Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації, третьої особи без самостійних вимог: Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Посилалася на те, що 08 квітня 2007 року померла її сестра спадкодавець [PERSON]. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок №6 Літ.А по вул.Гейне м.Чернівці, загальною площею 81,40 кв.м., колодязь №1, огорожа №2. 08.10.2007 року Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу після смерті спадкодавця. Позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняла у спадщину даний житловий будинок, інших спадкоємців за законом та заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] не має. Після смерті [PERSON] позивач вступила у фактичне володіння та користування спадковим майном, однак отримати в Першій державній нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадщину вона не може у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на будинок. Чернівецьке комунальне обласне бюро технічної інвентаризації у вчиненні дій по реєстрації права власності на нерухоме майно відмовило. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок №6 по вул.Гейне в м.Чернівці, загальною площею 81,40 кв.м., Літ.А, колодязь №1, огорожа №2. Зобовязати Чернівецьке комунальне обласне бюро технічної інвентаризації зареєструвати за [PERSON] право власності на будинковолодіння. Ухвалою суду від 19.12.2011 року до участі у розгляді справи у якості третьої особи залучено Чернівецьку міську раду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги уточнила. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, а саме: житловий будинок №6 по вул.Гейне в м.Чернівці, загальною площею 95,80 кв.м., Літ.А, колодязь №1, огорожа №2. Зобовязати Чернівецьке комунальне обласне бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності на домоволодіння. Представник позивача позов підтримала. Пояснила, що [PERSON] фактично спадщину прийняла, оскільки проживає у вказаному будинковолодінні з моменту смерті спадкодавця. Самочинне будівництво не порушує прав інших осіб та відповідає вимогам будівельних норм. Просила позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнала. Пояснив, що Чернівецьке комунальне обласне бюро технічної інвентаризації не є належним відповідачем по справі, оскільки вирішення питання про визнання права власності покладено на відповідний орган місцевого самоврядування. Крім того, зазначив, що згідно матеріалів інвентарної справи у спірному будинковолодінні було здійснено самочинне будівництво, яке не здане в експлуатацію. Просив відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] необґрунтований та задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що право власності на домоволодіння в м.Чернівці №6 по вул.Гейне в м.Чернівці зареєстровано за [PERSON], що підтверджується довідкою ЧКОБТІ (а.с. 10). 08 квітня 2007 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). В подальшому, 08 жовтня 2007 року Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою відносно майна померлої було зареєстровано спадкову справу №43224040 (а.с.9). Зареєстроване домоволодіння складалось із: житлового будинку літ. А, житловою площею 42,10 кв.м. та загальною площею 81,40 кв.м.; колодязь №1; огорожа №2-4 (а.с.12). Із змісту позовних вимог та наданих у судовому засіданні позивачем пояснень, вбачається, що вона просить визнати за нею право власності на спірне домоволодіння на підставі ст.ст.328, 344, 1222, 1223 Цивільного кодексу України. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як видно з плану будинку, що по вул.Гейне, 6 м.Чернівці, виконаного ЧКОБТІ, в домоволодінні по вул. Гейне, 6 м.Чернівці, а саме: будинку [PERSON]. «А» було самовільно побудовано кімнату 1-7, площею 12,50 кв.м. (а.с.15). Згідно ст.29 Закону України «Про планування і забудову територій» від 20.04.2000 року, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин -27.04.2009року, дозвіл на виконання робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Здійснення будівельних робіт на обєктах містобудування без діючого дозволу та виконання будівельних робіт вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з Законом. Як було встановлено судом, в спірному будинку Літ.А, що по вул.Гейне,6 м.Чернівці було здійснено самовільну прибудову, внаслідок чого його площа значно збільшилась, однак при цьому не отримано дозвіл на початок будівельних робіт, що згідно ст.29 Закону та ст.376 ЦК України вважається самочинним будівництвом. Частиною 2 статті 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно ст.30-1 Закону України «Про планування і забудову територій» від 20.04.2000 року, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю на підставі сертифіката відповідності. Як видно з пояснень представника відповідача, спірне самочинне будівництво не може бути узаконене в судовому порядку, оскільки позивачем не було дотримано процедури звернення до суду, крім того, самочинне будівництво не було здане в експлуатацію. Частиною 2 статті 30 ЦПК України визначено, що позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має в право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Як видно із змісту ст. Згідно ст.30 п. б, п.п.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема щодо обліку відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що предметом спору є визнання права власності на нерухоме майно, суд вважає, що зазначена позовна вимога заявлена до неналежного відповідача по справі. Одночасно суд враховує, що ЦПК України не передбачає можливості заміни відповідача за ініціативою суду. Відповідно до ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобовязані викласти причини відмови в письмовій формі і розяснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Отже, чинним законодавством передбачено порядок звернення до суду виключно у разі невизнання або оспорювання певних прав та інтересів, тобто уразі існування фактичного спору, однак, з матеріалів справи не вбачається існування спору між сторонами, а саме: відсутні документи щодо звернення позивача на адресу Чернівецької міської ради по узаконенню здійсненої добудови, крім того, суду не було надано копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дій. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, яка мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб. Які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, позивачем [PERSON] не було надано суду доказів на підтвердження відповідності здійсненої самочинної добудови до домоволодіння №6, що по вул.Гейне м.Чернівці архітектурно-будівельним, санітарно-гігієнічним вимогам та протипожежним правилам, оскільки наданий суду висновок про відповідність самовільно побудованої прибудови до житлового будинку літ. «А» по вул.Гейне, 6 м.Чернівці не був у визначеному законом порядку погоджений з інспекцією архітектурно-будівельного контролю, а тому не може бути прийнятий до уваги судом. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що домоволодіння по вул.Гейне, 6 м.Чернівці, після здійсненої самочинної прибудови не було прийнято в експлуатацію, позивач із заявою до відповідних органів про прийняття в експлуатацію завершеного будівництва не зверталася, а тому право власності на новостворене нерухоме майно не виникло. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed