Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-05 00:00:00

04 липня 2012 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] на підставі рішення відповідача № 17 від 25 лютого 1993 року була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,48 га для ведення особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована на території Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області та виданий державний акт на право приватної власності на землю. На вказаній земельній ділянці розташований належний йому на праві приватної власності житловий будинок. Однак, в оформленні державного акта на земельну ділянку під житловим будинком, відділом Держкомзему у Очаківському районі Миколаївської області йому відмовлено, оскільки державний акт на землю попередньому власнику виданий з порушенням вимог законодавства, діючого на той час, а саме право власності на землю повинно бути посвідчено двома окремими державними актами для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства. Через неправильне оформлення державного акту, він позбавлений можливості розпоряджатися як самою земельною ділянкою, так і розташованим на ній житловим будинком. Просив визнати недійсним вищевказаний державний акт на право приватної власності на землю та скасувати його державну реєстрацію. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області та представник третьої особи відділу Держкомзему в Очаківському районі Миколаївської області в судове засідання не з'явилися. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника, в якій, крім цього, зазначив, що з позовом згоден, третя особа надала до суду листа про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Рішенням \~Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 3 від 17 від 25 лютого 1993 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,48 га, що розташована на території Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, без зазначення юридичної адреси, для ведення особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 25 лютого 1994 року, на підставі цього рішення, їй був виданий державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований за № 375. 04 жовтня 1999 року [PERSON], згідно договору купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Очаківського районного нотаріального округу, придбав у [PERSON] житловий будинок, що розташований на вищевказаній земельній ділянці за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Іванівка вул. Суворова, 53 та згідно реєстраційного посвідчення 05 жовтня 1999 року зареєстрував право власності на нього в Очаківській районній філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 112. З запису акту про смерть № 09 від 13 серпня 1994 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області вбачається, що [PERSON] померла 12 серпня 1994 року. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) Другої Очаківської державної нотаріальної контори № 31268647 від 03 серпня 2012 року спадкова справа щодо майна померлої 12 серпня 1994 року [PERSON] не заводилась. Листом заступника начальника відділу Держкомзему у Очаківському районі Миколаївської області № 1259/0111 від 25 червня 2012 року, позивачу у видачі державного акту на право власності на зазначену вище земельну ділянку відмовлено, у зв'язку з допущеними порушеннями вимог законодавства при складанні державного акту на імя попереднього власника, а саме право власності на земельну ділянку повинно бути посвідчено двома окремими державними актами з зазначенням адреси та розмірів цих ділянок. Згідно ст. 67 Земельного кодексу України, що діяв на час видачі оскаржуваного державного акту, громадянам у сільській місцевості за рішенням сільської ради може бути виділена у приватну власність земельна ділянка для будівництва жилих будинків та їх обслуговування у розмірі не більшому, ніж 0,25 га. Відповідно до ст. 56 ЗК України, для ведення особистого підсобного господарства громадянам рішенням сільської ради в межах населених пунктів передаються у власність у розмірі не більшому 0,6 га. Отже, судом встановлено, що при складанні вищевказаного державного акту на право приватної власності на землю, відповідачем, в порушення зазначеного закону, вказано два призначення земельної ділянки ведення особистого підсобного господарства, будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Вказане свідчить про неналежне оформлення державного акту, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, а також житловим будинком, що розташований на ній. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що державний акт виданий з порушенням законодавства, право власності на земельну ділянку повинно бути посвідчено двома окремими державними актами, а тому вимоги позивача про визнання спірного державного акту недійсним та скасування його державної реєстрації є обґрунтованими та підлягають задоволенню. \~

Outcome: approved