Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-24 00:00:00

У грудні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боріу та процентів за договором позики на загальну суму - 9 235,40 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 17 травня 2003 року він позичив відповідачці [PERSON] В. 200 доларів США , що складає на сьогодні, згідно довідки банку, - 1596 грн. 90 коп. Відповідач зобов'язалася сплатити йому за договором винагороду у розмірі 5% щомісяця від суми позики. На підтвердження укладеного договору відповідач видала йому відповідну розписку в присутності двох свідків. Відповідач перші 6 місяців сплачувала йому щомісячні проценти по договору позики, однак в подальшому перестала сплачувати, внаслідок чого утворилася заборгованість на загальну суму - 9235 грн. 40 коп., із яких сума позики - 1596 грн. 90 коп., та проценти - 7638 грн. 50 коп. Посилаючись на наведені вище обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість та понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав на підставах, викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 17 травня 2003 році між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав у борг відповідачу гроші в сумі 200 доларів США, що складає на сьогодні, згідно довідки банку ПАТ «Київська Русь» від 21.11.2011 року за № 3340\\83, - 1596 грн. 90 коп. Також відповідач зобов'язався сплачувати позивачу за договором винагороду у розмірі 5% щомісяця від суми позики. В підтвердження своїх зобовязань відповідач власноруч склала розписку у присутності двох свідків - [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.І, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно ч.І ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved