Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП Клінічного санаторію "Хмільник" про відшколування матеріальної та моральної шкоди посилаючись на те, що в ДП Клінічний санаторій «Хмільник»позивач прибув 02.01.2012 сумісно зі своєю дружиною [PERSON] для проходження лікування. Так як Позивач приїхав до санаторію на своєму власному автомобілі,Toyota Land Cruiser 200, державний номер [NUMBER], він залишив його на охоронюваній стоянці котра належить та знаходиться на території ДП Клінічний санаторій «Хмільник», яка діє на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. № 115, в якій затвердженні Правила зберігання транспортних засобів на автостоянках, котрі регламентують організацію та порядок надання послуг щодо зберігання транспортних засобів (автомобілів, автобусів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, мопедів, причепів), що належать громадянам, а також транзитних транспортних засобів, що здійснюють міжнародні та міжміські перевезення, і поширюються на всі автостоянки (крім автостоянок гаражних кооперативів), що охороняються, незалежно від форм власності, які є суб'єктами господарської діяльності, чи належать цим суб'єктам. Відповідно до п. 15 Правил після оплати охоронюваної автостоянки Позивач отримав квитанцію-пропуск з підписом бригадира, в якій зазначалися: П І.Б, Позивача, його адресу та номер автомобіля. Автомобіль Toyota Land Cruiser 200, двигун 4,5 л., дизель, КПП А/Т, комплектація Premium+Navi(64), колір білий, рік випуску 2011, вартістю без ПДВ - 658 203 грн. 33 коп. (шістсот п'ятдесят вісім тисяч двісті три гривні тридцять три копійки), ПДВ 20% - 131 640 грн. 67 коп. (сто тридцять одна тисяча шістсот сорок гривень шістдесят сім копійок), загальною вартістю 789 844 грн. 00 коп. (сімсот вісімдесят дев'ять тисяч вісімсот сорок чотири гривні нуль копійок) був придбаний на підставі договору купівлі-продажу автомобіля № И/4551 від 06.09.2011 р. укладений між ТОВ «ВТП Інжпроект»([PERSON]) в особі начальника відділу продаж автомобілів [PERSON] діючий на підставі наказу №03-03-09/П від 02.03.2009 р. та [PERSON], в той же день Позивачем був здійснений авансовий платіж у розмірі 40000 грн, 00 коп. (сорок тисяч гривень нуль копійок). В подальшому було укладено додаткову угоду № 1 від 17.11.2011 р., в якій вартість вищезазначеного автомобіля була змінена на - 659 128 грн. 33 коп. (шістсот п'ятдесят дев'ять тисяч сто двадцять вісім гривень тридцять три копійки) без ПДВ, ПДВ 20% - 131 825 грн. 67 коп. (сто тридцять одна тисяча вісімсот двадцять п'ять гривень шістдесят сім копійок), загальна вартість - 790 954 грн. 00 коп. (сімсот дев'яносто тисяч дев'ятсот п'ятдесят чотири гривні нуль копійок). В той же день потрібні грошові кошти були переведені на рахунок ТОВ «ВТП Інжпроект»після чого був складений акт прийому-передачі між представником ВАТ «ВТП Інжпроект»[PERSON]П, з однієї сторони та [PERSON] з іншої, в якому [PERSON]П, передав, а [PERSON] прийняв автомобіль: Toyota Land Cruiser 200 в кількості 1 (однієї) шт. Номер шасі (кузова): JTMHV05J104062053, колір: білий (040). Відповідно до санаторно-курортних книжок ДП Клінічний санаторій «Хмільник»які були видані по прибуттю до санаторію [PERSON] за номером, 003038, путівка №633828, історія хвороби №00925, лікар - [PERSON] та його Дружині [PERSON] за номером 003037, путівка №633829, історія хвороби №00926, лікар - [PERSON] лікування в санаторії почалося з 02,01,2012 та закінчувалось 19.01.2012. В цей період часу [PERSON] та [PERSON] проживали в палаті № 4/1, 2-го відділення. В період лікування Позивач жодного разу не виїжджав за територію автостоянки, але у зв'язку з морозом систематично прогрівав двигун свого автомобіля. 17.01.2012 р. увечері, за кілька годин до відправлення додому, позивач останній раз прогрів двигун автомобіля та вирушив до своєї палати. 18.01.2012 р. вранці під кінець терміну перебування та лікування у ДП «Клінічний санаторій «Хмільник», позивач, на підставі п. 21 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках хотів отримати свій автомобіль з автостоянки санаторію для того щоб вирушити додому, але, вищезазначеного автомобіля Toyota Land Cruiser 200 на території стоянки не виявилось, тим самим автостоянка не змогла забезпечити збереження автомобілю та повернути його в первісному стані, чим порушила вимоги п. 27 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках в яких зазначається, що автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з вищеназваними правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку. Крім того позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача моральну шкоду в розмірі 400000 грн. 00 коп. (чотириста тисяч гривень нуль копійок). Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримав, просить задовольнити в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить задоволити їх. Представник відповідача [PERSON] заперечує проти позову, мотивуючи це тим, що то була не охоронювана автостоянка, а майданчик для стоянки автомобілів клінічного санаторію "Хмільник", і при розміщенні автомобіля [PERSON] була надана перепустка на територію. Однак між позивачем та відповідачем не було укладенно жодної письмової угоди про передачу на відповідне зберігання транспортного засобу. А також позивачем не було відповідним чином оплаченно за послуги зберігання автотранспортного засобу, що мало бути посвідченно відповідною квитанцією чи чеком про оплату за послуги по зберіганню автотранспортного засобу позивача. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позов [PERSON] до ДП Клінічний санаторій "Хмільник" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона ( зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Частиною 1 статті 937 ЦК Україи передбачна форма договору зберігання, відповідно до якою договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених ст. 208 цього Кодексу. Письмова форма вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] передав належний йому автомобіль Toyota Land Cruiser 200, державний номер [NUMBER] на зберігання охороннику автостояники. Вказаний факт підтверджується записом у журналі обліку транспортних засобів. Відповідно до ч.8 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених Постановою КМУ № 115 від 22.01.1996 року відповідальність за охорону транспортних засобів та майна, що тимчасово або постійно знаходиться на території автостоянки, за додержання санітарних і пожежних правил, інших вимог несуть працівники автостоянки. Відповідно до ч.1 ст. 950 ЦК України за втрату або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Відповідно до ухвали ВСУ «Про практику розгялду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 14.12.2005 року зберігання автомобіля є різновидом договору схову, передбаченного гл. 36 ЦК 1963р,, і його правове регулювання здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 115 "Про затвердження Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках". Згідно з пунктами 21 цих правил під час оформлення приймання транспортного засобу на зберігання черговий приймальник вносить необхідні про цей засіб та його володільця до журналу обліку довготермінового чи тимчасового зберігання транспортних засобів і розписується в ньому, а видається транспортний засіб з автостоянки після здавання черговому приймальнику перепустки (в разі довготермінового зберігання) чи предявлення квитанції (касового чека) про оплату (в разі тимчасового зберігання) та після того, як одержувач розпишеться в журналі обліку щоденного та одноразового заїзду і виїзду транспортних засобів. Виходячи з положень п.12 названих Правил та статей 413,414 ЦК 1963р. договір схову слід уважати укладенним з того моменту, коли черговий приймальник вніс необхідні дані до відповідного журналу обліку транспортних засобів і розписався в ньому. Таким чином, суд приходить до переконання, що власник автостояники ДП Клінічний санаторій "Хмільник", який прийняв на зберігання автомобіль позивача [PERSON] Toyota Land Cruiser 200, державний номер [NUMBER] не виконав умови ст. 936 ЦК України щодо зберігання переданого йому автомобіля, що призвело до його таємного викрадення. Крім того свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що через деякий час після викрадення автомобіля він був переведенний з посади охоронника стоянки на посаду робітника зеленого будівництва садово-паркового господарства. Судом вирішено стягнути з відповідача ДП Клінічний санаторій "Хмільник" на користь [PERSON] повну вартість автомобіля, оскільки в судовому засіданні позивачем по справі були дані пояснення що в належний йому автомобіль було встановленно ряд додаткових комплектуючих на що були потрачені додаткові кошти, а саме купленні нові шини, аудіосистема та інше. Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, то вона не підлягає задоволенню, оскільки законом, що регулює відносини зберігача та поклажодавця за договором зберігання, не передбачено стягнення моральної шкоди за неналежне виконання умов зазначеного договору. Отже, в зв'язку з безпідставністю позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди суд вважає необхідним в задоволенні цієї частини позову відмовити, оскільки ніяких доказів, які свідчили б про завдання позивачеві моральної шкоди, ним не надано.

Outcome: partial