Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-05 00:00:00

30.07.2012 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Зміївського району Харківської області, в якому просили: визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,063 га, розташованої на території с.т. «Коробів хутір» № 115 [PERSON] сільської ради Зміївського району Харківської області, з цільовим призначенням - ведення садівництва, яка належала померлій 10 березня 2011 року [PERSON]; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, право власності на 3/4 частини земельної ділянки площею 0,063 га, розташованої на території с.т. «Коробів хутір» № 115 [PERSON] сільської ради Зміївського району Харківської області, з цільовим призначенням - ведення садівництва, яка належала померлій 10 березня 2011 року [PERSON] В обґрунтування позову зазначено, що 10 березня 2011 року померла [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 0,063 га., розташована на території ст. «Коробів хутір» № 115 [PERSON] сільської ради. Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] 10 лютого 2011 року, спадкоємцем на належну померлій [PERSON] частину земельної ділянки є її невістка [PERSON] На момент смерті заповідача все майно подружжя [PERSON] та [PERSON] було набуте подружжям за час шлюбу та знаходилося у спільній сумісній власності подружжя без виділу часток. А отже враховуючи положення ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України та ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю. У відповідності до ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Отже заповідачу [PERSON] на день її смерті належала тільки 1/2 частка спільної сумісної власності подружжя, яку вона за законом заповіла [PERSON] Тобто після смерті [PERSON] спадщину за заповітом та за законом прийняли: невістка спадкодавця [PERSON] у розмірі ? частини за заповітом та непрацездатний, пенсіонер за віком чоловік спадкодавця [PERSON] у розмірі 1/4 частки у праві на обовязкову частку у спадщині та який має право на 1/2 частку майна, що перебувало у сумісній власності подружжя за життя [PERSON] При зверненні до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори з метою оформлення прав на спадкове майно виявилось, що в звязку з тим, що Управління Держкомзему у Зміївському районі Харківської області не може надати витяг з Поземельної книги для проставляння нотаріусом на державному акті відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, оскільки дані про земельну ділянку відсутні в автоматизованій системі і в звязку зі смертю [PERSON] внесення цих відомостей про земельну ділянку до автоматизованої системи є неможливим, ми не маємо можливості оформити права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та за заповітом на своє імя, що підтверджується копією запиту завідуючої Другої [PERSON] нотаріальної державної контори від 29 жовтня 2011 р. та копією відповіді заступника Голови комісії з проведення реорганізації управління Держкомзему у Зміївському районі Харківської області від 30 листопада 2011 року № 01-15/4918. Таким чином, вони, як спадкоємці за заповітом та за законом після смерті [PERSON] не мають можливості оформити спадкові права на земельну ділянку, відомості про які не внесені до бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру Харківської області і внесення яких неможливо на даний час в звязку зі смертю власника [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до канцелярії суду заяви, в яких уточнили позовні вимоги та просили визнати за кожним з них право власності на ? частину спадкової земельної ділянки. Крім того, просили справу розглядати за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Зміївського району Харківської області судове засідання не зявився. Голова сільської ради [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності представника [PERSON] сільської ради. Представник третьої особи - Управління Держкомзему у Зміївському районі Харківської області в судове засідання не зявився. 28.08.2012 року представник третьої особи Управління Держкомзему у Зміївському районі Харківської області [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 13-14-34/5122/0/2-12, подала до суду заперечення проти позову, в яких зазначила, що спірна земельна ділянка не може бути спільною сумісною власністю подружжя, а тому позов не підлягає задоволенню. Крім того, зазначила, що позивачі не отримували у нотаріальній конторі постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Представник третьої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Завідувач нотаріальної контори [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності їхнього представника. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] померла 10 березня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 302598, виданого 10 березня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. /а.с. 6/. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] /а.с. 7/. [PERSON], яка померла 10 березня 2011 року, перебувала в шлюбі з [PERSON] /а.с. 8/. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 0,063 га., розташована на території ст. «Коробів хутір» № 115 [PERSON] сільської ради. /а.с. 11-17/. Як убачається з відповіді Другої [PERSON] державної нотаріальної контори на запит суду, 9 лютого 2012 року [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право власності по ? квартири № 24, яка розташована за адресою: м. Харків, пров. 3-й Таганський. З відповіді Другої [PERSON] державної нотаріальної контори убачається, що видати свідоцтво про право власності на земельну ділянку після померлої [PERSON] не є можливим, оскільки при направлені запиту державним нотаріусом про надання витягу з Поземельної книги, Управління держкомзему у Зміївському районі Харківської області, була надана відповідь про неможливість внесення до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку розташовану на території [PERSON] сільської ради с.т. «Коробів Хутір», діл. № 115. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Згідно з ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Відповідно до ст. 1261 ч. 1 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Пунктом 3 Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2009 р. № 439 встановлено, що нотаріус у разі посвідчення цивільно-правового договору про відчуження земельної ділянки, видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, а також вилучення державного акта у передбачених законом випадках із своїх справ за наявності витягу з Поземельної книги проставляє на державному акті відмітку про перехід права власності на земельну ділянку. Постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 р. № 1021 Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі визначений порядок надання відомостей з Поземельної книги. Так, відомості з Поземельної книги надаються територіальним органом Держземагентства за місцем розташування земельної ділянки у формі витягу чи інформаційної довідки. Право на отримання витягу з Поземельної книги мають власник (користувач) земельної ділянки, суб'єкти права земельного сервітуту, емфітевзису і суперфіцію, їх спадкоємці, правонаступники або уповноважені ними особи. Формування аркушів витягів (інформаційних довідок) здійснюється з використанням автоматизованої системи. У разі відсутності в автоматизованій системі даних про відповідну земельну ділянку формування аркушів витягу (інформаційної довідки) здійснюється після внесення до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку. Таким чином, лише спадкодавець [PERSON], яка є власником земельної ділянки, могла звернутися до відповідних органів по земельним ресурсам із заявою про внесення даних про земельну ділянку до автоматизованої системи. Оскільки позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на прийняття спадщини, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved