Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася [PERSON] в інтересах своєї малолітньої дитини [PERSON] з позовом до Харківської міської ради, третя особа: пята Харківська державна нотаріальна контора та просила суд постановити рішення в силу якого визнати розміри часток [PERSON], [PERSON] на домоволодіння за адресою: м. Харків, пров. Леднянський 10, рівними, а саме по Ѕ частки кожному, визнати право власності на Ѕ частину домоволодіння [PERSON] в порядку спадкування за [PERSON], а також визнати право власності на зазначене домоволодіння після смерті [PERSON] за його внуком, [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] є законним представником своєї малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в інтересах якого подана дана позовна заява В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 05.08.1995 року було реєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], після чого 05.12.2001 року у них народилася дитина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом РАГС Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, серія ВЛ № 192611. 22.01.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 15.07.2009 року [PERSON] помер. Батьками померлого [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON], яка померла 15.07.2007 року та [PERSON], який також помер 24.09.2010 року, якими була залишена спадкова маса у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: м. Харків, пров. Леднянський, 10, який в свою чергу належав останнім на праві загальної спільної власності, у звязку з тим, що був придбаний під час перебування у шлюбі, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 26.10.2004 року, завіреного та реєстрованого в реєстрі під № 2591 приватним нотаріусом [PERSON] Відповідно до довідки № 2347876 від 04.01.2011 року, виданої КП «Харківським міським бюро технічної інвентаризації», вищезазначений житловий будинок зареєстрований на праві власності за [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] [PERSON] постійно проживав з [PERSON], у тому числі на момент відкриття спадщини, після смерті останньої заяву про відмову в прийнятті спадщини у встановлений законом строк він не подавав. Позивач вважає, що частки [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння, розташованого за адресою: м. Харків, пров. Леднянський, 10, в їх спільній сумісній власності є рівними та складають Ѕ частину на кожного. Таким чином, [PERSON] прийняв в якості спадщини після померлої [PERSON] Ѕ частку зазначеного домоволодіння. [PERSON] помер 24.09.2010 року. Першочерговим спадкоємцем зазначеної спадкової маси після смерті [PERSON] є його онук, позивач у справі, так як його батько [PERSON] помер 15.07.2009 року, тобто до смерті спадкодавця [PERSON] Таким чином, спадкоємцем зазначеної спадкової маси, а саме домоволодіння розташоване за адресою: м. Харків, пров. Леднянський, 10, у повному обсязі є [PERSON], [INFO]. У звязку з вищевикладеними обставинами позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON], який діє на підставі адвокатської угоди від 31.10.2011 року, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходили. Третя особа Пята Харківська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилася, справу просили слухати за відсутністю їх представника, та прийняти рішення на розсуд суду, згідно з вимогами чинного законодавства України. У звязку з цим суд згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи. Всебічно і повно зясувавши обставини справи, дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних обставин: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Оцінюючи докази, суд виходить з положень ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України. У судовому засіданні було встановлено, що 05.08.1995 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу 1 ВЛ № 318173 виданого відділом запису актів громадянського стану. В наслідок укладення шлюбу [PERSON] присвоїла прізвище [PERSON]. (а/с 14) Після чого 05.12.2001 року під час перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбних відносинах у них народився син [PERSON], на підставі чого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова 02 лютого 2002 року видано свідоцтво про народження 1-ВЛ № 192611. Однак, сімейне життя не склалося, внаслідок чого шлюб було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 22 січня 2008 року видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції серії 1-ВЛ № 061873, на підставі розірвання шлюбу в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 21. (а/с 15) 15.07.2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17 липня 2009 року серії 1-ВЛ № 228737 виданого відділом РАГС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. (а/с 13) Тобто, на сьогоднішній день [PERSON] є законним представником свого малолітнього сина [PERSON], 05.12.2001 року, в інтересах якого було подано даний позов. Згідно з ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. В судовому засіданні представник позивача просив суд визнати розміри часток [PERSON] та [PERSON] в їх спільній сумісній власності, а саме домоволодіння, розташоване за адресою: м. Харків, пров. Леднянський, 10 рівними, які складаються з Ѕ частини на кожного. Як вбачається з договору купівлі-продажу житлового будинку від 26 жовтня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], вищезазначений житловий будинок було придбано [PERSON], який вона зареєструвала на праві власності про що свідчить довідка КП «Харківського міського бюро технічної інвентаризації»від 04.01.2011 року № 2347876. (а/с 10-11) Власниця нерухомого майна, [PERSON], з 2004 року по 2010 рік проживала зі своїм чоловіком [PERSON] та їх сином [PERSON] (запис акту про народження № 5978 від 28 липня 1972 року) у домоволодінні за адресою: м. Харків, пров. Леднянський, 10, що підтверджується актом затвердженим комітетом району в місті жителів приватного сектору Жовтневого району м. Харкова. (а/с 91) [PERSON] померла 15.07.2007 року, актовий запис про смерть № 9021 від 18 червня 2007 року. (а/с 79) Приймаючи до уваги, що [PERSON] та його син [PERSON] після смерті [PERSON] не подавали заяву про відмову в прийнятті спадщини у встановлений законом строк, а також, що вони на момент відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, вони фактично прийняли спадок після смерті останньої в рівних частках по Ѕ частини домоволодіння на кожного. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Як зазначено в рішенні вище [PERSON] помер 15.07.2009 року, про що свідчать відповідні документи. Таким чином, [PERSON], який фактично прийняв Ѕ частину зазначеного домоволодіння, також фактично прийняв спадщину від свого померлого сина [PERSON] у розмірі Ѕ його частини. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 24.09.2010 року [PERSON] помер, актовий запис про смерть № 13546 від 25 вересня 2010 року. (а/с 71) Як вбачається з повідомлення пятої Харківської нотаріальної контори від 21.02.2012 року за № 463/01-16 після смерті [PERSON] на їх адресу надійшла заява про прийняття спадщини, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ під № 2153 від [PERSON], яка діє за свого малолітнього сина [PERSON]. Інших заяв про прийняття спадщини або про відмову в прийнятті спадщини від інших спадкоємців не надходило. (а/с 53) Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Приймаючи до уваги, що батько малолітнього [PERSON] помер, першочерговим та єдиним спадкоємцем зазначеної спадкової маси, а саме домоволодіння, розташованого за адресою м. Харків, пров. Леднянський 10, після смерті [PERSON] є його малолітній онук [PERSON]. Відповідно до вимог частини 4 статті 1268 ЦК України малолітня дитина, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Тому, дослідивши усі матеріали справи, приймаючи до уваги достатність доказів позовних вимог, аналізуючи їх у сукупності і надавши їм належну оцінку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved