Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-05 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] сільської ради Чугуївського району Харківської області, в якому з урахуванням поданих уточнень до позову просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також на самовільно збудований гараж, розташовані в домоволодінні за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с.Волохів Яр вул.Шевченка,31 в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 28 вересня 2010року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після смерті батька [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема нерухомість в домоволодінні по вул.Шевченка, 31 в с.Волохів Яр Чугуївського району Харківської області. Він є єдиним спадкоємцем першої черги, який вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за вказаною адресою позивачу було відмовлено, оскільки, за інформацією КП Чугуївське МБТІ, право власності на житловий будинок не зареєстровано. Позивач, посилаючись на реєстрацію будинку за спадкодавцем в господарській книзі [PERSON] сільської ради, вважає наявними підстави для визнання за ним права власності на нерухоме майно по вул.Шевченка, 31 в с.Волохів Яр Чугуївського району Харківської області. Крім того, в обґрунтування визнання за позивачем права власності на самовільно збудований його померлим батьком гараж посилається на положення статті 376 ЦК України та вважає обґрунтованим визнання за ним права власності на такий гараж, оскільки він збудований на відведеній для цієї мети земельній ділянці і визнання права власності на цей обєкт самовільного будівництва не суперечить закону, а також не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, якою підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Від відповідача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, крім цього в заяві зазначено, що відповідач проти задоволення позовних вимог заперечень не має (а.с.29). Третя особа Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, за підписом завідуючої вказаної організації до суду надано заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори (а.с.27). Враховуючи те, що сторони та третя особа про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, від них надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть, 28 вересня 2010 року помер батько позивача [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей [PERSON] сільської ради зроблено актовий запис №19. (а.с.7). Державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори позивачу були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом після його батька [PERSON], відповідно до яких спадщина, на яку видані свідоцтва, складається з: приватизованої земельної ділянки розміром 6,9255 га, кадастровий номер 6325482500:02:000:0208, розташованої на території [PERSON] сільської ради, ВАТ Восток, Чугуївського району Харківської області, грошових внесків в ТВБВ ощадбанку № 10020/0458 села Іванівка, Чугуївського району Харківської області, на рахунках: № 91551/80, № 05775, № 1422 з відсотками та компенсаціями до них, що належать спадкодавцю на підставі листа Відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України, Територіально відокремлене безбалансоване відділення № 10020/0449 міста Чугуєва, Харківської області від 05.04.2011р. № 136. (а.с. 11-12). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок Чугуївською нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що за інформацією КП Чугуївське МБТІправо власності на житловий будинок не зареєстроване. Однак, згідно договору дарування від 12 березня 1973 року № 41, [PERSON] подарувала [PERSON] (батьку позивача) будинок 1962 року побудови, про що було зроблено відповідний запис в по господарській книзі № 5 за 1973 рік сторінка 62 господарство 408, що підтверджується листом сільського голови [PERSON] сільської ради від 14.06.2011р. № 438/0212 та копією договору дарування домоволодіння. (а.с. 13-14). Згідно ст. 1261 ЦК України, дружина спадкодавця, [PERSON], дочка спадкодавця [PERSON], син спадкодавця [PERSON] - є спадкоємцями першої черги, бо у першу чергу право на спадкування за законом мають в рівних частках діти, дружина і батьки. [PERSON] та [PERSON] відмовились від своїх часток у спадщині.(а.с. 14). Інших спадкоємців, що претендують на спадщину після [PERSON], який помер 28.09.2010 року, не встановлено. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідний позов може бути поданий власником майна, якщо зокрема його право власності не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець по заповіту або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець який має бажання прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не мешкав разом з спадкодавцем, повинен надати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини позивач подав до Чугуївської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання права власності на житловий будинок і господарські споруди, збудовані без порушень законодавства, є обґрунтованими, оскільки сільською радою 12 березня 1973р. була здійснена реєстрація договору дарування житлового будинку №31 по вул.Шевченка в с.Волохів Яр Чугуївського району Харківської області на користь спадкодавця, отже на час відкриття спадщини власником вказаного будинку був спадкодавець [PERSON], також позивач є спадкоємцем першої черги, який вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В задоволені позовних вимог в частині визнання права власності на самочинно збудований гараж належить відмовити з наступних підстав. Відповідно до технічного паспорту, при житті у 1995 році [PERSON]І.(батько позивача) самовільно збудував гараж, зазначений в технічному паспорті під літерою Л, загальною площею 20,7 кв. м. (а.с.8-10). Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельні ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що визнання судом права власності на самочинне будівництво можливе у тому разі, якщо в прийнятті такого об'єкта в експлуатацію було незаконно відмовлено та за умови дотримання визначених законом вимог, які необхідні для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Суду не\~\~надано жодних доказів та будь-яких даних щодо звернення [PERSON]\~\~до органів місцевого самоврядування про прийняття в експлуатацію спірних приміщень, прибудов, споруд до житлового будинку, а також про відмову цих органів у його вирішенні. При цьому, суд враховує, що у справі відсутні висновки державних органів (відділу архітектури і будівництва, органів пожежного нагляду тощо) з питань відповідності будівництва об'єкта архітектури проектній документації, державним стандартам, нормам і правилам, місцевим правилам забудови населених пунктів. Більш того, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (1218 ЦК України). Згідно правовим позиціям, викладеним в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (ч.1 ст. 376 ЦК України), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва; якщо право власності на самочинно зведену будівлю визнано судом за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій вона розміщена, то до складу спадщини входить право на відшкодування витрат на будівництво (ч. 6 ст. 376 ЦК України). \~\~\~\~ Самочинно збудована будівля не може входити до складу спадкової маси, оскільки вона не є об'єктом права власності спадкодавця. Вимоги щодо визнання права власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі самочинного будівництва, [PERSON] в даному провадженні не заявлялись. На підставі викладеного,

Outcome: partial