overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання однієї дитини: сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з [PERSON] вони перебувають в незареєстрованому шлюбі. Син [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON], а відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. 26 листопада 2012 року канцелярією Козелецького районного суду Чернігівської області зареєстровано заяву позивача про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог. А у заяві [PERSON], що надійшла 27 листопада 2012 року до канцелярії Козелецького районного суду Чернігівської області, про розгляд справи за його відсутності та про визнання ним позову. За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивача та відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та відповідно до ст. 197 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON] є його матірю. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Це є гарантований державою мінімум для забезпечення утримання дитини. Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, - підлягають задоволенню. Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] у межах суми платежу за один місяць (згідно зі ст. 367 ЦПК України). Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. О.І.Ющенка звернулась в суд із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою [INFO] яка була госпіталізована 28.11.2012 р. в відділення № 2 ВОПНЛ ім. акад. [PERSON]. Направлення на госпіталізацію було видане черговим лікарем приймального відділення ВОПНЛ ім. акад. [PERSON], який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та суттєву шкоду її здоровя внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. Оскільки [PERSON] не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію в звязку з її психічним станом, вона була госпіталізована в примусовому порядку на підставі статті 14 Закону України „Про психіатричну допомогу. На виїзному судовому засіданні представник лікарні підтримав заяву та наполягав на її задоволенні. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] згоди на госпіталізацію до лікарні не надала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно виписки з історії хвороби № 12435 від 29.11.2012 р., [PERSON] встановлено діагноз: гострий, переважно маячний психотичний розлад. Згідно акту про призначення примусової госпіталізації від 27.11.2012 року комісія оглянула [PERSON] та розглянула медичні документи (історію хвороби, медичну амбулаторну карту) в результаті чого, було встановлено, що вона виявляє ознаки психічного розладу у вигляді гострого, переважно маячного психотичного розладу. Стаття 14 Закону України „Про психіатричну допомогу встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи не виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини, вказавши, що вона з відповідачем знаходиться у шлюбі з 1 листопада 2002 року. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач може надавати допомогу на утримання сина, оскільки являється працездатним. Тому, просить суд, стягнути аліменти з [PERSON] на її користь, на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його доходів, щомісячно до повноліття дитини, але не менш 30 % прожиткового мінімуму. В судове засідання позивачка не зявилась, але направила в адресу суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач, в судове засідання не зявився, але також направив в адресу суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, вияснив наявність у відповідача аліментів на інших дітей, стан здоровя відповідача, суд приходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Як встановлено в суді і як видно з наданої копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, до досягнення ними повноліття. Відповідач позов визнає та не заперечує сплачувати аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходів, щомісячно до повноліття дитини. Тому, суд вважає необхідним з [PERSON] стягнути аліменти на утримання його дитини [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] Розяснити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ст.ст. 80,88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір»з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про визнання втратившою право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача, адвокат [PERSON] просила позов задовольнити і пояснила, що відповідач [PERSON] більше року не живе в будинку, який належить [PERSON] і розташований с. Добренька Красноградського району Харківської області по вул. Садовій б/н без поважних причин і тому вона втратила право користування цим житлом. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся в встановленому порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з тих підстав, що згідно копії договору дарування жилого будинку від 23.11.2007 року та витягом із реєстрації права власності на нерухоме майно, позивач [PERSON] є власником вказаного жилого будинку, а свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили в судовому засіданні, що [PERSON] більше двох років в будинку позивача не мешкає без поважних причин( а. с. 7, 8). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 22 лютого 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 14 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-СР № 066191. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні у позивачки. Причиною розлучення являється те, що сторони не зійшлися характерами, в сімї часто виникали сварки, порозуміння у відносинах не досягнуто, а тому подальше спільне проживання і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивачки. Спільне господарство з відповідачем не ведеться. Спір про спільне майно відсутній, згода про утримання сина досягнута. Оскільки сімя розпалася, шлюб існує формально, його збереження стало неможливим. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідний. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 110 115 СК України, так як сторони спільно не проживають, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому такий шлюб повинен бути розірваний. В звязку з тим, що сторони не зявилися в судове засідання, згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, а розгляд справи можливий за відсутності сторін, які подали до суду заяви про розгляд даної справи у їх відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.ст. 110 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

У жовтні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначала, що 23 липня 1994 року вони уклали шлюб, який зареєстрований у Княжицькій сільській раді Броварського району Київської області, актовий запис №30. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя у неї з відповідачем не склалося. Сторони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного в результаті чого виникали сварки. На протязі останніх трьох років вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала повністю та просила суд задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, так як протягом трьох років вони з позивачкою проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд встановив, що 14 23 липня 1994 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрували у Княжицькій сільській раді Броварського району Київської області, актовий запис № 30 (а.с.6). Від шлюбу дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Також зясовано, що сторони протягом останніх трьох років спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, проживають окремо. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки носить формальний характер. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

Славутський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Славутської центральної районної лікарні звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних злочином. В обґрунтування позову вказував, що 01.10.2010 р. у вечірній час в с. Малий Скнит Славутського району на подвірї будинку №65 по вул. Зарічній, [PERSON] під час суперечки, сварки та бійки з [PERSON] навмисно побив останнього , нанісши йому удар металевою частиною штикової господарської лопати в область лівої руки, заподіявши [PERSON] тілесні ушкодження, які згідно висновків судово-медичних експертиз №271 від 10.11.2010 р. та № 39 від 18.02.2011 р. віднесені до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за кваліфікуючим критерієм тривалого розладу здоровя. За даним фактом Славутським РВ УМВС України у Хмельницькій області порушено та розслідувано кримінальну справу по обвинуваченню [PERSON] за ст. 122 ч. 1 КК України. Вироком Славутського міськрайонного суду від 21.08.2012 р. [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Славутській ЦРЛ, у звязку з чим на його лікування лікарнею витрачено кошти в сумі 908,51 грн. Прокурор просив стягнути із [PERSON] на користь Славутської ЦРЛ кошти в сумі 908, 351 грн., витрачені на лікування потерпілого від злочину [PERSON] У поданій до суду заяві про збільшення позовних вимог, прокурор подав заяву про збільшення позовних вимог, оскільки лікарнею подано уточнюючу довідку про витрати ЦРЛ на лікування потерпілого. У заяві прокурор просив стягнути із [PERSON] на користь Славутської ЦРЛ кошти в сумі 1110, 67 грн., витрачені на лікування потерпілого від злочину [PERSON] В судовому засіданні прокурор підтримав заявлений позов із викладених у ньому підстав. В судовому засіданні представник Славутської ЦРЛ підтримала заявлений позов із викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду пов»язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час суд вважає за необхідне проголосити його вступну та результативну частину.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, які під час розгляду справи у суді уточнила. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дочку. На даний час сторони шлюбні відносини не підтримують, разом не проживають. Вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, не працює, відповідач не надає матеріальної допомоги, що є обтяжуючим фактором. Тому, просить суд стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1/8 частині всіх видів заробітку відповідача щомісячно. До початку розгляду справи [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала, просила задовольнити. При цьому зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи належним чином сповіщений, що підтверджено письмовими матеріалами справи, причини не явки не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

У відповідності із ч. 3 ст. 209 ЦПК України суд вважає, що в даному судовому засіданні необхідно оголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши виготовлення рішення суду у повному обсязі на пять днів. На підставі ст. ст. 213, 1220, 1223, 1247, 1256 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , повязаного з потребою у обґрунтованості доводів сторін на що може бути витрачений значний час , суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач по справі сплачував аліменти на утримання дочки [PERSON] до її повноліття. 05.09.2012р. державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, так як дитина досягла повноліття. Однак, існує заборгованість по несплачених аліментах в сумі 10538 грн., яку відповідач не погасив, а тому позивач просить стягнути з відповідача суму боргу. Позивач в судовому засіданні зменшила позовні вимоги, про що подала заяву, та просила стягнути з відповідача 8038 грн. заборгованості по аліментах. Відповідач уточнений позов визнав, про що надав суду заяву. Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши думку позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі мають дочку на утримання якої відповідач сплачував аліменти в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходів відповідача. Відповідно до довідки Двс за відповідачем рахується заборгованість по несплачених аліментах. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Враховуючи наведене, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення. На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судових витрат по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

У жовтні 2012 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 квітня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 348, від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], по тих підставах, що через різні погляди на життя та моральні цінності, вони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача по справі, та прийшов до переконання, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. До судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні повністю визнала позовні вимоги та пояснення позивача. Згідна на розірвання шлюбу і повне задоволення позовних вимог. Малолітнього сина просить залишити на проживання з нею. Згідно ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку серії 1-ОД №063205, виданого Роздільнянською міською радою Одеської області 10.02.1998 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлення даного факту необхідно заявнику для дарування даної земельної ділянки, але оформлення даного правочину у нотаріуса стало неможливим у звязку з тим, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії 1-ОД №063205 є виправлення в прізвищі по батькові заявника «Кузьмінічна»на «Кузьмівна». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зацікавлена особа Роздільнянська міська рада Одеської області про час та місце слухання по справі була сповіщена належним чином, однак в судове засідання представник ради не зявився, надала суду заяву про визнання заявлених вимог і слухання справи у відсутність їх представника. В заяві заявник вказувала, що вона володіє земельною ділянкою розміром 0.112га в кооперативі «Глорія»м. Роздільна, але в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ОД №063205, яка розташована на території Роздільнянської міської ради народних депутатів Одеської області є виправлення в прізвищі по батькові «Кузьмінічна»на «Кузьмівна». Однак згідно паспорта прізвище по батькові заявника на українській мові вказано як «Кузьмівна», що і стало підставою її звернення до суду. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.. Судом встановлено, що згідно паспорту серії КЕ 051921, виданого Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, 21.02.1996 року заявник є [PERSON], [INFO]. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії 1-ОД №063205, виданого Роздільнянською міською радою Одеської області 10.02.1998 року [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,112 га на території Роздільнянської міської Ради народних депутатів, і в прізвищі по батькові є виправлення «Кузьмінічна»на «Кузьмівна». Згідно довідки виконавчого комітету Роздільнянської міської ради № 1225 від 12.01.2012 року, земельна ділянка площею 0.112га, з цільовим призначенням, для введення індивідуального садівництва, яка знаходиться на території садового кооперативу «Глорія»належить [PERSON] на праві приватної власності згідно Державного акту серії І-ОД № 063205 від 10.02.1998 року. Вказані обставини свідчать про те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,112 га серії І-ОД № 063205, що розташована на території Роздільнянської міської належить [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання дій неправомірними та стягнення страхової виплати ,штрафних санкцій ,матеріальної та моральної шкоди , посилаючись на те, що відповідачі відмовляють їй у добровільному вирішенні даного питання . Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved