Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-11 00:00:00

04 вересня 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору застави дійсним, визнання права власності. 18.09.2012 року позивач звернувся до суду з уточненим позовом про визнання договору купівлі продажу дійсним, визнання права власності В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 30 травня 2009 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, у відповідності до якого він надав [PERSON] грошові кошти на суму 80 000,00 гривень, а останній, в свою чергу, зобов`язався повернути суму позики до 30 липня 2010 року. Одержання коштів за договором позики підтверджується наданою [PERSON] розпискою від 30.07.2009 року, яка оформлена в присутності свідка [PERSON] . Відповідач [PERSON] суму боргу не повернув, чим порушив п. 4.1 договору зазначеного договору від 30.05.2009 року. Відповідно до п. 6.2 Договору позики з метою забезпечення належного виконання своїх зобов`язань з повернення суми позики [PERSON] передав у заставу нерухоме майно - свинарник № 5, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться за межами села Ягідне Новомосковського району Дніпропетровської області, про що між сторонами був укладений відповідний договір. Згідно п. 3.5 Договору застави Заставодавець зобов`язаний протягом десяти робочих днів з 30 липня 2010 року (з кінцевої дати повернення боргу) отримати витяг на заставлене нерухоме майно (свинарник) з метою його відчуження Заставодержателю, але і за зазначеним договором Відповідач не виконав своїх зобов`язань. Позивач зазначив, що 20 серпня 2010 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, у відповідності до якого [PERSON] продав, а він - [PERSON] , купив нерухоме майно - свинарник № 5, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться за межами села Ягідне Новомосковського району Дніпропетровської області. Зазначений договір купівлі-продажу нерухомого майна не був посвідчений нотаріально, але, він та відповідач, як сторони договору, виконали всі умови угоди, тому, зазначений договір може бути визнаний дійсним. Посилаючись на ст. 220, 334, 557 ЦК України [PERSON] просив суд визнати договір купівлі-продажу нерухомості, який укладений 30 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] дійсним, визнати за ним, [PERSON] право власності на свинарник № 5 розташований за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться за межами села Ягідне Новомосковського району Дніпропетровської області. В судове засідання представник позивача не з`явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 30 травня 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, у відповідності до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 80 000 гривень, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався повернути суму позики до 30 липня 2010 року. Одержання коштів за договором позики підтверджується наданою [PERSON] розпискою від 30.07.2009 року. Судом встановлено, що [PERSON] суму боргу не повернув, чим порушив п. 4.1 договору зазначеного договору від 30.05.2009 року. Зазначений факт не оспорював ся відповідачем. Встановлено, що у відповідності до п. 6.2 Договору позики, з метою забезпечення належного виконання своїх зобов`язань [PERSON] передав позивачу у заставу нерухоме майно - свинарник № 5, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться за межами села Ягідне Новомосковського району Дніпропетровської області, про що між сторонами був укладений відповідний договір. Згідно п. 3.5 Договору застави Заставодавець зобов`язаний протягом десяти робочих днів з 30 липня 2010 року (з кінцевої дати повернення боргу) отримати витяг на заставлене нерухоме майно (свинарник) з метою його відчуження Заставодержателю, але і за зазначеним договором Відповідач не виконав своїх зобов`язань. Також, судом встановлено, що 20 серпня 2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, у відповідності до якого [PERSON] продав, а [PERSON] , купив нерухоме майно - свинарник № 5, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться за межами села Ягідне Новомосковського району Дніпропетровської області. Право відповідача [PERSON] на нерухоме майно підтверджується наступним. Згідно до витягу з рішення № 22 від 23 лютого 2006 року виконкому Піщанської сільської ради про оформлення права власності на нерухоме майно підтверджено право власності на будівлю свинарника № 5, навозосховище, площадку для зберігання техніки, вигульну площадку до свинарника № 5, під`їзні шляхи за СВК «Міраж» на території Піщанської сільської ради (за межами села). Згідно протоколу № 6040057-28н-1а від 19 червня 2006 року про проведення прилюдних торгів по реалізації майна, яке належить СВК «Міраж» на торги було виставлено лот № 1 корпус свинарника, який складається з залізобетонних плит, загальною площею 1489,7 кв.м., знаходиться за адресою [ADDRESS] . Переможець торгу [PERSON] . Квитанцією № 112 від 26 травня 2006 року підтверджується проведення [PERSON] повного розрахунку за придбане майно. Згідно акту про проведення прилюдних торгів, проведених 26.05.2006 року переможцем торгів став [PERSON] . Згідно витягу з рішення № 28 від 26 березня 2009 року виконкому Піщанської сільської ради про розгляд заяв громадян приміщенню свинарника який знаходиться за межами села Ягідне, Новомосковського району, Дніпропетровської області присвоєно адресу: вулиця центральна № 53-а. Згідно листа № 84 від 31.03.2009 року головного архітектора Новомосковського району Дніпропетровської області відділ регіонального розвитку, містобудування та архітектури не заперечує проти визнання права особистої власності на будівлю свинарнику, розташовану [ADDRESS] , належну громадянину [PERSON] без оформлення акту введення до експлуатації - на загальних умовах. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] мав право на відчуження спірного нерухомого майна. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна, який укладений між сторонами, не був посвідчений нотаріально, Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу жилого будинку, земельної ділянки або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В судовому засіданні встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договорів, що підтверджується письмовими доказами, фактично, виконали повністю умови договору: [PERSON] оплатив вартість нерухомого майна, прийняв зазначене майно у власність, [PERSON] , в свою чергу, отримав оплату вартості об`єкту нерухомості, передав майно позивачу, тому, суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу дійсними, визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно.

Outcome: approved