Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-08 00:00:00

26.07.2011 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк»звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №NKN1GK00000017 від 26.09.2007 року в розмірі 114158,13 гривень, звернути стягнення на будинок та земельну ділянку загальною площею 40,7 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки. Позивач свої позовні вимоги аргументував тим, що 26.09.2007 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір №NKN1GK00000017, відповідно до якого останній отримав від банку позику на суму 66167,63 гривні. Крім того в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та відповідачем був укладений договір іпотеки, згідно якого останній надав в іпотеку нерухоме майно у вигляді житлового будинку площею 40,7 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] не виконував належним чином умов договору у зв'язку з чим виникла кредитна заборгованість яку він не може погасити, а тому стягнення потрібно звернути на відчуження вищевказаного житлового будинку згідно договору іпотеки. Представник позивача в судове засідання не з'явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в останньому з судових засідань позовні вимоги позивача визнав та не заперечував в їх задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 26.09.2007 року було укладено кредитний договір №NKN1GK00000017 відповідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 66167,63 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.09.2027 року. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Однак, у порушення умов кредитного договору та цивільного законодавства, відповідач свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 114158,13 гривень, з яких: 1. заборгованість за кредитом -53968,51 гривень; 2. заборгованість по процентам за користування кредитом -37742,77 гривень; 3. заборгованість по комісії за користування кредитом -2901,78 гривень; 4. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором -19545,07 гривень. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №NKN1GK00000017, між позивачем ПАТ КБ «Приват Банк»та відповідачем, 26.09.2007 року було укладено договір іпотеки, відповідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 40,7 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку»у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ст.40 ЗУ «Про іпотеку»звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Згідно ст.6 ЗУ «Про іпотеку»якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Після прийняття рішення про звернення стягнення та передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Позивач як іпотекодержатель 21.06.2011 року направив відповідачеві лист в якому просив добровільно звільнити житловий будинок який розташований за адресою: м.Новий Буг Миколаївської області вулиця Пролетарська будинок №28, проте відповідач в добровільному порядку із вказаного будинку не виселився, чим порушив умови договору іпотеки від 26.09.2007 року. На основі вищевикладеного суд вбачає вичерпний перелік підстав для задоволення позовної вимоги позивача, а саме, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №NKN1GK00000017 від 26.09.2007 року в розмірі 114158,13 гривень звернути стягнення на будинок та земельну ділянку загальною площею 40,7 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно ч.2 ст.39 ЗУ «Про іпотеку»одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Оскільки предметом іпотеки являється житловий будинок розташований в [ADDRESS], суд знаходить за необхідне задовольнити позовну вимогу позивача і в частині виселення відповідача та інших осіб які зареєстровані у встановленому порядку за вищевказаною адресою. Отже, за наведених вище підстав суд знаходить за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки вони знайшли своє об'єктивне підтвердження та не суперечать нормам діючого законодавства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 1150,08 гривень та витрати на ІТЗ розгляду справи в суді в розмірі 120 гривень.

Outcome: approved