Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між ним та відповідачем був укладений договір № DNU0АК00211490 від 15.08.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 10623,00 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.08.2012 року. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, тому за кредитним договором відповідач станом на 17.11.2011 р. має заборгованість у розмірі 16981,54 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом 6769,77 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом 2815,78 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом 330,48 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 1656,51 доларів США, що становить 92389,37 грн. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави: автомобіль WULING, модель: LZW6360EI11, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий універсал В, № кузова/шасі: LZWACAGA575310610, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ „Приватбанк з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ „Приватбанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, вилучити вказаний автомобіль у відповідача та передати його банку, та стягнути понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а у разі відсутності відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем та відповідачем був укладений договір № DNU0АК00211490 від 15.08.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 10623,00 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.08.2012 року. Відповідно до цього договору відповідач повинен здійснювати погашення заборгованості в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 03 по 10 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 207,39 доларів США для погашення заборгованості за кредитом, яка вбирає заборгованість за кредитом, комісією та відсотками за користування кредитом. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем був укладений договір застави рухомого майна № DNU0АК00211490 від 15.08.2007 року, згідно до якого відповідач надав в заставу належний йому автомобіль WULING, модель: LZW6360EI11, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий універсал В, № кузова/шасі: LZWACAGA575310610, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно зі ст.526,651 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, у разі істотного порушення договору іншою стороною, договір може бути розірвано за рішенням суду. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтями 572,589 ЦК України, ст..ст.1,20 Закону України Про заставу передбачено, що банк (кредитор) має право у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна шляхом звернення стягнення на таке майно. У відповідності до умов вищезазначеного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в зазначеній сумі, а відповідач в свою чергу, зобов'язався повернути кредит в обумовлений договором строк та на умовах, сплатити обумовлені відсотки. Позивач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач не виконав свої зобов'язання стосовно своєчасного погашення заборгованості у встановлені договором строки, тому станом на на 17.11.2011 р. має заборгованість у розмірі 16981,54 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом 6769,77 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом 2815,78 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом 330,48 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 1656,51 доларів США, що становить 92389,37 грн. В звязку з зазначеним банком на адресу відповідача було направлено повідомлення № 30.1.0.0/2-328 від 11.04.2011 року з вимогою погасити заборгованість та повідомлено про можливе звернення стягнення на предмет застави вказаний автомобіль. Встановлено, що зазначене повідомлення було залишено відповідачем без виконання. Зазначене свідчить про істотне порушення договору з боку відповідача, зокрема обовязку щомісячно певними сумами погашати кредит та сплачувати відсотки. Договором застави передбачено, що у випадку порушення позичальником зобовязань за кредитним договором або за договором застави заставодавець зобовязаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В порушення вказаних вимог та умов договору застави відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує, предмет застави в заклад банку не передає. Відповідно до ст.19 Закону України Про заставу за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Відповідно до ст.25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст.26 цього закону, яка передбачає продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до умов договору застави з метою задоволення своїх вимог заставодавець має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо на момент настання термінів виконання позичальників якого-небудь із зобовязаеь, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. У випадку порушень заставодавцем зобовязань за цим договором заставодержатель має право вимагати від заставодавця дострокового виконання всіх зобовязань за кредитним договором, а в разі невиконання звернути стягнення на предмет застави. Згідно до умов договору застави банк має право звернути стягнення на предмет застави незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобовязань за кредитним договором у випадках: порушення позичальником якого-небудь із зобовязань, передбачених умовами кредитного договору, порушення заставодавцем якого-небудь із зобовязань, передбачених цим договором. За договором застави звернення стягнення та реалізація предмета застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та договору застави, у тому числі безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Встановлено, що про наявність заборгованості та необхідності в звязку з цим звернення стягнення на предмет застави позивач повідомляв відповідача в порядку та у спосіб, передбачений законом, що не заперечувалося в судовому засіданні відповідачем, яким заборгованість погашена не була. В звязку з викладеним суд вважає за необхідне для погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на вищевказаний предмет застави шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предметів застави від імені заставодавця зі зняттям зазначених транспортних засобів з обліку в органах ДАІ України та наданням ПАТ КБ Приватбанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу для погашення заборгованості відповідача перед позивачем. Крім того, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про передання на зберігання ПАТ КБ ПриватБанк вказаних автомобілів шляхом їх вилучення у відповідача. Крім цього на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача оплачені ним при подачі позову судові витрати, у вигляді судового збору, у розмірі 923,89 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved