Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-22 00:00:00

В лютому 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини у порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON], яка померла 23 березня 2006 року, що був пропущений ним з поважних причин. Позивач посилався на те, що 21 січня* 2003 року помер його батько, [PERSON], а 23 березня 2006 року - його бабуся, [PERSON], мати його батька. Після смерті бабусі відкрилася спадщина на 5? частку квартири № 86, по вул. Артема, 52, у м. Миколаєві. Спадкоємцем першої черги після смерті бабусі; був його дід [PERSON], який також помер 04 грудня 2009 року, а він є спадкоємцем за правом представлення. Його дід [PERSON], на випадок своєї смерті залишив заповіт, відповідно до якого заповів [PERSON], належну йому на праві власності цілу квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Своєчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі він не міг, оскільки проживає в іншій державі Росії, і йому не було відомо про наявність у бабусі спадкового майна. Про наявність спадкового майна йому стало відомо тільки при розгляді Корабельним районним судом м. Миколаєва у 2010 році цивільної справи за його позовом до [PERSON] І, А. про визнання заповіту недійсним. Посилаючись на наведене, просив визначити додатковий строк для - прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця, який був ним пропущений з поважних причин. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, в обґрунтування позовних вимог вказував,що своєчасно позивач не мав можливості звернутись до нотаріальна: контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, оскільки проживає в іншій державі і про наявність спадкової: майна у бабусі йому стало відомо тільки під час розгляду судам цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] і. про визнання заповіту недійсним у 2010 р. Крім того зазначав, до закінчення розгляду цієї цивільної справи, він вважав недоцільне звертатись до нотаріальної контори з заявою прийняття спадщини після смерті бабусі, оскільки розгляд справи безпосередньо впливав на його спадкові права після смерті дідуся й бабусі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що позивачем не надано достовірних доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкодавця на вчинення цих дій. Третя особа - представник П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, в справі є заява з проханням слухати справу у їх відсутність. Суд, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення сторін та оглянувши матеріали цивільної справи № 2-611/ 2011 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм ст. ст.10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлене, що 21 січня 2003 року помер [PERSON], який с рідним батьком позивача, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження та свідоцтвом про смерть а. с. 7, 9 ). 08 грудня 2009 року помер [PERSON],дід позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть(а.с.11),який залишив заповіт на випадок своєї смерті. 23 березня 2006 року померла [PERSON],яка є рідною бабою позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвом про смерть с. 7,10 ). Відповідно до свідоцтва про одруження УІ-УР № 264948 [PERSON] та [PERSON] одружилися 28.07.1963 року і після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] ( а. с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1\\2 частини квартири № 86, по вул. Артема, 52 у м. Миколаєві, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03.02.2004 року, видане Фондом комунальної власності Миколаївської міської ради ( а. с. 12 ) . Як вбачається з листа від 31.05.2012р № 734/02-14/164- 10 П'ятої державної нотаріальної контори ( а. с. 32) після смерті [PERSON], яка померла 23 березня 2006 року та [PERSON], який помер 21 лютого 2003 року у встановлений законодавством шестимісячний строк з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався і спадкових справ не заводилося . Згідно зі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, і якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття -спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивач на час смерті бабусі [PERSON] проживав за кордоном у Росії, що підтверджується паспортом ( а. с. 4- 6) 22 лютого 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. ( а. с. 2) Вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини після смерті бабусі з поважної причини, оскільки проживає у іншій державі, відсутністю інформації про наявність у бабусі спадкового майна та у зв'язку з розглядом судом цивільної справи за його позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» суд при вирішенні питання про визначення додаткового строку досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому суду необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для нього, як спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що у відповідності до ст.60 ЦПК України позивачем не надано суду доказів поважності пропуску строку прийняття спадщини, не добуто їх і у судовому засіданні, оскільки будь - яких перешкод для звернення до нотаріуса за прийняттям спадщини, судом не встановлено. Доводи про те, що проживання позивача в іншій державі створювали істотні труднощі спадкоємцю для прийняття спадщини, також не заслуговують на увагу, оскільки це не перешкоджало позивачу своєчасно звернутися за місцем свого проживання до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Посилання позивача на те, що йому не було відомо про наявність спадкового майна у померлої бабусі, не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Не заслуговують на увагу і посилання позивача на те що він не міг звернутися до нотаріальної контори, оскільки Корабельним районним судом м. Миколаєва розглядалася цивільна справа за його позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, що також не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Більш того, як то вбачається з матеріалів дослідженої судовому засіданні цивільної справи №2-611/2011 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, позивачу достеменно було відомо про наявність спадкового майна з 15.11.2010 року, однак, знову таки позивач не визнав за доцільне звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, що підтверджується рішенням Корабельного районного, суду м. Миколаєва від 08 червня 2011р., яке набуло законної сили, згідно ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 07 липня 2011 року. ( а. с. 43 - справа № 2-611/2011р. а. с. 233) Крім того, вказаним рішенням суду встановлено, що спадщину після померлої [PERSON] Ф фактично прийняв [PERSON], який і розпорядився нею на свій розсуд. Відповідно до ч. З ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини . На підставі викладеного, суд вважає в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити, оскільки зазначені ним причини пропуску строку для прийняття спадщини не є поважними т.я. не пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для нього, як спадкоємця, на подання у строк заяви про прийняття спадщини.

Outcome: dismissed