Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-18 00:00:00

позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом та просили зняти арешт з квартири [ADDRESS] , накладений постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (далі відділ ДВС) від 08 серпня 2011 року, при примусовому виконанні виконавчого провадження по виконанню наказу № 29/17-1321-2011 виданого 03.06.2011 року господарським судом Одеської області та старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (далі ДВС України) від 16 грудня 2011 року ВП № 25757310, при виконанні виконавчого напису № 1789, виданого 23.03.2011 року приватним нотаріусом Войтовським В.С. В обґрунтування вимог посилалися на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.09.2010 року за ними визнано право власності на зазначену квартиру, яка належала на праві власності ВАТ «Чорномортехфлот». Рішення господарського суду Одеської області про стягнення з ВАТ «Чорномортехфлот» на користь кредиторів коштів в сумі 279\~ 147 грн 51 коп., ухвалено 03.06.2011 року на виконання якого 08.08.2011 року накладено арешт, а виконавчий напис виданий нотаріусом 23.03.2011 року про звернення стягнення на нежитлові приміщення та інше майно ВАТ «Чорномортехфлот» в рахунок погашення боргу перед кредиторами на суму 23\~ 650\~ 000 грн. Отже, враховуючи те, що рішення Суворовського районного суду м. Одеси, про визнання за ними права власності на квартиру набрало законної сили 10.10.2010 року, тобто до ухвалення рішення господарським судом та до видачі виконавчого напису нотаріуса, з зазначеної квартири слід зняти арешт, оскільки вона не належить боржникові ВАТ «Чорномортехфлот» з 10.10.2010 року. Крім того, пояснили, що не мали можливості здійснити державну реєстрацію права власності за рішенням суду, оскільки ВАТ «Чорномортехфлот» постійно мав борги, внаслідок чого, на майно, що належало ВАТ, постійно накладалися арешти, а після задоволення вимог кредиторів, арешт з майна знімався. Вилічити проміжок часу, коли був відсутній арешт майна ВАТ, щоб зареєструвати в КП «ОМБТІ та РОН» право власності на квартиру, вони не мали можливості. Також пояснили, що кошти, які вони мають виплатити ВАТ «Чорномортехфлот» в розмірі 4\~ 877 грн 18 коп., не виплачені через ті ж самі обставини, а саме, на рахунки накладалися арешти, про нові рахунки їх не повідомляють, а тому їм до теперішнього часу невідомо в який спосіб вони повинні виконати рішення суду тобто рахунок на який переказати кошти. Відповідачі та третя особа, відділ ДВС, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується розписками про отримання судових повісток (а.с. 30, 31, 32, 34), про причини неявки своїх представників не повідомляли. Представник ДВС України в судовому засіданні пояснив, що підстав для задоволення позову не має, оскільки позивачі не здійснили державну реєстрацію права власності та не виплатили на користь ВАТ «Чорномортехфлот» визначені рішенням суду кошти. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності ВАТ «Чорномортехфлот». Між [PERSON] , та ВАТ «Чорномортехфлот» 03 червня 1997 року був укладений договір найму квартири [ADDRESS] , за умовами якого він повинен був відпрацювати на підприємстві десять років. Згідно п.3.8. цього договору працівник у разі, якщо працівник відпрацював тільки частину цього строку і виявив бажання придбати займану квартиру у власність достроково, він може перерахувати на рахунок ВАТ „Черномортехфлот залишкову вартість, пропорційну невідпрацьованому часу, після чого вказана квартира передається у власність працівника достроково. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.09.2010 року встановлено, що спірну квартиру позивачі одержали на підставі правочину, а саме договору від 03 червня 1997 року, в якому чітко передбачені умови придбання власності на цю квартиру, тому суд вважав можливим визнати за Дунасами право власності на вказану квартиру зі стягненням з них у солідарному порядку 4877,18 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, \~яка вважає, \~що майно, \~на \~яке \~накладено \~арешт, належить \~їй, \~а не боржникові, \~може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня,коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Суд не приймає до уваги заперечення представника ДВС України про те, що позивачі на здійснили державної реєстрації права власності та не виплатили ВАТ «Чорномортехфлот» стягнуту рішенням суду суму коштів, оскільки накладення арешту державними виконавцями на все майно ВАТ «Чорномортехфлот» унеможливило здійснення реєстрації, а рішенням суду не встановлювався порядок його виконання і набуття права власності (державна реєстрація) не пов`язувалось із здійсненням виплати на користь ВАТ, тобто умовою виникнення права власності у сім`ї Дунас на квартиру не було попереднє здійснення ними оплати за рішенням суду. Крім того, на виконання рішення суду, в частині стягнення з сім`ї Дунас на користь ВАТ грошової суми, ВАТ «Чорномортехфлот» виконавчий лист не отримувало. \~\~\~\~

Outcome: approved