Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-29 00:00:00

26.09.2007р. між сторонами було укладено кредитний договір №CNPRAU 1384949, за яким [позивач надав відповідачці [PERSON] на період по 24.09.10р.кредит у розмірі 12768,45дол. США, з яких: 10564,31-на купівлю автомобіля,6,78-за реєстрацію предмета застави в Держреєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ від 26.09.08р..105,64-за договором особистого страхування від 26.09. 07р.на строк до 25.09.08р., 316,93-винагорода за надання фінансового інструменту, 1774,80-на сплату ! страхових платежів,з щомісячним платежем/з24по28число/ 381,41 та 1% на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди в розмірі 0,14% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля; позичальниця зобов»язана також сплатити кредитору 0,15% пені від суми простроченої заборго-ваності по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 грн.,та 2% на суму кредиту,що погашається достроково(розділ 7 договору).Окрім того,26.09.2007р.між сторонами було укладено договір застави рухомого майна,предметом якого є придбаний відповідачкою [PERSON] за дані кредитні кошти автомобіль ВАЗ,модель 217030,2007 року випуску,типу легковий седан,№ кузова ХТА21703070030648,держ №СВ 9612 АН, заставною вартістю в 52980 грн.(а.с.8-12). Посилаючися на невиконання в повному обсязі взятих на себе зобов'язань за згаданим кредитним договором відповідачкою,позивач просить суд стягнути з неї в його користь 77252,49 грн./за курсом НБУ станом на 27.10.11р.еквівалентні 9692,91 дол. США/ кредитної заборгованості/1=7.97/,з яких:4312,35дол.-по кредиту,4303,07дол.- по процентам за користування таким? 137,97дол.-заборгованість по комісії за користування ним та 939,52дол.-пеня за не своєчасність виконання зобов»язань за цим кредитним договором,а також 772,52 грн. витрат п<5 судовому збору(а.с.5-7). В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги,а відповідачка та її пред-І ставник не визнали таких і просили відмовити в їх задоволенні з мотивів необгрунтованості його фактичними обставинами і доказами,що позивач в односторонньому порядку 29.09.08р.повідомив про підвищення ним до 14,04% річних з 1.11.08 без надання належного обґрунтування та жодних розрахунків,незважаючи на добросовісне і своєчасне виконання нею своїх кредитних зобов»язань до цього. За твердженням відповідачки,працівниками банку [PERSON] та Виюцький В.В.3.09.09р. свавільно вилучили в її сім»ї згаданий автомобіля ВАЗ /з техпаспортом-а.с.30/,а потім позивач звернув на нього стягнення в порушення правил підсудності за рішенням Жовтневого райсуду м.Дніпропетровська від 20.10.10р.в рахунок дострокового погашення платежів за згаданим кредитним договором-з виручених від його реалізації коштів 27.05. 2011р.перерахував собі на погашення неіснуючої кредитної заборгованості 49812,76грн.,хоча в її /[PERSON]/ відсутність цей автомобіль з ініціативи позивача оцінювався 29.05.09 р. у 59 879,80 грн./еквівалентно відповідно 6242,20 та7840,03 дол.США/,ним же більше 20 місяців утриму-вався/невідомі умови його! і зберігання й експлуатації/ та реалізований по явно занижений ціні на шкоду інтересів позичальника(а.с.81 -86),що замовчується позивачем та спільно з іншими його «хитрощами» $ обох договорах призвело до безпідставного збільшення кредитної за боргова- ності шляхом нарахування ним завищених відсотків,неустойки та інших штрафних санкцій для неї. Проаналізувавши пояснення сторін та продані ними докази по справі, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні даного позову з наведених позивачкою та наступних підстав. Зокрема, суд констатує,що розглядувані договори кредитний та застави рухомого майна позивачем були умисно виготовлені дрібним шрифтом,з превалюванням бланкетних пунктів, важкодоступним для сприйняття текстом та своїх прав над обов»язками, містять явно невигідні для відповідачки умови - сплату зазначеного вище набору штрафних санкцій при простроченні чергового платежу або ж 2% від суми достроково погашеної суми кредиту тощо тому ці обидва зобов»язання не ґрунтуються на перед бачених ч.Зст.509 ЦК України засадах добросовісності,розумності та справедливості,а імітоване позивачем всупереч змісту ст.ст.526,527,530,1050,1054 ЦК України невиконання відповідачкою своїх обов»язків щодо своєчасності та розміру погашення кредиту спростовується його ж розрахунками станом на 24.10.11р.та 28.05.2012р./а.с.5-7,96-103/. Згідно цих розрахунків, разом з датованим 27.05.201Ір. останнім платежем в розмірі 6242,20 дол.США /отримані від згаданої свавільної операції без згоди [PERSON] JI.A/ погашено 22680,55 дол. США, що дорівнює двом вартостям придбаного нею; за кредитні кошти автомобіля та свідчить про її повний розрахунок зі своїм кредитором. Не відповідає наведеним вище загальним засадам цивільного судочинства/ст.З ЦК України/ спосіб заволодіння та запізнілої й утаємниченої реалізації позивачем згаданого заставленого автомобіля на явно невигідних для власника [PERSON] J1.А.умовах і через 20 місяців після його свавільного вилучення,тобто дешевше на 10067,04 грн./еквівалентні 1597,83 дол. США/ від попередньої оцінки, хоча цей транспортний засіб експлуатувався її сім»єю по мінімуму й раціонально. В кредитному договорі не розкрито суті нарахувань комісії відповідачці-позичальниці, для якої позивач 26.09.07р.перерахував одноразово 12768,46 дол. США на придбання автомобіля в кредит та пов»язані з цим інші цілі,а вона згідно до ст.ст. 1050.1054 ЦК України та відповідних [ умов даного договору зобов»язана повернути зазначену суму кредиту та визначений в цьому договорі розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, а тому необхідно визнали неспроможним твердження представника позивача про те,що комісійні нарахування & платою за користування кредитними коштами,оскільки це суперечить змісту ст.ст. 1011-1014 ЦК» України,які визначають поняття договору комісії,звичайні та істотні умови для його укладення,комісійну плату та виконання договору комісії свідчить про незаконність таких нарахувань відповідачці. Необхідно погодитися з позицією відповідачки про те,що саме через зловживання банківськими установами монопольним становищем на ринку надання кредитних послуг, необґрунтованим підвищенням відсоткових ставок Верховна Рада України прийняла 12.12.08р.та ввела в дію з 10.01.09р. ст.1056-1 ЦК У країни,згідно з якою розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення,попиту і пропозиції,які склалися на кредитному ринку,строку користу\-вання кредитом,розміру облікової ставки та інших факторів(ч.1);встановлений договором роз\-мір процентів не може бути збільшений банком,іншою фінансовою установою в односторон\-ньому порядку(ч.2); умова договору щодо права банку,іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною(ч.З). Тому,згідно п.28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 3.0 березня 2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,в даному випадку позивач не мав права продовжу\-вати з 10.01,2009р.нарахування заборгованості по збільшеній буз узгодження з відповідачкою відсотковій ставці,тобто 14,04%,але свавільно зробив це та не бажає надати суду перерахунок такої заборгованості. Тому на підставі наведеного,

Outcome: dismissed