Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, визначення, стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, 07.03.2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 37. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сімї є різні погляди на життя та несумісність характеру, спільне господарство не ведеться, примирення та подальше проживання з відповідачем не можливе. З 2011 року відповідач жодного разу не з»явився в сім»ї та жодного разу не бачився із дитиною. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальну допомогу не надає. Враховуючи викладене, позивачка вимушена звернутися з заявою до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд розірвати шлюб стягнути аліменти на утримання сина. Відповідач в судове засідання не зявився, в телефонному режимі повідомив суду про визнання позовних вимог в повному обсязі та просив справу розглянути без його участі. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07.03.2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 37. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені з 2011 року, причиною розпаду сімї є різні погляди на життя та несумісність характеру. Враховуючи те, що позивачка не бажає строку для примирення, оскільки вона з відповідачем є зовсім різними людьми, суд вважає за необхідне позов в частині розірвання шлюбу задовольнити. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Безумовний характер батьківського обов'язку має різні аспекти свого прояву. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чиє в них кошти, достатні для надання утримання. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач має заробіток, інших утриманців не має, стягнень по виконавчим документам не проводиться, що свідчить про спроможність сплачувати аліменти в запропонованому позивачем розмірі. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, оскільки обґрунтовані на законі. Аліменти підлягають до стягнення з 21.06.2012 року з дати звернення до суду відповідно до ст.191 СК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved