Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-12 00:00:00

Державне підприємство «Ізмаїльський морський торговельний порт» (далі ДП «ІМТП») звернулось до суду з позовом до [PERSON], Комісії по трудових спорах ДП «ІМТП» (далі КТС) про скасування рішення КТС від 17.05.2012 року №4 та залишення в силі наказу ДП «ІМТП» від 18.04.2012 року № 404 в частині виплати 50% одноразової допомоги [PERSON] при його звільненні на пенсію, мотивуючи тим, що зазначеним рішенням КТС було визнано незаконним наказ по ДП «ІМТП» від 18.04.2012 року № 404 в частині утримання 50 % одноразової допомоги [PERSON] при його звільненні на пенсію. Вважає рішення КТС від 17.05.2012 року № 4 незаконним та таким, що не відповідає діючому законодавству з наступних підстав. На дату звільнення [PERSON] у ДП «ІМТП» діяв Колективний договір між адміністрацією та профспілковим комітетом ДП «ІМТП» на 1012-2014 роки (далі колективний договір). Відповідно до п.2 [PERSON] про порядок виплат матеріальної допомоги працівникам ДП «ІМТП», який є додатком № 43 до Колективного договору (далі - [PERSON]), працівникам порту виплачується одноразова допомога при звільненні на пенсію за віком. Вказаним [PERSON] передбачено, що працівникам порту, що протягом всього періоду роботи в порту систематично (два та більше разів) допускали грубі порушення трудової дисципліни прогули, знаходження на робочому місці у нетверезому стані або розпивання спиртних напоїв на території порту, розкрадання, порушення правил або інструкцій з охорони праці, що призвели до нещасних випадків з тяжкими наслідками, якщо їх вина доведена комісією по розслідуванню нещасного випадку) нанесення порту крупного матеріального збитку внаслідок шкоди, яка не менше ніж 10000 гривень, одноразова допомога не виплачується. При скоєнні перелічених порушень однократно розмір одноразової допомоги зменшується на 50 %. Наказом начальника порту від 06.07.2001 року № 442 докеру-механізатору [PERSON] було оголошено догану за те, що 30.07.2001 року у зміну з 08.00 до 20.00 останній вийшов на роботу у нетверезому стані. Наказ не було оскаржено у встановленому законом порядку. Оскільки відповідно до ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди» положення колективного договору поширюється на всіх працівників підприємств, незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обовязковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, позивач вважає, що на [PERSON] поширюється дія п.2 [PERSON], а отже наказ ДП «ІМТП» від 18.04.2012 року № 404 в частині виплати 50% одноразової допомоги [PERSON] при його звільненні на пенсію є законним та обґрунтованим. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала та додатково пояснила, що виплата матеріальної допомоги працівникам порту при виході на пенсію встановлено п.6.4 Галузевої угоди між Міністерством транспорту та звязку України і профспілкою робітників морського транспорту України на 2006-2009 роки (далі Галузева угода), яка діє на теперішній час. Відповідно до п.1.12 Галузевої угоди положення цієї угоди, що передбачають витрати за рахунок чистого прибутку підприємств, носять характер рекомендацій і регулюються колективними договорами, виходячи з умов та економічних можливостей підприємств. Таким чином, [PERSON] не суперечить мінімальним гарантіям, які встановлені у Галузевій угоді та відповідає нормам діючого законодавства. Колективний договір було схвалено на конференції трудового колективу 08.02.2012 року, [PERSON]І було звільнено 06.04.2012 року, отже на нього поширюється дія Колективного договору, який є діючим та у встановленому законом порядку не оскаржений. Що стосується неузгодження наказу від 18.04.2012 року № 404 з профспілковою організацією ДП «ІМТП», то усі питання, в тому числі виплата вказаної матеріальної допомоги, було погоджено профспілкою при підписанні Колективного договору і повторного погодження не потребує. Крім того, зазначає, що наказ від 06.08.2001 року № 442 про накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] останній у встановленому законом порядку не оскаржував, отже наказ від 18.04.2012 року № 404 в частині утримання 50% відсотків одноразової допомоги [PERSON] при його звільненні на пенсію є обґрунтованим. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував та пояснив, що наказом порту від 18.04.2012 року № 404 порушено його трудові права, оскільки на протязі більш ніж 10 останніх років він не вчиняв жодного порушення трудової дисципліни та відповідно до ст.151 КЗпП він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Крім того зазначив, що 30.07.2001 року він у нетверезому стані на роботі не був, вживав алкогольні напої напередодні 29.07.2001 року. Вважає умови Колективного договору що погіршують порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними. Зазначив, що 08.02.2012 року під час затвердження умов Колективного договору, зміни до колективного договору, зокрема, п.2 [PERSON], не обговорювались, тому вважає його нелегітимним, оскільки затверджений він був з порушенням процедури його обговорення. Крім того, вважає, що дія Колективного договору на нього не поширюється, оскільки Колективний договір було зареєстровано у виконавчому комітеті Ізмаїльської місткої ради 27.04.2012 року, тобто через 10 днів після його звільнення. Представник КТС голова КТС [PERSON] з позовом не погодилась та пояснила, що рішенням КТС ДП «ІМТП» від 17.05.2012 року № 17.05.2012 року визнано незаконним наказ по ДП «ІМТП» від 18.04.2012 року № 404 в частині утримання 50% відсотків одноразової допомоги [PERSON] при його звільненні на пенсію, так як даний наказ не було погоджено з Профспілковим комітетом, дисциплінарне стягнення за наказом від 06.08.2001 року № 442 не може бути підставою для позбавлення його у 2012 році 50% цієї допомоги, оскільки нових дисциплінарних стягнень після того він не допускав, тому відповідно до ст.151 КЗпП України він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Вважає рішення КТС законним та обґрунтованим. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що 17.04.2012 року згідно наказу ДП «ІМТП від 06.04.2012 року № 56-ос [PERSON] звільнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за вислугу років за ст.38 КЗпП України, що підтверджено даними трудової книжки. Наказом ДП «ІМТП» від 18.04.2012 року № 404 «Про заохочення механізатора [PERSON]І.» наказано виплатити одноразову допомогу у розмірі 50% від суми Колективного договору (22 % від середньомісячної зарплати за кожний відпрацьований рік). Рішенням КТС ДП «ІМТП» від 17.05.2012 року № 4 було визнано незаконним наказ ДП «ІМТП» від 18.04.2012 року № 404 в частині утримання 50% одноразової допомоги [PERSON]І при його звільненні на пенсію. Згідно листа від 13.08.2012 року вих.ПК-138 Первинна профспілкова організація Ізмаїльського порту (далі Профспілка) погодилась із наказом ДП «ІМТП» від 18.04.2012 року № 404 по виплаті [PERSON] 50% одноразової допомоги та вважає його законним. Відповідно до ст.1 Закону України «Про колективні договори і угоди» (далі Закон) колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобовязань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження трудящих, власників або уповноважених ними органів. Згідно зі ст.9 Закону положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обовязковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства. Колективний договір, угода набирають чинності з дня їх підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у колективному договорі, угоді. Аналогічні положення містить ст.17 КЗпП України. Колективні угоди підлягають повідомній реєстрації місцевими органами державної виконавчої влади відповідно до ст.9 Закону та ст. 15 КзпП України. У відповідності до ст.13 Закону проект колективного договору обговорюється у трудовому колективі і вноситься на розгляд загальних зборів (конференції) трудового колективу. Після схвалення проекту колективного договору загальними зборами (конференцією) трудового колективу він підписується уповноваженими представниками сторін не пізніш як через 5 днів з моменту його схвалення, якщо інше не встановлено зборами (конференцією) трудового колективу. Проект Колективного договору було схвалено на конференції трудового колективу ДП «ІМТП» 08.02.2012 року. Оглянуті в судовому засіданні Колективний договір та Протокол конференції трудового колективу ДП «ІМТП» від 08.02.2012 року не містять іншого порядку підписання Колективного договору, ніж встановленого ст.13 Закону. Колективний договір є чинним, у встановленому законом порядку не оскаржувався. Таким чином, застосування позивачем [PERSON] як додатку до Колективного договору на час звільнення [PERSON] є обґрунтованим. Відповідно до п.2 [PERSON] (додаток № 43 до Колективного договору) працівникам порту, що протягом всього періоду роботи в порту систематично (два та більше разів) допускали грубі порушення трудової дисципліни прогули, знаходження на робочому місці у нетверезому стані або розпивання спиртних напоїв на території порту, розкрадання, порушення правил або інструкцій з охорони праці, що призвели до нещасних випадків з тяжкими наслідками (стосовно осіб, безпосередньо винних в скоєнні нещасного випадку з тяжкими наслідками, якщо їх вина доведена комісією по розслідуванню нещасного випадку), нанесення порту крупного матеріального збитку внаслідок шкоди, яка заподіяна основним засобам порту, визначеної на підставі даних бухгалтерського обліку, але не менше ніж 10000 гривень, одноразова допомога не виплачується. При скоєнні перелічених порушень однократно розмір одноразової допомоги зменшується на 50 %. Наказ від 06.08.2001 року № 442 про накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] у встановленому законом порядку останнім не оскаржувався. Тому твердження відповідача, що він у нетверезому стані на роботі 30.07.2001 року не знаходився, є необґрунтованими. Разом з цим, статтею 9 КЗпП України визначено, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними. Статтею 16 КЗпП України передбачено, що умови колективного договору, що погіршують порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними. Виходячи зі змісту вказаної вище норми застосуванню при вирішенні колективних і індивідуальних трудових спорів вони не підлягають та не тягнуть юридичних наслідків. Статтею 5 Закону також передбачено, що умови колективних договорів і угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод. Згідно ч.1 ст.9 Закону положення генеральної, галузевої, регіональної угод діють безпосередньо і є обовязковими для всіх субєктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. У відповідності до п.1.4 Галузевої угоди, яка є чинною відповідно до п.1.9 цієї Угоди, зобовязання та домовленості цієї угоди, прийняті згідно з чинним законодавством України і Генеральною угодою, діють безпосередньо, є обовязковими для виконання сторонами як мінімальні гарантії при укладенні колективних договорів і поширюється на всіх найманих працівників підприємств, установ, організацій морського і річкового транспорту. Пунктом 3.6 Галузевої угоди передбачено, що форми і системи оплати праці, розцінки, тарифна сітка, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються у колективних договорах підприємств з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, Генеральною угодою та цією Угодою. Так, згідно ч.1 ст.151 КЗпП України, якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. До [PERSON] з 2001 року по день звільнення не було накладено жодного дисциплінарного стягнення, що сторонами не оспорюється і додатковому доказуванню згідно ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає, тому відповідно до ст.151 КЗпП України він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Таким чином, пункт 2 [PERSON] значно погіршує становище [PERSON] порівняно зі ст.151 КЗпП України, отже є недійсним в силу закону і визнання його недійсними рішенням суду не вимагається. Крім того, пункт 8.3 Галузевої угоди забороняє роботодавцям приймати рішення та документи із соціально-економічних і трудових питань, які є предметом цієї Угоди, без попереднього узгодження з відповідною організацією Профспілки. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обгрунтованість рішення КТС про визнання незаконним наказу по ДП «ІМТП» від 18.04.2012 року № 404 в частині утримання 50 % одноразової допомоги [PERSON] при його звільненні на пенсію, та відсутність підстав для його скасування. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed