Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказував, що ПАТ Укрсоцбанкє правонаступником АКБ Укрсоцбанкз 14 червня 2010 року і повна назва банку Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, відповідно до п. 1.2 Статуту в новій редакції, який зареєстрований 14.06.2010 р. 23 листопада 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанкв особі Артемівського відділення Донецької обласної філії та [PERSON] був укладений договір кредиту № 45\\14-286, згідно п. 1.1, 1.2 договору кредиту відповідачу був наданий кредит на покупку житла у сумі 20\~000,00 доларів США зі сплатою 12,5 % з кінцевим терміном погашення до 10.11.2022 року. Позивач за договором кредиту зобовязання виконав, згідно заяви на видачу готівки № 20-3 від 23 листопада 2007 року [PERSON] отримав 20000.00 доларів США. Відповідно до п. 1.1, 2.4.1, 4.2 договору кредиту відповідач повинен погашати кредит з грудня 2007 року рівними частинами по 111,1 доларів США не пізніше 10 числа кожного місяця зі сплатою процентів за користування кредитом у валюті кредиту доларів США, за прострочення строків сплати траншів кредиту та процентів відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 1 проценту від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період невиконання зобовязань. 12 січня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Укрсоцбанкв особі Артемівського відділення та відповідачем була укладена додаткова угода № 1 до договору кредиту, відповідно до якої реструктуризована заборгованість на умовах : надана відстрочка по простроченим траншам основної заборгованості та процентам за період, що сплив, тобто з березня 2010 року по грудень 2010 року, а також на майбутній період тривалістю 18 місяців з січня 2011 року по червень 2012 року; з липня 2012 року встановлений новий розмір максимального ліміту щомісячного зниження основної кредитної заборгованості у сумі 136.75 доларів США; встановлено сплату нарахованих поточних процентів здійснюється в загальному порядку, передбаченому умовами договору кредиту. Відповідно до п.6 додаткової угоди № 1 від 12.01.2011 року до договору кредиту сторони домовились що у разі порушення відповідачем строків сплати процентів, кредиту як в повному обсязі так і частково, більш ніж на 30 календарних днів, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій в повному обсязі, а позичальник зобовязується достроково погасити кредит у повному обсязі, нараховані проценти та штрафні санкції протягом 30 календарних днів, з дати одержання вищезазначеного письмового повідомлення кредитора. Але відповідач не виконав взяті на себе зобовязання по договору кредиту з урахуванням умов реструктуризації у звязку з чим, позивач звернувся до відповідача з листом-претензією від 29.06.2011 року № 45-01\\44, в якій вимагав достроково погасити заборгованість по договору кредиту у повному обсязі та попередив про звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку несплати боргу. Відповідач 29.06.2011 року отримав особисто претензію під особистий підпис. Невиконання відповідачем умов кредитного договору призвело до виникнення заборгованості за кредитом, яка станом на 23.10.2011 рік згідно довідки про рух коштів за позичковим рахунком та розрахунку становить 22158,62 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 176730 гривень 49 копійок, заборгованість складає з : заборгованості за кредитом в розмірі 17093.14 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 136329 гривень 76 копійок; заборгованість про процентам за період з 10.03.2010 року по 23.10.2011 рік в розмірі 4227,99 долларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 33721 гривню 18 копійок; заборгованості по пені за неповернення кредиту, що розрахована за період з 30.07.2011 року по 23.10.2011 рік в розмірі 639.24 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 33721 гривень 18 копійок; заборгованості по пені за неповернення кредиту, що розрахована за період з 10.10.2010 року по 10.10.2011 рік в розмірі 198.25 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 1581 гривню 19 копійок. В забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк , в особі Артемівського відділення та відповідачем був укладений іпотечний договір № 1 від 23.11.2007 року. Відповідно до підпунктів 1.1., 1.1.1 іпотечного договору іпотекодавець передає в іпотеку іпотеко держателю у якості забезпечення виконання позичальником зобовязань за договором кредиту № 43-14\\286 від 23 листопада 2007 року, укладеним між іпотеко держателем та іпотекодавцем наступне нерухоме майно: трикімнатну квартиру, загальною площею 68,49 кв.м. житловою площею 35,40 кв.м., що знаходиться за адресою м. Артемівськ, вулиця Бахмутська ( вул.. Жданова ) [ADDRESS], та належить іпотекодавцю на праві приватної власності згідно: договору купівлі-продажу квартири укладеного 22 листопада 2007 року, з [PERSON] посвідченого 22 листопада 2007 року [PERSON], приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 9621 та в Державному реєстрі правочинів 22 листопада 2007 року за № 2510825. Відповідно до п. 1.3 іпотечного договору за згодою сторін вартість предмету іпотеки була визначена у сумі 126250,00 гривень, що за офіційним курсом Національного банку України становить 25000,00 доларів США на дату укладення договору іпотеки. У звязку з невиконанням відповідачем обовязків за договором кредиту ПАТ Укрсоцбанкв особі Артемівського відділення позивач прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 68,49 кв.м. , житловою площею 35,40 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Артемівськ, вулиця Бахмутська ( вул.. Жданова )[ADDRESS], яка належить відповідачу на праві приватної власності. Позивач листом претензією від 29.06.2011 року № 45-01\\445 повідомив відповідача про необхідність виселитись та передати позивачу предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання листа-претензії. 29.06.2001 року відповідач під особистий підпис отримав названу претензію. Тому позивач звернувся до суду і просить суд відповідно ч.1,ч.2 ст. 39, ч.1 с. 40 Закону України Про іпотекуч.3,ч.4 ст. 109 Житлового кодексу УРСР звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 1, укладеного 23 листопада 2007 року між АКБ Укрсоцбанк і [PERSON] посвідченим 23.11.2007 року [PERSON] приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за № 9664, а саме : трикімнату квартиру загальною площею 68,49 кв.м., Житловою площею 35,40 кв.м., яка знаходиться за адресою : м. Артемівськ, вулиця Бахмутська ( вул.. Жданова) [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності, шляхом продажу на прилюдних торгах з початковою ціною, що визначена за згодою сторін у п. 1.3 іпотечного договору і становить 126250,00 гривень, що за офіційним курсом Національного банку України становить 25000,00 доларів США на дату укладення договору, або з початковою ціною, що буде визначена субєктом оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження, з метою погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ Укрсоцбанкв особі Артемівського відділення, зла договором кредиту № 45\\14-286 від 23.11.2007 року у загальній сумі 22158,62 долари США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 176730,49 гривень. Виселити [PERSON] з трикімнатної квартири, що є предметом іпотеки без надання іншого жилого приміщення зі зняттям з реєстрації місця проживання у вказаній квартирі, зобовязати відповідача [PERSON] протягом десяти днів з дати набуття чинності рішення суду за цією справою звільнити та передати предмет іпотеки відповідно до двостороннього акту приймання-передачі майна на період до її реалізації з прилюдних торгів, стягнути з відповідача на користь ПАТ Укрсоцбанкв особі Артемівського відділення, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В судовому засіданні представник позивача наполягав на своїх позовних вимогах, та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач та його представник діючий за довіреністю [PERSON] з позовними вимогами позивача погодився частково, обґрунтувавши свої заперечення тим, що визнає позовні вимоги позивача в частині заборгованості по кредиту на день звернення до суду, і не згоден з вимогами позивача в частині видачі кредиту в іноземній валюті т.т в доларах США , що згідно додаткової угоди № 1 про внесення змін до договору кредиту № 45-14\\286 від 23 листопада 2007 року п.6 де вказано , що сторони домовились, що у разі порушення позичальником строків сплати процентів або кредиту як в повному обсязі так і частково, більш ніж на 30 календарних днів, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій в повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення, але в претензії від 29.06.2011 року яку направив позивач відповідачу не було вимог на погашення усієї суми заборгованості по кредиту. Позивач одночасно з вимогами звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором не може ставити питання про виселення відповідача з трикімнатної квартири, яка належить йому на праві приватної власності так як зміни до ч.2 ст. 39 Закону України Про іпотекувнесені у 2011 році. Вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, дослідивши докази, вислухавши обґрунтування своїх позовних вимог сторонами, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що 23 листопада 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанкв особі Артемівського відділення Донецької обласної філії та [PERSON] був укладений договір кредиту № 45\\14-286, згідно п. 1.1, 1.2 договору кредиту відповідачу був наданий кредит на покупку житла у сумі 20\~000,00 доларів США зі сплатою 12,5 % з кінцевим терміном погашення до 10.11.2022 року. Згідно зі ст.1054 ЦК України банк зобовязується згідно з кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач за договором кредиту зобовязання виконав, згідно заяви на видачу готівки № 20-3 від 23 листопада 2007 року [PERSON] отримав 20000.00 доларів США. Відповідно до п. 1.1, 2.4.1, 4.2 договору кредиту відповідач повинен погашати кредит з грудня 2007 року рівними частинами по 111,1 доларів США не пізніше 10 числа кожного місяця зі сплатою процентів за користування кредитом у валюті кредиту доларів США, за прострочення строків сплати траншів кредиту та процентів відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 1 проценту від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період невиконання зобовязань. 12 січня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Укрсоцбанкв особі Артемівського відділення та відповідачем була укладена додаткова угода № 1 до договору кредиту, відповідно до якої реструктуризована заборгованість на умовах : надана відстрочка по простроченим траншам основної заборгованості та процентам за період, що сплив, тобто з березня 2010 року по грудень 2010 року, а також на майбутній період тривалістю 18 місяців з січня 2011 року по червень 2012 року; з липня 2012 року встановлений новий розмір максимального ліміту щомісячного зниження основної кредитної заборгованості у сумі 136.75 доларів США; встановлено сплату нарахованих поточних процентів здійснюється в загальному порядку, передбаченому умовами договору кредиту. Відповідно до п.6 додаткової угоди № 1 від 12.01.2011 року до договору кредиту сторони домовились що у разі порушення відповідачем строків сплати процентів, кредиту як в повному обсязі так і частково, більш ніж на 30 календарних днів, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій в повному обсязі, а позичальник зобовязується достроково погасити кредит у повному обсязі, нараховані проценти та штрафні санкції протягом 30 календарних днів, з дати одержання вищезазначеного письмового повідомлення кредитора. Згідно зі ст.525 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Але відповідач не виконав взяті на себе зобовязання по договору кредиту з урахуванням умов реструктуризації у звязку з чим, позивач звернувся до відповідача з листом-претензією від 29.06.2011 року № 45-01\\44, в якій вимагав достроково погасити заборгованість по договору кредиту у повному обсязі та попередив про звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку несплати боргу. Відповідач 29.06.2011 року отримав особисто претензію під особистий підпис. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON] належним чином зобовязання за договором кредиту не виконав, у звязку з чим у нього перед банком станом на 23.10.2011 рік згідно довідки про рух коштів за позичковим рахунком та розрахунку становить 22158,62 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 176730 гривень 49 копійок, у тому числі з : заборгованості за кредитом в розмірі 17093.14 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 136329 гривень 76 копійок; заборгованість про процентам за період з 10.03.2010 року по 23.10.2011 рік в розмірі 4227,99 долларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 33721 гривню 18 копійок; заборгованості по пені за неповернення кредиту, що розрахована за період з 30.07.2011 року по 23.10.2011 рік в розмірі 639.24 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 33721 гривень 18 копійок; заборгованості по пені за неповернення кредиту, що розрахована за період з 10.10.2010 року по 10.10.2011 рік в розмірі 198.25 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 1581 гривню 19 копійок. В забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк , в особі Артемівського відділення та відповідачем був укладений іпотечний договір № 1 від 23.11.2007 року. Відповідно до підпунктів 1.1., 1.1.1 іпотечного договору іпотекодавець передає в іпотеку іпотеко держателю у якості забезпечення виконання позичальником зобовязань за договором кредиту № 43-14\\286 від 23 листопада 2007 року, укладеним між іпотеко держателем та іпотекодавцем наступне нерухоме майно: трикімнатну квартиру, загальною площею 68,49 кв.м. житловою площею 35,40 кв.м., що знаходиться за адресою м. Артемівськ, вулиця Бахмутська ( вул.. Жданова ) [ADDRESS], та належить іпотекодавцю на праві приватної власності згідно: договору купівлі-продажу квартири укладеного 22 листопада 2007 року, з [PERSON] посвідченого 22 листопада 2007 року [PERSON], приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 9621 та в Державному реєстрі правочинів 22 листопада 2007 року за № 2510825. Відповідно до п. 1.3 іпотечного договору за згодою сторін вартість предмету іпотеки була визначена у сумі 126250,00 гривень, що за офіційним курсом Національного банку України становить 25000,00 доларів США на дату укладення договору іпотеки. У звязку з невиконанням відповідачем обовязків за договором кредиту ПАТ Укрсоцбанкв особі Артемівського відділення позивач прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 68,49 кв.м. , житловою площею 35,40 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Артемівськ, вулиця Бахмутська ( вул.. Жданова )[ADDRESS], яка належить відповідачу на праві приватної власності. Позивач листом претензією від 29.06.2011 року № 45-01\\445 повідомив відповідача про необхідність виселитись та передати позивачу предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання листа-претензії. 29.06.2001 року відповідач під особистий підпис отримав названу претензію. У відповідності до ст.12 Закону України Про іпотекуу разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 4.1, 4.2 іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель у разі порушення іпотекодавцем умов цього договору або неналежного виконання основного зобовязання в праві вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання- звернути стягнення на предмет іпотеки звернення стягнення на заставне майно. Згідно зі ст.. 7 Закону України Про іпотекута п. 1.5 іпотечного договору відповідач [PERSON] передав в іпотеку позивачу як іпотеко держателю предмет іпотеки трикімнатну кватиру яка йому належить на праві приватної власності у якості забезпечення виконання власних зобовязань за договором кредиту № 45\\14\\286 від 23.11.2007 року сплатити суму кредиту, процентів за користування кредитом, можливих сум неустойки ( пені,штрафу), відшкодування витрат повязаних з предявленням вимог за основним зобовязанням та збитків завданих порушенням основного боргу та збитків завданих порушенням основного зобовязання. Відповідно до ст.39 Закону України Про іпотекуу разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Заперечення відповідача та його представника у судовому засіданні в частині того, що позивач не міг видавати кредит у іноземній валюті т.т. доларах США суд не може прийняти до уваги з наступних підстав: Відповідно до ч.2 ст. 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку встановлених законом. Відповідно до ч.3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних тдокументів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах встановлених законом. Згідно ст..ст. 47 та 49 Закону України Про банки і банківську діяльністьвизначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується, вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Пунктом 1 та 6 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролюпередбачено , що на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом, Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії, порядок і термін видачі таких ліцензій визначаються Національним банком України. В судовому засіданні встановлено, що на час укладення кредитного договору позивач мав банківську ліцензію № 5 яка була йому видана Національним банком України 29.12.2001 року на право здійснення операцій згідно Закону України Про банки і банківську діяльність , таким чином позивач міг видати кредит відповідачу у іноземній валюті т.т. доларах США. Оскільки судом встановлено, що позичальник [PERSON] належним чином не виконав умови договору кредиту, суд звертає стягнення на квартиру № 5 яка знаходиться в будинку № 40 по вулиці Бахмутській ( вул.. Жданова) у м. Артемівську Донецької області , яка складається з трьох кімнат загальною площею 68,49 кв. м., житловою площею 35,40 кв. м., яка є предметом іпотеки, таким чином позовні вимоги позивача в цій частині позовних вимог підлягають задоволенню. Позовні вимоги позивача в частині виселення відповідача з квартири № 5, яка знаходиться в будинку № 40 по вулиці Бахмутській ( вул.. Жданова) у м. Артемівську Донецької області та зняття його з реєстрації , суд вважає, не підлягають задоволенню з наступних підстав . Відповідно до ч.2 ст. 39 Закону України Про іпотекуодночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України Про іпотекупісля прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.3 ст. 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку , передбачених законом. Разом з тим ч.1 ст. 40 Закону України Про іпотеку зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців за винятком наймачів та членів їх сімей. У частинах 2 і 3 ст. 40 цього ж Закону законодавець встановлює певний порядок дій банку : після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч.3 ст. 109 Житлового кодексу України. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч.1 ст. 35 Закону № 898-IV. Таким чином, Закон № 898-IV містить в собі суперечливі позиції щодо процедури проведення виселення мешканців житлового будинку чи житлового приміщення, оскільки передбачає можливість їх виселення в судовому порядку як під час задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки так і в подальшому, але з дотриманням обовязкової процедури письмово попередження про звільнення житлового приміщення протягом одного місяця. Примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо добровільно мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотенкодержателя або нового власника, або в інший погоджений сторонами строк. Оскільки на час ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні виконання імперативно-диспозитивних приписів , встановлених ч.2 ст. 40 Закону № 898-IV та ч.3 3 ст. 109 ЖК, щодо примусового виселення за рішенням суду мешканців із житлового будинку або житлового приміщення, на які здійснюється звернення як на предмет іпотеки. Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині виселення відповідача з квартири № 5, яка знаходиться в будинку № 40 по вулиці Бахмутській ( вул.. Жданова) у м. Артемівську Донецької області та зняття його з реєстрації не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.81,88 ЦПК України, які були чинними на день звернення банку з позовом до суду, з відповідача на користь позивача суд стягує сплачені банком при подачі позову 1700,00 гривень судового збору і 120 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в суді згідно платіжних доручень .

Outcome: partial