Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 20.07.2012 року між ним та відповідачем - ПП «Грандфінресурс» був укладений договір № 212913 про надання грошової позики за умовами програми «Альянс Україна». Сподіваючись отримати позику та на виконання умов договору в день його підписання позивачем було перераховано одноразовий комісійний внесок в сумі 6125 грн. на рахунок відповідача. В подальшому позивачем вносились суми на рахунок ПП «Грандфінресурс» в якості щомісячних платежів, на загальну суму 10243,22 грн., але позику він так і не отримав. [PERSON] вважає, що даний договір укладений під впливом обману, з застосуванням нечесної підприємницької практики. Зазначив, що в даному випадку має місце створення та обслуговування пірамідальної схеми, що порушує вимоги п.7 ст.19 ЗУ «Про захист прав споживачів».Посилаючись на положення ч.6ст.19 ЗУ даного закону, вказав, що правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики є недійсними. Також вказав, що діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яка знайшла свій вираз в душевних переживаннях з підстав введення його в оману при укладанні договору, погіршенні стану здоров'я. Розмір моральної шкоди він оцінює в суму в розмірі 550 грн. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 16368,22 грн., сплачені за угодою № 212913 від 20.07.2012 року; в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 550 грн. Позивач надав суду письмову заяву, в якій підтримав позов у повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності. Проти розгляду позовної заяви в заочному порядку не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що усі вимоги ст. 203 ЦК України щодо загальних вимог укладення правочинів були виконані. Позивач консультувався щодо умов договору у представників ПП «Грандфінресурс», йому були досконало надані роз'яснення щодо всіх умов договору, з якими він погодився, його ніхто не примушував, не чинив ніякого тиску і позивач перебував у здоровому глузді та при тверезій пам'яті. Крім того, позивачу надавався строк для вивчення та ретельного аналізу умов договору. Позивач підписав угоду та на виконання сплатив 6125 грн. одноразового внеску та 6 щомісячних платежів на суму 10243,22 грн. Зазначив, що в даному випадку схема роботи відповідача є не пірамідальною, а є накопичувальною системою, яку можна розцінювати як кругообіг. Грошові фонди, призначені для забезпечення придбання товарів або грошових сум в борг населенням, формуються і наповнюються не лише за рахунок залучення чистих внесків, що вносяться учасниками до отримання послуги, але і за рахунок повернення до фондів грошових коштів, учасниками, які вже придбали товари або позику на купівлю товару. Така схема стабілізації грошових фондів, дозволяє перед всіма учасниками , без винятку, виконати зобов'язання за договором, а тому в діяльності відповідача не вбачається ознак нечесної підприємницької діяльності. Зазначив, що позивач є учасником реєстру № 217. Дозволи на придбання товару, або відповідної суми позики Адміністратор програми надавав не на власний розсуд, а згідно умов Договору - тим учасникам, які мали більшість платежів, тобто які сплатили 18-20 платежів, що вказано у додатку № 1 до протоколів заходу по розподілу грошового фонду. Позивач натомість сплатив одноразовий внесок та 6 щомісячних платежів. Тобто ставити питання щодо надання товару позивачу є передчасним. Просив в задоволенні позову відмовити за необгрунтованістю. Представник відповідача був повідомлений про необхідність з'явитися до суду своєчасно та належним чином, шляхом направлення рекомендованої кореспонденції за місцем реєстрації, але у судове засідання не з'явився; причин неявки суду не повідомляв; заяв про розгляд справи за його відсутністю відповідач до суду не надавав. Оскільки представник відповідача належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності представника відповідача, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, розгляд даної справи належить до компетенції суду. Встановлено, що між сторонами по справі 20.07.2012 року був укладений договір № 212913 з додатками (додаток № 1 - анкетні дані Учасника системи та перелік платежів з зазначенням їх розміру, які позивач повинен здійснити та Додаток № 2 - Умови Програми «Альянс Україна»). Дана угода була укладена сторонами з метою отримання грошових коштів на суму 175 000грн. (а.с.6). Положеннями ст. 5 угоди від 10.12.2009р. (а.с.34) позивач, зобов'язаний: сплатити одноразовий комісійний внесок в день підписання сторонами даного договору та адміністративний платіж…,щомісячно сплачувати загальний платіж, який включає чистий внесок, за рахунок якого адміністратор здійснює оплату вартості товару чи надає відповідні суми у позику, та адміністративні витрати, що є платою за послуги адміністратора з організації діяльності програми. На виконання умов даного договору позивачем сплачено відповідачу одноразовий внесок 6125 грн. та 6 щомісячних платежів на суму 10243,22 грн. Відповідно до ст. 1 договору (а.с.5), ПП «Грандфінресурс» (Адміністратор) зобов'язаний вчинити від імені та за рахунок учасника юридичні дії, спрямовані на придбання товару, або відповідної суми у позику, зобов'язаний щодо здійснення адміністративних процедур, необхідних для передачі товару учаснику Програми «Альянс Україна», який одержав право на отримання товару або відповідної суми у позику, зокрема, відповідач (згідно Умов Програми «Альянс Україна») формує Реєстр - об'єднання учасників, які виявили бажання придбати певні товари або відповідні суми у позику, до якого включає позивача, створює Фонд Реєстру учасників за рахунок сплачених ними щомісячних платежів, здійснює оплату товару, організовує його передачу у власність учасника або надає відповідну суму у позику за рахунок коштів, сплачених учасниками системи. Додатком №2 визначено Правила функціонування Програми «Альянс Україна», а саме статтями 4, 5, 6 Умов передбачений порядок надання права учаснику системи на отримання товару, або відповідної суми у позику через механізми накопичення внесків. З аналізу вказаних положень Додаткової угоди №2 вбачається, що виникнення права на отримання товару, або відповідної суми у позику позивачем залежить від внесення коштів іншими учасниками програми «Альянс Україна», а вирішення питання щодо надання позивачу права на отримання товару, або відповідної суми у позику залежить лише від волі відповідача ПП «Грандфінресурс» -Адміністратора, який на власний розсуд приймає таке рішення. Процедура прийняття рішення щодо надання права на отримання товару, або відповідної суми у позику в даному випадку не може бути перевірена позивачем, є складною, двозначною, незрозумілою для споживача схемою визначення лише права на отримання товару або відповідної суми у позику через механізми сплати Загального платежу, який включає Чистий внесок та сплати Адміністративних витрат. Таким чином, за умовами договору право отримати товар чи відповідну суму в позику позивачем залежить від внесення коштів іншими учасниками Програми «Альянс Україна», а розподіл фонду групи учасників Програми проходить по пірамідальній схемі, коли отримання товару одним із учасників групи можливе лише в разі накопичення достатніх фінансових ресурсів шляхом залучення коштів інших учасників групи без інвестування підприємством власних коштів. Вподальшому учасник системи, який отримав товар, продовжує сплачувати внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам системи, тобто один учасник програми за свої власні кошти оплачує товар іншому учаснику програми. Крім того, виплати грошових коштів, здійснені позивачем, не створюють для відповідача будь - яких обов'язків. При цьому, позивач сплачує відповідачу не за одержання товару чи послуги, а фактично лише за можливість одержання права на купівлю товару, чи отримання відповідної суми у позику, яке надається не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми. Таким чином, в діяльності ПП «Грандфінресурс» наявні ознаки нечесної підприємницької практики, яка вводить споживача в оману. Отже, наведений вид нечесної підприємницької практики, що вводить споживача в оману, містить ознаки пірамідальної схеми, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів такої системи, а не за рахунок продажу або споживання продукції, включено в умови спірного договору. Частина 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняє нечесну підприємницьку практику, яка включає будь - яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману. Згідно із п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Згідно положень ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правилами ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно з положеннями ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а кожна з сторін такого правочину зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Враховуючи, що згідно з положеннями ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а кожна з сторін такого правочину зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину - суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення суми в розмірі 16368,22 грн. Крім того, позивачем в порядку вимог ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» заявлено вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 550 грн. Згідно з ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання моральної шкоди іншій особі. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів (ст. 23 ЦК України). Відповідно до положень ст. 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), загальними підставами відповідальності за завдану моральну шкоду є спричинення моральної шкоди, завданої фізичній особі неправомірними діями особи, яка її завдала, за наявності її вини. При розв'язанні даного позову в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує, що спричинення моральної шкоди у спірних правовідносинах згідно з вимогами законодавства не є матеріально-правовою презумпцією. Відповідно до положень статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, до юридичних фактів, які має довести позивач у зазначеній справі, зокрема, належить доведення факту завдання моральної шкоди та розміру шкоди, але з цього приводу позивачем не надано відповідних доказів. З огляду на вищевикладене, а також враховуючи вимоги ч.4ст.60 ЦПК України, згідно положень якої доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. В порядку положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню сума судового збору. На підставі ст. ст. 10, 11, 15, 60, 61, 88, 212-215, 224-225 ЦПК України,

Outcome: partial