Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

Позивач - Комунальний заклад «Обласний дитячий санаторій «Пролісок» Черкаської обласної ради звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до наказів від 31.05.2011 року та від 10.02.2012 року з 01.06.2011 року по 31.10.2011 року відповідачка [PERSON] виконувала обов'язки головного бухгалтера Комунального закладу Обласний дитячий санаторій «Пролісок» Черкаської обласної ради. Крім обов'язків головного бухгалтера, згідно посадової інструкції [PERSON] здійснювала виплату заробітної плати працівникам підприємства. Наказом по підприємству № 21 від 31.03.2011 року тимчасово призупинений лікувальний процес в санаторії, працівники санаторію переведені в режим простою. Оплата в даний період передбачена ст. 113 КЗпП України та колективним договором, тобто в розмірі мінімальної заробітної плати, яка була визначена на той час Законом, без будь-яких надбавок. Також вказує, що даним наказом передбачено проводити відповідні розрахунки заробітної плати на весь період простою для працівників, виходячи з вимог ст. 113 КУпАП та колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом Черкаського обласного дитячого санаторію «Пролісок» від 05.04.2006 року. Крім того, виплата заробітної плати без набавки в період простою підприємства врегульована Постановою Кабінету Міністрів України № 1418 від 29.12.2009 року «Про затвердження порядку виплати надбавки за вислугу років лікарям і фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою державних та комунальних закладів охорони здоров'я». В п. 7 даної постанови вказано, що «надбавка за вислугу років виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час за основним місцем роботи та за сумісництвом». Вказує, що відповідачка [PERSON] всупереч наказу № 21 від 31.03.2011 року та вимогам діючого законодавства України, а саме Постанови КМУ від 29.12.2009 року № 1418 незаконно виплатила 22-м працівникам підприємства надбавку за вислугу років на суму 14976 грн. 70 коп., тоді як вказані надбавки виплачуються лише за фактично відпрацьований час, а не в час, коли підприємство знаходиться в стадії простою. Відповідальність відповідачки передбачена посадовою інструкцією та ст. 130 КЗпП України, яка передбачає підстави матеріальної відповідальності працівників: «працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків». Заявлену претензію від 14.03.2012 року відповідачка [PERSON] залишила без відповіді. А тому, враховуючи, що своїми діями відповідачка [PERSON] спричинила державному підприємству матеріальну шкоду внаслідок порушення трудових обов'язків, просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Комунального закладу «Обласний дитячий санаторій «Пролісок» Черкаської обласної ради спричинену шкоду в сумі 14976 грн. 70 коп. В судовому засіданні представник позивача - Комунального закладу «Обласний дитячий санаторій «Пролісок» Черкаської обласної ради [PERSON], позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, стягнути з відповідачки [PERSON]М, на користь Комунального закладу «Обласний дитячий санаторій «Пролісок» Черкаської обласної ради 14976 грн. 70 коп. та судові витрати по справі. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнали, пояснивши, що [PERSON] приступила до виконання обов'язків головного бухгалтера Комунального закладу «Обласний дитячий санаторій «Пролісок» Черкаської обласної ради за наказом головного лікаря санаторію [PERSON]. Заяву про переведення її на вказану посаду вона не писала. Крім того, при призначенні її на вказану посаду, її не було ознайомлено з посадовою інструкцією, а тому вона не знала, що входить в коло її обов'язків. Договір про повну матеріальну відповідальність з нею не укладався. Документи по акту прийому-передачі їй не передавалися. Також пояснили, що нарахування заробітної плати фактично проводилося бухгалтером управління охорони здоров'я, а не нею. Після ознайомлення з наказом № 47 від 28.11.2011 року про заборону виплачувати надбавку, вона припинила таку виплату. А тому, просили відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідачки [PERSON] та її представника [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що наказом в.о. головного лікаря КЗ «Обласний дитячий санаторій «Пролісок» Черкаської обласної ради № 21/ос від 31.05.2011 року відповідачку [PERSON] - бухгалтера, призначено тимчасово виконуючою обов'язки головного бухгалтера з 01.06.2011 року з виплатою різниці в окладі. Наказом в.о. головного лікаря КЗ «Обласний дитячий санаторій «Пролісок» Черкаської обласної ради № 6/ос від 10 лютого 2012 року [PERSON] - т.в.о. головного бухгалтера звільнено з роботи з 10.02.2012 року за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України). Як вбачається із наказу в.о. головного лікаря КЗ «Обласний дитячий санаторій «Пролісок» Черкаської обласної ради № 21 від 31.05.201 року з 01.04.2011 року тимчасово призупинено лікувальний процес КЗ «Обласний дитячий санаторій «Пролісок» Черкаської обласної ради, працівники переведені в режим простою. Оплата праці в період простою передбачена нормами ст. 113 КЗпП України та колективним договором, тобто в розмірі мінімальної заробітної плати, яка визначена законом, без будь-яких надбавок. Крім того, наказом в.о. головного лікаря КЗ «Обласний дитячий санаторій «Пролісок» Черкаської обласної ради № 21 від 31.03.2011 року передбачено проводити відповідні розрахунки заробітної плати на весь період простою для працівників, виходячи із вимог ст. 113 КЗпП України та колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом Черкаського обласного дитячого санаторію «Пролісок» від 05.04.2006 року. Також, виплату заробітної плати без надбавки в період простою підприємства врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України № 1418 від 29.12.2009 року «Про затвердження порядку виплати надбавки за вислугу років лікарям і фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою державних та комунальних закладів охорони здоров'я» п. 7 якої передбачає, що «надбавка за вислугу років виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час за основним місцем роботи та за сумісництвом». Як вбачається з матеріалів справи відповідачка [PERSON] всупереч наказу № 21 від 31.03.2011 року та вимогам діючого законодавства, а саме ст. 113 КЗпП України та Постанови Кабінету Міністрів України № 1418 від 29.12.2009 року «Про затвердження порядку виплати надбавки за вислугу років лікарям і фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою державних та комунальних закладів охорони здоров'я» виплатила двадцяти двом працівникам підприємства надбавки за вислугу років на загальну суму 14976 грн. 70 коп., що стверджується розрахунком переплати надбавок. Відповідно до ст. 132 КзПУ за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Оскільки шкода, завдана Комунальному закладу «Обласний дитячий санаторій «Пролісок» Черкаської обласної ради в сумі 14976 грн. 70 коп. в результаті незаконних дій т.в.о. головного бухгалтера [PERSON], яка допустила незаконну виплату двадцяти двом працівникам закладу надбавки за вислугу років період простою, а тому повинна бути відшкодована саме [PERSON] При визначенні розміру відшкодування, суд враховує вимоги ст. 132 КзПУ та проходить до висновку, про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача шкоди в розмірі середньомісячного заробітку відповідачки [PERSON], а саме в розмірі 960 грн., оскільки з довідки про доходи [PERSON] від 28.11.20-12 року, вих. № 63 вбачається, що середньомісячний заробіток [PERSON] на той час складав саме 960 грн. Доводи позивачки [PERSON] та її представника [PERSON]О про те, що позивачку не було ознайомлено з посадовою інструкцією і вона не знала, що входить в коло її обов'язків та про те, що вона не приймала участі в нарахуванні та виплаті надбавок працівникам КЗ «Обласний дитячий санаторій «Пролісок» спростовуються матеріалами справи, а саме: наказом № 21/ос від 31.05.2011 року, яким [PERSON] з 01.06.2011 року було призначено на посаду т.в.о. головного бухгалтера Комунального закладу «Обласний дитячий санаторій «Пролісок» Черкаської обласної ради та наказом № 22/ос від 01.06.2011 року «Про встановлення надбавок», яким т.в.о. головного бухгалтера [PERSON] встановлено надбавку за складність, напруженість та високу якість роботи в розмірі 50% посадового окладу з 01.06.2011 року і [PERSON], як т.в.о головного бухгалтера, повинна була знайомитися з чинним законодавством України та керуватися ним в роботі; заявами на видачу готівки та меморіальними ордерами, з яких вбачається, що вони підписані саме позивачкою [PERSON] А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову частково та стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача шкоди в розмірі 960 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн.60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial