Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-24 00:00:00

01 липня 2010 року [PERSON] районна адміністрація Одеської міської ради звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про знесення самовільно знесеного обєкту та просить суд ухвалити рішення, яким знести добудовану частину балкону самовільно реконструйованої квартири [ADDRESS] і Петрова в місті Одесі за рахунок відповідачів [PERSON] та [PERSON]. Ухвалою судді від 12 липня 2010 року провадження у цивільній справі відкрито та призначене попереднє судове засідання. 22 вересня 2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулися із зустрічним позовом до [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради, який був уточнений та за уточненими позовними вимогами просять ухвалити рішення суду, яким визнати за ними право власності на реконструйовану квартиру [ADDRESS] і Петрова в м. Одесі. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 21 лютого 2012 року зустрічний позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності на обєкт самочинного будівництва залишено без розгляду. 14 жовтня 2011 року представник [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради уточнив позовні вимоги та просить суд зобовязати [PERSON] та [PERSON] привести у попередній стан самочинно добудовану частину балкону в квартирі [ADDRESS] і Петрова в місті Одесі відповідно до технічного паспорту Комунального підприємства Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості№ 480 пр-126-3124 від 23 вересня 2003 року, шляхом знесення за рахунок відповідачів [PERSON] та [PERSON] та стягнути з відповідачів судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, повідомлявся належним чином. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а. с. 159, І том ц. с. № 1512/2-1111/11). Відповідач [PERSON] та її представник при розгляді справи позовні вимоги не визнали та заперечували щодо їх задоволення. У судове засідання, призначене на 25 червня 2012 року [PERSON] та її представник повторно не зявились, повідомлялись належним чином. Представник відповідача [PERSON] звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи в звязку з відрядженням. В судовому засіданні судом було відмовлено у задоволенні даного клопотання, в звязку з необґрунтованістю та недоведеністю відповідними доказами обставин, на які посилається представник, враховуючи, що з 16 листопада 2011 року представник жодного разу належним чином повідомлений не зявлявся у судове засідання без поважних на те причин. Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також позовні вимоги не визнала. Звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності (а. с. 159, І том ц. с. № 1512/2-1111/11). У судовому засіданні представник Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради підтримав позовні вимоги та не заперечував щодо їх задоволення. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності (а. с. 158, І том ц. с. № 1512/2-1111/11) Дослідивши матеріали справи, з урахуванням обставин встановлених у судовому засіданні, суд вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі, а саме: У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі продажу від 29 квітня 2003 року [PERSON] та [PERSON] на праві сумісної приватної власності у рівних долях належить квартира [ADDRESS] і Петрова в місті Одесі (а. с. 15, І том ц. с. № 1512/2-1111/11). На час набуття [PERSON] та [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] і Петрова в місті Одесі, вона складалася з двох житлових кімнат загальною площею 32,4 кв. м, кухні площею 5,1 кв. м, санвузлу площею 1,3 кв. м, коридору загальною площею 5,5 кв. м, складової площею 5,4 кв. м, та вбудованої шафи площею 0,8 кв. м., відповідно до технічного паспорту КП ОМБТІ та РОНвід 23 вересня 2003 року за реєстровим № 480 пр-126-3124 (а. с. 140, І том ц. с. № 1512/2-1111/11). Працівниками [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради при проведені перевірки було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проведена самовільна реконструкція квартири [ADDRESS] і Петрова в місті Одесі шляхом побудування балкону площею 1,4 кв.м. до належної їм квартири, що підтверджується [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради від 14 червня 2010 року (а. с. 8, І том ц. с. № 1512/2-1111/11). [PERSON] районною адміністрацією Одеської міської ради 19 травня 2010 року та 25 травня 2010 року винесені приписи, відповідно до яких були направлені листи 19 травня 2010 року за вихідним № 01-12/943 та від 25 травня 2010 року за вихідним № 01-12/917 про зобовязання [PERSON] та [PERSON] припинити самочинне будівництво та представити правовстановлюючу та проектно-правову документацію (а. с. 9 10, І том ц. с. № 1512/2-1111/11). Приписи залишились без виконання. 19 травня 2010 року комісією Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс Чорноморський було складено акт, про підтвердження факту проведення самовільної реконструкції власниками квартири [ADDRESS] і Петрова в місті Одесі шляхом побудування балкону (а. с. 11, І том ц. с. № 1512/2-1111/11) та одразу ж наданий припис [PERSON] про зобовязання припинити самочинне будівництво балкону в квартирі [ADDRESS] і Петрова в місті Одесі без правовстановлюючої та проектно-правової документації (а. с. 12, І том ц. с. № 1512/2-1111/11). Однак дане звернення відповідачами також було залишено без уваги та ніяких дій на виконання припису здійснено не було. Відповідно до ст. 376 ЦК України - житловий будинок, будівля, споруда інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Особа, яка здійснила самочинне будівництво не набуває право власності на нього, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на таке майно. Згідно з ст. 9 Закону України Про архітектурну діяльність, будівництво (реконструкція) об'єкта здійснюється відповідно до затвердженої документації, державних стандартів норм та правил. Статтею 29 Закону України Про планування та забудову територійпередбачено, що здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданий йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Висновком судової будівельно-технічної експертизи ПП Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скібінського С.С.за № 146/2010 від 19 листопада 2010 року, підтверджено, що реконструйована квартира [ADDRESS] і Петрова в місті Одесі придатна для подальшої експлуатації (а. с. 130 - 136, І том ц. с. № 1512/2-1111/11). Однак, не зважаючи на це реконструйована частина зазначеної квартира, а саме балкон площею 1,4 кв. м. в експлуатацію відповідачами не введено та належні документи в користування на оформлені. У судовому засіданні також було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були здійснені будівельні роботи без належного дозволу та узгодження проектної документації. Суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] повинні були перед початком будівельних робіт одержати дозвіл на виконання даних робіт відповідно до Положення про надання дозволу на виконання будівельних робіт, а також письмову згоду сусідів, інтереси яких можуть бути порушеними в результаті реконструкції квартири, тому даний позов підлягає задоволенню шляхом приведення обєкту до попереднього стану шляхом знесення частини самовільно добудованої до балкону в квартирі [ADDRESS] і Петрова в місті Одесі. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок неправомірних дій відповідачів та вимушеним зверненням позивача до суду, він поніс додаткові витрати по сплаті судових витрат у розмірі 37 (тридцять сім) гривень 00 копійок. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також, ст.ст. 79, 81, 88 ЦПК України не передбачено стягнення судового збору та витрат на інформаційне забезпечення розгляду справи у солідарному порядку. Солідарний обовязок це матеріально-правова категорія (ст. 541 ЦК України), а не процесуальна. За правилами ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Розподіл судових витрат, у тому числі судового збору, а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (ст. 81 ЦПК України, яка діяла на час виникнення зобовязання), здійснюється у дольовому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved