Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Первомайського району Миколаївської області; третя особа Відділ Держкомзему у Первомайському районі про визнання права власності на земельну ділянку, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 22 червня 2011 року померла її бабуся - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 9,78 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Первомайського району Миколаївської області. За життя, а саме 24 липня 2008 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до умов якого після її смерті все належне їй на праві приватної власності майно вона заповідає позивачці, як онучці. Таким чином, після смерті бабусі вона єдина спадкоємиця за законом та за заповітом, інших спадкоємців немає. Варто також взяти до уваги, що за даними [PERSON] сільської ради заповіт не змінено та не відмінено, а факт смерті перевірено. До нотаріальної контори [PERSON] звернулася вчасно, як передбачено ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Але отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку вона не має змоги, оскільки державним нотаріусом Першої первомайської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва їй відмовлено. Так, причиною неможливості видачі свідоцтва є те, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку було втрачено. В зв'язку з даними обставинами, позивачка була змушена звернутися до відділу Держкомзему у Первомайському районі Миколаївської області, згідно довідки якого стало відомо, що її бабусі, [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю, серії Р1 за № 425491 площею 9,78 га, розташовану в межах території [PERSON] сільської ради та було надано копію зазначеного акту. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, виходячи з викладеного то тільки шляхом звернення до суду позивачка може отримати у власність дану земельну ділянку. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просив визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 9,78 га та розташованої на території [PERSON] сільської ради Первомайського району Миколаївської області, кадастровий номер 4825487600:06:000:0057, право власності на яку посвідчено державним актом серії Р1 № 42549, виданий 01.10.2002 року. Від відповідача надійшов лист з проханням слухати дану справу без їх присутності, проти задоволення позову не заперечували. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Заперечень проти позову не надав. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача по справі, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 9,78 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Право власності на вказану земельну ділянку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії Р1 за № 425491 на ім'я [PERSON]. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку немає можливості так як оригінал державного акту на право власності на землю був втрачений власником ще за його життя. Позивачка по справі є єдиною спадкоємицею після смерті бабусі за законом та за заповітом, інших спадкоємців немає. Відповідно до чинного законодавства спадкування на земельну частку відбувається на загальних підставах, згідно норм цивільного законодавства. Отже позивачка набула права власності на спадкове майно на законних підставах, що не суперечить ст. 328 ЦК України та Закону України Про власність. Визнання права власності на земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Тому за [PERSON] слід визнати право власності на земельну ділянку площею 9,78 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Outcome: approved