Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

В квітні 2012 року позивач приватне акціонерне товариство ПРОСТО-страхуваннязвернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування посилаючись на наступне. 02.04.2009 року, на перехресті вулиць Васильківської та Скоропадського відбулась дорожньо-транспортна пригода, де [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, при цьому не надав переваги в русі автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який завершував рух по перехрестю, чим [PERSON] порушив вимоги п.10.1, 16.5 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Вина [PERSON] у вчиненні даної ДТП підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2009 року. Власником автомобіля [NUMBER] є ТОВ Алло, з яким позивачем було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів від 17.09.2008 року. Внаслідок даної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER] власником якого є ТОВ АЛЛО, та розмір завданих збитків згідно розрахунку страхового відшкодування складає 21\~410,00 грн. Власник пошкодженого автомобіля [NUMBER], з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою. 31.07.2009 року позивач здійснив виплату відшкодування ТОВ Аллов розмірі 21\~410,00 грн. яку він тепер просить стягнути в порядку регреса з відповідача. Також позивач просить стягнути з відповідача 214 грн. 60 коп. сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився до суду подав заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] про місце, день і час слухання справи повідомлявся судом належним чином, причини своєї неявки в суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач, які належним чином був повідомлений про місце, день і час слухання справи, не зявився в судове засідання, не повідомив суд про причини неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено факт того, що 02.04.2009 року, на перехресті вулиць Васильківської та Скоропадського відбулась дорожньо-транспортна пригода, де [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, при цьому не надав переваги в русі автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який завершував рух по перехрестю, чим [PERSON] порушив вимоги п.10.1, 16.5 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортних засобів.. Вина [PERSON] у вчиненні даної ДТП підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2009 року. (а.с.12). Відповідно до ст.61 ч.4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок даної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER] власником якого є ТОВ АЛЛО(а.с. 5-6). Розмір завданих збитків згідно висновку спеціаліста № 5960/4459 автотоварознавчого дослідження від 17.04.2009 року, складеного СПД [PERSON] становить 23\~011 гривень 72 копійки. (а.с. 13-17). Власник пошкодженого автомобіля [NUMBER], ТОВ АЛЛОз метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою. (а.с. 8-9). 31.07.2009 року позивач здійснив виплату відшкодування ТОВ АЛЛОв розмірі 21 410 гривень 00 коп. (а.с.51). Крім того, позивач поніс судові витрати: 214 грн. 60 коп. сплаченого судового збору. (а.с.52). Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Також відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ст.1166 ЦК України передбачає обовязок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що позивачу було завдано матеріальної шкоди на суму 21 410 гривень 00 коп., яка має бути стягнена з відповідача. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати по справі в сумі 214 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: approved