Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 29.12.2011 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 121КК України, а саме у заподіянні позивачу небезпечного для життя умисного тяжкого тілесного ушкодження. Позивачу було встановлено першу групу інвалідності внаслідок загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату. На даний час позивач не може самостійно ходити, працювати, потребує постійного стороннього догляду, а тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти у відшкодування втраченого заробітку, додаткові витрати викликані необхідністю в постійному сторонньому догляді, додаткові витрати викликані необхідністю побутового обслуговування, починаючи з 23.08.2010 року, тобто з дня спричинення тілесних пошкоджень Представник позивача, згідно договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні уточнив та збільшив позовні вимоги. Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у відшкодування втраченого заробітку, додаткових витрат викликаних необхідністю в постійному сторонньому догляді, додаткових витрат викликаних необхідністю побутового обслуговування за період з 24.08.2010року по 14.02.2013 року в розмірі 53010 грн. 40 коп., стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування додаткових витрат викликаних необхідністю в постійному сторонньому догляді та додаткових витрат викликаних необхідністю побутового обслуговування за період з 15.02.2013 року по 01.04.2013р. , стягнути з відповідача відшкодування втраченого заробітку у вигляді щомісячних платежів, встановивши його у розмірі мінімальної заробітної плати, визначеної в Законах про державний бюджет України на відповідний рік, починаючи з 15.02.2013 р. по 01.04.2013 р. Відповідач по справі та його представник позов не визнали. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали даної справи, матеріали кримінальної справи 1-160 за 2011 рік, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України та засуджений, з врахуванням ст.ст. 75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим терміном 3 роки. Наведене підтверджується копією вироку від 29.12.2011р. Білоцерківського міськрайонного суду по справі №1-160\\2011рік та матеріалами самої кримінальної справи. Потерпілі по даній кримінальній справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали суду заяви про залишення своїх цивільних позовів без розгляду, в звязку з їх відшкодуванням. Відповідно до довідки МСЕК від 25.11.2011 року [PERSON] [INFO] було встановлено першу групу інвалідності, підгрупа Б. В довідці зазначено причину інвалідності загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату. Інвалідність встановлена до 01.04.2013 року. В даній довідці зазначено, що [PERSON] потребує постійної сторонньої допомоги і може працювати в створених умовах. Наведене підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК №0374083. Представник позивача суду пояснив, що [PERSON] тривалий час був тяжко хворий, лежав, а на сьогодні він прикутий до інвалідного візка та потребує постійної сторонньої допомоги, не може працювати, заробляти собі на життя. Всі кошти, що були відшкодовані відповідачем при розгляді кримінальної справи стосувалися моральної шкоди, що була спричинена потерпілому [PERSON] і дане підтверджено розписками де йде мова про відшкодування саме моральної шкоди. Відповідач та його представник заперечуючи позов, вказали, що позивач ніколи не працював, торгував наркотиками, всі витрати, та спричинена шкода, як матеріального так і морального характеру позивачу було відшкодовано і [PERSON] про вказане написав розписку. Так, в матеріалах кримінальної справи № 1-160 за 2011рік (том №5) маються розписки, про відшкодування матеріальної шкоди [PERSON], сестрі позивача, яка несла витрати на лікування свого брата, та розписки про відшкодування моральної шкоди на загальну суму 100000 грн. безпосередньо [PERSON] Крім того, є шість розписок про отримання по 2000 грн. на відшкодування позивачу шкоди, без зазначення, чи то в рахунок матеріальної, чи то в рахунок моральної шкоди. Представник позивача, посилаючись на ст. 20 ЦК України, вказав, що на той час, при розгляді кримінальної справи та й пізніше, позивач не ставив питання про стягнення сум на відшкодування втраченого заробітку, додаткових витрат викликаних необхідністю в постійному сторонньому догляді, витрат на побутове обслуговування, так як має право захищати свої права на власний розсуд. І відповідачем не було відшкодовано позивачу заборгованість у відшкодування втраченого заробітку та коштів на додаткові витрати повязані з необхідністю в постійному сторонньому догляді, на побутове обслуговування. Так, відповідно до ч. 1,ч.2,ч.3 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Згідно ч.1,ч.2 ст.1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Стягнення додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо). Так, особливістю шкоди, яка завдана здоровю, є те, що вона не може бути відшкодована у натурі та оцінена в грошовому еквіваленті. І тому, обєктом відшкодування в даному випадку є не зазначена шкода, а лише, майнові втрати, що зазнала фізична особа внаслідок завдання такої шкоди. До цих втрат законодавець відносить : заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності; додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду; втрати, завдані у в звязку з заподіянням моральної шкоди. Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що якщо в потерпілого у звязку з ушкодженням здоровя є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується із зазначенням їх тривалості висновком МСЕК, ці витрати підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду. Розмір витрат на необхідний догляд за потерпілим установлюється залежно від характеру цього догляду (який при ушкодженні здоров'я у зв'язку з виконанням трудових обов'язків визначається МСЕК, а в інших випадках - судово-медичною експертизою) і не може бути меншим (на місяць) від: мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на спеціальний медичний догляд (масаж, уколи тощо); її половини - на постійний сторонній догляд; чверті - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо). Для інвалідів І групи висновок МСЕК чи судово-медичної експертизи про потребу в звичайному сторонньому догляді або в побутовому обслуговуванні не вимагається. Якщо потерпілий потребує допомоги кількох видів, йому відшкодовуються витрати на кожен із них незалежно від того, ким вона здійснюється. Стягнення додаткових витрат потерпілого може бути проведено й на майбутній час у межах строків, зазначених у висновку МСЕК або судово-медичної експертизи. Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що відповідно до зазначеної Постанови ПВС України №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу підтверджується висновком МСЕК. На дану Постанову і посилається позивач щодо розміру шкоди та права на її відшкодування, розрахунку, порядку відшкодування, а отже, суд вважає, що з дня прийняття висновку МСЕК, тобто з 25.11.2011р., можливо задовольнити позовні вимоги позивача щодо відшкодування втраченого заробітку, додаткових витрат викликаних необхідністю в постійному сторонньому догляді, додаткових витрат викликаних необхідністю побутового обслуговування, а не з часу події. Отже, підлягає стягненню з відповідача грошові кошти за період з 25.11.2011року. Відповідно до ст.22 Закону України «Про державний бюджет України на 2011рік» установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 01січня -941грн., з 01квітні-960 грн., з 01жовтня 985грн., з 01грудня-1004грн. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державний бюджет України на 2012рік» установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 01січня-1073грн,з квітня -1094 грн., з 01липня-10102грн., з 01 жовтня -1118 грн., з 01 грудня-1134 грн. Відповідно до ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2013рік» установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 01січня- 1147грн., з 01 грудня-1218грн. Розрахунок: (1мінімальна заробітна плата/втрачений заробіток/ +1\\2 мінімальної заробітної плати/витрати на постійний сторонній догляд/ +1\\4 мінімальної заробітної плати /витрати на побутове обслуговування/ = 1,75 мінімальної заробітної плати. Отже,: мін.з\\пл. за 15 днів листопада 2011р.+ мін. з\\пл з грудня 2011р. по січень 2013р + за 14 днів лютого 2013 року х 1,75 = 29523 грн.37 коп. - в рахунок відшкодування втраченого заробітку (доходу), додаткових витрат викликаних необхідністю в постійному сторонньому догляді, додаткових витрат викликаних необхідністю побутового обслуговування за період з 25.11.2011 року по день винесення даного рішення. Також, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1290 грн. 37 коп. в рахунок відшкодування додаткових витрат викликаних необхідністю в постійному сторонньому догляді та додаткових витрат викликаних необхідністю побутового обслуговування за період з 15.02.2013 року по 01.04.2013 року. Та підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування втраченого заробітку у вигляді щомісячних платежів, встановивши його у розмірі мінімальної заробітної плати, визначеної в Законах про Державний бюджет України на відповідний рік, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і по 01.04.2013 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судові витрати, пропорційно до частини задоволених вимог 310 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial