Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві посилався на те, що 10 серпня 2009 року нею було передано відповідачу [PERSON] в борг грошову суму в розмірі 1000,00 доларів США, що підтверджується розпискою, написаною відповідачем власноручно. Строк повернення позики встановлено до листопада 2009 року. А також 30.10.2009 року було передано відповідачу [PERSON] в борг грошову суму в розмірі 2000,00 доларів США, що підтверджується розпискою, написаною відповідачем власноручно. Строк повернення позики до 30 березня 2010 року. У визначений договорами строк та пізніше відповідач взяте на себе зобовязання належним чином не виконав і борг не повернув. Просила суд: стягнути з [PERSON] основну суму боргу в розмірі 23703,80 грн., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 1905,50 грн.; компенсацію в звязку з інфляцією в розмірі 3500,17 грн., а всього 29109,47 грн., а також судові витрат по справі, що складаються з: оплата послуг з надання правової допомоги та захисту прав і інтересів - 900,00 грн.; судовий збір в розмірі 291,07 грн. та судовий збір в розмірі 111,80 грн. за забезпечення позову. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання у справі не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка в повідомлені про вручення про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. За договором позики [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у розмірі 1000,00 доларів США, а [PERSON] зобовязувалася повернути таку ж суму грошових коштів в листопаді 2009 року. На підтвердження отримання коштів відповідачем позивачка надала суду оригінал розписки від 10 серпня 2009 року. Крім того 30.10.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. За договором позики [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у розмірі 2000,00 доларів США, а [PERSON] зобовязувалася повернути таку ж суму грошових коштів до 30 березня 2010 року. На підтвердження отримання коштів відповідачем позивачка надала суду оригінал розписки від 30 жовтня 2009 року. У відповідності до ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу 3\~ 000,00 доларів США, що в еквіваленті гривні не на день звернення до суду, а на день ухвалення рішення суду згідно офіційного курсу НБУ станом на 25.03.2013 року 1 долар США 7,993 23979 грн. 00 коп. (3\~ 000,00 доларів США х 7,993) та 3% річних в розмірі 1930 грн. 15 коп. (1000дол. США = 7993 грн. 00 коп. х 3:100: 365 х1060 = 696 грн. 38 коп.; 2000 дол. США х 7,993=15986 грн. х 3 :100 : 365 х 939 = 1233 грн. 77 коп. Звідси 696 грн. 38 коп. +1233 грн. 77 коп. =1930 грн. 15 коп. ) законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення із відповідача індексу інфляції у розмірі 3500 грн. 17 коп. Оскільки індекс інфляції ( індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні, то норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобовязання, яке визначено договором у гривні. Оскільки між сторонами було укладено договори позики в іноземній валюті, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Як вбачається із матеріалів справи позивачка самостійно приймала участь у судовому засіданні та не користувалася послугами адвоката або іншого фахівця в галузі права і за таких обставин законних підстав для стягнення витрат по оплаті допомоги адвоката в розмірі 900 гривень у суду не має. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, у відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 259 грн. 09 коп.

Outcome: partial