overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 16.01.2013 року з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 23 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що сімейні стосунки з відповідачкою були припинені 30 квітня 2012 року з причини непорозуміння у відношеннях. Син, [PERSON] проживає разом з відповідачкою, але угоди про його утримання з відповідачем не досягнуто. Просить строк на примирення не надавати. Сторони в судове засідання не зявились, подали відповідні заяви про розгляд справи у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в справі письмові докази судом достовірно встановлено наступне: Шлюб [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] та [PERSON] (до шлюбне прізвище Браславець) [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], був зареєстрований 23 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області (актовий запис про одруження № 182). В шлюбі сторін народився син: [PERSON], [INFO], який як вказує позивач, проживає разом з відповідачкою за адресою: місто Кілія Кілійського району Одеської області, вул. Першотравнева, 118 та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сімї рівні права та обовязки. За правилами ст.110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . Судом достовірно встановлено, що фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сімї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожної з сторін. На підставі вищезазначеного, беручи до уваги відсутність з боку відповідача письмових заперечень на позов та фактичне його визнання,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

У січні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем, посилаючись на те, що через різні характери, інтереси та погляди сімя розпалась, почуття втрачені, взаєморозуміння не має. З березня 1999 року проживають окремо. Неповнолітніх дітей немає. Спору про поділ майна, яке набуте подружжям за час перебування у шлюбі, немає. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, в п. 2 своєї позовної заяви просив розглядати справу за його відсутності, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Позивач звернувся до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 110-114 Сімейного кодексу України (далі СК України) за змістом яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до Свідоцтва про одруження серії 1-ФП № 019689, 16 червня 1994 року Пересадівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено запис за № 5. Відповідач подала заяву, якою визнає позовні вимоги, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про недоцільність застосування заходів, передбачених ст. 111 СК України, щодо примирення подружжя. Спору про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, на час розгляду справи не має. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що сторони дійшли спільної згоди розірвати шлюб, шлюбні стосунки фактично припинені подружжям, а їх поновлення та примирення сторін не можливе та подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи складність даної справи те, що для складення мотивованого рішення в повному обсязі потрібен додатковий час, суд оголошує в даному судовому засіданні вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складення повного рішення відповідно до вимог ст.209 ЦПК України на строк не більше ніж на 5 днів з дня закінчення розгляду справи і повідомляє особам, які беруть участь у справі, що вони зможуть ознайомитися з повним рішенням суду 13 лютого 2013 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Зважаючи на складнiсть у викладаннi повного рiшення суду, пов`язаного з потребою у обгpунтуваннi доводiв cторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхiдне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою обґрунтування доводів та заперечень сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

22.01.2013 р. [PERSON] звернулася з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу трудової книжки. У заяві вона зазначила, що підставою для звернення до суду є той факт, що їй необхідно оформити документи на отримання пенсії, оскільки вона досягла пенсійного віку, але при перевірці документів у спеціалістів УПФУ виникли питання щодо належності їй трудової книжки серії БТ-1 № 0105314, виданої 05.08.1975 року на її імя, в якій вказане її прізвище до укладення шлюбу на російській Шипиленко, яке закреслене та зазначене прізвище Марченко з виправленням. 01.08.1975 року заявниці була видана трудова книжка на прізвище на російській Шипиленко. 22.05.1981 р. заявник [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], 1\~ 958 р. народження, який був зареєстрований у відділі РАЦС виконкому Артемівської міської ради Донецької області. Після укладення шлюбу були присвоєні прізвища чоловікові [PERSON], дружині - [PERSON]. В теперішній час заявнику необхідно оформити документи на отримання пенсії, оскільки вона досягла пенсійного віку, тому в теперішній час виникла необхідність встановити даний факт. У судовому засіданні заявник [PERSON] наполягала на задоволенні заяви та дала пояснення аналогічні щодо обґрунтування самої заяви. Представник заінтересованої особи УПФУ в м. Артемівську та Артемівськом у районі в Донецькій області, у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, місце і час судового засідання, подав до суду заяву від 05.02.2013 р. про розгляд справи без участі їх представника, заінтересована особа проти встановлення факту належності правовстановлюючого не заперечував. Заінтересована особа ФОП [PERSON] у судове засідання не зявилася та не повідомила суд про причину своєї неявки. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до трудової книжки серії БТ-1 № 0105314 виданої 05.08.1975 р. на імя [PERSON], де на російській прізвище зазначене як Шипиленко. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії ІІІ-НО № 388680, прізвище вказане на російській як Шипиленко. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ІН-НО № 424053, виданого 22.05.1981 р. відділом РАЦС Артемівської міськради Донецької області, [PERSON], [INFO] уклала шлюб з [PERSON], [INFO], після чого були присвоєні прізвища чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності, суд приходить до висновку, що трудова книжка серії БТ-1 № 0105314, яка видана 05.08.1975 року на прізвище, яке зазначене на російській як Шипиленко, яке закреслене та зазначене з виправленням як Марченко, належать [PERSON], [INFO]. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення - необхідне їй для оформлення пенсії ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Заступник головного лікаря ВОПЛ №2 звернулася до Вінницького районного суду з заявою про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній 08.02.2013 року був госпіталізований у ВОПЛ №2. Направлення на госпіталізацію видане лікарем - психіатром Жмеринської ЦРЛ, [PERSON], який особисто оглянув хворого [PERSON] та зробив висновок про необхідність примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування, в з в`язку з наявністю тяжкого психічного розладу, який обумовлює небезпеку для себе та оточуючих. [PERSON] оглянутий черговим лікарем психіатром [PERSON] у приймальному відділенні ВОПЛ №2 о 14 год. 00 хв. 08.02.2013 року, який підтвердив висновок про необхідність примусової госпіталізації. Згідно акту огляду комісії лікарів психіатрів № 30 від 11.02.2013 року [PERSON] вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, а тому, на підставі ст.ст. 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» потребує госпіталізації в примусовому порядку. Прокурор Гантімурова Н.В. та представник ВОПЛ №2 [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутність, заяву підтримують та просять її задоволити. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Вінницької районної державної адміністрації, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Доставити хворого [PERSON] в судове засідання не представлялось можливим, в зв`язку з різким погіршенням його стану здоров`я. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно акту комісії лікарів психіатрів № 30 від 11.02.2013 року [PERSON] хворіє на психічне захворювання у вигляді парноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, виражений психопатоподібний дефект, а також вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. [PERSON] не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричне відділення, потребує примусової госпіталізації. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

В січні місяці 2013 року, позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та пояснив суду , що 05 серпня 2003 року вони з відповідачем уклали свій перший шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області за актовим записом- № 22. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зі слів позивача, вони з відповідачем тривалий час ніяких подружніх стосунків- не підтримують мають різні погляди на життя та втратили почуття поваги один до одного, тому шлюб носить формальний характер та шкодить його інтересам, що і спонукало звернутись до суду з даними позовними вимогами . Сторони в судове засідання не з"явились ,подали клопотання про розгляд справи без їх участі, тому суд проводив розгляд справи у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, тобто без звукозапису та участі сторін. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.ст. 110 та 112 СК України визначено можливість розірвання шлюбу в судовому порядку за заявою однієї з сторін, в разі неможливості його подальшого збереження. В даному ж випадку сторонами втрачено почуття кохання, а сам шлюб носить формальний характер. Відновлювати подружні стосунки позивач - не бажає так, як це шкодить його інтересам .Спір про місце проживання дитини- відсутній. Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Звернувшись в суд з даним позовом, позивачі посилаться на те, що будинок № 67 по вул. Набережна в с. Верхній Вербіж Коломийського району належить їм на праві власності. У вказаному будинку зареєстрований Відповідач по справі-чоловік [PERSON] [PERSON]. Фактично відповідач на протязі більше одного року у вказаному будинку не проживає, оскільки припинив фактичні шлюбні відносини з [PERSON] та переїхав проживати в інше будинковолодіння.. Просять в зв»язку з тим, що відповідач не проживає на даній житловій площі більше року, визнати його таким, що втратив право на користування житлом. Справу просять розглянути без їх участі. Відповідач, будучи неодноразово повідомленим судом по останньому відомому місцю проживання, про час і місце розгляду справи, в тому числі і через засоби масової інформації, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Проаналізувавши матеріали справи суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог виходячи із наступного. Як видно із досліджених доказів позивачам на праві власності належить будинок № 67 по вул. Набережна в с. Верхній Вербіж Коломийського району, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.11.2012 року. Крім позивачів в будинковолодінні зареєстрований відповідач по справі- Микитин І.М., який тривалий час у вказаному будинку не проживає. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що відповідач добровільно покинув будинок у якому зареєстрований, ніяких перешкод в проживанні у ньому йому ніхто не чинив, а оскільки він не проживає без поважних причин більше одного року, то в силу цього втратив право на користування вказаним будинком. На підставі наведеного та ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, 71, 163 ЖК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

08 жовтня 2012 року Марїнським районним судом Донецької області було винесено рішення за цивільною справою за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат повязаних з виплатою страхового відшкодування. Зазначеним рішенням частково задоволені вимоги позивача, а саме з відповідача [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро було стягнуто відшкодування в япорядку регресу витрат пов"язаних з виплатою страхового відшкодування. Судове рішення оскаржено відповідачем в апеляційному порядку, цивільну справу спрямовано на адресу апеляційного суду Донецької області. 29 січня 2013 року на підставі ухвали апеляційного суду Донецької області справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат повязаних з виплатою страхового відшкодування повернуто до Марїнського районного суду Донецької області для ухвалення додаткового рішення. Судом було встановлено, що резолютивній частині рішення не міститься висновок щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання та трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 2\~ 942,62 гривен. Сторони у судове засідання не зявились, про день вирішення питання про ухвалення судового рішення були належним чином повідомлені шляхом направлення судової повістки. Суд, вважає можливим розгляд питання в їх відсутність. Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне винести по справі додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. На даний час вона вагітна. Але відповідач добровільно не надає кошти на її утримання під час вагітності, хоча в змозі надавати таку допомогу. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 600 гривень щомісячно , починаючи з дня звернення до суду та потягом трьох років після народження дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні, позов не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-БП №074235 (а.с.3). Станом на 09.01.2013 року позивачка стоїть на обліку в Буринській ЦРБ з приводу вагітності 14 тижнів, що підтверджується довідкою № б/н від 09.01.2013 року, виданою лікувальним закладом На даний час сторони проживають окремо, відповідач добровільно не надає кошти на утримання дружини під час вагітності, працює, отримує заробітну плату в розмірі 800 гривень Відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини під час вагітності у розмірі у розмірі 150 гривень щомісячно з дня звернення її до суду. . Також суд вважає, що у разі народження дитини та проживання її з матірю, слід стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Враховуючи складність справи у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з проведенням дослідження письмових матеріалів, документів суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Рішенням Новомосковского міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.11.2012 року позовні вимоги [PERSON] до Орлівщанської сільської ради, третя особа: Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задоволені частково. Визнано за [PERSON] права та обовязки забудовника садового будинку за № 2-а по вул. Самарській в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 10.10.2011 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. В судове засідання сторони не зявилися, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. У відповідності до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При ухваленні вищевказаного рішення судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що постановив рішення може з власної ініціативи, чи за заявою осіб, які брали участь у справі, постановити додаткове рішення у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Орлівщанської сільської ради судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 107,30 грн. на користь [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що з 09 жовтня 2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу з відповідачем у них народились дитина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між нею та відповідачем припинені з червня 2012 року, оскільки виявилася повна та абсолютна несхожість їхніх характерів, між ними часто виникали сварки та скандали з різних питань сумісного життя та виховання їхньої дитини. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає що збереження шлюбу є неможливим, строк на примирення не потрібен. У разі розірвання шлюбу дитина буде проживати з нею. Спору з приводу поділу майна немає. У судовому засіданні позивачка \~позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав просив шлюб розірвати. Суд, зясувавши думку позивачки та \~відповідача дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні зясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved