Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-09 00:00:00

У березні 2012 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить передати їй у приватну власність земельну ділянку розміром 668 кв.м. за адресою м.Бровари, вул.Петровського, 61 за набувальною давністю згідно вимог ст. 119 ЗК України. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що починаючи з 1985 року в її користуванні знаходяться дві земельні ділянки: № 61, яка має площу 668 кв.м. та № 63, яка має площу 657 кв.м. розташовані у м. Бровари по вул. Петровського Київської області. Ці земельні ділянки вона постійно використовувала. На земельну ділянку № 63 площею 657 кв.м. розташованої у м. Бровари по вул. Петровського Київської області за нею було визнано право власності. В березні 2007 року \~позивач подала до Броварської міської ради клопотання про передачу їй у власність земельної ділянки за набувальною давністю, проте у задоволенні клопотання їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, тому позивач змушена була звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Просила позов задовольнити. Крім того суду пояснила, що ще при житті [PERSON] їй вказані земельні ділянки передавались у користування, загальна площа ділянки приблизно складала 0,13 га. Цю площу вона перерозподілила між своїми синами [PERSON] 0,657 га та [PERSON] 0,668 га. Після смерті свого батька [PERSON] Пропокопича позивач для визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,657 га звернулася до суду. 07 грудня 2007 року позов був задоволений, за нею визнано право власності на земельну ділянку площею 0,657 га, яка знаходиться за адресою: м.Бровари, вул. Петровського, 63 за набувальною давністю. [PERSON], який є її рідним дядьком та проживав за адресою [INFO], помер близько 10 років назад. Його син [PERSON] маже все своє життя перебував в місцях позбавлення волі, а після звільнення помер від захворювання туберкульозом. Зважаючи на надані пояснення позивач вважає, що позов підлягає задоволенню. В судове засідання представник відповідача не зявився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, та надані докази, дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2007 року позов задоволено. Передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку розміром 657 кв.м., яка знаходиться за адресою: м.Бровари, вул.Петровського, 63 за набувальною давністю. Рішення набрало законної сили. Як вбачається із поданих матеріалів позивачем, а саме генерального плану забудови земельної ділянки від 22 липня 1948 року по вул. Петровського, б/н в м. Бровари [PERSON] належала земельна ділянка площею 1340 кв.м. Згідно сводного оціночного акту на будинок № 61 в м. Броварах, по вул. Петровського власником зазначений [PERSON]. Позивач по справі [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва народження від 11 квітня 1963 року серії V-УР № 0417023, копією про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 26 вересня 1981 року серії ІІ БК № 394763, копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 09 вересня 1998 року серії І-БК № 044858, копією свідоцтва про шлюб від 25 серпня 2006 року серії І-ОК № 026084. 10 серпня 1991 року помер батько позивача [PERSON], про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області 29 вересня 1999 року видано свідоцтво про смерть серії І-БК № 120885. 01 жовтня 1991 року померла мати позивача [PERSON] Іраіда Петрівна, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області 29 вересня 1999 року видано свідоцтво про смерть серії І-БК № 120886. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується записом про народження № 503 від 21 липня 1951 року. Як вбачається із будинкової книги за адресою м. Бровари, вул. Петровського, 61 були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За адресою м. Бровари, вул. Петровського, 63 були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 29 грудня 2001 року помер [PERSON], про що відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області від 16 січня 2002 року видано свідоцтво про смерть серії 1-БК № 325632. 24 лютого 2010 року помер [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 24 лютого 2010 року видано свідоцтво про смерть серії 1-ОК № 177982. Для отримання дозволу на приватизацію земельної ділянки по вул. Петровського, 61 в м. Бровари позивач зверталась до Броварської міської ради, та 26 липня 2010 року їй надана відповідь про те, що їй необхідно надати документи які посвідчують право користування зазначеною земельною ділянкою, одночасно зазначено, що згідно довідки Броварського міського відділу земельних ресурсів від 23 листопада 2005 року № 2088-05-3/3 зазначено, що земельна ділянка площею 0,650 га по вул. Петровського, 61 в м. Бровари знаходиться в користуванні [PERSON]. Враховуючи вказану обставину запропоновано надати документи, які посвідчують вступ у спадщину на зазначену земельну ділянку. Відповідно ст. 60 ЦПК Ураїни кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~ У відповідності з вимогами ст. 119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них права на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. \~\~ Таким чином, зі змісту вказаної статті вбачається, що сама по собі наявність строку набувальної давності \~не є єдиною та безпосередньою підставою для виникнення у особи права власності або користування земельною ділянкою, вона є лише умовою для застосування інших способів встановлення цих прав.\~Набувальна давність користування земельною ділянкою згідно з вказаною статтею є лише підставою для звернення до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з відповідним клопотанням щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку. \~\~ Земельний кодекс України набрав чинності в січні 2002 року, попереднім Земельним кодексом України 1991 року норми щодо набуття права на земельну ділянку за давністю користування передбачено не було. \~\~ Враховуючи викладене та зміст ст.119 ЗК України, можна зробити висновок, що зі вступом в дію вказаного Кодексу фізичні особи, в разі наявності визначених вказаною статтею підстав, набули можливість на звернення до відповідних органів щодо оформлення права на земельну ділянку за набувальною давністю. \~\~ Проте відповідно до вимог \~п.1 розділу ІХ "Прикінцевих положень" ЗК України \~норма \~ст. \~119 Земельного кодексу \~ щодо набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю може застосовуватись з 1 січня 2019 року. \~\~ Враховуючи вище наведене суд вважає, що у позивача не виникло право про визнання за нею права власності на спірну земельну ділянку за давністю користування (набувальна давність), і тому \~не вбачає правових підстав у задоволенні позову. \~\~ На підставі викладеного та

Outcome: dismissed