Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-07 00:00:00

Позивач звернувся з цивільним позовом до суду про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх вимог вказував, що відповідача, який є їх співробітником і працює на посаді торгового представника, було прийнято на займану посаду 01.11.2010 року. 05.03.2012 року ним було написано заяву на імя Генерального директора СП Маркомпро видачу позики в розмірі 69304,00 грн. Позика була видана відповідачу за договором позики від 19.03.2012 року. Отримання відповідачем суми позики підтверджується видатковим касовим ордером від 20.03.2012 року та копією касової книги на 2012 рік. 22.03.2012 року відповідачем було частково оплачено борг в розмірі 459,53 грн. і на даний час борг складає 69304,00 грн. 459,53 грн. = 68844,47 грн. Згідно п.4 договору, позика має бути повернута позичальником до 19 квітня 2012 року. Відповідач порушив умови договору і на час подання позову не повернув всієї суми отриманої позики. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задоволити, пояснив суду, що наданий час відповідач заборгованість не погасив. Відповідач в судове засіданні не зявився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд вирішив можливим ухвалити заочне рішення по справі, проти чого не заперечував представник позивача. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, між сторонами укладено договір позики від 19.03.2012 року, що підтверджується його копією. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно п. 1 даного договору відповідач по справі отримав безпроцентну позику від позивача у розмірі 69304,00 грн. та зобовязався її повернути до 19 квітня 2012 року. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується видатковим касовим ордером від 20.03.2012 року та копією касової книги на 2012 рік. 22.03.2012 року відповідачем було частково оплачено борг в розмірі 459,53 грн., що підтверджується копією прибуткового касового ордеру від 22.03.2012 року № 85. На даний час борг складає 69304,00 грн. 459,53 грн. = 68844,47 грн. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Як встановлено в судовому засіданні відповідач свої зобовязання по договору повністю не виконав, тому суд вважає, що відповідач порушив умови договору, згідно якого він зобовязаний у встановлені договором строки, а саме до 19.03.2012 року, повернути позику. Відповідно ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, оскільки відповідач не виконав своїх зобовязань, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судові втирати потрібно стягнути з відповідача відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved