Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-31 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачкою. Від цього шлюбу вони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. У вересні 2008 року шлюб було розірвано і вони стали мешкати окремо. Дочка залишилась проживати з відповідачкою, яка чинила позивачам перешкоди у спілкуванні з дитиною, внаслідок чого вони змушені були у січні 2012 року звернутись до відділу опіки та піклування із заявою про визначення способу участі у вихованні дитини. Рішенням виконкому Марганецької міської ради від 22.02.2012 року позивачам [PERSON] та [PERSON] встановлено можливим участь у спілкуванні з дитиною і спочатку це рішення відповідачкою виконувалося. Однак, 8 березня 2012 року позивач [PERSON] прийшов до відповідачки, щоб взяти дочку, але відповідачки дома не було. 9 березня 2012 року він знов прийшов до місця проживання відповідачки, але двері йому відповідач не відчинила. Після цього позивачі телефонували відповідачу, але на дзвінки вона не відповідала. В звязку з зазначеними діями відповідачки [PERSON] вони позбавлені права спілкування та виховання дитини, тому просять суд зобовязати [PERSON] не чинити їм перешкод у спілкуванні з дочкою та онукою [PERSON] та зобовязати надавати [PERSON] побачення з дочкою щотижня з четверга з 16-00 години по суботу до 9-00 години, [PERSON] побачення з онукою щотижня з 9-00 години суботи до 9- 00 години неділі. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] підтримали свої позовні вимоги та зазначили, що вони бажають приймати участь у вихованні своєї малолітньої доньки та онуки, а проживає з відповідачем, однак остання чинить перешкоди у можливості бачитися з дитиною. Тому вони вважають, що такі дії відповідача порушують їх законні права на спілкування з донькою та онукою та перешкоджають виконувати батьківські обовязки по її вихованню. Позивач [PERSON] пояснив, що 8 березня 2012 року він прийшов до відповідачки, щоб взяти дочку, але відповідачки дома не було. 9 березня 2012 року він знав прийшов до місця проживання відповідачки разом зі своїм знайомим [PERSON], але двері йому відповідач не відчинила. Після цього він і його мати [PERSON] телефонували відповідачу, але на дзвінки вона не відповідала. Позивач [PERSON] суду пояснила, що до лютого 2012 року не було проблем із побаченнями з дитиною. Але потім їй не сподобалися висловлювання співмешканця відповідачки щодо методів виховання дитини і у неї з відповідачкою погіршились стосунки, відповідачка їй казала, що не дасть їй дитину. В звязку з цим вона ніколи не приходила до відповідачки за онукою. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечили з підстав викладених у запереченні на позов, яке залучено до матеріалів справи та пояснили, що відповідач не чинить перешкод у спілкуванні позивачів з дитиною. До лютого 2012 року позивач [PERSON] взагалі не намагався зустрічатися з дитиною, матеріальну допомогу на її утримання не надавав, участі у її вихованні не приймав, створив іншу сім»ю. Позивач [PERSON] спілкувалася з дитиною без будь-яких обмежень, тому її здивувало звернення позивачів до органу піки. Рішення виконкому вона виконувала. Однак, одного разу, після повернення від бабусі донька стала плакати та повідомила їй, що більше не бажає до неї ходити. В цей час від своїх знайомих вона дізналася, що позивачі зловживають алкогольними напоями. 9 березня 2012 року позивач [PERSON] прийшов до неї додому, дзвонив та стукав у двері, вочевидь був у нетверезому стані, в звязку з чим вона змушена була викликати міліцію. Представник органу опіки та піклування [PERSON] висловила свою думку, щодо вирішення позовних вимог відповідно до рішення виконкому Марганецької міської ради про надання дозволу позивачам на побачення з дитиною. Свідок [PERSON] суду пояснив, що 8 і 9 березня разом з позивачем [PERSON] приходив до відповідачки, але двері вона не відчинила. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює у дитячому закладі вихователем [PERSON]. Дитина добре висловлюється про обох батьків, папа з бабусею іноді приходять до дитини в дитячий садок. Заслухавши доводи сторін, їх представників, третьої особи - представника органу опіки та піклування та свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 257 СК України, баба. Дід. Прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою. Дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо вихованні внуків, правнуків. У відповідності до ст. 158 СК України рішенням виконкому Марганецької міської ради № 134 від 22.02.2012 року надано дозвіл [PERSON] на побачення з його донькою [PERSON] щотижня з 16-00 години четверга до 9-00 години суботи. Рішенням виконкому № 135 від 22.02.2012 року надано дозвіл [PERSON] на побачення з онукою [PERSON] щотижня з 9-00 години суботи до 9-00 години неділі. В судовому засіданні представник органу піки та піклування пояснила, що при прийняті вищезазначених рішень на засіданні комісії виконкому Марганецької міської ради було визначено, що [PERSON] повинен забирати дочку [PERSON] щочетверга з дитячого садку о 16-00 год. Даний факт сторони підтвердили в судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні категорично заперечувала факт вчинення нею перешкод у спілкуванні позивачів з дитиною, стверджуючи при цьому, що це саме позивачі не виконували рішення виконкому, оскільки позивач [PERSON] не забирав доньку з дитячого садку по четвергам як це було оговорено на засіданні комісії, а позивач [PERSON] жодного разу не приходила до неї за онукою щосуботи о 9-00 год. Дані твердження відповідача в судовому засіданні підтвердили позивачі. Так, позивач [PERSON] суду пояснив, що жодного четверга він не приходив за дочкою в дитячий садок о 16-00 год. Позивач [PERSON] також повідомила, що не ходила до відповідачки за онукою щосуботи о 9-00 год. Твердження позивача [PERSON] в судовому засіданні про те, що вона не ходила за онукою, оскільки у неї погані стосунки з відповідачкою є необгрунтованими та не підтверджують факт умисного невиконання відповідачкою рішення виконкому. Суд критично ставиться до доводів позивача [PERSON] стосовно того, що 8 і 9 березня відповідачка не відчинила йому двері, коли він приходив за дитиною. Так, 8 березня було свято і відповідачка мала право бути з дитиною в святковий день не дома. А 9 березня - пятниця, день, не передбачений рішенням виконкому для того, щоб приходити додому до відповідачки за дитиною. Таким чином, позивачами не надано жодних доказів, що спростували б пояснення відповідачки та стверджували те, що вона умисно не виконує рішення виконкому Марганецької міської ради від 22.02.2012 року за №№ 134, 135. З пояснень представника органу опіку і піклування вбачається, що у цього органу відсутні будь-які дані щодо конкретних фактів вчинення відповідачкою перешкод позивачам у спілкуванні з дитиною. Крім того, як вже зазначалося вище, самі позивачі в судовому засіданні поясняли, що у визначені органом опіки та піклування дні не приходили до дитини, а, отже, не можуть стверджувати, що їм щоразу чинились перешкоди. Суд вважає, що спірне питання повинно бути вирішене з врахуванням інтересів дитини шляхом налагодження нормальних стосунків між сторонами. При наведених обставинах у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed