Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-21 00:00:00

В лютому 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що 08.11.2002 року померла його баба [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається з домоволодіння, за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Рогозів, вул. Червоноармійська, 4 та права на земельну частку землі, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, розміром 4,2 в умовах кадастрових гектар. Крім того, 26.01.2005р. померла його мати [PERSON], яка на день смерті проживала за адресою: [INFO]. Померлими заповіт не складався. Крім позивача, спадкоємцями є сестра [PERSON]П, та брат [PERSON], які відмовилися від прийняття спадщини, про що подали відповідні заяви. Позивач прийняв спадщину, однак не може її оформити в повному обсязі, тому вимушений звернутися до суду. В судове засідання сторони не зявилися. До початку судового засідання від позивача надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить слухати справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області в судове засідання не зявився. Відповідач направив до суду письмову заяву, згідно якої проти позову не заперечує та просить розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши подані заяви, матеріали справи та надані документи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 8 листопада 2002 року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК № 426939, виданим [PERSON] сільською радою Бориспільського району Київської області 10.11.2002р.; свідоцтвом про народження серії ІІ-БК № 379601 виданим [PERSON] сільською радою Бориспільського району Київської області; свідоцтвом про народження № 598177 виданим Рогозівсіль ЗАГС Бориспільського району, Київської області /а.с. 7-8/. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, які знаходяться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Рогозів, вул. Червоноармійська, 4, та на земельну частку (пай) у землі що перебуває у колективній власності Агрофірми Рогозів, розміром 4,2 в умовах кадастрових гектар, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області від 14.02.2013р. та Технічним паспортом на даний житловий будинок; Довідкою [PERSON] сільської ради від 10.11.2004р., Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0190448 /а.с. 14, 22-28, 29/. Крім того, 26 січня 2005 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії ІІ-БК № 379601 виданим [PERSON] сільською радою Бориспільського району Київської області 27 січня 1977р. та свідоцтвом про смерть серії І-БК № 525735 виданим виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради 27 січня 2005р. /а.с. 7,12/. Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України 1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він подав нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини або вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шестимісячного строку з моменту смерті спадкодавця. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу України 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Так, [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 158 від 14.02.2012р., згідно якої [PERSON], [INFO] не була зареєстрована але фактично проживала за адресою: [INFO] /а.с. 21/. Отже, є всі підстави стверджувати, що вищезазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами входить до складу спадкового майна. Спадкоємцями після смерті спадкодавця є позивач, [PERSON] та [PERSON], однак останні відмовилися від прийняття спадщини, про що подали відповідні заяви /а.с. 31-32/. Позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину, шляхом фактичного вступу у володіння та користування спадковим майном, оскільки постійно проживав із спадкодавцями на момент їх смерті та вступив у володіння та користування спадщиною /а.с. 19/. Так, за змістом ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). З наданих суду документів встановлено, що спору щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] не існує. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року „Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна", у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку". Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Відповідно до статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що [PERSON] набув право власності на спадкове майно з часу відкриття спадщини, однак не можуть його оформити на своє ім'я, таким чином позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved