Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про розподі майна подружжя в якому стверджує, що 18 жовтня 1986 року він та відповідачка зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу 05.08.1987 року у них народився син [PERSON], який вже є повнолітній. 16 липня 2008 року рішенням Бершадського районного суду їх шлюб було розірвано і по даний час вони разом не проживають.У зв"язку з припиненням спільного проживання з відповідачкою, виникло питання про розподіл майна, придбаного ними за власні кошти у період зареєстрованого шлюбу, а саме -житловий будинок та господарські споруди, розташовані в м. Бершадь. вул. Леніна, 129. Згідно договору купівлі-продажу від 16 вересня 1988 року, посвідченого державним нотаріусом Бершадської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2249, зазначений будинок з господарськими зареєстрований на його ім"я. Зазначені будівлі, згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, є їх спільною сумісною власністю і кожному з них належить по 1/2 частині житлового будинку та господарських споруд. [PERSON] стверджує, що в будинку не проживає, ним користується відповідачка. У нього іншого житла у власності немає. Добровільно вирішити питання розподілу майна [PERSON] не бажає. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить постановити рішення, яким розділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в м. Бершадь, вул. Леніна, 129, та є їх спільною сумісною власністю, визнавши за ним право власності на 1/2 частину будівель згідно з запропонованими експертними варіантами розподілу житлового будинку. [PERSON] подала до суду позов до [PERSON], в якому стверджує, що [PERSON] звернувся до Бершадського районного суду Вінницької області з позовом про розподіл майна подружжя. В позовній заяві він просить розділити житловий будинок, господарські будівлі, які розташовані в м. Бершадь, вул. Леніна, 129. Однак в позовній заяві він не вказав інше майно спільне нажите ними під час шлюбу, яке він забрав без її згоди та привласнив, а саме: рактор Т-40 з плугом - вартістю 32 000 грн., який він продав [PERSON], причеп - вартістю 5000 грн.; холодильник марки «Беко» - вартістю 1 500 грн., телевізор «Самсунг» - вартістю 1 400 грн.; пилосос «Самсунг» - вартістю 600 грн.; праска - вартістю 200 грн.; велосипед «Україна» - вартістю 350 грн.; скутер «Ямаха» - вартістю 1 600 грн.;відеомагнітофон ( DVD ) - вартістю 800 грн.; фотоапарат - вартістю 100 грн.; зварювальний апарат «Протон» 210 А - 750 грн.; електродрель «Зеніт» 1100 ВТ - 215 грн.; електропила марки «Парма» - вартістю 700 грн.;.акомулятор від автомашини марки «Іста» - вартістю 650 грн.; на загальну суму 45 865 грн. Також [PERSON] стверджує, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25.04.2011 року вартість спірного будинку в м. Бершадь, вул. Леніна, 129 становить 182 513 грн. Але в цю суму увійшла вартість проведеного нею в 2010-2011 роках капітального ремонту в будинку та на подвір'ї, який вона робила без участі відповідача, а саме: вартість робіт - 14 000 грн., які вона сплатила нанятим робітникам. Згідно накладних вартість будівельного матеріалу складає 28000 грн.,. Тому вважає, що з вартості спірного будинку потрібно відрахувати вартість проведеного ремонту: встановлення паркану з металу «Профліст» - 20 кв.м. , проведення водопостачання в житловий будинок, добудування веранди з використанням каміння - 7 куб.м., цегли силікатної 3000 шт., лісу - 2 куб.м., шиферу - 30 листів., заміна електропроводки, заміна шпалер. Всього на загальну суму - 28 000 грн. (матеріал) + 14 000 грн.(вартість робіт) = 42 000 грн. 182 513 грн. - 42 000 грн.= 140 513 грн.: 2 = 70 256,50 грн. Вартість частки кожного із подружжя. Але відповідач вже забрав майна на суму 45 865 грн.. Таким чином, його частка в будинку складає 24 391,50 грн. Крім того стверджує, що гроші на придбання спірного будинку їм позичала її матір [PERSON] в сумі 16 500 руб. Про цей факт свідчить її розписка, . На даний час 16 500 руб. дорівнює 209 823 грн. Тому позивачка вважає, що нічого не винна позивачу та просить суд постановити рішення, яким визнати її власником спірного будинку в м. Бершадь, Вінницької області, вул. Леніна, 129; В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримав та просив зодоволити в повному обсязі а у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримала повністю та просила його задоволити, натомість в позові [PERSON] просила відмовити оскільки на він необгрунтований та не доведений матеріалами справи, оскільки не надано доказів про наявність чи вартість таких речей, як праска, телевізор, холодильник, фотоапарат, та ін. Також [PERSON] зазначила, що накладні на капітальний ремонт спірного будинку, які надані [PERSON] не можуть являтись доказами по справі, оскільки належним чином не оформлені, тому що на них відсутні печатки юридичних чи фізичних осіб, які їх видали. [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримала в повному обсязі та просила у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] до [PERSON] підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, а у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] відмовити, посилаючись на рішення Вінницького апеляційного суду Вінницької області від 16.11.2012 року, яким встановлено,що спірний будинок придбано на позичені у [PERSON] кошти. Вислухавши доводи та пояснення сторін по справі та дослідиши докази, що є в матеріалах справи суд прийшов до наступного. З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що 18 жовтня 1986 року сторони зареєстрували шлюб.16 липня 2008 року рішенням Бершадського районного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, а спільне проживання припинено.У зв"язку з припиненням спільного проживання, виникло питання про розподіл майна, придбаного сторонами у період зареєстрованого шлюбу, а саме -житловий будинок та господарські споруди, розташовані в м. Бершадь. вул. Леніна, 129. Згідно договору купівлі-продажу від 16 вересня 1988 року, посвідченого державним нотаріусом Бершадської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2249, зазначений будинок з господарськими спорудами був придбаний та зареєстрований на [PERSON] [PERSON] в будинку не проживає, ним користується відповідачка. У Чабана А,В. іншого житла у власності немає. Добровільно вирішити питання розподілу майна [PERSON] не бажає. Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку що позов [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі розділивши спільне сумісне майно подружжя згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 1157-6-Е від 25.04.2011 року на праві спільної часткової власності, а саме - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в м. Бершадь, по вул. Леніна 129, згідно варіанту №1. Щодо позову [PERSON] до [PERSON]про розподіл спільного майна подружжя, суд вважає, що даний позов є необгрунтованим та не доведений доказами, які б підтверджували факт привласнення [PERSON] майна, а саме: трактора Т-40 з плугом - вартістю 32 000 грн.,причепа - вартістю 5000 грн.; холодильник марки "Беко"- вартістю 1 500 грн., телевізор "Самсунг"- вартістю 1 400 грн.; пилососа "Самсунг"- вартістю 600 грн.; праски - вартістю 200 грн.; велосипеда "Україна"- вартістю 350 грн.; скутер "Ямаха"- вартістю 1 600 грн.;відеомагнітофона ( DVD ) - вартістю 800 грн.; фотоапарату - вартістю 100 грн.; зварювального апарату "Протон"210 А - 750 грн.; електродрелі "Зеніт"1100 ВТ - 215 грн.; електропили марки "Парма"- вартістю 700 грн.;.акомулятор "Іста"- вартістю 650 грн.; на загальну суму 45 865 грн., оскільки [PERSON] суду ненадала відповідних підтверджень,а саме касових чеків про придбання таких товарів. Відповідно до Положення "Про порядок реєстрації і застосування електронних контрольно-касових апаратів при розрахунках готівкою у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг",що затверджений наказом ДПА України №343 від 18.09.1997 року п.6.6 - касовий чек повинен видаватись на повну суму покупки (послуги) та повинен містити відповідні реквізити. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає ,що [PERSON] також не довела в судовому засіданні про її витрати найманим працівникам в сумі 14 тис. гривень на проведення в 2010-2011 роках капітального ремонту в будинку та на подвір'ї, який вона робила без участі відповідача, а саме документальне підтвердження на проведення таких робіт (договору підряду), оскільки такі відносини регулюються главою 61 ЦК України. Крім того відповідно до листа Державного комітету України з питань будівництва та архітектури N 7/7-401 від 30.04.2003 "Щодо віднесення ремонтно-будівельних робіт до капітального та поточного ремонтів"- капітальний ремонт будівлі - це комплекс ремонтно-будівельних, робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель в зв'язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращання планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об'єкта. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин (за умови їх автономності). Суд критично оцінює докази - накладні на будівельні матеріали на суму 28000 грн., оскільки вони складені із порушенням чинного законодавста. Так відповідно до вимог ст.9 ч.2 Закону України "Про бухгалтерський облік" - первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов"язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ;зміст та обсяг господарської операції,одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; осбистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Так жодна накладна не підписана [PERSON], що ставить під сумнів про придбання саме нею таких товарів та матеріалів, не вказано призвіщ хто товар відпускав та хто його приймав тобто відсутні дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Тому суд вважає, що в задоволенні даного позову [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] понесні ним судові витрати по справі.

Outcome: approved