Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лазурне узбережжя», в якому після остаточного уточнення позовних вимог від 12 листопада 2010 року, просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Лазурне узбережжя»здійснювати будівництво пятиповерхового житлового будинку з мансардою і підземним паркінгом в м. Одесі по вулиці Гаршина, 3 та вводити його до експлуатації, зобовязати відповідача за власний рахунок знести пятиповерховий житловий будинок з мансардою і підземним паркінгом в м. Одесі по вулиці Гаршина, 3 та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн. Позивач посилається на те, що він мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Гаршина, 5 та має у власності за цією адресою житлові будинки, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 5 лютого 2008 року, та земельну ділянку площею 0,0668 га за вказаною адресою, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 984122. На суміжній земельній ділянці, за адресою: м. Одеса, вул. Гаршина, 3, ТОВ «Лазурне узбережжя»було здійснено незаконне будівництво пятиповерхового житлового будинку з мансардою та підземним паркінгом, з порушенням цільового використання землі та без належного дозволу. Також, позивач посилається на те, що внаслідок будівництва відповідач утворив вітровий підпір у системах газопостачання прилеглих будинків, чим порушив Правила безпеки систем газопостачання України. Крім того, позивач вказує на те, що відповідачем суттєво порушені будівельні норми та правила, посилаючись на вимоги ст. 96 ЗК України, ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», ст. 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст.ст. 3, 15, 16 ЦПК України та ст. 376 ЦК України. На думку позивача порушення його прав та інтересів у звязку з будівництвом полягає у наступному: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~будівельні роботи, які проводяться за адресою: м. Одеса, вул. Гаршина, 3, у звязку з роботою застарілих механізмів, призвели до поступового руйнування його будинку, який знаходиться поруч з самочинним будівництвом за адресою: м. Одеса, вул. Гаршина, 5 (у будинку зявились тріщини, обвалилась плитка, у звязку з підвищенням ґрунтових вод зявився грибок на стінах, порушені електричні кабелі, та робота електроустановок, систем відеонагляду та супутникова телебачення); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~погіршилась екологічна обстановка в результаті вирубки ТОВ «Лазурне узбережжя»27 реліктових дерев (каштани, секвої, акації та ін.) та застосуванні забудовником застарілих механізмів підвищилась загазованість повітря; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~внаслідок самовільного будівництва затінене його домоволодіння, обмежено кругозір та вид на море; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~погіршилось газопостачання до його будинку. Також, позивач вказує на те, що діями відповідача йому завдана моральна шкода, розмір якої він оцінює в 30 000,00 грн. Таку оцінку розмір моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що в нього дуже погіршився емоційний, психічний та фізичний стан. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 4 лютого 2010 року обєднані цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лазурне узбережжя»до [PERSON] про визнання будівництва самочинним та зобовязання привести обєкт у відповідний стан згідно з будівельними нормами і правилами і цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лазурне узбережжя»про зобовязання вчинити певні дії, припинення дій, які порушують право та стягнення моральної шкоди. 13 червня 2012 року позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Лазурне узбережжя»до [PERSON] про визнання будівництва самочинним та зобовязання привести обєкт у відповідний стан згідно з будівельними нормами і правилами залишена без розгляду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Лазурне узбережжя»у судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову, згідно з якими доводи на які посилається позивач є необґрунтованими та позивачем не надано доказів на підтвердження своїх вимог. Так, представник відповідача вказує на те, що ТОВ «Лазурне узбережжя»здійснює будівництво 5-ти поверхового житлового будинку з мансардою та підземним паркінгом на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Гаршина, 3, проте будівництво здійснюється у відповідності до норм чинного законодавства України, на підставі відповідних дозвільних документів, а саме: погодженої проектної документації та дозволу на виконання будівельних робіт № 13 від 15 серпня 2007 року. Щодо законності проведення будівельних робіт представник відповідача посилається на те, що на теперішній час не існує жодного рішення, яким будівництво 5-ти поверхового житлового будинку з мансардою та підземним паркінгом на зазначеній земельній ділянці було б визнано незаконним, а тому доводи позивача щодо незаконності будівництва є необґрунтованими. Не відповідають дійсності також доводи позивача, про недотримання відповідачем вимог рішення виконавчого комітету Одеської міської ради про зупинення будівництва № 893 від 2 серпня 2007 року. ТОВ «Лазурне узбережжя»не здійснює будівельних робіт на вказаній земельній ділянці з квітня 2008 року по сьогоднішній день у зв'язку з відсутністю фінансування та в зв'язку з існуванням вказаного вище рішення, а до квітня 2008 року будівельні роботи здійснювалися правомірно, оскільки до цього часу дію вказаного рішення було зупинено ухвалою Київського районного суду м. Одеси про забезпечення позову від 14 серпня 2007 року у справі № 2-а-738. Також, представник ТОВ «Лазурне узбережжя» посилається на те, що посилання позивача щодо порушень відповідачем будівельних норм та правил при будівництві є безпідставними, оскільки будівництво 5-ти поверхового житлового будинку з мансардою та підземним паркінгом на вказаній земельній ділянці проводиться на підставі належним чином погодженої проектної документації, щодо якої Одеською обласною службою Української державної інвестиційної експертизи «Укрінвестекспертиза»було видано Комплексний експертний висновок № 69 від 15 березня 2005 року, погодженою проектною документацією враховано технічні умови з газопостачання будинку. Відносно посилань позивача на порушення відповідачем вимог земельного законодавства в частині нецільового використання земельної ділянки, представник ТОВ «Лазурне узбережжя»вказує на те, що відповідно до Рішень Одеської міської ради № 1102-XXIV від 26 березня 2003 року «Про затвердження проекту відведення та передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою м. Одеса, вул. Гаршина, 3 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель», № 1103-XXIV «Про затвердження проекту відведення та передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою м. Одеса, вул. Гаршина, 3 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель», № 1104-XXIV «Про затвердження проекту відведення та передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0797 га за адресою м. Одеса, вул. Гаршина, 3, цільовим призначенням даних земельних ділянок було визначено будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Таке саме цільове призначення земельних ділянок визначено у договорах купівлі-продажу земельних ділянок від 10 березня 2004 року, що були укладені між ТОВ «Лазурне узбережжя»і громадянами [PERSON], [PERSON], [PERSON] На сьогоднішній день цільовим призначенням земельної ділянки відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 8 квітня 2004 року є будівництво і обслуговування житлового будинку (землі житлової і громадської забудови). Виходячи з наведеного, ТОВ «Лазурне узбережжя»використовує земельну ділянку за цільовим призначенням. В тому числі, це підтверджується листом Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель № 4-7-779/458 від 23 травня 2006 «Щодо скасування припису про усунення порушень вимог земельного законодавства», про який [PERSON] знав, але з невідомих причин не повідомив суд. Стосовно посилань позивача на порушення відповідачем його прав внаслідок здійснення будівельних робіт, що призвело до руйнування його будинку, погіршилась екологічна обстановка, став обмеженим кругозір та вид на море, погіршилось газопостачання будинку представник ТОВ «Лазурне узбережжя»вказує на ненадання позивачем доказів на підтвердження цього. Позивач жодного разу не звертався до відповідача про актування руйнувань його будинку, також жодного разу не звертався і з вимогою щодо відшкодування шкоди. Крім того представник відповідача зазначає, що між будівництво, яке здійснює відповідач, береговою лінією, знаходиться декілька будинків приватного сектору, а також будівля готелю «Кооператор», що має 4 поверхи. Тобто твердження позивача, що нібито будівництвом перекрито йому кругозір та вид на море не відповідають дійсності, та наведені для того щоб ввести суд в оману. Також, відповідно до листа Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя № 7 від 6 січня 2005 року проектні заходи розроблені з розрахунком інженерно-геологічних умов ділянки і відповідають вимогам ДБН В. 1.1-5-2000. До того ж Висновком № 203 на проект будівництва від 24 лютого 2005 року, виданим Одеською обласною санітарно-епідеміологічною станцією, погоджено Проект багатоквартирного житлового будинку з мансардою та підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, вул. Гаршина, 3. В звязку з чим будівельні роботи ніяким чином не можуть завдавати ушкоджень будівлі позивача та навколишньому середовищу, так як вищезазначеними висновками дозволено будівництво житлового будинку і перевірено можливість завдання шкоди сусіднім будівлям та навколишньому середовищу. Вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди представник відповідача також не визнає, посилаючись на недоведеність вимог, а саме, яка саме позивачу надана моральна шкода, відсутні будь-які докази, що підтверджують протиправність дій та вину відповідача, а також наявність причинного звязку між діями відповідача та моральною шкодою. Заперечуючи проти вимог позивача в частині знесення представник ТОВ «Лазурне узбережжя»посилається на безпідставність вимог. Вислухавши пояснення представника [PERSON], представника ТОВ «Лазурне узбережжя»та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлових будинків літ «И», літ. «В», загальною площею 355,3 кв.м, житловою площею 135,6 кв.м, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Гаршина, 3 на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 5 лютого 2008 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 30 травня 2008 року серії ЯД № 984122, виданого Управлінням земельних ресурсів у місті Одесі [PERSON] на підставі рішення Одеської міської ради від 22 січня 2008 року за номером 2213-V є власником земельної ділянки, площею 0,0668 га, розташованої за адресо: м. Одеса, вул. Гаршина, 5. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 082664, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів Товариство з обмеженою відповідальністю «Лазурне узбережжя»є власником земельної ділянки загальної площею 0,2797 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Гаршина, 3. Висновком державної екологічної експертизи по проекту багатоквартирного житлового будинку з мансардою та підземним паркінгом по вулиці Гаршина, 3 в м. Одесі, затвердженого заступником начальника Держуправління екології та природних ресурсів в Одеській області позитивно оцінено проект багатоквартирного будинку та визначено необхідність виконання умов договору, збереження і забезпечення підтримуючого догляду рослинами, що залишаються на місці. Одеською обласною службою Української державної інвестиційної експертизи відповідно до комплексного експертного висновку за номером 69 від 15 березня 2005 року за проектом багатоквартирного житлового будинку з мансардою та підземним паркінгом по вулиці Гаршина, 3 в м Одесі рекомендованого до затвердження по генплану та будівлі. 22 березня 2005 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Одеси Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради надано дозвіл за номером 156/05 на будівництво ТОВ «Лазурне узбережжя»5-ти поверхового будинку з мансардою та підземним паркінгом по вулиці Гаршина, 3 в м. Одесі. 15 серпня 2007 року ТОВ «Лазурне узбережжя»отримано дозвіл на виконання будівельних робіт із будівництва 5-ти поверхового житлового будинку з мансардою та підземним паркінгом по вулиці Гаршина, 3 в м. Одесі. Зазначений дозвіл виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією Міністерства регіонального розвитку та будівництва України. Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель Державного комітету України по земельних ресурсах відповідно до листа номером 4-7-779/458 від 25 травня 2006 року визнано, що використання земельної ділянки для будівництва багатоповерхового будинку не суперечить основному цільовому призначенню земельної ділянки. Відповідно до листа Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради за номером 7 від 6 січня 2005 року проект багатоквартирного будинку житлового будинку з мансардою та підземним паркінгом по вулиці Гаршина, 3 в м. Одесі узгоджено в Управлінні. На підтвердження своїх позовних вимог про заборону Товариству з обмеженою відповідальністю «Лазурне узбережжя»здійснювати будівництво пятиповерхового житлового будинку з мансардою і підземним паркінгом по вулиці Гаршина, 3 в м. Одесі та заборону вводити його в експлуатацію позивач посилається на те, що відповідачем порушено цільове призначення відповідної земельної ділянки, порушені норми та правил при будівництві, а саме позивач вказує, що будівництво є самочинним, однак в ході розгляду справи позивачем не надано доказів в обґрунтування своїх вимог. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до вимог ст.ст. 57 59 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Крім того, судом встановлено, що ТОВ «Лазурне узбережжя»не здійснює будівельних робіт на вказаній земельній ділянці з квітня 2008 року по сьогоднішній день у звязку з відсутністю фінансування, як зазначено представником відповідача. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні в цій частині позовних вимог з огляду на таке. Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди»визначено поняття моральної шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року, суд, при вирішенні питання щодо відшкодування шкоди має зясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, ступень вини заподіювача, яких саме моральних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює повязані з ним витрати та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору. Необхідно також довести факт заподіяння позивачу моральної шкоди. Позивачем не зазначено, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, не доведено яка саме позивачу надана моральна шкода, відсутні будь-які докази, що підтверджують протиправність дій та вину відповідача, а також наявність причинного звязку між діями відповідача та моральною шкодою. Крім того слід зазначити, що фактично між сторонами склалися неприязні відносини, про що свідчать численні позови. Суд розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed