Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-07 00:00:00

В травні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя (а.с.3-5), а в червні 2011 року подала адресовану суду свою уточнену позовну заяву (а.с.28-30), згідно якої остаточно вимагає поділити спільне сумісне майно, яке було набуте нею і відповідачем за час шлюбу, виділивши їй майно загальною вартістю 16 499,00 грн., а саме : телевізор „Panasonic вартістю 8 700,00 грн., холодильник „Bosch вартістю 6 999,00 грн. і тумбу під телевізор вартістю 800,00 грн., та вділивши відповідачу майно загальною вартістю 33 949,00 грн., а саме : пральну машину „Electrolux вартістю 4 000,00 грн., мікрохвильову піч „Whirlpool вартістю 2 000,00 грн., телефон „Panasonic вартістю 750,00 грн., кондиціонер „LG вартістю 6 000,00 грн., телевізор „Sharp вартістю 2 000,00 грн., ноутбук вартістю 7 199,00 грн., прихожу вартістю 1 000,00 грн., крісла 2 шт. вартістю 800,00 грн., стінку „Тігіна вартістю 1 000,00 грн., дивани 2 шт. вартістю 800,00 грн., килими 2 шт. вартістю 800,00 грн. і стіл вартістю 400,00 грн. Крім того, позивач вимагає в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя у вигляді грошових коштів стягнути з відповідача на її користь еквівалент 2 500 доларів США, що по курсу НБУ на 20.06.2011 року становить 19 900,00 грн., та еквівалент 10 000 євро, що по курсу НБУ на 20.06.2011 року становить 114 400,00 грн., а усього разом 134 300,00 грн. Мотивуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що усе вищевказане майно було придбане нею і відповідачем за час шлюбу, а також, що за час шлюбу вони накопичили грошові кошти в розмірі 5 000,00 дол.США та 20 000,00 євро, та що ці грошові кошти були передані нею відповідачу, що підтверджується двома його письмовими розписками від 11.11.2010 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позов, а адвокат [PERSON], яка є представником відповідача [PERSON], не визнала позов і пояснила, що її довіритель, по-перше, не згоден з визначеною позивачем вартістю вищевказаного спірного майна і вважає її завищеною, та що меблева стінка „Тігіна, один диван, одне крісло та один килим були придбані відповідачем до шлюбу з позивачем, а стіл був придбаний позивачем до шлюбу з відповідачем, але відповідач згоден з запропонованим позивачем способом розподілу цього майна між ними ; по-друге, насправді 11.11.2010 року відповідач отримав від позивача 2 500 дол.США та 8 000,00 євро, а не 5 000,00 дол.США та 20 000,00 євро ; по-третє, протягом трьох останніх років сімейного життя сторін відповідач перерахував свою заробітну плату позивачу у загальному розмірі 217 000,00 дол.США, які були витрачені позивачем на свої особисті потреби, на свого сина від першого шлюбу та свою матір ; і, по-четверте, після припинення шлюбно-сімейних відносин між сторонами в листопаді 2010 року, відповідач, маючи бажання зберегти шлюб з позивачем, в грудні 2010 року та у лютому 2011 року перерахував на рахунок позивача грошові кошти у загальному розмірі 8 800,00 євро, і позивач отримала ці кошти, що свідчить про те, що до березні 2011 року сторони вважали себе подружжям. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 травня 1993 року у Третьому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 271. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 12 липня 2011 року по цивільній справі № 2-6853/11, яке набрало законної сили 25.07.2011 року, шлюб між сторонами розірвано. За час шлюбу сторонами було придбане наступне майно : -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~телевізор „Panasonic вартістю 8 700,00 грн. ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~холодильник „Bosch вартістю 6 999,00 грн. ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~тумба під телевізор вартістю 800,00 грн. ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~пральна машина „Electrolux вартістю 4 000,00 грн. ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~мікрохвильова піч „Whirlpool вартістю 2 000,00 грн. ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~телефон „Panasonic вартістю 750,00 грн. ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~кондиціонер „LG вартістю 6 000,00 грн. ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~телевізор „Sharp вартістю 2 000,00 грн. ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ноутбук вартістю 7 199,00 грн. ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~меблі для прихожої вартістю 1 000,00 грн. ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~крісла 2 шт. загальною вартістю 800,00 грн. ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~стінка „Тігіна вартістю 1 000,00 грн. ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~дивани 2 шт. загальною вартістю 800,00 грн. ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~килими 2 шт. загальною вартістю 800,00 грн. ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~стіл вартістю 400,00 грн. Крім того, за час шлюбу сторонами були накопичені грошові кошти у розмірі 5 000,00 дол.США та 20 000,00 євро, які заробив відповідач під час роботи на судах дальнього плавання. В період знаходження в шлюбі з відповідачем позивач вела домашнє господарство і не працювала. Згідно ч.1, 2 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. За приписами ч.2 ст.61 СК України, обєктами права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Таким чином, вищевказане майно та грошові кошти є обєктами спільної сумісної власності сторін. Позивач категорично заперечує проти доводів представника відповідача стосовно того, що нею завищена вартість спірного майна, що меблева стінка „Тігіна, один диван, одне крісло та один килим були придбані відповідачем до шлюбу з нею, а стіл був придбаний нею до шлюбу з відповідачем, що 11.11.2010 року відповідач отримав від неї тільки 2 500 дол.США і 8 000,00 євро, та що вона вважала себе дружиною відповідача до березня 2011 року, а представник відповідача на підтвердження цих своїх доводів не надав суду доказів, як цього вимагає ст.60 ЦПК України. Більш того, по-перше, представник відповідача пояснила в суді, що відповідач не заперечує проти виділення позивачу у власність в порядку поділу спільного майна подружжя саме того майна, про яке просить позивач ; по-друге, саме представник відповідача стверджувала в судовому засіданні, що фактично між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини 09 листопада 2010 року, коли між ними виник конфлікт, а позивач підтвердила цю обставину ; і, по-третє, факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів у загальній сумі 5 000,00 дол.США та 20 000,00 євро повністю підтверджується письмовими доказами, а саме двома письмовими розписками відповідача від 11 листопада 2010 року. Не заслуговують на увагу суду доводи представника відповідача стосовно того, що в період 2007 2010 р.р. відповідач заробив грошові кошти у загальному розмірі 217 000,00 дол.США, так як сторони не заявляли у даній справі вимоги про поділ цих грошових коштів. До того ж, відповідач не заявляв у даній справі зустрічні позовні вимоги про стягнення або поділ грошових коштів в сумі 8800,00 євро, які були перераховані ним на банківський рахунок позивача в грудні 2010 року та у лютому 2011 року. Вирішуючи дану справу, суд виходить з положень ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 СК України, згідно яких дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а у разі поділу такого майна, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Між сторонами не укладались будь-які угоди щодо визначання належних їм часток у майні, що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, а також не укладався шлюбний контракт. За приписами ч.2 ст.70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя. Приписи ст.ст.60, 70, 71 СК України повністю кореспондуються з приписами ст.ст.22,23,28,29 КЗпШ УРСР, який діяв на час укладення сторонами шлюбу та придбання деяких предметів спірного майна. З огляду на наведене, суд вважає, що позивач довела в суді свої позовні вимоги. При цьому, вирішуючи позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя грошового еквіваленту 2 500,00 дол.США та 10 000,00 євро за курсом НБУ до національної грошової валюти України станом на 20.06.2011 року, суд стягує з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 19 933,25 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (7,97300грн.за 1дол.США) на вказану дату становить 2 500,00 дол.США, та 113 778,99 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (11,377899грн. за 1євро) на цю дату становить 10 000,00 євро, що разом складає 133 712,24 грн. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 1 622,11 грн., з яких : витрати, повязані з оплатою судового збору пропорційно до ціни позову, - 1 502,11 грн. ; витрати, повязані з оплатою витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, - 120,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved