Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-25 00:00:00

13.02.2013 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивовано тим, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем позивачка має неповнолітню доньку, яка проживає разом із нею та знаходиться на утриманні позивачки, оскільки відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає. Відповідач офіційно не працює, має нерегулярний дохід працюючи по найму, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надійшли письмові заперечення відповідача на вказаний позов зі змісту яких вбачається, що відповідач визнає позов частково, просить стягнути з нього аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно, оскільки він не працює та не має ні офіційного, ні неофіційного доходу, а також просить розглядати справу за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки позивачки [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №100663 виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області 18.06.2003 року (а.с. 7). Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За нормою ч.1 ст. 184 СК України стягнення аліментів у твердій грошовій сумі можливе у разі, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину якого отримує в натурі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання доньки [PERSON], суд враховує майновий стан відповідача, те що дані про офіційне місце його роботи відсутні, відповідач стверджує, що не працює, а позивачка не надала суду доказів на підтвердження розміру доходів відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Позивачка просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно. На думку суду, такий розмір аліментів є не відповідним, оскільки відповідач не має стабільного доходу, стан здоровя дитини задовільний, тому суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial