Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-17 00:00:00

7.03.2008 року між [PERSON] і акціонерним товариством "Кредобанк" був укладений кредитний договір по якому [PERSON] отримав в банку кредит на суму 20 тис. доларів США строком до 1.02.2014 року . За користування кредитом він повинен був сплачувати відсотки , розмір яких був передбачений п 3.2 договору . 6.10.2010 року між "Кредобанком" і [PERSON] "Кредекс Фінанс" був укладений договір про відступлення права вимоги. [PERSON] "Кредекс Фінанс" звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] в його користь 85087,42 грн. боргу по кредитному договору від 7.03.2008 року. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що відповідач порушив умови повернення кредиту , допустив прострочену заборгованість по ньому в сумі 14 971,08 грн. 16.05.2011 року в ході ліквідаційної процедури по визнанню [PERSON], як приватного підприємця банкрутом , під час реалізації його майна на рахунок [PERSON] "Креденс Фінанс" надійшли кошти в сумі 86 869,04 грн. Але у боржника залишається не погашеною різниця в сумі 62 845,04 грн. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору у випадку прострочення сплати комісійної винагороди або погашення кредиту з порушенням , позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної процентної ставки , вказаної в п. 3.2 договору , але не менше 1 грн. за кожний день прострочки. Пункт 4.9 кредитного договору передбачав , що при невиконанні позичальником умов договору , банк у випадках , передбачених п.2.9 договору вправі ставити питання про дострокове повернення кредиту , процентів , комісії та інших платежів. Станом на 16.05.2011 року сума боргу відповідача перед товариством становила 62845,04 грн. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являвся жодного разу, не з'явився і його представник [PERSON] В попередньому судовому засіданні 12 березня 2012 року [PERSON] позову товариства не визнав і подав письмове заперечення проти позову. У цьому запереченні він вказує , що позивачем не правильно визначено процентну ставку за невиконання грошового зобов'язання, яка має становити 16,02% річних а не 45,149% , як вказав позивач. Крім цього , нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ є неправомірним і не може нараховуватися за одне й те ж порушення два рази , бо суперечить ст. 61 Конституції України. Позивач , на його думку , не довів, що до нього перейшло право вимоги за кредитним договором, з підстав непредставлення суду оригіналу договору про відступлення права вимоги від 06.10.2010 року. Також зазначає, що грошові вимоги позивача є погашеними в процесі банкрутства фізичної особи підприємця [PERSON] (ухвала господарського суду Львівської області від 30.05.2011 року). Тому, вимоги [PERSON] "Кредекс Фінанс" про стягнення коштів з [PERSON] за кредитним договором на підставі ч.2 ст. 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, яка набрала 16.10.2011 року, вважає не можуть бути задоволені, оскільки вони виникли на підставі кредитного договору укладеного 07.03.2008 року. Суд дослідивши всі докази прийшов до переконання , що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як видно з копії кредитного договору № А240257, то такий був укладений між [PERSON] і акціонерним товариством "Кредобанк" на суму 20 000 доларів США строком до 01.02.2014 року. За користування кредитом [PERSON] повинен був сплачувати банку проценти визначені пунктом 3.2 договору. Згідно копії договору відступлення права вимоги від 6 жовтня 2010 року таке право відступлення передано від ПАТ "Кредобанк" до [PERSON] "Кредекс фінанс" стосовно кредитора [PERSON]. Копією договору доручення від 06.10.2010 року підтверджується, що [PERSON] "Кредекс фінанс" доручає [PERSON] "Агенції по управлінню заборгованістю" здійснювати дії по стягненню заборгованості фізичних та юридичних осіб - боржників [PERSON] "Кредекс фінанс". Ухвалою господарського суду Львівської області від 30.05.2011 року підприємницьку діяльність підприємця [PERSON] припинено, а його визнано банкрутом з відповідними наслідками. Вимоги [PERSON] "Кредекс Фінанс" в сумі 62 845,04 грн. залишились незадоволеними. А відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Зобов'язання вважається припиненим, коли воно виконано належним чином (ст. 599 ЦК України) . Судом з господарського суду Львівської області була витребувана справа № 31/148-2010 по результатах розгляду якої господарський суд 30.05.2011 року постановив ухвалу , якою затвердив звіт про ліквідацію [PERSON], як фізичної особи підприємця і припинив його підприємницьку діяльність. Тобто, відносно фізичної особи підприємця [PERSON] заборгованість є погашеною у зв'язку з визнанням його банкрутом. А стосовно [PERSON], як фізичної особи , то зобов'язання по договору кредиту не припинені, оскільки залишилась не погашеною заборгованість у розмірі 62 845,04 грн.. Як видно з матеріалів цієї справи , то з заявою про визнання його банкрутом звернувся до господарського суду сам [PERSON], який свої вимоги мотивував неможливістю сплатити податки на суму 2 млн. 871 тис.918 грн. В своєму позові він взагалі не згадував боргу по кредиту. Крім цього , як убачається з договору кредиту , то кредит відповідач отримав не для здійснення підприємницької діяльності , а на придбання для себе легкового автомобіля марки "Октавія тур" . Згідно розрахунку заборгованості поданої позивачем за [PERSON] рахується 85 087,42 грн., що складається з суми боргу - 62 845,04 грн., та відсотків відповідно до п.3.2 кредитного договору - у розмірі 16 557,92 грн. та пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 5 684,46 грн.

Outcome: approved