Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, який було уточнено під час розгляду справи, до [PERSON] про встановлення порядку користування житлом, усунення перешкод в користуванні майном та вселення, просить суд визначити порядок користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], виділити їй та неповнолітнім синам [PERSON] та [PERSON] Кіріллу в користування кімнату, жилою площею 17,8 кв.м., а відповідачу кімнату, жилою площею 12,6 кв.м., зобов»язати відповідача не чинити перешкод в користуванні позивачці разом з дітьми частиною квартири, зобов»язати відповідача надати позивачці ключі від квартири та вселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] у виділену частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], пославшись на те, що зазначена квартира є її спільною частковою власністю, вона є власником 1/2 частини, відповідно до свідоцтва про право власності на житло. На даний час між відповідачем та позивачкою [PERSON] склались напружені стосунки, а саме [PERSON] створює в квартирі неможливі умови для проживання, в лютому 2011 року самоуправно виніс з квартири її речі та речі дітей, не впускає її з синами до квартири, перешкоджає користуватись квартирою. Добровільно з відповідачем домовитись про порядок володіння та користування спільною квартирою відповідно до часток у квартирі вона не може, а тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, при цьому звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач повторно у судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних чи доказів, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Представник Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з»явився, надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника (а.с.57). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими у повному обсязі та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є спільною частковою власністю сторін по справі в рівних долях, згідно договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2004 року (а.с.10). Таким чином, сторони по справі є співвласниками спірної квартири у рівних частках, кожному належить по 1/2 частці квартири. Згідно довідки за формою № 3 в квартирі є зареєстрованими чотири особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідач по справі, дружина відповідача та їх сини (а.с.33). Відповідно до плану-схеми на квартиру одна кімната має площу 17,8 кв.м., а друга 12,6 кв.м. (а.с.15). На даний час між відповідачем та позивачкою [PERSON] склались напружені стосунки, а саме [PERSON] створює в квартирі неможливі умови для проживання, в лютому 2011 року самоуправно виніс з квартири її речі та речі дітей, не впускає її з синами до квартири, перешкоджає користуватись квартирою. Добровільно з відповідачем домовитись про порядок володіння та користування спільною квартирою відповідно до часток у квартирі вона не може. З цього приводу позивачка [PERSON] зверталась до Деснянського РУГУ МВС України в м.Києві із заявою про порушення кримінальної справи. Однак, 22.06.2012 року та 13.07.2011 року були винесені постанови про відмову в порушенні кримінальної справи. Відповідач [PERSON] проживає в спірній квартирі, змінив замки, а позивачу зі своїми неповнолітніми дітьми доводиться проживати у батьків в іншому місті. Виходячи з цього, відповідач [PERSON] своїми протиправними діями створює реальні перешкоди позивачці з дітьми в користуванні належною їй частиною квартири. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної власності. Суд встановив, що між сторонами не досягнуто згоди з приводу порядку користування квартирою. Відповідач користується всією квартирою, а тому позивач бажає визначити конкретний порядок користування квартирою. Жила площа квартири складає 30,40 кв.м. Частка кожного з співвласників в жилій площі складає 15,2 кв.м. (30,40:2=15,2). Виділяючи в користування позивачу [PERSON] з двома неповнолітніми дітьми кімнату, жилою площею 17,8 кв.м., суд враховує, що житлові права іншого співвласника спірної квартири не порушуються. Крім того, визначення таким чином порядку користування квартирою не позбавляє власників права власності на належну кожному з них частину вказаної квартири. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи наявність конфліктних відносин між сторонами, що підтверджується письмовими доказами, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] своїми діями порушує право власності позивача щодо користування та розпорядження належним їй майном, а тому вважає за необхідне вселити позивачку у спірну квартиру, виділити їй у користування кімнату житловою площею 17,8 кв.м. у вказаній квартирі та зобов»язати відповідача не створювати перешкоди [PERSON] в користуванні зазначеною кімнатою у квартирі [ADDRESS] та місцями загального користування у вказаній квартирі. На підставі викладеного та

Outcome: approved