Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати, що вона проживала однією сім`єю з своїм чоловіком [PERSON] , який помер у [INFO] року, вела спільне господарство , перебувала на утриманні, по день його смерті. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила , що з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 1980 року по день смерті останнього. Весь указаний період проживали разом , однією сім`єю, вели спільне господарство у квартирі , у якій вона проживала та була зареєстрована до одруження. Проживаючи у шлюбі однією сім`єю вели спільне господарство, мали єдиний бюджет та спільні видатки на придбання предметів домашнього вжитку, обстановки , продуктів харчування. У зв'язку з захворюванням з грудня 2003 року вона ніде не працює, була визнана інвалідом 2 групи, отримувала пенсію по інвалідності та перебувала на утриманні чоловіка [PERSON], як член сім`ї. Після виходу на пенсію чоловік продовжував працювати, його заробітна плата, пенсія складала сімейний бюджет. Встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утримані необхідно їй для оформлення та отримання страхових виплат. При зверненні до Відділення Фонду отримала відмову та рекомендацію звернутись до ЖЕО для отримання довідок , необхідних для повного пакету документів , при зверненні до ЖЕО також отримала відмову , що стало підставою для звернення до суду. Допитана у судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Нестерова О.М. позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі, посилаючись на ті самі підстави. Представник відповідача - відділення виконавчої дирекції Фронду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнала у повному обсязі, надала суду письмові заперечення , відповідно до яких вважає, що позивач не має права на призначення одноразової допомоги та страхових виплат, оскільки померлий [PERSON] за життя проживав та був зареєстрований за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] . Крім цього доводи позивачки не підтвердженні у частині ведення спільного господарства та сімейного бюджету, оскільки остання отримувала аліменти на своє утримання від [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, допитавши свідків , перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] року , перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 1980 року по день смерті останнього. Дані обставини підтверджуються копіями свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с. 11) та про смерть ( а.с. 12) Відповідно до акту , який підписаний [PERSON], [PERSON], [PERSON] , підписи яких засвідчені майстром дільниці 03.11.2011 року ( а.с.36) , позивач [PERSON] та її чоловік [PERSON] проживали у [ADDRESS]. Довідками Жовтневого Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ , її чоловік [PERSON] отримував пенсію у сумі 2618,56 коп по день смерті , тобто [INFO] року, на даний час вона знаходиться на обліку , по 24.05.2011 року отримувала пенсію по інвалідності -2 група загального захворювання, а з 25.05.2011 року отримує пенсію в зв'язку з втратою годувальника. Дані обставини підтверджуються оригінали довідок УПФУ ( а.с.а.с. 7,8). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Відповідно до ст. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. У судовому засіданні встановлено, що спір виник з приводу права позивачки на отримання одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат у разі втрати годувальника. Таким чином , допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] сусіди по будинку, кожен окремо, підтвердили, що позивач [PERSON] у 1980 році одружилась з [PERSON] , і після цього постійно проживали у квартирі [ADDRESS] , яка раніше належала батькам [PERSON] Проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, купували меблі, продукти харчування та інше. Під час проживання у шлюбі у них народилось двоє дітей, сім`я мешкала дружно. Помер [PERSON] у [INFO] року , [PERSON] займалась похоронними обрядами та поминальними днями. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Матеріалами справи підтверджено , що померлий [PERSON] перебував на обліку в УПФУ в Жовтневому районі м. Кривого Рогу і отримував пенсію у розмірі 2618,56 грн ( а.с. 7) , що було значною частиною бюджету сім`ї [PERSON]. Суд не може покласти в основу рішення письмові заперечення відповідача ( а.с. 18) щодо фактичного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 28.02.1977 року по 19.04.2011 року, оскільки вони не підтвердженні документально. Дані доводи відповідача спростовуються довідкою ЖЕО №31 від 04.10.2012 року ( а.с. 62) , якою встановлено, що [PERSON] був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] з 28.11.1971 року по день смерті [INFO] року , інформація про фактичне проживання [PERSON] у довідці відсутня. Заперечуючи проти позовних вимог відповідач у встановленому законом порядку не надав доказів щодо фактичного проживання померлого [PERSON] за адресою : [ADDRESS]. Крім цього посилання відповідача на відсутність факту спільного проживання позивача [PERSON] з померлим [PERSON] у зв'язку з отриманням аліментів позивачкою спростовується законодавством , оскільки право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги ( ст. 75 СК України Глава 9 «Права та обв'язки подружжя по утриманню»). При цьому слід зазначити , що моральний обов'язок дружини , чоловіка матеріально підтримувати одне одного виникає від першого дня шлюбу , а юридичний обов'язок -лише від часу настання умов, визначених ст. 75 СК України. Так, згідно з ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка , зареєстрований в органах державної реєстрації актів цивільного стану. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відносини , які існували між [PERSON] та [PERSON] мають усі ознаки сім`ї, зазначені в частині 3 Сімейного кодексу України Відповідно до ст.ст. 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»громадянин України має вільний вибір місця проживання, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини ( ст. 33 Конституції України) та особистим немайновим правом, що охороняється законодавством, дієздатна особа на свій розсуд обирає місце свого проживання. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією ( 254к/96-ВР ), законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч.4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Позивач з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі , спільно проживали за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка позивач [PERSON] звернулась з заявою до Відділення Фонду , проте отримала відмову ( а.с.5), у якій було зазначено про необхідність подання довідки ЖЕО , або довідки про склад сім`ї , в тому числі про тих, хто перебував на утриманні , або відповідне рішення суду. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено , при зверненні позивачки до КП «ЖЕО №31» їй відмовлено у видачі необхідної довідки з тих підстав, що факт проживання однією сім`єю або перебування на утриманні встановлюється лише у судовому порядку. Звернувшись до Відділення Фонду натомість до КП «ЖЕО №31»позивач отримала відмову, тому право позивачки [PERSON] на звернення до суду з заявленим позовом відповідає вимогам ст. 15 ЦПК України , оскільки захисту підлягає порушене, невизнане або оспорювань право , свобода чи інтерес, що виникає з цивільних, житлових, земельних, сімейних , трудових відносин. Відповідно до приписів ст. 33 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» право на страхові виплати у разі смерті потерпілого мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Суд погоджується з доводами позивача, оскільки вони повністю узгоджуються з законодавством, письмовими матеріалами справи, показаннями свідків , які були допитані у судовому засіданні. Позивач [PERSON] та померлий [PERSON] мали спільний побут, що не суперечить поняттю домогосподарства , закріпленому у ст.1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення»від 19.10.2000 року, оскільки , домогосподарством є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, об`єднують та витрачають кошти. При розгляді справи судом також встановлено місце проживання -квартира [ADDRESS], у якому [PERSON] та [PERSON] проживали спільно, що підтверджується показаннями свідків, актом, а також мали взаємність прав та обов`язків. Суд дійшов висновку , що позивач була членом сім`ї померлого [PERSON] , при цьому вона входить до переліку осіб, зазначених в ст.ст. 28,33 , 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», тому позовні вимоги обґрунтовані , знайшли у судовому засідання повністю документальне підтвердження, і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved