Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням 22 сесії 4 скликання № 258 від 23 червня 2005 року Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2003 га, що розташована по [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі якого він отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], кадастровий № [NUMBER]. Зазначена земельна ділянка по лінії Е до А межує із земельною ділянкою домоволодіння відповідача [PERSON], що розташована по [ADDRESS]. Навесні 2010 року відповідач [PERSON] самовільно зайняв частину належної йому земельної ділянки наступним чином: по лінії А до Е та частково до точки Д загальною довжиною 36,50 метра та на ширину 4,50 м та 2,90 м, чим останній порушив межі його земельної ділянки, розпочавши планування території. На прохання припинити роботи на його земельній ділянці, відповідач на деякий час припинив протиправні дії щодо зайняття його земельної ділянки, Однак, влітку 2010 року, знову ж таки за його відсутності, відповідач на довжину 36,5 м залив бетонний фундамент із металевими стовпами для паркану, встановив на зайнятій землі цегляну бесідку та тимчасовий туалет. Після цих будівельних робіт він неодноразово просив відповідача знести збудований фундамент під паркан, прибрати посаджені фруктові дерева і тимчасові споруди та привести земельну ділянку у попередній стан. Але відповідач кожного разу відмовлявся це робити, заявляючи про своє право на цю землю, яке належними правовстановлюючими документами не підтверджені. 08 жовтня 2012 року інженером-землевпорядником ТОВ "ВВОСС" було проведено відновлення поворотних точок меж земельної ділянки позивача із встановленням межових знаків. За результатами чого був складений відповідний акт від 08.10.2012 року та абрис земельної ділянки, яким підтверджується, що відповідачем дійсно самовільно зайнято ділянку позивача по довжині 36,50 м та по ширині біля точки А-4, 50 м і за точкою Е на ширину 2,90 метра загальною площею 0,0134 га. Роботи по відновленню межових знаків були проведені у присутності відповідача. Відповідач був попереджений посадовими особами про відповідальність за знищення чи пошкодження межових знаків, але це не стало поштовхом для припинення порушення земельних прав позивача зі сторони останнього. Зазначене також підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 16 жовтня 2012 року, що складений за участю голови Крушинської сільської ради, землевпорядника та депутата цієї ж ради, згідно якого на земельній ділянці позивача знаходиться металевий паркан із бетонною основою. Оскільки відповідач не бажає виконувати не тільки його прохання стосовно даного спору, але й не виконує вказівки представників органів місцевого самоврядування з цього приводу, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав та інтересів. Просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні належної йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 06.11.2006 року земельною ділянкою із цільовим призначенням для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по [ADDRESS], шляхом повного демонтування (знесення) збудованого бетонного фундаменту із металевими стовпами довжиною 36,50 метра по лінії від А до Е, Д, 4,5 метра від точки А у напрямку точки б, 2,90 метра за точкою Е у напрямку точки В (відповідно до абрисів земельної ділянки), та звільнення земельної ділянки від цегляної бесідки, тимчасового туалету, пересадження фруктових дерев, привівши земельну ділянку у придатний для використання стан. Також позивач вважає, що йому завдано моральну шкоду, що полягає в його душевних стражданнях через неправомірні дії відповідача, яку він оцінює, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, в розмірі 3000,00 гривень, які просить стягнути з відповідача на його користь, разом з понесеними судовими витратами. Позивач, представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши заперечення на позов, обґрунтовуючи тим, що відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійсненої ПП "САТЕРА" від 21.09.2010 р. по точкам А та Б його земельна ділянка межує з земельною ділянкою позивача [PERSON], однак довжина межі складає лише 28,98 метрів, у зв'язку з чим захоплених ним 36,50 метрів, як зазначено у позовній заяві позивача, не може бути фізично, тому вважає в цій частині позовні вимоги недоцільними. Щодо моральної шкоди, яку заявляє позивач, вважає, що вона не обґрунтована та не підтверджена доказами, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [PERSON], на підставі рушення Крушинської сільської ради 22 сесії 4 скликання від 23 червня 2005 року № 258, є власником земельної ділянки площею 0,200 га у межах згідно з планом, що розташована в [ADDRESS], цільове призначення для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № [NUMBER], виданого 06 листопада 2006 року Головою Крушинської сільської ради [PERSON], кадастровий № [NUMBER].(а.с.8). Згідно акту відновлення поворотних точок меж земельної ділянки та передачі межових знаків на зберігання від 08 жовтня 2012 року, складеного представником ТОВ "ВВОСС" - Терещенком О.І., проведено відновлення поворотних точок меж земельної ділянки загальною площею 0,2003 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] Поворотні точки зовнішньої межі, що не чітко виражені на місцевості, закріплені межовими знаками довготривалого зберігання в кількості 5 шт.(а.с.11). Як вбачається з акту про обстеження земельної ділянки на території Крушинської сільської ради від 16 жовтня 2012 року, складеного комісією у складі: голови Крушинської сільської ради [PERSON], в.о. землевпорядника Крушинської сільської ради [PERSON], депутата по [ADDRESS] [PERSON], проведено обстеження земельної ділянки по [ADDRESS], де виявлено: встановлення паркану металевого з бетонною основою, що розташований на вищезазначеній земельній ділянці, що належить [PERSON].(а.с.12). Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом - відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Отже, позовні вимоги в частині зобов'язання усунути перешкоди в користуванні земельної ділянки є обгрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Суд, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного. Позивачем було визначено розмір моральної шкоди, яка, за його твердженням, заподіяна відповідачем у сумі 3.000,00 грн. Проте, позивачем не доведено наявність заподіяння йому моральних страждань неправомірними діями відповідача, а тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем моральної шкоди безпідставні та необґрунтовані. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В п.п. 2-4 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судовий збір в розмірі 107 грн. 30 коп. згідно ст. 88 ЦПК України покладається на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial