Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти у розмірі 900 гривень щомісяця на її користь на утримання повнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 20.11.1993 року, від якого мають повнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. З 01.09.2011 року син є студентом першого курсу денної форми навчання архітектурного факультету Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» за контрактом, і у зв’язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає, тому позивачка звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що вона несе всі витрати по навчанню сина, в тому числі по оплаті самого контракту. В судове засідання позивачка не з’явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити у повному обсязі (а.с.15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та дату слухання повідомлений належним чином (а.с.14), а тому у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є в справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про одруження сторони знаходяться в шлюбі з 20.11.1993 року (а.с.6), від якого мають повнолітнього сина: [PERSON] (а.с. 9). У відповідності до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв’язку цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання архітектурного факультету Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» (а.с.5). Згідно з положенням Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов’язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов’язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв’язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати їм таку допомогу. Судом не знайшло свого підтвердження той факт, що [PERSON], у зв’язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, даних про матеріальний стан платника аліментів, матеріальний стан одержувача аліментів, та інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, вимог статті 182 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 300 грн. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. Позов [PERSON] був пред’явлений 22.06.2012 року (а.с. 1), а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред’явлення позову і до закінчення сином учбового закладу, або досягнення ним 23 років. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 107,30 гривні.

Outcome: partial