Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго»(далі за текстом: ТДВ «СК «Індіго») 32172 грн. 51 коп. страхового відшкодування з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних та 321 грн. 73 коп. судового збору. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 26 вересня 2008 року між ним та ТДВ «СК «Індіго»було укладено договір страхування наземного транспорту № 206-15503-08. У 2009 році відбулось ДТП в результаті якого, було пошкоджено автомобіль позивача. Про настання страхового випадку позивач своєчасно повідомив відповідача та подав останньому всі необхідні документи. ТДВ «СК «Індіго»було визнано вищевказане ДТП страховим випадком, проте до дня звернення позивача до суду страхове відшкодування останньому не здійснено. За наведених обставин просить задовольнити позов в заявлений ним спосіб. В судовому засіданні позивач та його представник позов з викладених у ньому підстав підтримали, просили задовольнити. Представник ТДВ «СК «Індіго»в судовому засіданні позов в частині стягнення страхового відшкодування в сумі 18480 грн. 77 коп. та в частині стягнення пені в розмірі 2832 грн. 38 коп. визнав, в іншій частинні проти позову заперечив просив відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що 26 вересня 2008 року між [PERSON] та ТДВ «СК «Індіго»було укладено договір страхування наземного транспорту № 206-15503-08 (а.с. 10). Згідно вказаного договору ТДВ «СК «Індіго»взяло під свій страховий захист автомобіль [NUMBER], який належить позивачу. В 2009 році відбулось ДТП за участю автомобіля позивача. ТДВ «СК «Індіго»визнало вказане ДТП страховим випадком. 19 серпня 2008 року між сторонами було складено акт про зарахування зустрічних вимог (а.с. 13), згідно якого, частину заборгованості із виплати страхового відшкодування було зараховано в рахунок сплати позивачем чергових страхових платежів. За результатами зарахування зустрічних вимог, заборгованість ТДВ «СК «Індіго»перед [PERSON] з виплати страхового відшкодування склала 18480 грн. 77 коп. (12,13). Разом з цим погоджену сторонами суму страхового відшкодування [PERSON] сплачено не було. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові, а також у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно зі ст. 990 ЦК України, ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника. Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, те що визнання ТДВ «СК «Індіго»позову в частині стягнення страхового відшкодування не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача 18480 грн. 77 коп. страхового відшкодування підлягає задоволенню. Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки зобовязання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобовязання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобовязання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобовязання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобовязання. Таким чином, позов [PERSON] в частині стягнення з ТДВ «СК «Індіго»3455 грн. 82 коп. інфляційних втрат та 1659 грн. 84 коп. 3% річних також підлягає задоволенню. Разом з цим, суд вважає, що вимога [PERSON] про стягнення з ТДВ «СК «Індіго»8576 грн. 08 коп. пені підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про страхування»№ 85/96-ВРвід 07 березня 1996 року (із змінами і доповненнями) страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, з врахуванням положень вищенаведених статей, суд приходить до висновку, що з ТДВ «СК «Індіго»на користь [PERSON] підлягає стягненню 2832 грн. 38 коп. пені. За наведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго»про стягнення суми страхового відшкодування з урахуванням 3% річних, індексу інфляції та пені є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню 264 грн. 28 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial