Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-25 00:00:00

У липні 2012 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10026/0741 звернулося до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь суму помилково перерахованих коштів в розмірі 53367,84 грн. та судовий збір в розмірі 583,68 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у вересні 2011 року Управління Пенсійного Фонду України в м. Броварах та Броварському районі звернулося до товариства в особі територіального відокремленого без балансового відділення №10026/0741 із списком на зарахування пенсій на поточні рахунки у філії Броварське відділення № 5400 за період з 04 по 25 вересня 2011 року щодо виплати грошових коштів згідно із судовими рішеннями 32 пенсіонерам на загальну суму 334952 грн. Вказаний список передано до операційної частини банку без належного оформлення меморіального ордеру та наявності відповідних коштів на балансовому рахунку Управління ПФУ в м.Броварах та Броварському районі Київської області. Після отримання 23.09.2011 року грошових коштів від Управління для виплати основної пенсії за 22.09.2011 року по 25.09.2011 року посадові особи операційної частини банківської установи здійснили безпідставне зарахування коштів додаткової пенсії на поточні рахунки пенсіонерів за список, в тому числі і [PERSON] Далі зазначає, що виплата додаткової пенсії [PERSON] у розмірі 53367,84 грн. здійснена товариством безпідставно, тобто поза юридичним фактом, передбаченим законом або правочином, оскільки грошові кошти на виплату вказаної пенсії від Управління до банку не надходили. Після виявлення посадовими особами банку факту зарахування коштів на поточний рахунок відповідача на адресу останнього направлено повідомлення про помилковий переказ і зарахування коштів та пропозицію повернути зараховані кошти. Враховуючи ту обставину, що відповідач в добровільному порядку не бажає повернути безпідставно набуті кошти, банк змушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додав, що між банком та Управлінням ПФУ в м. Броварах та Броварському районі укладено договір про зарахування і виплату пенсій та грошової допомоги, умовами якого передбачено, що зарахування коштів на поточні рахунки пенсіонерів буде здійснюватися за наявності коштів та надання відповідних відомостей на паперових та інших носіях. Фактично від Управління ПФУ кошти для виплати [PERSON] додаткової пенсії не надходили. 02.11.2011 року складено акт службового розслідування, яким підтверджено, що кошти від банку не надходили, про те перераховані банком. Кошти, що отримав відповідач є помилково перерахованими. Просить позов задовольнити. Відповідач та її представник [PERSON], позовні вимоги не визнали, в задоволенні позову просили відмовити. Судом до участі в даній справі в якості третьої особи залучено Управління Пенсійного Фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області. Представник третьої особи [PERSON], пояснила, що спірні кошти не є коштами пенсійного фонду, він лише провів нарахування, а не їх виплату, тому не заперечує проти задоволення позову. Уточнила, що управління співпрацює з банком на підставі договору від 28.12.2007 року та додатковими угода до нього, при цьому до обов»язку банку входить зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки пенсіонерів не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів від фонду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Глави 83 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно з вимогами п. 32.3.1 ст. 32 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі помилкового переказу суми переказу на рахунок неналежного отримувача, що стався з вини банку, цей банк-порушник зобов'язаний негайно після виявлення помилки переказати за рахунок власних коштів суму переказу отримувачу. У противному разі отримувач має право у встановленому законом порядку вимагати від банку-порушника ініціювання переказу йому суми переказу за рахунок власних коштів, сплати пені в розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення починаючи від дати завершення помилкового переказу, яка не може перевищувати 10 відсотків суми переказу. Одночасно банк-порушник зобов'язаний після виявлення помилки негайно повідомити неналежного отримувача про здійснення помилкового переказу і про необхідність ініціювання ним переказу еквівалентної суми коштів цьому банку протягом трьох робочих днів від дати надходження такого повідомлення. Форма повідомлення банку про здійснення помилкового переказу встановлюється Національним банком України. У разі переказу банком-порушником за рахунок власних коштів суми переказу отримувачу та своєчасного повідомлення неналежного отримувача про здійснення помилкового переказу, а також своєчасного переказу неналежним отримувачем суми переказу цьому банку банк-порушник залишає цю суму у власному розпорядженні. При цьому, у разі порушення неналежним отримувачем зазначеного триденного строку, банк-порушник має право вимагати від неналежного отримувача повернення суми переказу, а також сплату пені в розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день починаючи від дати завершення помилкового переказу до дня повернення коштів включно, яка не може перевищувати 10 відсотків суми переказу. Правилами п. 35.1 ст. 35 вказаного Закону неналежний отримувач зобов'язаний протягом трьох робочих днів від дати надходження повідомлення банку-порушника про здійснення помилкового переказу ініціювати переказ еквівалентної суми коштів банку-порушнику, за умови отримання повідомлення цього банку про здійснення помилкового переказу. Судом також встановлено, що відповідач по даній справі є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області. Згідно із договором від 11.07.2006 року, укладеним між ПАТ «Ощадбанк» №5400 та [PERSON], банк відкрив вкладнику поточний рахунок для обліку коштів за вкладом і здійснення операцій по ньому відповідно до вимог чинного законодавства. 28.12.2007 року між позивачем та Управлінням ПФУ в м. Броварах та Броварському районі Київської області укладено договір за № 10-Б (із змінами та доповненнями додаткова угода № 3 до договору № 10-Б про зарахування і виплату пенсій та грошової допомоги), за яким зарахування та виплата пенсій і грошової допомоги, що фінансується з Пенсійного Фонду України через поточні рахунки пенсіонерів та одержувачів допомоги, відкритих у банку в м. Броварах Київської області, згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та отримувачів допомоги через їх поточні рахунки у банківських установах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року за № 1596. Пунктом 2.2.4 договору про зарахування і виплату пенсій та грошової допомоги банк зобов»язується проводити зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів коштів не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів від фонду. 23.09.2011 року відповідач [PERSON] у філії Броварське відділення № [NUMBER] «Державний ощадний банк України» отримав грошові кошти в розмірі 58367,84 грн., про що свідчить лист від 12.11.2011 року за № 1771 та виписка з рахунку в національній валюті. З акту про наслідки службового розслідування за фактом порушення фахівцями філії Броварського відділення № [NUMBER] «Ощадбанку» порядку безготівкового зарахування та видачі готівкових коштів з поточних рахунків вкладників від 02.11.2011 року вбачається, що 02.09.2011 року за супровідним листом від 01.09.2011 року Управління ПФУ надало до банку список на зарахування пенсій на поточні рахунки у філії Броварського відділення № 5400 за період з 04 по 25 вересня 2011 року тридцяти двум пенсіонерам на загальну суму 334952 грн., при цьому встановлено винних осіб у здійсненні помилкового переказу. 30.11.2011 року позивач звертався до відповідача із повідомленням про помилковий переказ та зарахування коштів, в якому просив протягом трьох календарних днів від дати одержання цього повідомлення повернути суму 58367 грн. 84 коп. філії Броварському відділенню № [NUMBER] «Ощадбанк». Заявляючи вимогу про повернення коштів позивач посилається на безпідставність їх набуття відповідачем. Погодитися із такими твердження суд не може з огляду на наступні обставини. Так, статтею 1215 Цивільного Кодексу визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. З матеріалів справи вбачається, що згідно із постановами Броварського міськрайонного суду від 13.12.2010 року, 14.04.2011 року, 09.08.2011 року Управління Пенсійного Фонду України в м. Броварах та Броварському районі зобов»язано здійснити нарахування та виплату пенсії, підвищення до пенсії. Згідно з довідкою УПФУ в м. Броварах та Броварському районі Київської області від 26.10.2012 року за № 4053 за період з 02.02.2011 року по 31.08.2011 року відповідачу призначена і фактично отримана пенсія в розмірі 58367,83 грн. 23.09.2011 року відповідач через банківську установу, в якій відкритий його поточний рахунок отримав нараховану йому пенсію у вищевказаному розмірі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (п. 1 ст. 212 ЦПК України). Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що кошти набуті відповідачем поверненню не підлягають, так як є пенсійними виплатами, призначеними (нарахованими) третьою особою згідно із вищевказаними судовими рішеннями. При розгляді даної справи по суті судом не встановлено наявності будь-яких рахункових помилок та недобросовісності відповідача щодо набуття коштів в сумі 58367,83 грн. У порядку визначеному ст. 1215 ЦК України зазначені кошти поверненню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення. суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи ту обставину, що рішення ухвалено на користь відповідача вимоги про стягнення судового збору не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed