Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

08 травня 2012 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт», Комунального підприємства «Міськсвітло`Дніпропетровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с. 2) Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні, посилались на те, що 01 грудня 2011 року об 15 год. 48 хв., під час руху тролейбусу, д/н 2143, відчепились штанги від контактної сіті приєднаної до стовпа освітлення та зачепили освітлювальні плафони - фонарі, внаслідок чого два металевих плафона відірвались та впали на автомобіль «Audi А6», д/н [NUMBER] припаркований по пр. Пушкіна 7 у м. Дніпропетровську, власником якого є позивач. Внаслідок чого автомобілю позивача було завдано механічних ушкоджень. Позивач вважає, що діями відповідачів йому було спричинено матеріальну та моральну шкоду, а тому позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 13 161 грн. та у рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.(а.с. 2) У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача - Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт`в судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки позивачем на вимогу відповідача №181 від 16.02.2012 року не було надано належних документів які б підтверджували факт дорожньо-транспортної пригоди та те, що Міське комунальне підприємство «Дніпропетровський електротранспорт`має відношення до вищезазначеної пригоди, а саме не було надано довідки ДАІ, довідки з моторно-транспортного страхового бюро, докази сплати матеріального збитку, договір на проведення ремонтних робіт, право встановлюючи документи на автомобіль. Представник відповідача - Комунального підприємства «Міськсвітло`Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечував з огляду на те, що позивачем не надано жодного належного доказу самого факту події, обставин цієї події, місця та часу її скоєння, а також причетності Комунального підприємства «Міськсвітло`Дніпропетровської міської ради до настання цієї події. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що автомобілю «Audi А6», д/н [NUMBER] були завдані механічні ушкодження, що підтверджується поясненнями сторін наданими в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] зверталась до КП «Міськсвітло`Дніпропетровської міської ради з вимогою про відшкодування шкоди та отримала відповідь №1271/8 від 30 грудня 2011 року, в якій зазначено, що світильники, які встановлені на пр. Пушкіна мають надійне кріплення та впали на автомобіль внаслідок того, що під час руху у тролейбуса зірвалась струмозйомна штанга, яка вдарила по плафону або по опорі тому КП «Міськсвітло`не визнає вимогу позивача, оскільки не може нести відповідальність за дії сторонніх осіб (а.с. 6) Також судом встановлено, що позивач зверталась до Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт`та отримала відповідь №181 \\~від 16.02.2012 року, в якій для вирішення питання, щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди пропонувалось надати наступні документи: розгорнуту довідку ДАІ, довідку з моторно-транспортного страхового бюро, докази сплати матеріального збитку, договір на проведення ремонтних робіт, право встановлюючи документи на автомобіль.(а.с. 7). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України (2003 року). У відповідності до ст. 30 ЦПК України відповідач, це особа, яка на думку позивача порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси. Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до \\~ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України Особа, яка завдала шкоди, звільняється від \\~її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вирішуючи позовні вимоги позивача, суд критично оцінює посилання представника позивача на завдання шкоди позивачу внаслідок дій відповідачів, оскільки в матеріалах справи відсутні докази заподіяння шкоди саме в тому розмірі і саме відповідачами. При цьому суд виходить з норм ч. 2 ст. 59 ЦПК України, де зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування Більш того, з наданих сторонами по справі доказів, суд не в змозі встановити чи є позивач власником зазначеного транспортного засобу, а від так особу, якій було завдано шкоду. При цьому, суд критично оцінює клопотання представника позивача, щодо виклику свідків, враховуючи те, що мова іде про дорожньо-транспортну пригоду та обставини наявності вини учасників дорожнього руху, які за законом мають бути підтверджені певними доказами, а саме за участю операційного відділу ДАІ. Вирішуючи вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зважаючи на вищезазначене та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт ДТП, а також не знайшов підтвердження факт завдання позивачу шкоди з боку відповідачів,суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed