Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про захист честі та гідності, відшкодування майнової і моральної шкоди, в якому просить постановити рішення суду, яким стягнути з відповідачки на її користь майнову шкоду в сумі 2012 грн. та моральну шкоду в сумі 25000 грн. В обгрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] повідомила, що по сусідству з нею проживає відповідачка [PERSON]. На протязі 2010 року відповідачка неодноразово, вживаючи нецензурні слова, ображала її в присутності сусідів та інших громадян села, в результаті чого [PERSON] була змушена звертатись за допомогою до голови Устянської сільської ради та просити вжити відповідні профілактичні заходи до [PERSON], з метою припинення негідних вчинків з її сторони. Також позивачка зверталась до Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області із відповідними заявами, однак [PERSON], незважаючи на проведену з нею профілактичною роботою продовжувала принижувати позивачку перед односельчанами. 31 грудня 2010 року [PERSON] проходила по вулиці поблизу домогосподарства відповідачки, остання без жодних причин зненацька розпочала бійку, під час якої металевою трубою стала наносити удари по голові позивачки та інших частинах її тіла, спричинивши [PERSON] легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я. Дану обставину підтверджує висновок судово-медичної експертизи № 2538 від 19.10.2011 року. Як наслідок постановою Бершадського районного суду від 14 липня 2011 року відносно [PERSON] було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Та направлено до прокурора Бершадського району для організації провадження досудового слідства. Постановою Бершадського районного суду від 19.12.2011 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, внаслідок акту амністії, а провадження по кримінальній справі закрито. Однак відповідачка продовжувала здійснювати негативні вчинки відносно [PERSON], а саме розповсюджувала недостовірну інформацію відносно позивачки серед жителів села, намагалася всіляко спаплюжити її ім'я та принизити. Для проведення лікування ушкоджень, завданих відповідачкою, [PERSON] було придбано медичні препарати на загальну суму 2012 грн. Крім того [PERSON] вважає, що в наслідок неправомірних дій відповідачки їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яку вона оцінює в 25 тис. грн. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, заявивши клопотання про постановлення рішення, яким зобов'язати [PERSON] публічно вибачитись перед нею через газету "Бершадський край", стягнути з неї 2012 грн. матеріальної шкоди, 25000 моральної шкоди, судовий збір в розмірі 214 грн. та витрати на послуги юристів в розмірі 1450 грн. Відповідачка [PERSON] позов не визнала і пояснила, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки відсутні докази, які б доводили факти випадків розповсюдження нею наклепів та недостовірної інформації в адресу позивачки. Представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив суд задоволити позовні вимоги в повному розмірі. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, і пояснила, що відсутні прямі докази того, що відповідачка [PERSON] розповсюджувала наклепи та недостовірну інформацію в адресу позивачки. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що обставини, викладені [PERSON] в позовній заяві дійсно мали місце, і він неодноразово чув від [PERSON] нецензурні вислови та образи в адресу позивачки [PERSON] Після отримання ним виклику до суду для дачі показів по даній справі до нього приходила відповідачка [PERSON], яка намагалася вмовити його не свідчити на користь [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що бачила як [PERSON] кидала на подвір'я [PERSON] якийсь пакунок та неодноразово була свідком конфліктів між сторонами. [PERSON] допитаний в судовому засіданні в якості свідка суду пояснив, що обіймає посаду Устянського сільського голови, і до нього неодноразово зверталась [PERSON], яка є жителькою с. Устя Бершадського району, родинні відносини між ними відсутні. У своїх зверненнях позивачка просила прийняти міри до своєї сусідки [PERSON], яка її публічно принижує та розповсюджує неправдиву інформацію серед жителів села відносно неї. Зазначене питання було розглянуте на засіданні виконавчого комітету Устянської сільської ради. В присутності депутата виборчого округу №3 Соколюка Ю.М., члена виконкому Гедз В.О. з [PERSON] було проведено бесіду про недопустимість погроз, приниження та фізичного насилля до гр. [PERSON] та членів її сім'ї. Відповідачка [PERSON] також зверталась до сільського голови з заявою про забруднення її господарства позивачкою, однак дані факти підтвердження не знайшли. Дослідивши матеріали справи та вислухавши думку учасників процесу суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволеню частково з наступних підстав: конфлікт між сторонами, внаслідок якого позивачка отримала легкі тілесні ушкодження доведений доказами наявними в матеріалах справи, а саме постановою Бершадського районного суду про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України внаслідок акту амністії від 19.12.2011 року; частина суми матеріальної шкоди, завданої [PERSON] протиправними діями відповідачки, яку вона вимагає, доведена довідкою завідуючого неврологічного відділення Бершадської ЦРЛ від 26.07.2012 року, накладною з аптеки № 1 від 06.01.2012 року, квитками на проїзд до м. Вінниці для проведення експертизи (висновок експерта № 2538), інші докази по витратах на лікування суд оцінює критично, оскільки не встановлено їх застосування в лікуванні струсу головного мозку у [PERSON], тобто доведена сума матеріальної шкоди, спричиненої протиправними діяннями [PERSON] відносно [PERSON], складає 729 (сімсот двадцять дев'ять) грн.; здійснення витрат на юридичні послуги в сумі 1450 (тисяча чотириста п'ятдесят) грн. доведені в повному розмірі згідно квитанції від 17.01.2012 року, довідкою №11 від 17.01.2012 року, квитанцією № 20 від 18.04.2012 року; ст.275 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб, захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу, якою визначені способи захисту особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі, шляхом стягнення матеріальної та моральної шкоди; п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз'яснено, що відповідачами у справах про захист гідності, честі та ділової репутації є фізична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також п.4 вказаної постанови дає роз'яснення понять гідності та ділової репутації; п. 26 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України говорить про те, що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, у свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, тобто суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК; факт нанесення [PERSON] моральних та фізичних страждань доведено протиправним діянням [PERSON] та її вини, яка підтверджується постановю Бершадського районного суду про порушення відносно неї кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та постановою Бершадського районного суду від 19.12.2011 року про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, внаслідок акту амністії та показами допитаних в судовому засідання свідків.

Outcome: approved