Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з тих підстав, що у 2012 році ПВКФ Видавництво Макден видало книгу Перелом.с.Залізняк центр освіти та культури на Слобожанщині (друга половина ХУІІІ перша чверть ХІХ ст.) тиражем 200 примірників. Автором твору є [PERSON], який розповсюджує книгу через торгову мережу, шляхом роздачі школам та громадянам. У вказаній книзі зазначено, що нібито позивач: обікрав [PERSON] по цеглі на 50000 грн., привласнив його цеглу, привласнив гроші від реалізації шкільних коня, корови, збруї, воза; займається бандитизмом; веде курс на загарбання школи-садочка, діє як бандит у законі, руйнує, привласнює; привласнив прибудову біля школи, різними утисками розганяв дітей зі школи; вчинив навмисний підпал клубу; зловживає службовим становищем; закрив школу, розвалив і привласнив цеглу із будівлі дитсадка; є хапугою; привласнив цеглу, віконні і дверні блоки, шифер, які були куплені за рахунок держави; підготував замовне вбивство сина відповідача [PERSON] Поширені відомості не відповідають дійсності і ганблять його, принижують честь, гідність та ділову репутацію. Вказане призвело до спричинення йому моральної шкоди від душевних страждань, змін у житті та виникнення непорозумінь з оточуючими. Просив визнати недостовірною вище наведену інформацію, поширену у книзі, стягнути за його користь 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Крім того, враховуючи, що поширена неправдива інформація міститься у книзі, просив вилучити тираж книги з метою його знищення. У судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і суду пояснив, що [PERSON] не вперше поширює відносно нього неправдиву інформацію. Сумським районним судом розглядалась справа за його позовом до відповідача про захист честі, гідності і поширена інформація визнана неправдивою, а [PERSON] було зобовязано вибачитись перед ним. Відповідач рішення суду не виконав і продовжує знову поширювати відносно нього наклепи. У даному випадку для поширення неправдивої інформації використав друкований засіб книгу, яка продається та розповсюджуються серед місцевих мешканців. Від чого страждає його авторитет та формується негативна думка відносно нього. Вказане призводить до душевних страждань, заподіює моральну шкоду. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав і суду пояснив, що факти, наведені у його книзі, відповідають дійсності. Він був директором школи, витрачав свої особисті кошти та будівельні матеріали для зведення приміщення дитячого садочка, який [PERSON], перебуваючи у подальшому на цій посаді, зруйнував, розібравши 2-й поверх, цеглу та інші будівельні матеріали використав для своїх потреб. У приміщенні клубу з метою привласнити погріб для особистого використання та отримання прибутку, організував підпал, а потім разом з сільським головою [PERSON] призвів до розбирання приміщення, необхідного громаді. Незаконним шляхом самочинно здійснив прибудову до приміщення школи, в якій облаштував собі житло, хоча має окремий будинок. Таким чином хоче загарбати приміщення школи, яке є архітектурною памяткою. Підмовив вбивцю [PERSON] скоїти вбивство його сина у 1998 році. Такими діями [PERSON] спричиняє йому моральну шкоду, а не він [PERSON] З приводу таких зловживань та порушень він неодноразово звертався до органів влади та правоохоронних органів, які проводили перевірки без його участі, тому порушення не зафіксували. Свою позицію він висловив у книзі, виданій тиражем у 200 примірників. Підстав для задоволення позову не вбачає. Представник відповідача ПВКФ Видавництво Макден для розгляду справи до суду не зявилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце її слухання. У письмових запереченнях на позов зазначила, що в якості співвідповідача видавництво залучено безпідставно, оскільки будь-якого обовязку на них позивач покласти не просить. При виданні книги видавництво висловило свою позицію щодо її змісту, зокрема, що не поділяє суджень та висловлювань автора щодо осіб, згаданих у книзі, зазначивши про це на останній сторінці книги. Всі екземпляри видання редакція передала автору для власного розповсюдження і екземплярами не володіє. Заслухавши пояснення сторін, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПВКФ Видавництво МакДен м.Суми у 2012 році тиражем 200 примірників видано книгу відповідача [PERSON] Перелом. с.Залізняк центр освіти та культури на Слобожанщині (друга половина ХУІІІ перша чверть ХІХ ст.), з зазначенням від видавництва на звороті стор.191 про те, що деякі судження, висловлювання автора щодо конкретних дій та окремих осіб, згаданих у книзі, видавництво не поділяє. На стор.48 вище вказаного видання у розділі У Уклін вам, ветерани вказано, що [PERSON] розвалює …двоповерховий будинок дитсадка, цеглу привласнює. На стор.64 цього розділу книги надруковано, що [PERSON] веде себя як бандит в законі. На стор.66 цього ж розділу книги - [PERSON] М.І….обікрав мене на цеглу на 50 тис.грн…Реалізував шкільного коня і корову теж гроші привласнив…цеглу використав у своїх цілях. На стор.67 цього розділу надруковано, що [PERSON], [PERSON] роблять все для знищення соціальної сфери села: закрита школа-садочок…наміри [PERSON] і [PERSON] курс на загарбання. [PERSON] діє як бандит у законі, законно руйнує, привласнює. На стор.80 УІІІ-го розділу Сини мої, біль моя… зазначено, що [PERSON] здав коня, корову, збрую, віз, а гроші привласнив. Біля школи була прибудова…Панасенко привласнив це житло. Ця людина різними утисками розганяла дітей зі школи. На стор.81 цього розділу зазначено, що Разом із [PERSON] [PERSON] О.В….вчинили навмисний підпал клубу. За спиною вбивці сина автора [PERSON] видніється тінь [PERSON]. На стор.82 розділу, в томі числі і відносно [PERSON] зазначено: … зловживають службовим становищем. На стор.83 цього розділу зазначено відносно [PERSON]: Ця людина…закрила школу, розвалила і привласнила цеглу із двоповерхової будівлі дитсадка. Цей хапуга привласнив віконні і дверні блоки, які були куплені за рахунок держави; шифера 150 листів і мою цеглу, яку я купляв за свій кошт. …підготовував замовне вбивство сина…. Позивач звертався до Сумського районного суду Сумської області 13 жовтня 2005 року з позовом до відповідача про захист честі, гідності, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди. Рішенням суду по справі №2-925/05 визнана недостовірною інформація, поширена [PERSON] відносно [PERSON] у його зверненні на імя голови Сумської РДА від 11 квітня 2005 року. В тому числі, серед іншого, визнана недостовірною інформація, що мета [PERSON] закриття школи, щоб приватизувати її будівлю; що він без поважних причин розорив двоповерхову будівлю дитсадка, а цеглу з неї використав на розширення приватизованої його сімєю квартири; що замість шкільних коня і корови у нього зявились приватний трактор з прицепом; що він зловживає посадою директора школи, тощо. Вказана інформація визнана такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію позивача (спр.№2/925/05, а.с.77-80). Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 14 лютого 2006 року по даній справі в цій частині судове рішення було залишене в силі, частково змінене воно в частині стягнення моральної шкоди та судового збору. Ті ж самі обставини, разом з іншими, є предметом даного судового розгляду, однак поширені у інший спосіб шляхом наведення у друкованому виданні у 2012 році, тому вони є предметом дослідження. При цьому суд виходить з положень ст.61 ч.3 ЦПК України про те, що обставини встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, сама недостовірність інформації, а саме: що мета [PERSON] закриття школи, щоб приватизувати її будівлю; що він без поважних причин розорив двоповерхову будівлю дитсадка, а цеглу з неї використав на розширення приватизованої його сімєю квартири; що замість шкільних коня і корови у нього зявились приватний трактор з прицепом; що він зловживає посадою директора школи, встановлена рішенням суду. Відповідач не навів доказів на її підтвердження як на час розгляду справи у 2005 році, так і на теперішній час. За звереннями відповідача до органів прокуратури, внутрішніх справ з приводу вище вказаних фактів, які ним зазначені у друкованому виданні, проводились перевірки (а.с.18-22,44-46,49-53). Під час проведення перевірок наведені відповідачем факти свого підтвердження не знайшли і у порушенні кримінальної справи відмовлено за відсутністю події чи складу злочину. За здійснення [PERSON] самовільного будівництва останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.97 КупАП та піддано адміністративному стягненню у вигляду штрафу (а.с.46, 65-66). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого [PERSON] сільською радою Сумського району Сумської області 6 лютого 2004 року згідно з Законом України Про приватизацію державного житлового фонду, одноквартирний будинок за №1 по вул.Шкільна в с.Залізняк Сумського району Сумської області на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та членам його сімї (а.с.61-64). В частині інформації, яка наведена в книзі стосовно позивача як бандита, який зловживає службовим становищем, обвинувачення його у крадіжці будівельних матеріалів, належних [PERSON], здійсненні навмисного підпалу клубу та підготовці замовного вбивства [PERSON], відповідачем доказів на її підтвердження не надано, в той час як обовязок її доказування покладається саме на [PERSON] Тобто відомості і в цій частині також є недостовірними. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що книга [PERSON] розповсюджується серед неселення не лише с.Залізняк. Зокрема, його родичу, який працює в м.Суми на підприємстві Сумбуд, її дали на роботі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що книгу [PERSON] Перелом. с.Залізняк центр освіти та культури на Слобожанщині (друга половина ХУІІІ перша чверть ХІХ ст.) придбала в магазині с.Залізняк. Вона вільно продається і її може прочитати кожен бажаючий, зокрема діти та онуки позивача. Була вражена наведеними у книзі наклепами на [PERSON], котрого добре знає особисто. Наведені у книзі відомості відносно позивача, які поширюються у загальнодоступний спосіб для широкого кола осіб, оскільки викладені у друкованому виданні тиражем 200 примірників, принижують честь та гідність останнього не лише за своїм змістом, оскільки є недостовірними, але і за своєю формою, яка не є прийнятною у суспільному спілкуванні. Відповідно до ст.270 ЦК України, позивач має право на повагу до його гідності та честі. Відповідно до ст.277 ч.3 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, що її поширила, не доведе протилежного. Відповідно до змісту ст.278 ч.2 ЦК України, у випадку поширення неправдивої інформації про особу у книзі, суд може заборонити її розповсюдження, а якщо усунення порушення неможливе, тираж книги може бути вилучений з метою його знищення. У даному випадку заборона розповсюдження неможлива, оскільки примірники книги частково розповсюджені, про що зазначають сторони, тому позовні вимоги в частині вилучення тиражу підлягають задоволенню. Вказаними діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода через приниження, виникнення непорозумінь з оточуючими, недовіру до його авторитету. Моральна шкода підлягає відшкодуванню, однак суд вважає за необхідне її розмір зменшити, враховуючи всі встановлені обставини справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial