Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-23 00:00:00

[PERSON] 04.10.2012 року звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] перебувають у шлюбі з 21.11.2009 року, мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає, хоча працює за контрактом, отримує суттєвий заробіток в іноземній валюті. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позов, просила його задовольнити, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 6\~600 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, просила врахувати те, що дитині тільки 1 рік, вона не працює, отримує допомогу на дитину в розмірі 800 грн., якої зовсім не вистачає на проживання. Отримати якісь інші прибутки вона не може, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не має з ким її залишити. Відповідач від неї ховається, матеріальної допомоги ані їй, ані дитині не надає, харчами та одягом не допомагає, житлом не забезпечує. Свого житла вона у власності не має, проживає у батьків. Відповідач [PERSON] в судові засідання неодноразово не зявлявся, хоча своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток; причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав; розмір аліментів не оспорював. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, суд на підставі ч.4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів. Позивач проти такого вирішення справи не заперечувала. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП № 153269, виданим відділом ДРАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Дитина проживає з матірю позивачкою по справі, що підтверджується довідкою про склад сімї від 27.10.2011 року, виданою КП ПЖКО №2. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працює, що підтверджується договором про надання посередницьких послуг по працевлаштуванню за кордон; індивідуальним контрактом про найм. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обовязку. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають частковому задоволенню в силу ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. Врахувавши стан здоровя та матеріальне становище дитини, відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач працює за контрактом, за строковими трудовими договорами, тобто його заробіток є не постійним, мінливим, з нього на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, який просить стягнути позивачка, суд вважає занадто великим, і визначає його в сумі 1\~200 грн. на місяць. Аліменти слід стягнути з дня звернення [PERSON] до суду з наданим позовом і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial