заступився за неї, вони почали сваритися і з ним, ображати, принижуючи його честь та гідність. Після цього, [PERSON] зявилася к ним додому і почала ображати їх в непристойній формі, стала вибивати двері тамбура. А ще через декілька хвилин [PERSON] повернулася з [PERSON], і разом продовжили сваритися з ними, ображати їх та погрожували розправою. Після цього 30.09.2012 року приблизно о 7 год. відповідач [PERSON] в стані алкогольного спяніння біля їхнього будинку почав ображати позивача [PERSON], погрожуючи розправою, чим також принизив його честь та гідність. Крім цього, своїми неправомірними діями відповідачі завдали позивачам моральної шкоди, яка полягає в приниженні їх честі та гідності, тому просять відшкодувати завдану шкоду. Відповідач по первісному позову [PERSON]А звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просить зобовязати [PERSON] та [PERSON] принести їй вибачення та стягнути на її користь компенсацію за завдану моральну шкоду. Свої вимоги позивач по зустрічному позову мотивує тим, що 27.09.2012 року вона разом зі своєю дочкою [PERSON], [INFO] гуляла у дворі будинку на дитячому майданчику. Там же знаходилися малолітні [PERSON] та [PERSON]. До них підійшла малолітня [PERSON], дочка відповідача [PERSON] і вони почали грати. Батьки [PERSON] нагляд за дитиною не здійснювали, так як вживали алкогольні напої на сімейному заході. Діти між собою щось не поділили та [PERSON] почала плакати. Її мати, знаходячись в нетверезому стані, підійшла до дитячого майданчику, стала предявляти їй претензії і ображати нецензурною лайкою, намагалась нанести їй тілесні ушкодження і, захищаючись від [PERSON], вона їй причинила тілесні ушкодження. Після чого до неї підійшов [PERSON] та став погрожувати їй т а її дитині фізичною розправою, також висловлював образи в нецензурній формі. Внаслідок незаконних дій відповідачів погіршився її стан здоровя, вона проходила курс лікування. В наступний час вона живе в постійному нервовій напрузі, стала менше спілкуватися з рідними та близькими людьми. Вона відчуває сором перед дитиною за поведінку відповідачів. В судовому засіданні позивачі по первісному позову [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, позовні вимоги [PERSON] по зустрічному позову не визнали, так як вважають, що вони лише захищались проти незаконних дій [PERSON], тілесні ушкодження [PERSON] причинила собі сама. Відповідач по первісному позову [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] не визнала, та пояснила суду, що першою ображати та висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою почала [PERSON], а коли вона попросила [PERSON] припинити ображати її, остання схватила палицю та замахнулася на неї, через що вона отримала забиття пальця на руці. В цей час батько [PERSON] [PERSON] почав ображати її та погрожувати їй фізичною розправою. Під час конфлікту були присутні діти і чули всі нецензурні слова, які говорили [PERSON] та [PERSON]. Зараз їй соромно перед дитиною за поведінку [PERSON] та [PERSON]. Після цього її дитини боїться виходити на вулицю. Своїми діями [PERSON] та [PERSON] принизили її перед дітьми та людьми, які були присутні при конфлікті. Тому свої позовні вимоги по зустрічному позову [PERSON] підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги по первісному позову не визнала та суду пояснила, що вона працює в м. Донецьку і 27.09.2012 року до вечора знаходилася на роботі. Коли вона приїхала додому, то зустріла свою невістку, яка їй розповіла про конфлікт між її дочкою [PERSON] та [PERSON]. Потім вона зустріла свою дочку, і дізналася, що при конфлікті їй [PERSON] вибила палець на правій руці. У звязку з цим вона з дочкою пішла додому [PERSON], щоб вирішити конфліктну ситуацію. Коли вона постукала в двері, їй відкрив чоловік [PERSON]. Вони поспілкувалися і він вибачився за дії її дружина. В цей час вийшла [PERSON] і почала сваритися та ображати їх. Через це вони пішли. Двері в квартиру вона не вибивала і [PERSON] не ображала. Після цього біля 19 год. 45 хв. попросила знайомого Миколая, щоб він на своєму автомобілі відвіз її дочку в лікарню, щоб їй оглянули палець, а сама забравши внучку пішла додому. В цей день [PERSON] вона не бачила і з ним не сварилася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність. Свідок [PERSON] суду показала, що 27.09.2012 року вони з дітьми гуляли на дитячому майданчику. Дитина [PERSON] [PERSON] гуляв з палицею і випадково зачепив палицею по голові дитини [PERSON] [PERSON]. Після цього [PERSON] дорікнула [PERSON], однак присутня при цьому [PERSON] почала ображати [PERSON]. Після цього вони почали сваритися і в процесі сварки [PERSON] пошкодила палець на руці. Після цього інциденту вона була свідком, як [PERSON] висловлювався на адресу [PERSON] нецензурними словами та погрожував йому. Вислухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги, як по первісному позову, так і по зустрічному позову не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 вересня 2012 року на дитячому майданчику, який розташований біля будинку № 7 по вул. Міра в с. Суха Балка між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків стався конфлікт. Між сторонами по справі виник виникли правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є : здоровя, життя; честь, гідність і ділова репутація; імя (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. Згідно ст. ст. 297 і 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі і фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Як зазначено в ст. 276 того ж ЦК, орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішенням, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобовязані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням. Аналізуючи показання сторін у справі і свідка, яка була присутня 27 вересня 2012 року при конфлікті між сторонами, суд приходить до висновку, що не одна із сторін не надала жодних доказів, що мало місце саме порушення честі та гідності як [PERSON], [PERSON], так і [PERSON] Враховуючи характер виниклих між вказаними сторонами відносин, суд вважає, що дії вказаних осіб з морально- етичної точки зору є такими, що порушують права кожного з них. Проте, у тій ситуації, їх дії носили характер правопорушень, вони висловлювалися нецензурними, ганебними, принизливими словами на адресу один одного. Тобто, суд приходить до висновку, що в діях сторін за зазначених обставин були відсутні намір і мотив розповсюдження щодо кожної з них недостовірної інформації, яка порушує їх особисті немайнові права, зокрема право на повагу честі і гідності. Щодо ствердження позивачки по зустрічному позову [PERSON], що у процесі скандалу саме [PERSON] спричинила їй тілесні пошкодження, суд зазначає, що в ході судового розгляду не було доведено, що саме [PERSON] спричинила їй тілесні пошкодження. Надані позивачем по зустрічному позову медичні документи та рентгенівські знімки лише підтверджують наявність у [PERSON] тілесних пошкоджень. При цьому в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] Дзержинським МВ ГУМВС України в Донецькій області було відмовлено, про що винесена відповідна постанова від 05.10.2012 року. Відповідно до приписів статті 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи зміст права кожної із сторін на повагу до її честі та гідності і ті обставини, на які посилаються сторони, зазначаючи, що ці їхні немайнові права були порушені під час обоюдної сварки, суд приходить до висновку про недоведеність факту порушення прав [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на повагу честі та гідності кожного з них. Щодо позовних вимог позивачів по первісному позову до [PERSON] та окремо позивача по первісному позову [PERSON] до [PERSON], суд зазначає, що на підтвердження своїх позовних вимог позивачі не надали суду жодного доказу неправомірної поведінки відповідачів [PERSON] та окремо [PERSON] по відношенню до [PERSON] Показання допитаної в суді свідка [PERSON] щодо обставин непристойної поведінки [PERSON] по відношенню до [PERSON] суд не приймає до уваги, так як свідок плуталась в своїх показаннях, крім цього є близькою людиною позивачів по первісному позову, а тому зацікавлена в результатах розгляду справи. Щодо обраного позивачами [PERSON] та [PERSON] і за зустрічним позовом [PERSON] К,А. способу захисту їх особистого немайнового права шляхом відшкодування моральної шкоди, то, з огляду на вищевикладене, ці вимоги є безпідставними і не підлягають задоволенню, оскільки право особи на відшкодування майнової та моральної шкоди є похідним від права особи на захист честі та гідності, в задоволенні яких суд відмовляє. Таким чином, аналізуючи усі надані докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] і за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про захист честі та гідності і про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed