Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-09 00:00:00

У травні 2012 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], уточнивши який просила суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно її доньки - [PERSON], [INFO] та про стягнення з відповідачки аліментів на утримання доньки у розмірі 1\\4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, на користь позивачки. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що відповідачка по даній справі - [PERSON], є її донькою. 04 листопада 2001 року відповідачка народила доньку - [PERSON], батька у дитини не має. З самого дитинства відповідачка до дитини ставилася байдуже, дитиною опікувалася позивачка. Відповідачка з 2005 року зловживає спиртними напоями, в зв»язку з чим покинула роботу, з тих пір ніде не працює, дитиною не опікується, веде аморальний спосіб життя, бродяжничав, знаходиться на обліку в службі у справах дітей як неблагополучна мати. В 2006 році відповідачка зверталася до лікаря-нарколога, який закодував її від пиятства, але вона протрималась лише один місяць і знов пішла в запій та стала ще більше зловживати спиртними напоями. В серпні 2008 року повернувся з тюрми черговий співмешканець відповідачки, і вона з ним назавжди пішла з дому. Позивачка по даній справі та її чоловік утримують дитину за свій кошт, повністю опікуються нею - замінили їй батьків. Де зараз мешкає відповідачка позивачці не відомо. Дитина соромиться своєї матері і не хоче про неї чути. У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав, підтвердив факти, викладені у позовній заяві. Представники 3-ї особи - Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району виконавчого комітету Миколаївської міської ради - позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з»явилася про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти задоволення даного позову до суду не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.І ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, думку прокурора, пояснення представника 3-ї особи, суд знаходить уточнений позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір»ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідачка веде аморальний спосіб життя, пиячить, не працює, долею дитини не цікавиться, вдома не мешкає, коштів на утримання дитини не надає і тим самим ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Для того, щоб встановити місце знаходження відповідачки, позивачка зверталася до [PERSON] НГУ УМВД України в Миколаївській області, але органам міліції про місце знаходження відповідачки нічого не відоме, про що свідчить висновок [PERSON] Таким чином, своїми діями, відповідачка порушує свої зобов'язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме щодо того, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 цього є закону вказано, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою, що відповідачка свідомо не виконує своїх обов'язків по вихованню дитини - малолітньої [PERSON], [INFO], не спілкується з нею та перешкод в спілкуванні її з нею ні хто не чинив і не чинить. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.І - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Вказані обставини об'єктивно підтверджуються перевіреними судом матеріалами справи: висновками, актом, довідками Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає за доцільне задовольнити уточнений позов позивачки. Також суд роз'яснює відповідачу, що відповідно до ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь держави судові витрати.

Outcome: approved