Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за розпискою від 27.04.2010 року у розмірі 168000 гривень. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, суду пояснив, що між ним та відповідачем 27.04.2010 року був укладений усний договір позики, згідно якого відповідач отримав в позику 168000 гривень. Про що відповідачем була складена розписка. 06.09.2012 року позивач надіслав відповідачу вимогу про повернення суми боргу, проте до теперішнього часу борг не повернений. Просить суд задовольнити заявлені вимоги, стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 168000 гривень. Також просить звільнити його від сплати судового збору у звязку з тим, що є інвалідом другої групи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Вислухавши позивача, який наполягав на заочному розгляді справи, суд, визнавши причину неявки відповідача неповажною, ухвалив справу розглянути заочно, у відсутність відповідача, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно вимогам ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути кредиторові таку ж суму коштів. Згідно вимогам ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Згідно вимогам ст.. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З|із| представленої суду розписки від 27.04.2010 року вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] в позику суму у розмірі 168000 гривень. Як вбачається з вимоги про повернення суми боргу від 06.09.2012 року, позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення суми боргу. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання чи не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суду відповідачем не представлено яких-небудь доказів повернення вказаної у розписці суми, у звязку з чим, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати відповідно до ЗУ «Про судовий збір»від 08.07.2011 року № 3674-VI, а саме судовий збір у розмірі 1680,00 гривень.

Outcome: approved