Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

Представник відповідача [PERSON]-[PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] не визнав з підстав, зазначених в наданій суду письмовій промові в судових дебатах. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу [PERSON] Представник позивача [PERSON]-[PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 80 377.91 грн. завданої позивачу [PERSON] матеріальної шкоди, 1500,00 грн. моральної шкоди та понесені позивачем [PERSON] судові витрати по справі. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного: Судом встановлено, що 12 лютого 2010 року о 20 год. 30 хв. по вул.В.Чорновола в м.Рівне відбулось зіткнення транспортних засобів марки "Рено Кенго", д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та марки „Форд Фокус".д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа звільняється від відшкодування шкоди, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності з ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ч.5 ст.1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до п.З ч.І ст.1189 ЦК України, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Постановою Рівненського міського суду від 15 лютого 2010 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАГІ. Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 22 липня 2010 року постанову Рівненського міського суду скасовано, а справу закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою. Згідно п.З Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року за №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди'ггри наявності вини обох володільців -розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного. Згідно положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 212 ЦПК України, зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Обґрунтовуючи свої вимоги, стосовно вини водія [PERSON] у скоєнні ДТП, позивачка надала як письмовий доказ у справі висновок експертного автотоварознавчого дослідження. Згідно висновку № 9 експертного автотоварознавчого дослідження аварійного автомобіля марки "Форд Фокус",р.н. [NUMBER], вартість матеріальних збитків з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, заподіяних власник\ автомобіля "Форд Фокус",на момент пошкодження у ДТП становить 80 027 грн. 91 кеш. Зазначену суму матеріальних збитків, відповідач належними та допустимими доказами не спростував. Ухвалою Рівненського міського суду від 10 грудня 2010 року було призначено судову автотехнічну експертизу. Згідно висновку автотехнічної експертизи за №73 від 30 березня 2011 Пунктом З даного висновку визначено, що водій автомобіля "Рогсі РосизУд.н. 631-00 РВ [PERSON] в даній дорожній обстановці не мав технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем [NUMBER] в момент виникнення небезпеки для руху шляхом застосування екстреного гальмування. В діях водія автомобіля Кащюо".д.н. [NUMBER] [PERSON] в даній дорожній обстановці з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п.12. і п. 13.1 Правил дорожнього руху. В діях водія автомобіля Росш". д.н. [NUMBER] [PERSON] в даній дорожній обстановці невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху з технічної точки зору не вбачається. З п. 6 даного висновку вбачається, що при наданому на експертизу комплексі вихідних даних невідповідність дій водія автомобіля [NUMBER] [PERSON].П.12. Правил дорожнього руху України з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв'язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Сукупністю вищенаведених доказів доведено, що дорожньо-транспортна пригода, в якій був пошкоджений автомобіль позивача, сталася з вини відповідача [PERSON] 14 листопада 2011 року Рівненським міським судом по даній цивільній справі було постановлено рішення, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області, від 07 лютого 2012 року, яким позовні вимоги позивача [PERSON] задоволені часткового та стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 80 37 грн. 91 коп. завданої матеріальної шкоди, 500 грн. 00 коп., завданої моральної шкоди та судові витрати по справі. Ухвалою, колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 06 червня 2012 року, рішення Рівненського міського суду від 14 листопада 2011 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 07 лютого 2012 року скасовано, а справ\ передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В ухвалі зазначено, що колегія суддів погоджується із висновком судів про відсутність у діях [PERSON] порушень правил дорожнього руху, а отже відсутність його вини у спричиненні ДТП, та наявність такої вини у діях [PERSON] Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6. постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Однак судами не враховано, що в разі виплати особі повної вартості речі, яку було знищено, залишки такої речі /спірний автомобіль/ слід повернути особі, яка відшкодувала шкоду. Вирішуючи спір суд не вирішив питання у резолютивній частині судового рішення про передачу автомобіля, що не може використовуватися, особі, відповідальній за шкоду після повного відшкодування збитків, і тільки з цих підстав було скасоване рішення Рівненського міського суду та ухвала апеляційного суду Рівненської області по даній цивільній справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]-[PERSON] пояснив суду, що спірний автомобіль позивачем продано за 4 000,00 гривень. Представник відповідача [PERSON]-[PERSON] надав суду звіт спеціаліста товарознавця ПП «Експерт-Сервіс-Альфа», від 19 жовтня 2010 року, за висновком якого ринкова вартість працездатних складових спірного автомобіля становить 38 371.09 гривень. Призначати і проводити по даній справі судово-автотоварознавчу експертизу на предмет залишкової вартості пошкодженого спірного автомобіля, представники сторін по справі відмовилися. Відповідно до ст.ст. 57, 58.59 ЦПК України, вище зазначений звіт є належним та допустимим письмовим доказом, а тому розмір матеріальних збитків завданих позивачу необхідно зменшити на залишкову вартість спірного автомобіля. Вартість матеріальних збитків, заподіяних автомобілю "Форд Фокус",становить 80 027 грн. 91 коп.. вартість послуг евакуатора -350 грн. 00 кой., а всього 80 377 грн. 91 коп. -38 371, 09 грн.= 42 006 гривень 82 копійки. Згідно ст.1167 ЦК України, та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, в п.2. п.5 постанови ..Про судову практику в справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995р. № 4. зазначено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана. наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним, діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Відповідальність заподіювана шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Сукупністю зазначених доказів доведений факт пошкодження з вини [PERSON] автомобіля, належного на праві власності [PERSON] та заподіяння цим позивачу моральної шкоди. Проте, розмір відшкодування визначений позивачем-1500 грн. 00 коп., суд вважає необгрунтовано завищеним. Враховуючи рівень порушення душевного спокою позивача, глибину та тривалість її моральних страждань, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 500 грн. 00 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, понесені позивачем судові витрати по справі, посплаті державного мита в розмірі 871 грн. 77 копійок. 120 грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1687 грн. 68 коп. понесених позивачем витрати по оплаті експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved