Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-25 00:00:00

У січні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають сина [PERSON], 2009 р. н., який проживає з відповідачем. Відповідач не виконує рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 20 серпня 2012 року за № 831, яким визначено години спілкування позивача з сином кожної неділі з 9 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. без присутності матері. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що відповідач не зважаючи на рішення органу опіки та піклування перешкоджає у його спілкуванні з сином. Відповідачі в судовому засіданні позов не визнала, вказала, що дитина маленька, від батька вона відвикла, позивач неналежним чином сплачує аліменти. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП № 100547 позивач та відповідач мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2011 року шлюб, укладений між позивачем та відповідачем розірвано. Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2011 року [PERSON] проживає з [PERSON], а з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходів). Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 20 серпня 2012 року за № 831 визначено участь [PERSON] у вихованні дитини, [PERSON], 10.03.2009 р. н., надавши йому можливість спілкуватися з дитиною кожну неділю з 9 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. без присутності матері. Відповідач рішення органу опіки та піклування не оскаржував, пояснила, що не виконує його через те, що дитина маленька, від батька відвикла, позивач неналежно сплачував аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 158 СК України встановлено, що рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Посилання відповідача на те, що позивач неналежно сплачує аліменти, дитина відвикла від батька, що дитині може бути завдано моральної травми, не підтверджені належними і допустимими доказами та не є підставою для невиконання рішення органу опіки та піклування. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності та допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Вимоги позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів фактичної оплати 250 грн. Надана позивачем угода підтверджує визначення розміру гонорару, однак не є допустимим доказом оплати. На підставі викладеного та

Outcome: partial