Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

Позивачка 07 листопада 2012 року звернулася до суду з позовом, в якому згідно уточнень вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 1994 року по 16 січня 2002 року. Від сумісного подружнього життя мають повнолітню дитину -[PERSON], [INFO], яка є студенткою 2 курсу денної форми навчання Вінницького інституту історії, етнології і права, спеціальність «історія»і потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно сплачувати аліменти на утримання доньки до її повноліття відмовляється, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з позовом. Просила стягувати з нього аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином. Надійшла заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Надійшла заява в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила, письмових заяв не надходило. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 1994 року по 16 січня 2002 року (а.с.6,10). Мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.9), яка є студенткою другого курсу інституту історії, етнології і права, спеціальність «історія»денної форми навчання Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського (а.с.12) і потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їх утримання застосовуються норми ст. 191 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Встановлено, що відповідач офіційно працює у Публічному акціонерному товаристві «Євраз ДМЗ ім. Петровського»на посаді сторожа та отримує заробітну плату (а.с.28). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку, щомісячно, на утримання повнолітньої дочки до досягнення нею двадцяти трьох років, починаючи з 07 листопада 2012 року, оскільки повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надавати. В силу ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 229,40 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved