Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 07 вересня 2001року та 31 жовтня 2011 року він надав у позику відповідачу [PERSON] - грошові кошти в сумі 90275 гривень. Відповідач отримав зазначені кошти та зобов'язався повернути їх 01 січня 2012 року. В разі неповернення коштів відповідач зобовязався сплатити пеню та індекс інфляції за весь час прострочення. В обумовлену дату повернення позики відповідач кошти не повернув, на неодноразові звернення позивача щодо повернення суми позики з урахуванням відсотків, відповідач не реагував та намагається усіляко ухилитися від виконання прийнятих зобов'язань. Тому позивач змушений звернутись до суду з зазначеним позовом, яким просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики із урахуванням відсотків та індексу інфляції, а також стягнути з відповідача судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, пославшись на ті ж обставини та підстави, які викладені у позовній заяві, просив стягнути з відповідача на користь позивача борг в загальній сумі - 91945 грн. 90 коп. та судові витрати в сумі 2367,46 грн.. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать копії поштових повідомлень та оголошення у пресі про судовий виклик, а тому зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши та дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що між сторонами у справі 07.09.2011 року був укладений письмовий договір позики, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 49 400 гривень, про що надав письмову розписку ( а.с. 7-8). Крім того, 31.10.2011 року, між [PERSON] та [PERSON] був укладений письмовий договір позики, згідно з яким відповідач, позичив у позивача в борг та отримав грошові кошти у розмірі 40 875 гривень, що також підтверджується копією договору та розпискою ( а.с.9-10). Згідно умов п.1.1 укладених договорів від 07.09.2011 року та від 31.10.2011 року відповідач зобовязався повернути взяті у борг грошові кошти в строк до 01 січня 2012 року. Взяття зазначених грошових сум відповідачем в борг підтверджується також його розписками відповідно до договорів від 07.09.2011 року та від 31.10.2011 року, складених ним власноручно та скріплених його підписами, згідно з якими отриману позику він зобовязався повернути у строк та місці, зазначених у договорах позики. Згідно п.2.2 зазначених договорів відповідач зобовязаний сплатити пеню, за кожен день прострочення повернення суми позики, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в період за який сплачується пеня, та відшкодувати збитки відповідно до ст..625 ЦК України, тобто зобов'язався сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції становить 361,10 грн., згідно з розрахунком, який доданий до позовної заяви, а також три проценти річних з простроченої суми, яка складає 1 309 грн.80 коп. Позивач предявив відповідачеві письмову та усну вимоги, згідно договорів позики, розписок та положень діючого цивільного законодавства щодо повернення заборгованості, на що відповідач ніяким чином не відреагував і до дня розгляду справи ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Зазначені обставини змусили позивача звернутись до суду з вимогою до відповідача про повернення основної суми, а також стягнення з відповідача процентів за користування коштами та стягнення компенсації від інфляційних втрат, судових витрат з оплати судового збору, поштових повідомлень, оголошення в газеті та витрат на правову допомогу адвоката. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а саме стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу за договорами позики 40875 + 49400 грн., інфляційні втрати з урахуванням встановленого індексу інфляції - 361,10 грн., згідно з розрахунком, який доданий до позовної заяви, а також три проценти річних з простроченої суми, яка складає 1 309 грн.80 коп., всього 91945,90 грн. При вирішенні питання в частині судових витрат, понесених позивачем і документально підтверджених, суд на підставі ст.88 ЦПК України має підстави стягнути їх із відповідача на користь позивача, а саме суму сплати судового збору 919,46 грн., витрати на правову допомогу 1200 грн., витрати на поштові повідомлення та оголошення в пресі в сумі 248 грн., всього на суму 2367,46 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved