Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

23 січня 2011 року ПАТ «ПроКредит Банк»в особі представника [PERSON] звернулось до суду з вказаним позовом, яким просить солідарно стягнути з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитним договором від 13.06.2008 року в загальній сумі 40883,43 грн. та суму попередньо сплачених судових витрат у розмірі 408,84 грн. В обґрунтування вказаних вимог Позивач зазначив, що 13.06.2008 року між ЗАТ «ПроКредит Банк»правонаступником всіх прав та обов’язків якого ПАТ «ПроКредит Банк»та [PERSON] (далі Відповідач-1, Позичальник) був укладений кредитний договір №1.39297 (далі Кредитний Договір). Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов’язався надати Позичальнику грошові кошти в сумі 50000, 00 гривень на споживчі цілі, строком на 36 місяців, зі сплатою 30,0 % річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, надавши Позичальнику вказані кредитні кошти шляхом видачі готівкових коштів. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, інших передбачених договором платежів, а також можливих санкцій, 13.06.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого остання поручалась за виконання Відповідачем-1 взятих на себе зобов'язань у повному обсязі. В свою чергу, Відповідач-1 не виконує своїх зобов'язань передбачених умовами Договору, згідно якого вона зобов'язувалась здійснювати погашення щомісячних платежів шляхом зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок Позивача. В результаті неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань, станом на 16.12.2011 року в неї виникла заборгованість яка складається з: боргу по капіталу - 14580,14 грн., борг по процентах - 3879,15 грн., пеня –22424,14 грн., а в загальній сумі 40883,43 гривень. В добровільному порядку Відповідачі погасити заборгованість відмовляються, тому дана обставина змусила звернутись Позивача до суду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з’явився, проте надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити в повному обсязі, крім того не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені. Про причини неявки у судове засідання суд не повідомили, заперечень не надали. Тому у відповідності до ст. 169 п.4 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного провадження. Суд, дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані у справі докази у їх сукупності і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.06.2008 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» правонаступником всіх прав та обов’язків якого ПАТ «ПроКредит Банк»та [PERSON] (далі Відповідач-1, Позичальник) був укладений кредитний договір №1.39297 (а.с.5) відповідно до п.1.1.,1.2. якого [PERSON] зобов’язався надати Відповідачу-1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 50000,00 гривень на споживчі цілі строком на 36 місяців, зі сплатою 30,0 % річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. При цьому п.1.3 Договору кредит надавався шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника, за що [PERSON] стягує комісію у розмірі 1,5% від суми кредиту. В свою чергу, згідно п.2.1. кредитного договору Відповідач-1 зобов’язався повернути кредит та сплачувати відсотки за користуванням Кредитом відповідно до розробленого графіку, що є невід’ємною частиною договору, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Позивача. В якості забезпечення виконання Відповідачем-1 своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, інших передбачених кредитним договором платежів, а також можливих санкцій, 13.06.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого остання поручалась за виконання Відповідачем-1 взятих на себе зобов'язань у повному обсязі (а.с.7). Відповідно ст. 1049 ч.2 ЦК України, позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами, запровадженими ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України, на позичальника покладається обов’язок повертати кредит та сплачувати проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов’язок позичальника повертати кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредити, що залишилась, та сплати процентів. Судом встановлено, що Позивачем виконані зобов’язання за Кредитним договором, а саме останній надав відповідачу готівкові кошти в сумі 49250,00 гривень, що підтверджується даними розпорядження про видачу готівки (а.с.9) та меморіальним ордером від 13.06.2008 (а.с.8). Проте Відповідач-1 ухиляється від виконання грошових зобов’язань: кредит не повертає, відсотки за користування ним не сплачує. Тому станом на 16.12.2011 року в неї виникла заборгованість яка складається з: боргу по капіталу - 14580,14 грн., борг по процентах - 3879,15 грн., крім того утворилась пеня відповідно до ч.5 п.2.2. Кредитного договору в розмірі –22424,14 грн., а в загальній сумі борг складає 40883,43 гривень. Достовірність розміру цих грошових сум підтверджується письмовими розрахунками (а.с.15-16). У зв’язку з невиконанням вимог кредитного договору, банком 22.12.2011 року та 08.11.2011року на адресу відповідачів були направлені претензії з вимогами про погашення кредитного зобов’язання (а.с.17-21). Згідно ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України зобов’язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Враховуючи ту обставину, що від добровільного повернення вказаних грошових коштів Боржник ухиляється, а поручителем свої зобов’язання не виконуються, тому суд вважає, що з Відповідачів солідарно, належить стягнути борг по поверненню кредиту який загальній сумі становить 40883,43 гривень. Крім того, з відповідачів на користь позивача також підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 408 грн. 84 коп. З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст.525, 526,554,610,628,1049,1050,1054 ЦК України, ст.ст.10, 60, 124, 169, 212-215, 218,224 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved