Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Виконавчого комітету Запорізької міської ради про зобовязання надати жиле приміщення. У позовній заяві вказують наступне. З 1974 року [PERSON], а з 1989 року [PERSON], фактично проживали та їх місце проживання до теперішнього часу зареєстроване за адресою [INFO]. Згідно з актом обстеження стану житлового будинку (літ. Г) домоволодіння №41 по вул.. Кірова від 09.08.2002 року, складеним комісією у складі представників Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради було встановлено, що за даними акту обстеження Запорізького МБТІ від 01.02.1990 року будинок знаходиться в аварійному стані, шпарини по всіх стінах, розпочато руйнування будинку в цілому на 70% зносу. За результатами розгляду актів обстеження технічного стану будинку №41 по вул.. Кірова, поданих Жовтневою районної адміністрацією, за якими цей будинок визнано непридатним для проживання внаслідок підтоплення зливами та враховуючи неодноразові звернення мешканців вказаного будинку про відселення, виконавчим комітетом Запорізької міської ради було прийнято рішення від 13.03.2003 року №68/6 Про відселення мешканців будинку №41 по вул. Кірова. Вказаним рішенням виконавчого комітету було визнано будинок №41 по вул.. Кірова непридатним для проживання за санітарними та технічними вимогами та передбачено надання житлової площі для відселення мешканців із будинку №41 по вул.. Кірова згідно з додатком №1 до рішення за рахунок коштів, передбачених у міському бюджеті на житлове будівництво та вивільненої житлової площі у фонді міської ради. В свою чергу, пунктом 10 додатку №1 до рішення виконавчого комітету міської ради від 13.03.2003 року №68/6 було передбачено, що [PERSON] та [PERSON] підлягали відселенню з приватного будинку №41 по вул.. Кірова, як непридатного для подальшого проживання з наданням 1-кімнатної квартири. Всупереч положень вищевказаного рішення виконавчого комітету, до теперішнього часу вони не отримали відповідного житла замість того, в якому мешкали і яке визнане непридатним для проживання. Позивачі дізналися про порушення свого права на забезпечення однокімнатною квартирою, внаслідок визнання непридатним для проживання за санітарними і технічними вимогами будинку №41 по вул.. Кірова в м. Запоріжжя, у вересні 2011 року із надісланого на письмове звернення [PERSON] листа виконавчого комітету від 23.09.2011 року №Я-5145-3 з доданого до нього копією рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 13.03.2003 року. Раніше їм не було відомо про зазначене рішення та його зміст. На підставі викладеного позивачі просять: поновити строк звернення до суду, у звязку з його пропущенням через поважні причини; зобовязати виконавчий комітет Запорізької міської ради надати їм житлове приміщення однокімнатну квартиру у м. Запоріжжі у звязку з відселенням з квартири [ADDRESS] внаслідок визнання непридатним для проживання за санітарними і технічними вимогами вказаного будинку; стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] позов підтримали, наполягаючи на обставинах та підставах викладених у позовній заяві. Просять позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача виконавчого комітету Запорізької міської ради [PERSON], позов не визнала. Вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню. Просить в задоволенні позову відмовити, а також застосувати строк позовної давності. Письмові заперечення залучені до матеріалів справи. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності до листа Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради від 07.02.2003 року №Кол-105, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO], але фактичне їх місце проживання не відоме (а.с.5). Згідно з актом обстеження стану житлового будинку (літ. Г) домоволодіння №41 по вул.. Кірова від 09.08.2002 року, складеним комісією у складі представників Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради було встановлено, що за даними акту обстеження Запорізького МБТІ від 01.02.1990 року будинок знаходиться в аварійному стані, шпарини по всіх стінах, розпочато руйнування будинку в цілому на 70% зносу (а.с.8). За результатами розгляду актів обстеження технічного стану будинку №41 по вул.. Кірова, поданих Жовтневою районної адміністрацією, за якими цей будинок визнано непридатним для проживання внаслідок підтоплення зливами та враховуючи неодноразові звернення мешканців вказаного будинку про відселення, виконавчим комітетом Запорізької міської ради було прийнято рішення від 13.03.2003 року №68/6 Про відселення мешканців будинку №41 по вул. Кірова(а.с.10). Вказаним рішенням виконавчого комітету було визнано будинок №41 по вул.. Кірова непридатним для проживання за санітарними та технічними вимогами та передбачено надання житлової площі для відселення мешканців із будинку №41 по вул.. Кірова згідно з додатком №1 до рішення за рахунок коштів, передбачених у міському бюджеті на житлове будівництво та вивільненої житлової площі у фонді міської ради. Пунктом 10 додатку №1 до рішення виконавчого комітету міської ради від 13.03.2003 року №68/6 було передбачено, що [PERSON] та [PERSON] підлягали відселенню з приватного будинку №41 по вул.. Кірова, як непридатного для подальшого проживання з наданням 1-кімнатної квартири. Відповідно до норми ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Слід зазначити, що право на позов в процесуальному значенні необмежене часом, тобто, особа може звернутися до суду із позовом про захист своїх прав та інтересів у будь-якій час. Разом з тим, право на позов в матеріальному розумінні означає право позивача (заявника) на задоволення заявленої ним вимоги, яке можливе лише у рамках строку позовної давності. Строки позовної давності встановлені нормами ст.ст. 257, 258 ЦК України. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №68/6 Про відселення мешканців будинку №41 по вул. Кіровабуло прийнято рішення від 13.03.2003 року. Суд вважає, що позивачі повинні були дізнатися, що будинок, в якому вони зареєстровані визнано непридатним для проживання ще у 2003 році, але позовну заяву подано до суду лише у жовтні 2011 року, тобто після спливу строку позовної давності. Поважних причин пропущення строку позовної давності, судом не встановлено. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності. В звязку з викладеним, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed