Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-09 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 13 вересня 2012 року з позовною заявою до відповідача, [PERSON] , про визнання недійсним укладеного між сторонами 13.10.2011 року договору купівлі продажу квартири № 84 в місті Одесі по вул. Варненська буд. 7 корпус 3 . Вказує, що угода була вчинена під впливом обману з боку відповідача, який до цього часу не сплатив їй кошти за придбане майно. Представником позивача подано заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі наданих матеріалів . Представник відповідача позовні вимоги визнає , обставини справи не заперечує і просить розглянути справу його відсутність. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13.10.2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] був посвідчений договір купівлі продажу нерухомого майна, за яким [PERSON] продала, а [PERSON] прийняв у власність квартиру під номером 84 , що знаходиться в місті Одесі по вул.Варненській буд. 7 корпус 3. Пунктом 2 вказаного договору визначено, що продаж здійснено за 65\~000 грн,які продавець ( [PERSON]Я.) отримала від покупця ( [PERSON]) до підписання вказаного договору. Також договором визначено, що його підписання свідчить про те, що розрахунки за квартиру здійснені повністю та при відсутності претензій до покупця з боку продавця. В зв»язку із відсутністю коштів у [PERSON] на придбання квартири, між сторонами 12.10.2011 року була укладена письмова угода про те, що кошти за придбане майно покупцем мають бути сплачені в строк до 20.06.2012 року,про що має бути видана відповідна розписка, а до того часу [PERSON] зобовязується не здійснювати державну реєстрацію права власності на придбане майно. Як вбачається зі змісту позову та наданих доказів , позивач, [PERSON] до цього часу мешкає за місцем реєстрації в місті Одесі , вул. Варненська 7 кор. 3 кв.4, відповідач , [PERSON] за місцем реєстрації в м.Кілія вул.Суворова буд.18., державна реєстрація права власності на нерухоме майно за договором купівлі продажу від 13.10.2011 року на ім»я відповідача не здійснена. Ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, заміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Підставою недійсності правочину за правилами ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення стороною ( сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5-6 ст. 203 ЦК України За правилами ст. 230 ЦК якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу стону в оману щодо обставин, які мають істотне значення , такий правочин визнається судом недійсним. Як вбачається зі змісту позову позивач посилається на факт введення в оману відповідачем щодо сплати коштів за придбане майно. Зазначена обставина відповідачем не оспорюється та визнається . Зважаючи на вищезазначене, в межах заявлених позовних вимог,

Outcome: approved