Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Казенного підприємства Шосткинський казенний завод «Зірка» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. В позові вказує, що працювала на посаді радіотелефоніста дільниці телефонного звязку, наказом по підприємству № 928к від 02.11.2011 року була звільнена відповідно до п. 3 ст. 38 КЗпП України. В день звільнення відповідач не провів з нею розрахунок, а саме, не виплатив заробітну плату в сумі 12 220 грн. 71 коп. Посилаючись на норми ст.ст. 116 та 117 КЗпП України, просила суд стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 12\~220 грн. 71 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 02 листопада 2011 р. по 17 вересня 2012 р. в сумі 16\~383 грн. 84 коп., а всього 28\~604 грн. 55 коп. В подальшому вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку позивач уточнювала і остаточно просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 12\~220 грн. 71 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 3 листопада 2011 р. по 5 жовтня 2012 р. в сумі 11 739 грн. 20 коп. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, пояснила, що заборгованість по заробітній платі відповідач і досі не сплатив. Представник відповідача позов визнала частково, а саме в частині нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не визнала посилаючись на відсутність вини відповідача у невиплаті заборгованості із заробітної плати в звязку з тяжким фінансовим станом підприємства та накладенням арешту на кошти та все рухоме і нерухоме майно Казенного підприємства Шосткинський Казенний завод «Зірка». Окрім того позивач в день звільнення не працювала, вимоги про проведення розрахунку не предявляла. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Перебування позивача з відповідачем у трудових відносинах, не оспорюється відповідачем і підтверджується копією трудової книжки (а.с. 2,3), з якої вбачається, що позивач була звільнена з роботи 02 листопада 2011 року. Наявність заборгованості із заробітної плати в сумі 12 220 грн. 71 коп., підтверджується довідкою (а.с.4) та визнається відповідачем. Посилання відповідача на те, що позивачка не зверталась з вимогою про розрахунок, спростовуються поясненнями позивачки, яка зазначала, що неодноразово приходила в адміністрацію підприємства і зверталась до посадових осіб підприємства щодо виплати заборгованості, крім того, відповідач не надав доказів про те, що як у день звільнення, так і у наступні дні мав реальну можливість розрахуватись з позивачкою. Тобто відповідач, знаючи про наявність заборгованості, не вчиняв жодних дій щодо її погашення. Те, що позивач отримала трудову книжку лише 12 вересня 2012 року, не спростовує того, що і позивачка і відповідач фактично вважають днем звільнення 02 листопада 2011 року, а є підтвердженням порушення відповідачем вимог п. 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 N 58, відповідно до якого якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Доказів надіслання такого повідомлення відповідач не надав. Факт накладення державним виконавцем арешту на грошові кошти відповідача та рухоме і нерухоме майно не має правового значення для вирішення спору так, як законодавством не передбачено такої підстави для звільнення роботодавця від відповідальності перед працівником за порушення трудових прав. Посилання на тяжкий фінансовий стан відповідача також не приймається судом, оскільки пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз'яснено, що сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Наявність угоди між відповідачем і обєднаним профспілковим комітетом казенного підприємства «Шосткинський казенний завод «Зірка» щодо погашення заборгованості із заробітної плати, не може бути врахована судом, оскільки як вбачається зі змісту угоди вона укладена на вирішення спору між відповідачем і найманими працівниками, а позивачка є колишньою працівницею відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутність вини відповідача у нездійсненні розрахунку з позивачем не доведена належними та допустимими доказами. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Згідно з довідкою від 12.09.2012 р. (а.с. 5) розмір середньоденного заробітку позивачки становив 51 грн. 04 коп., кількість днів затримки (робочих) з 03 листопада 2011 року по 05 жовтня 2012 року 230, а отже розрахунок вимог, наведений в заяві про уточнення позовних вимог (а.с. 30): 51,04 х 230 = 11\~739,20 грн., відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved