Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON], третя особа [PERSON], про стягнення авансу за договором купівлі-продажу, у якому просить стягнути з [PERSON] суму авансу в сумі 8100,00 грн., а також судові витрати в сумі 214,60 грн. та витрати на правову допомогу 4000 грн. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 07 серпня 2012 року між нею та відповідачкою був укладений Договір про наміри, згідно якому сторони зобов'язалися в майбутньому до 17.10.2012 року укласти договір купівлі - продажі нерухомого майна, а саме - квартири [ADDRESS] за ціною 38500 доларів США, що в еквіваленті складає 311 850,00 грн. Також 07.08.2012 року між позивачкою і фізичною особою - підприємцем [PERSON] був укладений договір № 1988 на надання послуг, пов'язаних з придбанням квартири на вторинному ринку житла, згідно якому, остання взяла на себе обов'язок зробити комплекс послуг, пов'язаних з придбанням замовником обєкта житлової нерухомості, - 2-кімнатної квартири [ADDRESS]. При укладенні Договору про наміри позивачкою були передані гроші відповідачці [PERSON] в сумі 1000 доларів США в еквіваленті 8100,00 грн., як передоплата за вищезгадане нерухоме майно, тобто був здійснений авансовий платіж. На 14.09.2012 року у приватного нотаріуса [PERSON] було призначено укладення договору купівлі продажу належної позивачці на той момент на праві приватної власності квартири [ADDRESS], де вона була продавцем. Укладення договору відбулося, вона отримала плату за купівлю своєї квартири від покупця і готова була купувати квартиру у відповідачки. На прохання позивачки [PERSON] запросила відповідачку [PERSON] на 14.09.2012 року для укладення Договору купівлі - продажі квартири [ADDRESS] до приватного нотаріуса [PERSON], вона була згодна зявитися, але в останню мить відповідачка відмовилася прибути до нотаріуса для укладення Договору з посиланням на те, що 14.09.2012 року - це п'ятниця і після обіду недостатньо часу, щоб отримані від продажу квартири гроші покласти на депозит у банки. 14.09.2012 роки при відмові від укладення Договору купівлі - продажі квартири відповідачка сама вказала дату і час, на яке переноситься укладення Договору купівлі - продажі квартири [ADDRESS], а саме на 18.09.2012 року на 10-30 годину, у звязку з чим [PERSON] подзвонила до нотаріуса і призначила вказаний час, тобто був попереджений нотаріус, з відповідними записами і попередньою підготовкою документів. Проте 17.09.2012 року відповідачка в телефонному режимі повідомила позивачку, що на сьогодні ціна квартири збільшилася і за тією ціною, яка вказана в Договорі про наміри, вона продавати її не буде. Таким чином відповідачка порушила умови Договору про наміри, не виконала його умови, тобто самостійно без узгодження з позивачкою поміняла істотні умови Договору про наміри, а саме ціну нерухомого майна. Відповідачка неодноразово письмово викликалась для укладення Договору купівлі продажу, але вона не зявлялась, своєчасно не повідомила про поважну причину її неявки, що було розцінено як відмова від укладення Договору купівлі - продажі квартири, на умовах передбачених договором про наміри і відповідно про невиконання відповідачкою Договору про наміри. 13.10.2012 роки о 10-00 годині на зустрічі відповідачка повідомила, що вартість квартири, що продається, на даний момент більше і складає 40000 доларів США, але на прохання повернути позивачці сплачений аванс у розмірі 1000 дол. США в еквіваленті 8100 грн., вона відповіла, що у неї з собою немає грошей. На пропозицію зустрітися завтра або у будь-який інший день для повернення сплаченого авансу вона відмовилась. У звязку з зазначеними обставинами, позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, просить суд стягнути з відповідачки на її користь суму авансу в сумі 8100,00 грн., а також судові витрати в сумі 214,60 грн. та витрати на правову допомогу 4000 грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, наполягала на задоволенні її вимог. Присутня у судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник з позовними вимогами не погодились, вважали дії відповідачки законними та обґрунтованими. У задоволенні позовних вимог просили суд відмовити, мотивуючи тим, що угода не була укладена з вини позивачки. Третя особа [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала, просила їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши та вивчивши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Сторонами не оспорювався факт укладення Договору про наміри, згідно якому сторони зобов'язалися в майбутньому до 17.10.2012 року укласти договір купівлі - продажі нерухомого майна, а саме - квартири [ADDRESS] за ціною еквівалентною 311850 грн. Також в суді було доведено, що 07.08.2012 року між позивачкою і фізичною особою - підприємцем [PERSON] був укладений договір № 1988 на надання послуг, пов'язаних з придбанням квартири на вторинному ринку житла, згідно якому виконавець узяв на себе обов'язок зробити комплекс послуг, пов'язаних з придбанням замовником обєкта житлової нерухомості, - 2-кімнатної квартири [ADDRESS]. При укладенні Договору про наміри позивачкою були передані гроші відповідачці [PERSON] в сумі 8100,00 грн., в якості передоплати за вищезгадане нерухоме майно, тобто був здійснений авансовий платіж. Факт отримання грошей відповідачка не оспорювала. На 14.09.2012 року у приватного нотаріуса [PERSON] було призначено укладення договору купівлі продаж, що належав позивачці на той момент на праві приватної власності квартири [ADDRESS], де вона була продавцем, укладення договору відбулося, вона отримала плату за купівлю своєї квартири від покупця і готова була купувати квартиру у відповідача. На прохання позивачки [PERSON] запросила відповідачку [PERSON] на 14.09.2012 року для укладення Договору купівлі - продажі квартири [ADDRESS] до приватного нотаріуса [PERSON], вона була згодна зявитися, але в останню мить відповідачка відмовилася прибути до вищезгаданого нотаріуса для укладення Договору з посиланням на те, що 14.09.2012 року - це п'ятниця і після обіду недостатньо часу, щоб отримані від продажу квартири гроші покласти на депозит у банки. 14.09.2012 роки при відмові від укладення Договору купівлі - продажі квартири відповідачка сама вказала дату і час, на яке переноситься укладення Договору купівлі - продажі квартири [ADDRESS], а саме на 18.09.2012 року на 10-30 годину, у звязку з чим [PERSON] подзвонила до нотаріуса і призначила вказаний час, тобто був попереджений нотаріус, з відповідними записами і попередньою підготовкою документів. Проте 17.09.2012 року відповідачка в телефонному режимі повідомила позивачку, що на сьогодні ціна квартири збільшилася і за тією ціною, яка вказана в Договорі про наміри, продавати її вона не буде. Таким чином відповідачка порушила умови Договору про наміри, не виконала його умови, тобто самостійно без узгодження з позивачкою поміняла істотні умови Договору про наміри, а саме ціну нерухомого майна. Відповідачка неодноразово письмово викликалась для укладення Договору купівлі продажу, але вона не зявлялась, своєчасно не повідомила про поважну причину її неявки, що було розцінено як відмова від укладення Договору купівлі - продажі квартири, на умовах передбачених договором про наміри і відповідно про невиконання відповідачкою Договору про наміри. 13.10.2012 роки о 10-00 годині на зустрічі відповідачка повідомила, що вартість квартири, що продається, на даний момент більше і складає 40000,00 дол. США. На прохання повернути позивачці сплачений аванс у розмірі 1000 дол. США (еквівалент 8100 грн.), вона відповіла, що у неї з собою немає грошей, на пропозицію зустрітися завтра або у будь-який інший день для повернення сплаченого авансу вона відмовилась. Згідно п.5 Договору про наміри, у разі невиконання цього договору з вини сторони 1(відповідачка), у тому числі відмова від укладення договору купівлі - продажі, сторона 1 повертає стороні 2 (позивачці) передоплату в розмірі, вказаному в п. 5 і додатково виплачує стороні 2 штраф у розмірі 100% від отриманої передоплати. Згідно ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові божником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Аванс - це певна грошова сума або інші цінності, які боржник передає кредитору у рахунок майбутніх платежів. Аванс, як і завдаток, є доказом, який посвідчує факт наявності зобов`язання, а також зараховується в рахунок майбутніх платежів, але не може бути визнаним одним із способів забезпечення виконання зобов`язання. Сторона, яка видала аванс, має право вимагати його повернення у всіх випадках невиконання договору. Для того, щоб сплачена сума визнавалася завдатком, необхідно прямо вказувати про це в договорі. В протилежному випадку отримана кредитором сума вважається авансом. На думку суду, передані [PERSON] [PERSON] грошові кошти у сумі 8100 грн. є авансом по-перше у звязку з тим, що це зазначено у самому договорі, по-друге - у звязку із визнанням цього факту самою відповідачкою у судовому засіданні, та по-третє - у зв'язку з тим, що внесення завдатку, як способу забезпечення виконання зобов'язання, може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке би мало випливати з договору купівлі-продажу квартири. Договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації ( ст. 657 ЦК України). Згідно ст. 638 ЦКУ договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Оскільки договір купівлі-продажу квартири укладений не був, то кошти в сумі 8100,00 грн. є авансом і підлягають стягненню. Відповідно до ст.635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена,- у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про повернення авансу необхідно задовольнити. У відповідності до вимог ст. ст. 84,88 ЦПК України суд стягує на користь позивачки витрати, пов'язані зі сплатою нею судового збору у розмірі 214,60 грн. Що стосується вимог щодо відшкодування пені у розмірі 4000 грн., то в цій частині суд вважає вимоги позивачки необґрунтованими, оскільки в наданій позивачкою угоді про надання правової допомоги не зазначена сторона угоди, яка виступає в якості клієнта, а дані позивачки та її підпис містяться лише в кінці угоди. Крім того, в угоді не заначено яка саме правова допомога надавалася, та в якій справі. Акт виконаних робіт також не надано. Вказані обставини перешкоджають суду встановити, чи має відношення ця угода до справи, яка розглядалася судом.

Outcome: partial