Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою, вказавши, що на підставі наказу № 51 від 10 травня 1972 року позивачка була зачислена на посаду кухаря санаторію «Піонер»Автономної Республіки Крим. 17 травня 1972 року їй була видана трудова книжка, де особисті дані останньої вказувались як «[PERSON], [INFO]». 28 грудня 1988 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Мурманська Російської Федерації, актовий запис –1585. Внаслідок укладення шлюбу дружині було надано прізвище чоловіка –[PERSON]. На основі свідоцтва про шлюб у трудову книжку позивачки внесено виправлення з прізвища «Лялюк»на «Анохіну». Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 28 квітня 1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. На даний час [PERSON] має намір піти на пенсію, однак Управління Пенсійного Фонду України Кіровського району м. Донецька відмовляє їй у оформленні пенсії у зв’язку з наявністю виправлення прізвища у трудовій книжці. У зв’язку з вищевикладеним, позивачка змушена звернутися до суду, просить встановити факт приналежності їй трудової книжки, виданої 17 травня 1972 року на ім’я [PERSON]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з’явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, надала у суд заяву з підтримкою позовних вимог та проханням розглянути справу у її відсутності. Представник Управління Пенсійного Фонду України Кіровського району м. Донецька у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що на підставі наказу № 51 від 10 травня 1972 року позивачка була зачислена на посаду кухаря санаторію «Піонер»Автономної Республіки Крим. 17 травня 1972 року їй була видана трудова книжка, де особисті дані останньої вказувались як «[PERSON], [INFO]»(а.с. 4). 28 грудня 1988 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Мурманська Російської Федерації, актовий запис –1585. Внаслідок укладення шлюбу дружині було надано прізвище чоловіка –[PERSON]. На основі свідоцтва про шлюб у трудову книжку позивачки внесено виправлення з прізвища «Лялюк»на «Анохіну». Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 28 квітня 1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 6). Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 256 ЦПК України передбачає, що в судовому порядку можуть бути встановлені факту, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. В зв’язку з викладеним суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги заявниці, встановивши факт приналежності [PERSON], [INFO], трудової книжки, виданої 17 травня 1972 року на ім’я [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved