Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

25 січня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги відмовою відповідача у добровільному порядку надавати йому матеріальну допомогу при здобутті ним освіти у вищому учбовому закладі. Ухвалою суду від 09 квітня 2013 року до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучена на стороні позивача - його матір [PERSON] У судовому засіданні [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, в обґрунтування яких послався на факти і обставини, викладені у позовній заяві, та зазначив, що його батьками є [PERSON] і [PERSON], шлюб між якими розірвано. На теперішній час на підставі договору про підготовку фахівців з вищою освітою він на контрактній основі навчається на першому курсі факультету права та психології Макіївського економіко-гуманітарного інституту, на денній формі навчання. Стипендії він не отримує, проживає разом з маті*рю яка фактично його утримує. Оплата вартості навчання у інституті на 2012 - 2013 начальний рік становить 8250 грн., тобто 825 грн. кожного місяця. Для нормального навчального процесу йому необхідно: придбати спеціальну літературу, систематично купувати канцелярські товари та підручники, користуватися платними послугами електронної бази інституту та сплачувати інформаційно-технічні послуги Інтернету та за користування мобільним зв'язком. Крім того, він несе витрати на оплату проїзду громадським транспортом до місця навчання, харчування упродовж дня, виготовлення ксерокопій методичної літератури. Усі витрати, пов'язані з його утриманням та навчанням, фактично несе мати. Враховуючи напружений навчальний процес, він немає об'єктивної можливості працювати. Вважає, що відповідач має реальну можливість надати йому матеріальну допомогу, однак ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з чим за захистом свого порушеного права він вимушений звернутися до суду. Посилаючись на викладені обставини та правове обґрунтування своїх вимог, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь у зв'язку з навчанням у вищому учбовому закладі аліменти у розмірі однієї четвертої частини заробітку щомісяця до досягнення 23 років. Третя особа - [PERSON] з позовними вимогами погодилася, пояснивши, що її син [PERSON] навчається на денній формі навчання в Макіївському економіко-гуманітарному інституті з платною формою навчання. На теперішній час вона знаходиться у фактичному розлученні і сама утримує сина. Вона працює транспорировщиком на приватному акціонерному товаристві «Макіївкокс» і отримує заробітну плату 3000 грн., однак цих коштів не хватає для забезпечення сина, враховуючи великі затрати на його навчання. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечуючи свого обов'язку утримання синау зв'язку з його навчанням в інституті, він вважає, що у нього є можливість надання йому щомісяця матеріальної допомоги у розмірі однієї шостої частини його заробітку. На теперішній час він знаходиться у зареєстрованому шлюбі, в сім'ї виховується неповнолітня дитина дружини від першого шлюбу. Він працює не офіціально, займається будівельними роботами, інших доходів він не має. Проживає в зйомній квартирі, на яку щомісяця сплачує кошти. Також має кредитні зобов*язання. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Відповідно до положень статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зі змісту норми закону випливає, що обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивач [PERSON] народився [INFO] (актовий запис про народження № 156 від 6 квітня 1994 року у Виконкомі Іловайської міської ради м. Харцизька Донецької області), його батьками є [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб між [PERSON]. та [PERSON] за судовим рішенням розірвано 23 липня 2010 року. За договором про підготовку фахівців з вищою освітою від 01 вересня 2012 року № 586/12 [PERSON] навчається на першому курсі економічного факультету приватного вищого навчального закладу «Макіївський економіко-гуманітарний інститут» по спеціальності «Право», форма навчання денна, період навчання з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року. Як студент платної форми навчання стипендію не отримує. Загальна вартість освітньої послуги за умовами договору по учбовим рокам становить: 2012- 2013 - 8250 грн.; 2013-2014 - 9000 грн., 2014 - 2015 -10000 грн., 2015-2016 -11000 грн. Замовник з вересня 2012 року повинен вносити плату готівкою щомісяця в сумі 825 грн. Строк внесення плати - 20 число поточного місяця. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач фізично здоровий, на теперішній час проживає та утримується матір*ю [PERSON]. Відповідно до умов навчального процесу на денній формі у закладі освіти, учбового плану занять [PERSON] не має можливості для працевлаштування, не займається приватнопідприємницькою діяльністю та немає інших доходів. У зв'язку з навчанням він щомісяця несе матеріальні витрати з придбання спеціальної літератури, канцелярських товарів, з користування платними послугами електронної бази інституту та по сплаті інформаційно-технічних послуг Інтернету, а також щоденно сплачує проїзд у громадському транспорті, харчування у їдальні в період учбового дня. Зазначені обставини не заперечуються сторонами в судовому засіданні. За наведених обставин суд дійшов висновку, що у зв'язку з навчанням у вищому учбовому закладі на денній формі [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків на його утримання, обов'язки яких згідно чинного сімейного законодавства є рівними. Мати позивача - [PERSON] працює на приватному акціонерному товаристві «Макіївкокс», отримує заробітну плату 3000 грн. щомісяця. Батько позивача - [PERSON] фізично здоровий, працює на будівництві. Інших доходів відповідач немає. Перебуває у зареєстрованому шлюб, у сім'ї виховується неповнолітня дитина дружини від першого шлюбу. Твердження відповідача про наявність кредитних зобов'язань перед банком не підтверджені у судовому засіданні належними доказами. Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу сину [PERSON], який продовжує навчатися. Приписами статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначені розміру аліментів, як вказано в частині 1 статті 182 СК України, суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Нормами Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» установлено: прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі яких з 1 січня - 1108 грн., з 1 грудня - 1176 грн.; мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з 1 січня - 1147 грн., з 1 грудня - 1218 грн. Прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів для харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг) необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 15.07.1999 р. № 966-ХІV «Про прожитковий мінімум»). Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, у тому числі: доходи відповідача, його матеріальний та сімейний стан, оцінивши наведені сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням можливості надання утримання матір'ю, до якої вимоги не заявлені, суд встановлює аліменти з [PERSON] на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися, щомісячно у розмірі однієї шостої частини від заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивача, на користь якої ухвалено судове рішення, в установленому порядку звільнено від оплати судових витрат при зверненні до суду, тому відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України при постановленні рішення вони підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved