Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

14.09.2011 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] (а.с.4-6), яка під час судового розгляду була уточнена 27.12.2011р. та 17.10.2012р. (а.с.61-65, 159-163). Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 140) та дала особисті пояснення в судовому засіданні 13.09.2012р., просила задовольнити її позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] після належного сповіщення про розгляд справи (а.с. 179, 194, 205) не зявилась до судового засідання 09.11.2012р., 19.11.2012р., 23.11.2012р., не повідомивши про причини неявки, в звязку з чим судом винесено ухвалу про продовження розгляду справи у її відсутності. В судовому засіданні 02.11.2012р. представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON] в редакції заяви від 17.10.2012р. (а.с. 159-163), просила задовольнити слідуючі вимоги: -визнати незаконною бездіяльність Іллічівської міської державної нотаріальної контори Одеської області при видачі свідоцтва про право власності на спадок за законом 22.02.1992р. на імя [PERSON], яка проявилась в тому, що не були закликані до прийняття спадщини всі спадкоємці померлої першої черги, не була перевірена наявність заповіту; -визнати незаконною бездіяльність Іллічівської міської державної нотаріальної контори Одеської області щодо прийняггя 22.02.1992р. до розгляду заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 27.06.1991р. після закінчення встановленого законом шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини; щодо відкриття спадкової справи за заявою [PERSON] від 22.02.1992р.; щодо видачі 22.02.1992р. свідоцтва про право власності на спадок за законом - житловий будинок з господарськими спорудами, розташованими з адресою: м.Іллічівськ Одеської області вул.Приморська, буд.№15, на імя [PERSON] - особи, яка не являється спадкоємицею першої черги згідно документів спадкової справи; - визнати нечинним свідоцтво про право власності на спадок за законом, видане 22.02.1992р. на імя [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач та її представник посилались на ті обставини, що 11.04.1997р. помер батько позивача [PERSON], що 27.06.1991р. померла матір [PERSON] - [PERSON], яка залишила заповіт на спірне спадкове майно, і [PERSON] його фактично прийняв (використовував огород, господарські споруди, періодично проживав в будинку, приймав участь в ремонті); що у порушення діючого законодавства Іллічівською міською державною нотаріальною конторою Одеської області було видане [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом без закликання до прийняття спадщини всіх спадкоємців першої черги, без перевірки інформації про наявність спадкового майна і про місце перебування спадкоємців, після сплину встановленого законом шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори і без доказів щодо того, що [PERSON] є донькою померлої. Представники Іллічівської міської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнали. Із письмових заперечень на а.с.30, 44, 51, 60, 73-74 та виступів зазначених представників в судових засіданнях 13.09.2012р., 02.11.2012р. слідує, що не було сумнівів, що померла [PERSON] є матір'ю [PERSON], що [PERSON] прийняла фактично спадщину, що підтверджувалось довідкою вуличного комітету, і подала заяву про прийняття спадщини за законом, що інші спадкоємці не подавали заяви про прийняття спадщини ні за законом, ні за заповітом та не вчиняли дії, що свідчать про прийняття спадщини, відповідно до ст.549 ЦК України (1963р.). Відповідач [PERSON] позов не визнала, надала письмові пояснення (а.с.153-154, 167-170) та заперечення (а.с.31, 80-83, 171-175, 189-191), а також клопотання про розгляд справи у її відсутності (а.с.120). Із перелічених пояснень та виступу представника відповідача [PERSON] в судовому засіданні слідує, що оспорюване свідоцтво було складено на російській мові і дані [PERSON] відповідали паспортним даним, викладеним на російській мові; що ні у нотаріуса, ні у учасників судового розгляду не було сумнівів щодо факту родинних відносин між [PERSON] М:А. та померлою [PERSON], яка є її матірю; що [PERSON] проживала разом з матірю, здійснювала за нею догляд, залишилась проживати у будинку і після смерті матері, робила ремонтні роботи, про що була видана довідка з урахуванням її фактичного місця проживання та місця роботи; що інші спадкоємці не звертались до нотаріуса з питання видачі їм свідоцтв про право на спадщину та не приймали спадщину. Треті особи [PERSON], [PERSON] надали заяви (а.с.75, 77), в яких підтримали позовні вимоги [PERSON] та просили розглядати справу у їх відсутності. Із пояснень третьої особи [PERSON] в судовому засіданні 13.09.2012р., пояснень представника [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні 23.11.2012р. слідує, що вони підтримують всі обґрунтування позовних вимог [PERSON] та просять задовольнити позовні вимоги у повному обсягу. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. Докази на а.с.10-12 підтверджують, що батько позивача [PERSON] помер 11.04.1997р. Сторони визнали, що [PERSON] та відповідач [PERSON] є дітьми [PERSON], померлої 27.06.1991р. (а.с.12а). Із копії заповіту від 01.03.1990р. (а.с.8) слідує, що [PERSON] заповідала належний їй будинок за адресою: м.Іллічівськ Одеської області вул.Приморська, 15 в рівних долях [PERSON], [PERSON] Із матеріалів спадкової справи №38/92, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 16-26), вбачається, що за заявою [PERSON] ЇЙ було видано свідоцтво 22.02.1992р. про право на спадщину [PERSON] за законом; що у підтвердження того, що [PERSON] є донькою померлої було надано свідоцтво про народження А №2788865, свідоцтво про шлюб І-УР №834383; що у підтвердження того, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину - житловий будинок з будівлями за адресою: м.Іллічівськ Одеської області вул.Приморська, 15, було надано довідку вуличного комітета про те, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері і в липні-серпні 1991р. здійснила ремонт будинку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є тіткою позивача, сестрою третьої особи [PERSON], яка перебувала у шлюбі з [PERSON]; що матір [PERSON] проживала з донькою, померла в 1991р., що спадковим майном користувались [PERSON], [PERSON] та їх сімї. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він знайомий з третьою особою [PERSON] і спілкувався з його бабусею [PERSON], однак немає відомостей хто фактично прийняв спадщину - будинок по вул.Приморській, 15 м.Іллічівська після смерті [PERSON], про заповіт йому розповів [PERSON] Із пояснень [PERSON] слідує, що вона перебувала у шлюбі з третьою особою [PERSON] до 1986р., зі слів [PERSON] їй відомо, що [PERSON] залишила заповіт на користь 2-х дітей: [PERSON] та [PERSON], що після смерті [PERSON] сімя [PERSON] користувалась земельною ділянкою та гаражом, не проживала в спадковому будинку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що був знайомий з [PERSON]. яка заповіла своє майно [PERSON] та [PERSON], що після смерті [PERSON] сімя [PERSON] користувалась ділянкою, гаражом, що про заповіт йому стало відомо від [PERSON] Згідно рішенню Іллічівського міського суду Одеської області від 04.11.2010р. було відмовлено у задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини та про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним (а.с.32-34, 84-86). Вказане рішення було залишено без змін ухвалою апеляційного суду. Одеської області від 12.01.2011р. (а.с.35-37, 87- 89). Із цих судових рішень слідує, що після смерті [PERSON] син померлої [PERSON] в установленому законом порядку до нотаріальної контори не звертався, заповіт не реалізував та не вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини відповідно до ст.549 ЦК України (1963р.), який діяв на момент відкриття спадщини; що [PERSON], [PERSON] підтвердили в суді апеляційної інстанції, що їх батько [PERSON] знав про оформлення його сестрою [PERSON] спадщини після смерті матері, але сам спадщину на себе не оформляв; що [PERSON] протягом шести років (з часу смерті матері і до своєї смерті) не прийняв спадщину і відповідно до ч.2 ст.553 ЦК України (1963р.) вважається, що він добровільно відмовився від спадщини, оскільки не вчинив жодної дії, що свідчить про прийняття спадщини (ст.549 ЦК України в редакції 1963р.). Копією паспорту відповідача [PERSON] підтверджується, що її прізвище, імя та по-батькові на російській мові вказані также як і в свідоцтві про право на спадщину (а.с. 187, 9). Такі ж дані вбачаються і із копії трудової книжки (а.с.188). Із копії трудової книжки також слідує, що [PERSON] працювала з 1978р. по 2000р. в РСХ КП «Мрія» (назва якого до 1995р. - колгосп «Путь Ілліча»), на бланкі якого виконана довідка для нотаріуса про прийняття спадщини (а.с. 188, 24). Зазначені докази, в т.ч. на а.с. 16-26, 187, 188, підтверджують доводи представників відповідачів про відсутність у нотаріуса, який видав свідоцтво 22.02.1992р., сумнівів в родинних стосунках [PERSON] та [PERSON], в тому, що [PERSON] - єдина спадкоємиця, яка прийняла спадщину фактично у передбачені законодавством строки і звернулась з заявою про прийняття спадщини за законом і що були відсутні підстави для відмови у задоволенні цієї заяви, т.я. прийняття спадщини за заповітом - право, а не обов'язок спадкоємців, і інші спадкоємці (ні за заповітом, ні за законом) не звернулись з заявами про прийняття спадщини, станом на 22.02.1992р. пропустили строк прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими, недоведеними та не підлягають задоволенню. При цьому суд бере до уваги, що не знайшли свого підтвердження доводи сторони позивача про наявність порушень вимог законодавства, діючого на 1992р., в т.ч. ст.ст.8, 41, 44, 48 Закону «Про державний нотаріат» (в редакції 1974р.), п.п. 108, 120 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами» (в редакції 1975р.). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed