Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою номер 10 в будинку номер 10, по вулиці Академіка Лисіна, в м. Новограді-Волинському, Житомирської області та зобовязання передати йому один екземпляр ключів від вхідних дверей квартири. В обґрунтування позову позивач зазначає, що в період з 1986 року по листопад 2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Перебуваючи в шлюбі, вони за спільні кошти придбали квартиру номер 55 в будинку номер 3/6 по вулиці Рози Люксембург в м. Новограді-Волинському, яка була оформлена на імя відповідачки. 28 серпня 2002 року вказану квартиру поміняли на квартиру номер 10 в будинку номер 10 по вулиці Свердлова в м. Новограді-Волинському в якій зареєструвався з моменту її придбання. Після розірвання шлюбу відповідачка змінила замок на вхідних дверях і не пускає його до квартири. В добровільному порядку досягти домовленості щодо порядку користування квартирою відповідачка не бажає, тому у нього виникла потреба звернутися до суду. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх. Відповідачка та її представник в судовому засіданні від 20 жовтня 2011 року позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що спірна квартира є особистою власністю відповідачки. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідок [PERSON] мати позивача пояснила про те, що відповідачка [PERSON] після розірвання шлюбу з позивачем не допускає останнього в квартиру. Поміняла замки у вхідних дверях та не надала позивачеві дублікатів ключів. Вона неодноразово приходила до квартири сина і намагалась відкрити вхідні двері ключами, які були від попередніх замків вхідних дверей. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили наступне, що вони приходили разом з матірю позивача до квартири номер 10 в будинку номер 10 по вулиці Академіка Лисіна, що в м. Новограді-Волинському, однак мати позивача потрапити до квартири не мала можливості, оскільки на вхідних дверях був змінений замок. Судом встановлено, що сторони з 15 листопада 1986 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 26 листопада 2007 року було розірвано. (а.с.5,6,77) Перебуваючи в шлюбі, сторони 24 лютого 2001 року придбали квартиру номер 55 в будинку номер 3/6 по вулиці Рози Люксембург, в м. Новограді-Волинському, Житомирської області. (а.с.10-11) В договорі купівлі-продажу в якості покупця була вказана відповідачка [PERSON] 28 серпня 2002 року позивач разом з відповідачкою вказану квартиру поміняли на квартиру номер 10 в будинку номер 10 по вулиці Свердлова, в м. Новограді-Волинському, Житомирської області. Міна квартири була оформлена нотаріально посвідченим договором. (а.с.8-9) На даний час назва вулиці змінена на вулицю Академіка Лисіна. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Новоград-Волинського міжміського бюро технічної інвентаризації» слідує, що квартира номер 10 в будинку номер 10 по вулиці Академіка Лисіна, в м. Новограді-Волинському, Житомирської області належить [PERSON] на праві приватної власності. (а.с.76) Відповідно до ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 грудня 2011 року квартиру номер 10 в будинку номер 10 по вулиці Академіка Лисіна, в м. Новограді-Волинському, Житомирської визнано сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 13 березня 2012 року вказане рішення залишено без змін. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] чинить перешкоди позивачу [PERSON], не впускаючи його до спірної квартири. Згідно ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Крім того на підставі ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Крім того ст. 155 ЖК України гарантує, що власника квартири не може бути позбавлено права користування нею. Ст. 391 ЦК передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідачки належить стягнути на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved