Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Комунальне підприємство «Жилсервіс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та зобовязання укласти договір про надання житлово-комунальних послуг. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та на їх обґрунтування пояснила, що [PERSON] є власником квартири № 6 в багатоквартирному будинку № 8, розташованому за адресою: вул. 8-го Березня, м. Кілія, Одеської області та, відповідно, є співвласником даного будинку, який перебуває на обслуговуванні КП «Жилсервіс», яке є балансоутримувачем та здійснює утримання та обслуговування відповідного будинку. Відповідач [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються КП «Жилсервіс», що підтверджується особовим рахунком № 2231, однак за період з 01.03.2010 р. по 01.02.2013 р. відповідач неналежним чином виконує свої обвязки по оплаті наданих житлово-комунальних послуг, в звязку з чим за нею утворилась заборгованість на суму 2059,85 гривень. Крім того, КП «Жилсервіс» неодноразово направляло відповідачу пропозицію укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, як те передбачено діючим законодавством, однак відповідач не вчиняє дій щодо укладення даного договору. На підставі викладеного представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь комунального підприємства «Жилсервіс» 2059,85 гривень заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та зобовязати відповідача укласти договір з КП «Жилсервіс» на снові Типового договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р. № 529 з урахуванням вартості послуг, затверджених рішенням Кілійської міської ради № 49 від 24.04.2012 р. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона не має можливості одразу сплатити вказану суму заборгованості, оскільки вона є пенсіонером. Крім того, вона за власні кошти проводить ремонт у належній їй квартирі, а житлово-комунальні послуги КП «Жилсервіс» надаються не завжди у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, в ході зясування обставин, на які посилались сторони на обґрунтування своїх вимог і заперечень та дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як вбачається з рішення виконавчого комітету Кілійської міської ради від 27.08.2008 року, з 1 жовтня 2008 року тариф на квартирну плату та плату за утримання будинків і прибудинкових територій за 1 квадратний метр загальної площі житла для багатоповерхових будинків з централізованим водопостачанням та водовідведенням становив 0,83 гривні; для будинків без централізованого водопостачання та водовідведення 0,67 гривень /а.с. 7/. Рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради від 26.04.2012 року № 49, з 1 червня 2012 року встановлено Прибудинкові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по кожному з будинків окремо, зокрема для будинку № 8 по вулиці 8 Березня тариф складає 1,22 гривні за 1 квадратний метр загальної площі /а.с. 5-6/. 09.11.2012 року [PERSON] було отримано лист від КП «Жилсервіс» з пропозицією укласти договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, який складений на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 529 від 20.05.2009 р. та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» /а.с. 13/. 10.11.2012 року [PERSON] було отримано претензію попередження від 09.11.2010 року про необхідність сплатити КП «Жилсервіс» суму боргу за надані житлово-комунальні послуги та попереджено про можливість звернення до суду з приводу примусового стягнення суми заборгованості /а.с.12/. Згідно виписки з особового рахунку № 2231, за період 01.03.2010 року по 01.03.2013 р. за [PERSON], яка проживає в [INFO], утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 2059,85 гривень /а.с. 4/. При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Як зазначено в ст. 627 ЦК України, - відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно ст. 648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 649 ЦК України Розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом. Під укладенням договору на підставі закону розуміється імперативне застереження про це в законі (що охоплює і підзаконні нормативно-правові акти). Відсутність такого застереження зумовлює відмову в задоволенні позовних вимог про зобовязання укласти договір з огляду на порушення ст. 19 Конституції, згідно з якою ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законом. Важливо, що така обумовленість у законі має бути виписна в імперативній формі з прямою вказівкою на обовязок відповідної сторони укласти договір. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги», в статті 20 якого міститься пряма вказівка на те, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. На виконання положень данного Закону постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р. № 529 затверджено «Типовий договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій», який містить визначені законом істотні умови,передбачені ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], яка є споживачем житлово-комунальних послуг, за діючим законодавством зобовязана укласти відповідний договір, але ухиляється від його укладення та не виконує свої зобовязання по оплаті наданих їй позивачем житлово-комунальних послуг, доказів, що вказані послуги надаються не в повному обсязі, відповідачем суду не надано, в звязку з чим позовні вимоги КП «Жилсервіс» є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення. Судові витрати понесені позивачем, в звязку з задоволення позову підлягають до стягнення на його користь з відповідача.

Outcome: approved