Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-17 00:00:00

Вінницький міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави, в особі Державного агентства рибного господарства України Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Позов мотивований тим, що проведеною перевіркою дотримання природоохоронного законодавства встановлено, що 23.06.2012 року о 18 год. 50 хв. на водоймі в м. Вінниці в районі «електромережа» УТМР «Поділля» [PERSON] здійснював незаконний вилов риби забороненим знаряддям лову - «екраном», що є порушенням п. 3.15.1, 6.2 Правил промислового любительського рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1992 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 року за № 269/3562. Внаслідок здійснення незаконного вилову риби [PERSON] вилучив із природного середовища рибу породи: плітка в кількості 5 штук та лящ 4 штуки, чим заподіяв збиток в розмірі 1 105, 00 гривень. Факт вчинення [PERSON] незаконного вилову риби підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 23.06.2012 року, постановою суду від 13.07.2012 року, розрахунком збитків, проведеним фахівцями Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області від 13.07.2012 року. В судовому засіданні прокурор та представник позивача позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позовні вимоги просили суд задовольнити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав, але зазначив, що не погоджується із сумою завданих збитків. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23.06.2012 року державним інспектором Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області [PERSON] було складено протокол № 00432 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], який 23.06.2012 року здійснював незаконний вилов риби забороненим знаряддям «екраном», зловив 5 пліток та 4 лящі в м. Вінниці в районі «електромережа» УТМР «Поділля». Незаконним виловом водних живих ресурсів [PERSON] порушив п. 3.15.1, 6.2 Правил промислового любительського рибальства, ст.ст. 27, 52-1 Закону України «Про тваринний світ», чим заподіяв збиток. (а.с. 5) Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 13.07.2012 року (справа № 212/9398/2012), яка набула законної сили 24.07.2012 року, [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. До [PERSON] О О. застосовано адміністративне стягненню у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень на користь держави з конфіскацією знаряддя лову. (а.с. 4) Отже, факт вчинення [PERSON] незаконного вилову риби підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 23.06.2012 року та постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 130.07.2012 року. Відповідно до наказу Державного агентства рибного господарства України № 355 від 23.12.2011 року наказано припинити юридичну особу - Головне державне управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області, реорганізувавши шляхом перетворення в юридичну особу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області, яке визнати правонаступником майнових прав та обовязків Вінницядержрибохорони. (а.с. 7) Згідно розрахунку матеріальних збитків, здійсненого на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», останні склали 1 105, 00 гривень.(а.с. 6) Судом перевірено наданий позивачем розрахунок і встановлено його відповідність положенням вище зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно - правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними в наслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах встановлених законодавством України. Згідно ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього середовища» шкода заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Сума шкоди, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природнього середовища внаслідок господарської чи іншої діяльності, підлягає стягненню оскільки є джерелом формування спеціального фонду Державного бюджету України у частині доходів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави заподіяних збитків в розмірі 1 105 (одна тисяча сто пять) гривень 00 копійок, оскільки вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 214, 60 гривень. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved