Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

15 листопада 2012 року до суду з позовними вимогами звернулася [PERSON], які зменшила до початку розгляду справи та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його доходів щомісяця. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що вони з відповідачем розлучені та проживають окремо, відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона хоче отримувати аліменти на сина на підставі рішення суду. У судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка свої вимоги з врахуванням поданої заяви про їх зменшення підтримала. Відповідач позовні вимоги з врахуванням зменшення розміру позовних вимог визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог та враховуючи їх визнання відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 14 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, який був розірваний згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 19 жовтня 2012 року, що набрало законної сили. Під час шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов'язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку. Як зазначено у ч.І ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із змісту позовної заяви та матеріалів справи, дитина проживає разом з матір'ю, відвідує Центр з розвитку дитини № 2, який є спеціалізованим закладом з логопедичним уклоном. Син позивачки та відповідача часто хворіє на застудні захворювання, бронхіт, пневмонії, з приводу чого знаходиться на обліку у педіатричному відділенні ДЗ СМСЧ № 5. Зазначені обставини підтверджені випискою з амбулаторної карти дитини - [PERSON] з ДЗ СМСЧ № 5 м. Славутича, копія якої долучена до матеріалів справи.. Позивачка працює на посаді касира в магазині «Айнур», що належить ФОП [PERSON], де її сума доходу за період з 01.03.2012 р. по 31.08.2012 р. склала 6 963 гривні 91 копійка, що підтверджено довідкою про доходи. Як вбачається із довідки про доходи відповідача, він працює на ДСП «Чорнобильська АЕС» та його дохід за період з 01.04.2012 р. по 30.09.2012 р. склав 37 883 гривні 45 копійок. Відрахування з його заробітної плати не здійснюються, інших осіб на своєму утриманні немає. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Врахувавши стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати між сторонами розподіляються за правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved