Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-18 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо» (далі ПАТ «Страхова компанія «Вусо») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Зазначало, що 19 вересня 2008 року між ЗАТ «Страхова компанія «Вусо», правонаступником якого є ПАТ «Страхова компанія «Вусо», та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу автомобіля «Мазда-3», н.з. АА1673НТ. 3 липня 2010 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: «Мазда-3», н.з. АА1673НТ, під керуванням [PERSON] та «ВАЗ 21099», н.з. АА2694ЕЕ, під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 9 липня 2010 року, винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді було визнано [PERSON] ПАТ «Страхова компанія «Вусо» сплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 5 458 грн. 79 коп. Крім того, за складання оцінки вартості матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження застрахованого транспортного засобу, страховою компанією було сплачено 280 грн. Посилаючись на те, що [PERSON] у добровільному порядку не виплачує завдану ним шкоду, просило стягнути з останнього на користь ПАТ «Страхова компанія «Вусо» 5 738 грн. 79 коп. на відшкодування шкоди в порядку регресу, а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справа розглядається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 19 вересня 2008 року між ЗАТ «Страхова компанія «Вусо», правонаступником якого є ПАТ «Страхова компанія «Вусо», та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу автомобіля «Мазда-3», н.з. АА1673НТ (а.с. 63, 9-12). 3 липня 2010 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: «Мазда-3», н.з. АА1673НТ, під керуванням [PERSON] та «ВАЗ 21099», н.з. АА2694ЕЕ, під керуванням [PERSON] (а.с. 6-7). Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль - «Мазда-3», н.з. АА1673НТ зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 9 липня 2010 року, винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді було визнано [PERSON] (а.с. 8). ПАТ «Страхова компанія «Вусо» було сплачено [PERSON] 5 458 грн. 79 коп. страхового відшкодування, про що свідчать: страховий акт № 3548-02 від 13 вересня 2010 року (а.с 37); платіжне доручення від 13 вересня 2010 року № 11125 (а.с. 38). 31 жовтня 2011 року ПАТ «Страхова компанія «Вусо» звернулося до [PERSON] з вимогою про відшкодування завданої ним шкоди в порядку регресу у добровільному порядку (а.с. 39-41), однак, відповідачем у добровільному порядку шкоду відшкодовано не було. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збитки. За таких обставин, суд, за наслідками повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, враховуючи, що винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON], що позивач сплатив потерпілій особі суму страхового відшкодування, дійшов висновку, що позов ПАТ «Страхова компанія «Вусо» в частині стягнення страхового відшкодування у розмірі 5 458 грн. 79 коп. є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Одночасно позов в частині стягнення суми у розмірі 280 грн. витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження застрахованого транспортного засобу, задоволенню не підлягає як такий, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 188 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial