Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-16 00:00:00

12.03.2007 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до Бердянської міськради, третя особа [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 18.04.2007 року позовні вимоги задоволено (а.с. 47-51). Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 02.02.2011 року рішення суду від 18.04.2007 року скасовано в зв'язку з новоявленими обставинами (а.с.104). [PERSON], [PERSON], [PERSON] 09.02.2011 року, 16.03.2011 року та 16.07.2012 року подали уточнюючі позови до Бердянської міськради, [PERSON]. У останньому позові збільшили позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], зазначивши, що раніше вони посилались на свідоцтво про народження [PERSON] від 13.12.1949 року в якому приставка [PERSON] була відсутня і просили встановити факт родинних відносин тільки на підставі того, що у свідоцтві про народження [PERSON] мати записана на російській мові як [PERSON], а у свідоцтві про народження [PERSON] мати записана на російській мові як [PERSON]. Той факт, що приставка до прізвища [PERSON], тобто подвійне прізвище було у батьків [PERSON] та [PERSON] свідчить актовий запис про смерть №109 [PERSON] де прізвище [PERSON] закреслено. Крім того, їм стало відомо, що [PERSON] звернувся до суду та отримав рішення від 07.10.2011 року про оголошення померлим [PERSON], якому належала 1/4 частина спірного домоволодіння. У зв'язку з цим відповідач [PERSON] звернувся до Бердянської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на підставі ст. 1265 ЦК України. Виходячи з цих обставин уточнили позов та зазначили, що домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.11.1949 року №12162 належало в рівних частках, а саме по 1/4 частці рідним братам і сестрам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також у спірному домоволодінні проживав їх рідний брат [PERSON], який 13.02.1938 року був усиновлений своєю сестрою [PERSON], та йому було привласнено прізвище «[INFO]» та по батькові «[INFO]». [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON], сином [PERSON] та братами [PERSON], [PERSON] проживали однією родиною у вищевказаному домоволодінні та займали приміщення №2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5 у жилому будинку «А,А1», літні кухні Д, Е, сарай В, вбиральню «З», 1/2 частину сараїв «Г,Б» та користувалися відповідною часткою земельної ділянки. Вони вели спільне господарство, мали єдиний бюджет. [PERSON] та [PERSON] у шлюбі не перебували і дітей у них не було. [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з належної йому 1/4 частини домоволодіння [ADDRESS], а також предметів звичайної домашньої обстановки та побуту. Відповідно до ст. 418 ЦК України (1923 року), який діяв на той час, спадкоємцями за законом є діти, дружина та непрацездатні батьки померлого, а також інші непрацездатні, які перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. У разі відсутності зазначених спадкоємців або неприйняття ними спадщини, спадкоємцями за законом є працездатні батьки, а при їх відсутності - брати і сестри померлого. Оскільки спадкоємців першої черги не було, тому майно померлого спадкують у рівних частках його брати та сестри. [PERSON] як рідна сестра померлого [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини не звернулась, але фактично прийняла спадщину, так як постійно проживала з померлим однією сім'єю і фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Тобто за ст. 429 ЦК УРСР (1923 року) [PERSON] була присутньою у місці відкриття спадщини, сплатила витрати на поховання брата та організувала його. Вступивши в спадщину [PERSON] прийняла майно, яким особисто користувався [PERSON], а також прийняла 1/4 частку домоволодіння [ADDRESS], в яких продовжувала проживати зі своєю сім'єю, доглядати і ремонтувати зазначену частину домоволодіння. Таким чином, на підставі ст. 429 ЦК УРСР (1923 року) [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину. [PERSON] на той час у спірному будинку не проживав, оскільки у 1956 році виписався і виїхав з м. Бердянська і більше не повертався. Відповідно він спадщину померлого брата не прийняв. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 07.10.2011 року [PERSON] оголошений померлим, тому відповідач [PERSON] є його правонаступником та спадкоємцем. [PERSON] та її сім'я проживали у цьому ж домоволодінні, але окремо і користувалися кімнатами №1-6, 1-8, 1-9, 1-10 у жилому будинку «А, А1», «а2», сінями «а» та відповідною частиною земельної ділянки. Вона в управління спадковим майном померлого брата [PERSON] не вступала, до нотаріальної контори не зверталась. Таким чином, [PERSON] стало належати 1/2 частина спірного домоволодіння. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] та предметів домашнього вжитку. Спадкоємцями першої черги були: чоловік померлої - [PERSON] та онук - [PERSON], так як на час відкриття спадщини не було в живих його батька - [PERSON], який помер у 1969 році. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулись, але фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, так як постійно проживали в будинку, доглядали і ремонтували його. Таким чином, на підставі ст. 549 ЦК України їм стало належати по 1/4 частині спірного домоволодіння. [INFO] року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частки домоволодіння [ADDRESS] та предмети домашнього вжитку. Спадкоємцем першої черги за законом був онук спадкодавця - [PERSON], який проживав разом з дідусем однією сімєю та доглядав його. [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, але фактично її прийняв, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, йому стало належати 1/2 частина спірного домоволодіння на підставі ст. 549 ЦК України. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS] та предмети домашнього вжитку. Його спадкоємцями першої черги є дружина - [PERSON], та діти - [PERSON], [PERSON]. Дружина спадкодавця не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а його діти були неповнолітніми та не мали змоги самостійно захищати свої права, але вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном на підставі ст. 549 ЦК України, оскільки проживали постійно разом з батьком та чоловіком і тому успадкували кожний по 1/6 частині належного спадкодавцю майна. Крім того, у свідоцтві про народження [PERSON] у графі «мати» на російській мові записано [PERSON], а у свідоцтві про народження [PERSON] також у графі «мати» на російській мові записано [PERSON]. Тому вважали необхідним встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] Просили встановити факти прийняття спадщини: [PERSON] у вигляді 1/4 частини домоволодіння [ADDRESS] після смерті брата [PERSON], померлого [INFO] року; [PERSON] та [PERSON] у вигляді 1/4 частини за кожним у домоволодінні [ADDRESS] після смерті [PERSON], що померла [INFO]; [PERSON] у вигляді 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON], що помер [INFO] року; [PERSON] у вигляді 1/6 частини домоволодіння [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], що помер [INFO] року; [PERSON] у вигляді 1/6 частини домоволодіння [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], що помер [INFO] року; [PERSON] у вигляді 1/6 частини домоволодіння [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON], що помер [INFO] року; Встановити факт, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON]. Визнати за кожним з позивачів право власності на 1/6 частину домоволодіння [ADDRESS], яке складається із наступних будівель: жиле літ. «А», вбиральня «З», басейн «И», паркан №2, хвіртка №3 у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності, який неодноразово уточнював. У останньому позові від 17.08.2012 року остаточно уточнив позовні| вимоги, вказуючи, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.11.1949 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] належить по 1/4 частці домоволодіння по [ADDRESS] Доказом того, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] рідні брати і сестри є свідоцтво про право спадкування по закону, яке видане державною нотаріальною конторою 31.12.1949 року в порядку ст. 435 ЦК УРСР, де вони, як діти спадкодавця, зазначені спадкоємцями майна [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON], який постійно проживав [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ј частки спірного домоволодіння. Оскільки в нього не було спадкоємців першої черги, тому право на прийняття спадщини перейшло до спадкоємців другої черги, якими були: брат спадкодавця [PERSON] та сестри [PERSON] та [PERSON], із яких спадщину фактично прийняли [PERSON] і [PERSON], так як вони проживали в спадковому будинку, але не оформили своїх прав на спадкове майно. Брат спадкодавця [PERSON] спадщину не прийняв, так як на момент смерті [PERSON], тобто на 1961 рік він у будинку не був прописаний і в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини не звертався. [INFO] року померла його бабуся [PERSON], яка постійно проживала спірному домоволодінні. Після її смерті спадкоємцями були її син [PERSON], який помер [INFO] На підставі свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого 10.11.1994 року Бердянською державною нотаріальною конторою по реєстру №1-2934 йому належить 1/4 частина спірного будинку. Крім того його бабуся [PERSON] також мала право власності на 1/8 частину домоволодіння після смерті [PERSON], який помер у 1961 році і з яким вони жили однією сімєю, тому ця частка повинна перейти до нього. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 07.10.2011 року [PERSON] визнано померлим. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із 1/4 частини домоволодіння по [ADDRESS]. Спадкоємців першої черги у [PERSON] немає, а спадкоємцями другої черги є його сестри [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину, оскільки проживали в спадковому будинку, але не оформили спадщину. Він є спадкоємцем першої черги по закону після смерті його батька [PERSON], який є спадкоємцем після смерті його матері [PERSON]. Таким чином він має право на Ѕ частину від спадкової 1/4 частки після визнання померлим [PERSON] Просив встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] була рідною сестрою [PERSON], а також, що він є внучатим племінником [PERSON]. Визнати за ним право власності на 1/4 частину домоволодіння по [ADDRESS] в порядку спадкування по закону після смерті [PERSON], оголошеного померлим на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 07.10.2011 року. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] яка виступала в своїх інтересах та інтересах [PERSON], а також представник [PERSON] позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Позов [PERSON] не визнали і просили в задоволенні позову відмовити. У судове засідання 17.08.2012 року не з'явились, подали заяву про розгляд справи в їх відсутності. Представник Бердянської міської ради в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із письмовою заявою у якій позов не визнав, просив розглянути справу у відсутності представника відповідача. У судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] не визнав. Представник [PERSON] у судове засідання 17.08.2012 року не з'явився, просив розглянути справу в його відсутності. судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вирішуючи суперечності у написанні прізвища та по батькові [PERSON] суд приходить до наступного. Свідоцтвом про народження [PERSON] від 10.10.1949 року (а.с.22), дублікатом свідоцтва про народження [PERSON] від 13.12.1943 року (а.с.24), свідоцтвом про право спадкоємства згідно із законом від 31.12.1949 року (а.с.18), свідоцтвом про одруження [PERSON] зі зміною прізвища на «[PERSON]» від 18.06.1949 року (а.с.25) та поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], тому вимоги про встановлення цього факту підлягають задоволенню. Із свідоцтва про право спадкоємства за законом від 31.12.1949 року (а.с.18), свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.60), запису про народження [PERSON] (а.с.91), поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були братом і сестрою, тому цей факт підлягає встановленню. Також підлягає встановленню факт споріднених|родинних| стосунків між [PERSON] та [PERSON], який є двоюрідним онуком спадкодавця, оскільки це підтверджується записом про народження [PERSON] (а.с.91), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.60), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.118), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.81), свідоцтвом про право спадкоємства згідно із законом від 31.12.1949 року (а.с.18) та поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Різниця у написанні на російській мові імені матері у свідоцтві про народження [PERSON] як «[PERSON]» (а.с.60), у свідоцтві про народження [PERSON], у записі про народження [PERSON] як «[PERSON]» не викликає сумніву у тому, що вони брат та сестра, оскільки згідно довідки фахівця-філолога Бердянського педагогічного університету «[PERSON]» та «[PERSON]» одне і те саме ім'я (а.с.184).|надмірні| У свідоцтві про право на спадщину по закону, що видано Осипенківською держнотконторою 31.12.1949 року зазначено, що спірне домоволодіння було розташоване по [ADDRESS], але судом встановлено, що номер будинку було змінено на [ADDRESS] Домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.11.1949 року належало в рівних частках на праві спільної часткової власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Відповідно до довідки Бердянського комунального підприємства з технічної інвентаризації від 18.04.2007 року №423 3/4 частини (по 1/4 частині за кожним) домоволодіння [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону, що видано Осипенківською держнотконторою 31.10.1949 року. 1/4 частина - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону, що видано Бердянською держнотконторою 16.11.1994 року (а.с. 40а). На підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 18.04.2007 року за спадкоємцями [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровано право власності по 1/6 частині домоволодіння [ADDRESS] (а.с.156), яке раніше належало спадкодавцю [PERSON], але рішення на підставі якого було зареєстровано право власності цих осіб скасовано ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 02.02.2011 року у зв'язку з нововиявленими обставинами (а.с.104). Відповідно до повідомлення Бердянської міської державної нотаріальної контори № 942 від 24.03.2007 року після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] спадкові справи не заводились та заповіти від їх імені не посвідчувалися (а.с.34). У листі Бердянської державної нотаріальної контори від 19.05.2011 року зазначено, що після померлого [INFO] року [PERSON] у Бердянську державну нотаріальну контору звернувся 16.11.1994 року [PERSON], син померлого із заявою про прийняття спадщини за законом, який на момент подачі заяви мешкав в [ADDRESS] Йому 16.11.1994 року було видано свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину жилого будинку [ADDRESS] (а.с.227). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.11.1994 року [PERSON] прийняв спадок у вигляді 1/4 частини жилого будинку в [ADDRESS], що належить на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону, яке видано Осипенківською державною нотаріальною конторою 31.12.1949 року [PERSON], що померла [INFO] року, спадкоємцем якої був [PERSON] - син, який прийняв, але не оформив спадщину (а.с.55). Як видно із реєстраційного посвідчення Бердянського бюро технічної інвентаризації від 18.11.1994 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/4 частину домоволодіння по [ADDRESS] (а.с.56). Таким чином, судом встановлено, що фактичними співвласниками домоволодіння на день розгляду справи є [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1\\4 частка), [PERSON] (1/4 частка). Згідно прикінцевих та перехідних положень ЦК України (у редакції 2003 року) правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Пленум Верховного Суду України у постанові №7 від 30.05.2008 року дав судам роз'яснення за якими відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Приймаючи до уваги, що [PERSON] помер у 1961 році, тобто до 01.01.2004 року, що і є часом відкриття спадщини, тому правовідносини з прийняття спадщини після його смерті повинні регулюватися ЦК УРСР у редакції 1922 року, який діяв на час відкриття спадщини. Постановою Центрального Виконавчого Комітету УРСР від 16.12.1922 року введено в дію Цивільний Кодекс УРСР з 01.02.1923 року, статтею 418 якого передбачено, що спадкоємцями за законом є діти (в тому числі усиновлені) дружина та непрацездатні батьки померлого, а також інші непрацездатні, які перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Якщо хто-небудь з дітей спадкодавця помре до відкриття спадщини, його спадкова частка переходить до його дітей (внуків спадкодавця), а вразі їх смерті - до їх дітей (правнуків спадкодавця). В разі відсутності зазначених спадкоємців або неприйняття ними спадщини, спадкоємцями за законом є працездатні батьки, а при їх відсутності - брати і сестри померлого. Стаття 429 зазначеного кодексу передбачала, що якщо спадкоємець, присутній в місці відкриття спадщини, на протязі трьох місяців з дня її відкриття не заявить належному нотаріальному органу про відмовлення від спадщини, він вважається таким, що прийняв її. ЦК УРСР (у редакції 1922 р.) у примітці до ст. 431 визначає, що місцем відкриття спадщини вважається останнє місце проживання спадкодавця. Згідно свідоцтва про смерть від [INFO] року [PERSON] помер [INFO] р. (а.с.23). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину домоволодіння по [ADDRESS]. Судом встановлено, що спадкоємцями [PERSON] були [PERSON], [PERSON], [PERSON], як рідні брати та сестри спадкодавця, що підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] від 10.10.1949 року (а.с.22), дублікатом свідоцтва про народження [PERSON] від 13.12.1943 року (а.с.24), свідоцтвом про одруження [PERSON] зі зміною прізвища на «[PERSON]» від 18.06.1949 року (а.с.25), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.60), свідоцтвом про право спадкоємства згідно із законом від 31.12.1949 року (а.с.18). Згідно квитанції та чека про оплату земельної ренти [PERSON] 12.04.1980 року оплачувала податок по домоволодінню по [ADDRESS] (а.с.173) та згідно страхового свідоцтва страхувала спірний житловий будинок 08.04.1983 року (а.с.188), але вони не можуть бути доказом прийняття спадщини, оскільки ці дії проведенні не на протязі шести місяців з часу смерті [PERSON], [INFO] року, а значно пізніше. Як видно із копії домової книги домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] була прописана в спірному домоволодінні 07.08.1973 року по 18.10.1983 року (а.с.176). У зв'язку з обміном паспорту знову прописалася 18.10.1983 року, але сама по собі прописка в спірному домоволодіння не може безперечно підтверджувати факт прийняття спадщини. Інших доказів, які свідчили би, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [INFO] року [PERSON] суду не надано. Згідно довідки вуличного комітету №13 м. Бердянська від 14.03.2011 року [PERSON] був прописаний в [ADDRESS] з 06.04.1950 року по 20.03.1956 року. Виходячи з цього, суд вважає, що [PERSON] не прийняв спадщину після смерті брата [PERSON] як спадкоємець другої черги, оскільки судом встановлено, що він в спірному жилому приміщенні він не був прописаний та не проживав. Інших доказів, які би підтверджували прийняття ним спадщини сторонами не надано. Відповідно до довідки вуличного комітету №13 м. Бердянська від 15.03.2011 року [PERSON] була прописана в [ADDRESS] з 17.11.1950 року по 25.01.2007 року. Крім того, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що після смерті [PERSON] його сестра [PERSON] проживала в спірному будинку, доглядала його та користувалася майном, що належало спадкодавцю [PERSON]. Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], що помер [INFO] року, оскільки вона, як рідна сестра померлого [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про відмовлення від спадщини не зверталась, постійно проживала з спадкодавцем у спірному домоволодіння. Згідно копії домової книги домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] була прописана в спірному домоволодінні тільки з 07.07.1973 року. Зазначений документ не може підтверджувати відсутність прописки [PERSON] до 07.07.1973 року, оскільки із відмітки на домовій книзі видно, що вона видана в обмін на стару і розпочата тільки 25.06.1973 року. Виходячи із зазначеного домова книга не містить і не може містити відомостей про прописку до цієї дати (а.с.175). Приймаючи до уваги, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] померли до 01.01.2004 року, тому на підставі прикінцевих та перехідних положень ЦК України (у редакції 2003 року) правовідносини з приводу прийняття ними спадщини повинні регулюватися ЦК УРСР у редакції 1963 року. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина або чоловік, батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того із їх батьків, котрий був би спадкоємцем. За ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав до державної нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути вчинені на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть від 15.10.1982 року) (а.с. 7) і після її смерті залишилась спадщина у вигляді 1\\2 часини (1/4 частина за свідоцтвом про право на спадщину по закону від 31.12.1949 року та ј частина, як спадщина фактично прийнята нею після смерті [PERSON].) спірного домоволодіння та предметів домашнього вжитку. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 16.06.1923 року (а.с.25). У [PERSON] був син - [PERSON], який народився [INFO] року (а.с.26) і якого вона та [PERSON] усиновили 20.02.1938 року (а.с.39). Оскільки син спадкодавця - [PERSON] помер [INFO] року (свідоцтво про смерть від 21.10.1969 року а.с. 9), тому за ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) спадкоємцем [PERSON] є її внук і син [PERSON] - [PERSON] та чоловік спадкодавця [PERSON], який пережив дружину і помер тільки [INFO] року (а.с.129). Родинні відносини [PERSON] з [PERSON] як батька та сина, підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] від 13.10.1955 р. (а. с. 27). Родинні відносини [PERSON] з [PERSON], як бабусі та онука підтверджуються актовим записом про усиновлення [PERSON] від 20.02.1938 р. (а.с.39), свідоцтвом про народження [PERSON] від 13.10.1955 року (а.с.27). У судовому засіданні представник [PERSON] зазначала, що у [PERSON] був ще один син, якого звали [PERSON] та надала суду копію свідоцтва про його смерть [INFO] року (а.с.155). Також повідомила суду, що [PERSON] був одружений на [PERSON] і у них народилася дочка [PERSON] (том 2, а.с.41)., які також є спадкоємцями, але належних доказів, які би підтверджували спорідненні відносини цих осіб суду не надала. Клопотання про витребування цих доказів не заявляла. До суду надійшла заява [PERSON] про те, що вона не претендує на спадщину, що залишилася після смерті її батька [PERSON] (том, 2, а.с.42) та заява [PERSON] про те, що вона також не претендує на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], який був її чоловіком (том 2, а. с. 45), але належних доказів, які би підтверджували, що ці особи є дочка та дружина [PERSON] суду не надано. Таким чином, позивачами належними доказами не доведено, що у [PERSON] та [PERSON] був син [PERSON], а [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладено, судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були: чоловік спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с.25), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.129) та онук [PERSON] (а.с.27), так як на момент відкриття спадщини не було в живих його батька, [PERSON], який помер [INFO] року (а.с.9). Із копії домової книги домоволодіння по [ADDRESS] видно, що [PERSON] був прописаний в цьому домоволодінні 07.08.1973 року, а відповідно до довідки від 15.03.2011 року [PERSON] був прописаний в [ADDRESS] з 15.10.1971 року по 03.10.1995 року. Тобто, судом встановлено, що на момент смерті [PERSON], що проживала за зазначеною адресою і яка померла [INFO], [PERSON] був прописаний у спірному домоволодінні, а значить і прийняв спадщину. [PERSON] та [PERSON] до нотконтори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звернулись, але поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, так як постійно проживали в спірному домоволодіння, доглядали та ремонтували його. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину по 1\\4 частині домоволодіння після смерті [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть від 31.01.1984 року [PERSON] помер [INFO] року (а.с.129). Після його смерті також відкрилась спадщина на 1\\4 частину домоволодіння, яку він прийняв після смерті своєї дружини [PERSON] Його спадкоємцем першої черги за законом був його онук [PERSON], що підтверджується записом про народження від 25.08.1924 року його батька [PERSON] (а.с.26), записом акта про усиновлення 20.02.1938 року [PERSON] (а.с.39), свідоцтвом про смерть його батька від 21.10.1969 (а.с. 9) та його свідоцтвом про народження від 13.10.1955 р. (а. с. 27). Поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що [PERSON] проживав однією сімєю з [PERSON] та після його смерті продовжував проживати в спірному домоволодінні і користуватися майном, що належало спадкодавцю. Крім того, згідно домової книги [PERSON] прописався по [ADDRESS] 07.08.1973 року і на момент відкриття спадщини залишався прописаний за вказаною адресою. За таких обставин є підстави вважати, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого діда [PERSON] у вигляді 1/4 частини спірного домоволодіння, а не 1/2 частини як заявлено в позові. [PERSON] помер [INFO] року (свідоцтво про смерть від 13.07.1995 року а.с. 8) і після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину домоволодіння по [ADDRESS] (1/4 частину він отримав у спадок від [PERSON] та 1/4 частину після смерті [PERSON].). Родинні відносини [PERSON] з позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], як подружжя та батька з дітьми, відповідно, підтверджуються свідоцтвом про одруження [PERSON] з позивачем [PERSON] від 21.10.1978 р. (а.с.28), свідоцтвом про народження [INFO] року [PERSON] від 20.09.1979 р. (а.с.29), свідоцтвом про народження [INFO] року [PERSON] від 31.01.1985 р., поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] Таким чином, спадкодавця [PERSON] є його дружина [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON] Фактичне прийняття спадщини [PERSON], [PERSON], [PERSON], після смерті [PERSON] підтверджується довідкою вуличного комітету №18 м. Бердянська (а.с.151) із якої видно, що на момент смерті [PERSON] з ним проживали його дружина [PERSON] та діти - [PERSON], [PERSON] (а.с.151), а також поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зазначили, що позивачі після смерті [PERSON] продовжували проживати в спірному домоволодінні і користуватися майном спадкодавця. Суд вважає, що за таких обставин [PERSON], [PERSON], [PERSON] прийняли спадщину по 1/6 частині спірного домоволодіння, оскільки фактично вступили в управління та користування спадковим майном [PERSON] і за ними слід визнати право власності на це майно. Посилання [PERSON], [PERSON], яка виступала в своїх інтересах та інтересах [PERSON] та її представника на те, що сім'я [PERSON] проживали окремо в жилій прибудові, яка була споруджена саме для їх родини та мала окремий вхід і вони користувалися тільки кімнатами №№1-6, 1-8, 1-9, 1-10 в жилому приміщенні «А,А1,а2», сінями „а" та відповідною частиною земельної ділянки, а сім'я [PERSON] проживала в іншій частині домоволодіння та користувалися іншою частиною земельної ділянки не може бути взята судом до уваги, як підстава для спадкування саме цих частин домоволодіння, оскільки судом встановлено, що спірне домоволодіння належало всім співвласникам на праві спільної часткової власності і їх частки в натурі не виділялись. За таких обставин кожному із співвласників належала частина домоволодіння відповідно до його частки і незалежно від визначення між співвласниками порядку користування будинком та земельною ділянкою спадковим майном є ідеальна частина від цілого домоволодіння, а не його частина за визначеним порядком користування. За статтею 1268 ЦК України (у редакції 2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст. ст. 1269, 1270 ЦК України (у редакції 2003 року) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається за часу відкриття спадщини. [PERSON] народилася [INFO] року (а.с.60), а померла [INFO] року (а.с.61). У неї та [PERSON] [INFO] року народився син - [PERSON] (а.с.118), який помер [INFO] року (а.с.119). [PERSON] народився [INFO] року і у свідоцтві про народження його батьком зазначений [PERSON] (а.с.81). За повідомленням Бердянської державної нотаріальної контори від 19.05.2011 року після померлої [INFO] року [PERSON] в нотаріальну контору заяви про прийняття чи про відмову в прийнятті спадщини не реєструвались (а.с.227). Згідно витягу зі спадкового реєстру заповіт від [PERSON], [PERSON] відсутні (а.с.228-231). Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 07.10.2011 року [PERSON], [INFO] визнано померлим. Рішення набрало законної сили [INFO] року (том.2, а.с.57-58). Листом від 07.06.2012 року Бердянська державна нотаріальна контора повідомила суд, що після оголошення померлим рішенням Бердянського міськрайонного суду від 07.10.2011 року [PERSON] в нотаріальну контору 30.03.2012 року звернувся [PERSON], двоюрідний онук померлого із заявою про прийняття спадщини за законом згідно зі ст. 1265 ЦК України, який на момент подачі заяви мешкав у [ADDRESS]. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (том.2, а.с.81). Постановою державного нотаріуса від 24.07.2012 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на частину житлового будинку [ADDRESS] після померлого [INFO] року [PERSON], оскільки заявником не надано нотаріусу відомості про реєстрацію, зняття з реєстрації [PERSON], правовстановлюючий документ щодо належності майна спадкодавцеві та документи, які підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем (том 2, а.с.97). Таким чином, судом встановлено, що спадщина [PERSON] відкрилася [INFO] року і [PERSON], як спадкоємець [PERSON] прийняв її, оскільки у встановлений законом строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яку не зміг оформити належним чином, оскільки у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону йому відмовили. За таких обставин є підстави задовольнити вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/4 частину домоволодіння по [ADDRESS] в порядку спадкування по закону після [PERSON], оголошеного померлим на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 07.10.2011 року як за двоюрідним онуком спадкодавця. Твердження у позовній заяві [PERSON] про те, що після визнання померлим рішенням Бердянського міськрайоного суду від 07.10.2011 року [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] та [PERSON] не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки на момент відкриття спадщини їх не було в живих.

Outcome: partial