Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання договору, стягнення боргу у розмірі 2189,19 грн., неустойки у розмірі 62,16 грн., моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн. та судових витрат у сумі 188,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 10 грудня 2010 року між ним та [PERSON] був укладений договір №б/н про надання послуг з встановлення ПВХ конструкцій (балконний блок) у квартирі [ADDRESS]. Відповідач не виконав умови договору. Тому позивач просить суд розірвати договір та стягнути суму боргу в судовому порядку. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і в обґрунтування своєї позиції пояснив, що 10 грудня 2010 року між ним та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з встановлення ПВХ конструкцій (балконний блок) у квартирі [ADDRESS]. Згідно з п.2.1 договору, він оплатив вартість послуг відповідачки, що склало 2100,00 грн. Після цього, відповідно до п.3.2 договору, у відповідача виникло зобов’язання надати йому замовлену послугу в продовж 15 робочих днів, тобто до кінця 2010 календарного року. Зазначене зобов’язання відповідачем не було виконано, у зв’язку з чим у січні 2011 року позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо виконання ним робіт за договором. На його звернення відповідач 21.01.2011 року надав письмову відповідь, з якої вбачалося, що відповідач не може виконати взяті на себе договірні зобов’язання і зазначає, що повернення внесеної позивачем договірної плати відбудеться впродовж одного календарного місяця з моменту одержання цього листа від 21.01.2011 року. Таке зобов’язання відповідач теж не виконав. Отже, відповідач не виконав умови договору, тому позивач просить суд розірвати договір про надання послуг від 10.12.2011 року укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON], стягнути суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 2189,19 грн., неустойку у розмірі 62,16 грн., моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн., а також стягнути судові витрати в сумі 188,00 грн. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання договору та стягнення з неї суми боргу. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. 10 грудня 2010 року між ним та [PERSON] був укладений договір №б/н про надання послуг з продажу і доставки ПВХ конструкцій (балконний блок) у квартирі [ADDRESS]. Згідно з п.2.1 договору, [PERSON] оплатив вартість послуг за договором у розмірі 2100,00 грн., що підтверджується чеком від 10.12.2010 року. Після цього, відповідно до п.3.2 договору, у [PERSON] виникло зобов’язання надати [PERSON] замовлену послугу в продовж 15 робочих днів. Зазначене зобов’язання відповідачем не було виконано, у зв’язку з чим у січні 2011 року позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо виконання ним робіт за договором. На його звернення відповідач 21.01.2011 року надав письмову відповідь, з якої вбачалося, що відповідач не може виконати взяті на себе договірні зобов’язання і зазначає, що повернення внесеної позивачем договірної плати відбудеться впродовж одного календарного місяця з моменту одержання цього листа від 21.01.2011 року. Таке зобов’язання відповідач теж не виконав. Суд вважає, що договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. По вимогах ст.526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимогами справжнього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів»передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов’язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Як вбачається зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової шкоди). Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала зобов'язання за договором №б/н про надання послуг від 10 грудня 2010 року та вважає, що позовні вимоги про розірвання договору, стягнення боргу у розмірі 2189,19 грн., неустойки у розмірі 62,16 грн., моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн. підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 188,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved