Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 14 квітня 2010 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2917, згідно з яким кредитна спілка «Херсонський кредит» надала їй кредит в сумі 3600,00 грн. на строк до 14 квітня 2011 року, а вона прийняла на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов передбачених кредитним договором. [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором № 2917 від 14.04.2010 року не виконала та станом на 10.04.2012 року її заборгованість перед позивачем складає 9489,09 грн., що складається з: суми нарахованого підвищеного відсотку за цей період в розмірі 5889,09 грн., суми зобовязання по сплаті кредиту 3600,00 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Посилаючись на те, що [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору не виконує, позивач просив суд стягнути з відповідачки загальну суму боргу в розмірі 9489,09 грн., а також просив стягнути з відповідачки сплачені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224 - 233 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між кредитною спілкою «Херсонський кредит» та [PERSON] 14.04.2010 року, був укладений договір споживчого кредиту № 2917. Згідно п. 1.1 зазначеного договору позивач зобовязався надати грошові кошти [PERSON] в сумі 3600,00 грн., а остання зобовязалася повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 48 відсотків річних. Відповідно до графіку погашення кредиту, що є додатком до договору споживчого кредиту № 2917 від 14.04.2010 року, сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків помісячно, а саме позичальник повинен кожен місяць сплачувати відповідачу 383,79 грн., кінцевий термін сплати кредиту 14.04.2011 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається з п. 9.2 кредитного договору, у випадку прострочення виконання кредитного зобов'язання за цим договором позичальником, на нього покладається обов'язок сплати процентів за користування кредитом в подвійному розмірі від розміру процентної ставки зазначеній у п. 1.1. за весь період прострочення. Згідно довідки-розрахунку, наданого позивачем, [PERSON] станом на 10.04.2012 року свої зобовязання по кредитному договору № 2917 не виконала, в результаті чого її заборгованість за зазначеним кредитним договором перед кредитною спілкою «Херсонський кредит» складає 9489,09 грн., що складається з: суми нарахованого підвищеного відсотку за цей період в розмірі 5889,09 грн., суми зобовязання по сплаті кредиту 3600,00 грн. Отже, [PERSON], протягом дії кредитного договору кредит та відсотки за користування кредитними коштами, відповідно до умов споживчого кредитного договору № 2917 від 14.04.2010 року вчасно та у повному обсязі не сплатила, а також, ніяких дій для повернення кредиту по закінченню строку договору не вживала, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті державного мита у розмірі 214,60 грн. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved