Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «АВТО ПРОСТО» про захист прав споживача, стягнення грошових коштів. Позовні вимоги мотивував тим, що 21.01.2011 року між ним та відповідачем була укладена Угода №344428 з додатками з метою придбання легкового автомобіля «Шевроле Авио» вартістю 92500 грн. У зазначеній угоді назву та ціну автомобіля не зазначено, також не зазначено дати отримання автомобіля позивачем. На момент подання позову позивач сплатив відповідачу за умовами Угоди №344428 32582 грн, проте автомобіль не отримав. Зазначає, що на даний час оговорене авто знято з випуску, відповідач пропонує йому сплачувати кошти на інший автомобіль. Позивач вважає, що відповідачем порушено його права як споживача послуг, так як угоду укладено внаслідок здійснення останнім нечесної підприємницької практики. У своїх вимогах посилається на положення Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, ст.19. Вважає, що відповідач при здійсненні підприємницької діяльності використовує пірамідальні схеми, посилається на відповідну практику Верховного Суду України. Позивач зазначає, що укладено ним угода є нікчемною, тому просить суд стягнути з відповідача сплачені грошові внески у розмірі 32582 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву від 27.05.2013р. про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату й місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Надіслав поштою на адресу суду пояснення та заперечення проти позову від 29.04.2013р., у яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, розглянути справу за відсутності представника відповідача. Свою позицію обґрунтував тим, що укладена сторонами угода є послугою з адміністрування активів для придбання товарів у групах, регулюється Законом України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» зі змінами, внесеними Законом України №3462-IV від 02.06.2011р., відповідач має ліцензію на право надання зазначених послуг. Зазначає, що умови угоди повно і прозоро відображені у тексті, позивач засвідчив це своїм підписом, відповідно до умов угоди позивач має право безперешкодно її розірвати. Відповідач вказує, що за умовами угоди він гарантує надання позивачеві права на отримання автомобіля за умови виконання саме позивачем всіх зобов'язань, передбачених угодою. З твердженням позивача щодо використання пірамідальних схем не погоджується. Судом досліджено у якості доказів Угоду №344428 від 21.01.2011р., Додаток №2 до Угоди №344428 (Правила функціонування системи придбання в групах АВТОТАК), Додаток №4 до Угоди №344428, історію виплат за угодою №344428, свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії ФК №313 від 19.01.2012р., ліцензію Нацкомфінпослуг серії АВ №198421 від 15.01.2013р., довідку серії АА №758168 з ЄДРПОУ від 11.12.2012р., довідку про сплату податків та зборів №15975/10/20-268 від 11.12.2012р., Розпорядження №1676 від 09.10.2012р. «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах», розрахунок платежів [PERSON] Виходячи з положень ст.ст.11,60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.01.2011р. між позивачем [PERSON] («Учасником системи») та відповідачем ТОВ «АВТО ПРОСТО» («Товариством») укладено угоду №344428. Предметом цієї Угоди, відповідно до ст.1, є надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Угода укладається шляхом підписання Сторонами Угоди, Додатку №1 та Додатку №2, які є невід'ємними частинами Угоди. Згідно умов укладеної сторонами Угоди, Учасник системи сплатив вступний внесок у розмірі 3346,56 грн, щомісячні внески в оплату вартості авто, щомісячні адміністративні витрати з ПДВ, щомісячні оплати страхування життя. Усього на виконання умов Угоди Позивач сплатив 32582 грн, що не заперечується відповідачем. Відповідно до ст.2 Угоди ТОВ «АВТО ПРОСТО» є товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів Учасникам через систему придбання у групах АвтоТак. ТОВ «АВТО ПРОСТО» гарантує надання Учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання учасником всіх зобов'язань, передбачених Угодою. Відповідно до п.1.2 ст.2 Розділу 2 Додатку №2 до Угоди, Учасник уповноважує ТОВ «АВТО ПРОСТО» на організацію та адміністрування системи. Система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається Право на отримання Автомобіля, відповідає кількості Автомобілів, яку можливо придбати за рахунок Чистого Фонду групи. Учаснику, який сплатив повну вартість Автомобіля та виконав усі зобов'язання щодо сплати Внесків в оплату послуг та Страхових платежів, буде надано Право на отримання Автомобіля на найближчому Асигнаційному акті, який буде проводитись у місяці, наступному за місяцем, в якому Учасник повністю виконав усі зобов'язання за Угодою. Такий Учасник користується пріоритетом в отриманні Автомобіля перед іншими Учасниками в групі. Згідно п.1.4 ст.2 Розділу 2 Додатку №2 до Угоди АВТО ПРОСТО зобов'язується об'єднати дану Угоду в групу з іншими угодами системи. Як вбачається з п. 4.2, 4.3, 4.5 ст.4 Розділу 2 Додатку №2 до Угоди ТОВ «АВТО ПРОСТО» зобов'язується провести перший Асигнаційний акт у кожній групі в місяці, наступному за місяцем, в якому підлягає сплаті перший Повний внесок у групі, ТОВ «АВТО ПРОСТО» може прискорити дату проведення першого Асигнаційного акту, а також може проводити позачергові Асигнаційні акти. Наступні Асигнаційні акти проводяться щомісяця. У кожній групі щомісяця розподіляється така кількість автомобілів, яку можна придбати за рахунок Чистого Фонду. На щомісячному Асигнаційному акті право на отримання першого Автомобіля в групі надається через механізм Накопичення внесків, другого - через механізм Пропозиції авансових внесків і у такий самий спосіб далі почергово. Якщо за рахунок Чистого Фонду групи у відповідному місяці можливо придбати тільки один Автомобіль, право на його отримання надається через механізм Накопичення внесків. Згідно ст.5 Додатку №2 до Угоди, право на отримання автомобіля через механізм Накопичення внесків (надалі - системи балів) одержує Учасник, який має найбільшу загальну кількість балів відповідно до даних, повідомлених ТОВ «АВТО ПРОСТО» банківськими установами, через які Учасники сплачують внески, станом на 20-е число місяця, в якому проводиться Асигнаційний акт. Для визначення кількості балів кожного Учасника будуть враховуватись внески, сплачені з початку функціонування групи. При цьому кожний сплачений Повний внесок, до складу якого входить Цілий Чистий внесок або авансовий внесок, відповідає 2 балам, а кожний сплачений Повний внесок, до складу якого входить Половинний Чистий внесок, відповідає 1 балу. Якщо двоє або більше Учасників матимуть рівну кількість балів у певній групі, ТОВ «АВТО ПРОСТО» надасть право на отримання Автомобіля учаснику, номер Угоди якого є меншим. Згідно ст.6 Додатку №2 до Угоди Право на отримання Автомобіля через механізм Пропозиції Авансових внесків одержує Учасник, який пропонує найбільшу кількість Авансових внесків. Пропозиція Авансових внесків включає: вже сплачені Авансові внески та Авансові внески, які Учасник пропонує сплатити, і які підлягатимуть до сплати лише у випадку одержання Права на отримання Автомобіля на даному Асигнаційному акті. 3 метою збереження конфіденційного характеру пропозиції, Учаснику необхідно надіслати її ТОВ «АВТО ПРОСТО» в закритому конверті. На конверті має бути зазначено: «ПРОПОЗИЦІЯ АВАНСОВИХ ВНЕСКІВ», номери Угоди, групи та порядковий номер в групі, дата проведення Асигнаційного акту, на який подано дану пропозицію. Всередині конверта Учасник має продублювати ці дані та зазначити кількість запропонованих внесків, а саме: кількість вже сплачених Авансових внесків (за наявності) та Авансових внесків, що пропонуються до сплати у випадку перемоги пропозиції Учасника. Якщо ця пропозиція перемагає, Учасник має сплатити кількість запропонованих і ще не сплачених Авансових внесків, розрахованих відповідно до Поточної ціни Автомобіля, дійсної на момент проведення Асигнаційного акту. Пропозиція вважатиметься дійсною за умови наявності підпису Учасника. Право на отримання Автомобіля буде надано Учаснику, який в своїй групі зробив пропозицію з найбільшою кількістю Авансових внесків. Якщо 2 (два) або більше Учасників зробили однакові пропозиції Авансових внесків ТОВ «АВТО ПРОСТО» зобов'язується надати Право на отримання Автомобіля Учаснику, номер Угоди якого є меншим. Виконання послуг з адміністрування системи полягає в тому, що Учасник сплачує передбачені Угодою кошти, а ТОВ «АВТО ПРОСТО» формує групу Учасників, за рахунок чистих внесків яких здійснюється придбання автомобіля. Учасник одержує автомобіль відповідно до механізмів надання права на отримання ним автомобіля, передбачених Угодою (пп. 4.4 ст. 4 Додатку №2 до Угоди), і таке визнання права здійснює ТОВ «АВТО ПРОСТО» на власний розсуд, право на отримання мають не всі учасники системи, а тільки ті, які зробили найбільшу кількість внесків. Угода не містить строків та (або) термінів отримання Учасником автомобіля, не передбачає будь-якої відповідальності ТОВ «АВТО ПРОСТО» за невиконання умов Угоди та будь-яких гарантій отримання Учасником автомобіля навіть у разі повної оплати його вартості (сплати усіх передбачених Угодою внесків). Натомість п. 13.3 ст. 13 Додатку №2 до Угоди передбачено, що у випадку відмови Учасника від Угоди з нього утримується Відступний у розмірі двох Цілих Чистих внесків. Задовольняючи позов, суд виходить із того, що умови спірної угоди є несправедливими та непрозорими, унаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживачеві, і що ТОВ «АВТО ПРОСТО» здійснює нечесну підприємницьку практику, оскільки фонди групи з придбання автомобіля формуються виключно за рахунок внесків інших учасників системи, без залучення коштів товариства, а розподіл коштів фонду групи між учасниками являє собою реалізацію діяльності пірамідальної схеми. Відповідно до частин 1, 2 ст.203 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За положеннями ч. 1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, указаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Судом встановлено, що позивач сплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на отримання товару, ТОВ «АВТО ПРОСТО» без залучення власних коштів формувало групи учасників, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на отримання товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи «Авто Так», таким чином діяльність ТОВ «АВТО ПРОСТО» з реалізації системи «Авто Так» є такою, що вводить споживача в оману. Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 травня 2012 року у справі № 6-35цс12. Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Як роз'яснено у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009р. правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що Угода від 21 січня 2011 року, укладена між [PERSON] та ТОВ «АВТО ПРОСТО», суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів» внаслідок здійснення ТОВ «АВТО ПРОСТО» нечесної підприємницької практики, проте визнання його в судовому порядку недійсним не вимагається у зв'язку з його недійсністю за законом (нікчемністю). Правові наслідки недійсності правочину передбачені ст.216 ЦК України. Відповідно до ч.1 вказаної статті у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума коштів, які позивачем були сплачені на виконання спірного договору. [PERSON] на виконання умов оскаржуваної Угоди від 21 січня 2011 року було сплачено 32582,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на його користь. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а саме - у розмірі 325,82 грн.

Outcome: approved