overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-03 00:00:00

У лютому 2013 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 грудня 2011 року відповідачка взяла у неї в борг 9 250,00 грн, про що нею було власноручно написано розписку. Згідно розписки відповідачка [PERSON] зобов'язалась повернути борг в строк до 08 березня 2012 року, але вказаний борг позивачці повернуто частково, а саме 545,00 грн. Решту грошових коштів в сумі 8 705,00 грн. відповідачка до цього чану не повернула. Позивач зазначає, що неодноразово зверталась до відповідачки з приводу повернення їй боргу, але вона на звернення не реагує, борг до цього часу не повернуто. Таким чином, просила стягнути з [PERSON] на її користь 8 705,00 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити його в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлена вчасно та належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно боргової розписки від 16 грудня 2011 року [PERSON] передає, а [PERSON] бере в борг кошти в розмірі 9 250,00 грн., та бере на себе зобов'язання розрахуватися з [PERSON] в строк до 08 березня 2012 року. Відповідач умови вищезазначеного договору не виконав та не повернув позивачу борг у встановлений строк. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-03 00:00:00

У червні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 30 липня 2011 року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося. Позивач зазначає, що на даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені. Подальше сумісне життя вважає неможливим. Враховуючи викладене, вказаний шлюб просить розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис за № 1108 (а.с.6). Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у судовому засіданні висловила бажання у разі розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Вказана вимога підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 08.05.2008 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір №001-21976-080508, за умовами якого відповідачеві було відкрито, випущено та надано платіжну картку та було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. з встановленим лімітом на рахунку на суму 3000 грн. Відповідач належним чином умови вказаного кредитного договору не виконувала, внаслідок чого станом на 16.11.2012 року утворилася заборгованість на загальну суму 4801, 37 гривень. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4801, 37 гривень та судовий збір, сплачений при подачі позову до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував та просив проводити розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, про слухання справи повідомлялася в установленому законодавством порядку. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: ПАТ «Дельта Банк», відповідно до статуту, затвердженого 15.09.2009 року, та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, є юридичною особою та здійснює банківську діяльність. Відповідно до кредитного договору №001-21976-080508 від 08.05.2008 року, між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого [PERSON] було відкрито, випущено та надано платіжну картку та було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. з встановленим лімітом на рахунку на суму 3000 грн. Згідно довідки про заборгованість станом на 16.11.2012 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №001-21976-080508 від 08.05.2008 року становить 4801, 37 гривень, в тому числі: тіло кредиту - 4801, 37 гривень, прострочене тіло кредиту - 0,00 грн., заборгованість за відсотками: 0, 00 грн., заборгованість за комісіями - 3 260, 00 грн., пеня - 0,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність всіх доказів того, що внаслідок невиконання відповідачем умов укладеного кредитного договору утворилася заборгованість та відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, тому вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 06.06.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського обслуговування №BLаЖГА00041146, згідно з яким відповідач отримала кредитні кошти в сумі 19 000,00 гривень, строком до 06.06.2014 року, за користування якими мають сплачуватись проценти в розмірі 15 % річних. Відповідач належним чином не виконувала обов?язки за вказаним договором, в результаті чого станом на 30.04.2013 року утворилася заборгованість в сумі 41317,26 гривень. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував та просив проводити розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, про слухання справи була повідомлена в установленому законодавством порядку. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з наступного: Відповідно до договору обслуговування № BLаЖГА00041146 від 06.06.2011 року, між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено договір обслуговування, за умовами якого [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 19000,00 (дев'ятнадцять тисяч) грн. з кінцевим строком повернення 06.06.2014 року із процентною ставкою 15,00 % річних, комісією за управління кредитом у сумі 1,75 % від суми кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № BLаЖГА00041146 станом на 26.04.2013 року заборгованість за тілом та відсотками по кредиту складає 19397,53 грн., та заборгованість за комісіями складає 21919,73 грн., в тому числі: кредит - 16390,65 грн., відсотки - 3006,88 грн., комісія за РО - 4 729,14 грн., штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 17 190,59 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність всіх доказів того, що внаслідок невиконання відповідачем умов укладеного кредитного договору утворилася заборгованість та відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, тому вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 29.12.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського обслуговування №BL_KГ100090617, згідно з яким відповідач отримала кредитні кошти в сумі 10 000, 00 гривень, строком до 29.12.2014 року, за користування якими мають сплачуватись проценти в розмірі 0,01 % річних. Відповідач належним чином не виконувала обов?язки за вказаним договором, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 20 583,05 гривень. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував та просив проводити розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, надала суду заяву в якій позовні вимоги визнала, просила проводити розгляд справи без її участі. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з наступного: Відповідно до договору обслуговування № BL_КГ100090617 від 29.12.2011 року, між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено договір обслуговування, за умовами якого [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 10000,00 (десять тисяч) грн. з кінцевим строком повернення 29.12.2014 року із процентною ставкою 0,01 % річних, комісією за управління кредитом у сумі 3 % від суми кредиту, страховий платіж складає 3,3 % від суми кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 30.04.2013 року заборгованість за тілом та відсотками по кредиту складає 9 444,89 грн., та заборгованість за комісіями складає 11 138,16 грн., в тому числі: кредит - 9 444,16 грн., відсотки - 0,73 грн., комісія за РО - 3 795,94 грн., штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 7 342,22 грн. Зважаючи на те, що відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному прядку не сплачена, то вона підлягає стягненню у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 14.01.2008 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір №002-21503-140108, за умовами якого відповідачеві було відкрито, випущено та надано платіжну картку та було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. з встановленим лімітом на рахунку на суму 3000 грн. Відповідач належним чином умови вказаного кредитного договору не виконувала, внаслідок чого станом на 16.11.2012 року утворилася заборгованість на загальну суму 4277,23 гривень. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4277,23 гривень та судовий збір, сплачений при подачі позову до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував та просив проводити розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, про слухання справи була повідомлена в установленому законодавством порядку. Згідно довідки Білозерського РС УДМС України в Херсонській області [PERSON], значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: ПАТ «Дельта Банк», відповідно до статуту, затвердженого 30.01.2012 року, та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, є юридичною особою та здійснює банківську діяльність. Відповідно до кредитного договору №002-21503-140108 від 14.01.2008 року, між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого [PERSON] було відкрито, випущено та надано платіжну картку та було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. з встановленим лімітом на рахунку на суму 3000 грн. Згідно довідки про заборгованість станом на 16.11.2012 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №002-21503-140108 від 14.01.2008 року становить 4277,23 гривень, в тому числі: тіло кредиту - 4277,23 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність всіх доказів того, що внаслідок невиконання відповідачем умов укладеного кредитного договору утворилася заборгованість та відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, тому вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09.10.1999 року. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося через зловживання ним алкогольних напоїв, подружню зраду, зазначила, що відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння влаштовує безпричинні конфлікти, під час яких її ображає, застосовує відносно неї фізичне насильство, не піклується про неї та про дитину. На її зауваження змінити свою поведінку він не реагує. Зазначила, що протягом року вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. За таких обставин, вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти надання терміну на примирення заперечувала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, термін на примирення просив не надавати. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 09.10.1999 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей, що вбачається із свідоцтва про шлюб та копій свідоцтва про народження дітей. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивачка і відповідач протягом року спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання проживати разом у шлюбі. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-03 00:00:00

приймаючи до уваги, що складання повного рішення потребує додаткових затрат часу, суд вважає за можливе оголосити лише вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складання повного тексту рішення на п'ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-03 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлені особи - Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, ТОВ "Кіслородмаш". В обґрунтування своїх вимог заявник зазначав, що він, [PERSON], 1957 р.н., з 01.07.1992р. по 15.06.1995 р. працював на посаді електрогазозварювальник, на атестованому робочому місці в МП "Кіслородмаш - Полюс", для подальшого оформлення пільгової пенсії за віком. Проте при оформленні документів в Управлінні пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеса, в оформленні пільгової пенсії за віком, йому було відмовлено, оскільки підприємство, у зв'язку з ліквідацією, не може надати довідку про його працю на вищевказаній посаді у період праці на цьому підприємстві. На підставі вищевикладеного просить встановити факт, що він, [PERSON], 1957 року народження, з 01.07.1992 року по 15.06.1995 рік працював на посаді електро-газозварювальника, на атестованому робочому місці в МП "Кіслородмаш - Полюс". Після уточнення позовних вимог просив, встановити факт приналежності наказу № 27 від 20.02.1997 року про затвердження результатів атестації робочих місць МП "Кіслородмаш- Полюс". Заявник в судове засідання з'явився, підтримав уточнену заяву, просив задовольнити її. Представник ТОВ "Кіслородмаш-Полюс" в судове засідання також з'явився, не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Представник Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси в судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином. В запереченнях вказав, що вимоги заявника не можуть бути задоволені, оскільки в призначенні пенсії йому було відмовлено обґрунтовано. Перевіривши матеріали справи, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу в судовому засіданні. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії трудової книжки, яка містеться в матеріалах справи, [PERSON], 1957 року народження, з 01.07.1992 року по 15.06.1995 рік працював на посаді електрогазозварювальник, на атестованому робочому місці в МП "Кіслородмаш-Полюс". Представник заінтересованої особи ТОВ "Кислородмаш" надав до суду заяву, в якій зазначається, що назва підприємства "Кислород - Полюс", яке зустрічається в документах АТ "Кіслородмаш", є помилковою, оскільки такого підприємства ніколи не існувало. На території АТ "Кислородмаш" працювало підприємство МП "Кислородмаш - Полюс". Також в справі містяться письмові пояснення [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зазначають, що [PERSON] дійсно працював в МП "Кіслородмаш - Полюс" на посаді електрогазозварювальник в період з 01.07.1992 року по 15.06.1995 рік. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту що має юридичне значення, що передбачено п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved