Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-24 00:00:00

Покликаючись на ст.186 СК України, [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення апеляційного суду Рівненської області від 30 червня 2011 року в користь відповідачки на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], з 1/2 (другої) частини його заробітку (доходу) на 1/3 (третю) частину заробітку (доходу). Такі позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що на його думку вказані аліменти, що стягуються з нього в користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей витрачаються відповідачкою не за призначенням, а для власних потреб. Рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №88 від 23 березня 2012 року, яким затверджено висновок щодо цільового витрачання аліментів [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] і [PERSON], позивач вважає необґрунтованим та таким, що зроблено без документів, підтверджуючих здійснені відповідачкою витрати сплачених аліментів. Згідно з доводами [PERSON] витрачання [PERSON] зазначених аліментів на придбання дивану, змішувача в кухню, пульта до телевізора, йоржика в туалет, тумби під взуття, ремонт машинки, чистку подушок, комунальні послуги, лікування не може вважатися витрачанням аліментів за цільовим призначенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на ч.2 ст.182 СК України, згідно з якою мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та зазначає, що визначений розмір аліментів на утримання малолітніх дітей у 8 разів більший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» і Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік» та в 2,5 рази більший від прожиткового мінімуму на працездатну особу. Заперечення відповідачки [PERSON] проти позову [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей ґрунтуються на безпідставності заявлених позовних вимог та недоведеності позивачем обставин нецільового витрачання присуджених аліментів. Вказану позицію відповідачка аргументує висновком щодо цільового використання аліментів на утримання малолітніх дітей, затвердженим рішенням виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №88 від 23 березня 2012 року, зробленим на підставі наданих нею пояснень про використання аліментів за період часу з жовтня 2011 року до січня 2012 року та даних обстеження матеріально-побутових умов проживання її сімї. Окрім цього, згідно тверджень [PERSON] відповідно до ч.2 ст.186 СК України платник аліментів має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів виключно у випадку попереднього встановлення органом опіки та піклування факту нецільового використання аліментів. У даному випадку, як вказує відповідачка, нецільове використання аліментів на утримання малолітніх дітей органом опіки та піклування не встановлено і позивачем не підтверджено, а ґрунтується на припущеннях, що суперечить ч.4 ст.60 ЦПК України. У своїх запереченнях [PERSON] також зазначила, що утримання присуджених аліментів із заробітної плати [PERSON] розпочалося лише з вересня 2011 року, а у поясненнях, адресованих начальнику служби у справах дітей від 07 листопада 2011 року, вона вказала про здійснені витрати за серпень і вересень 2011 року, в тому числі й витрати власних коштів. Згідно з доводами відповідачки витрачання аліментів за цільовим призначенням відповідно до положень СК України ґрунтується на спрямуванні аліментних коштів на забезпечення потреб дитини у харчуванні, одязі, в охороні здоровя, отриманні освіти та на створення гідних умов життя дитини. [PERSON] стверджує, що аліментні кошти були витрачені нею за призначенням на утримання малолітніх дітей та забезпечення їхнього повноцінного життя. При цьому відповідачка зазначила, що позивач не цікавиться життям дітей, їх матеріальним становищем та станом здоровя, не відвідує дітей, а коли приходить до них додому, то вчиняє та провокує сварки, конфлікти, які негативно відображаються на психічному здоровї дітей. Згідно з поясненнями [PERSON] діти бояться позивача, а наймолодша дитина не впізнає батька. Враховуючи наведені обставини, зважаючи на інтереси малолітніх дітей, відповідачка просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів за їх безпідставністю. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] повністю підтримали вказані позовні вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей, встановленого рішенням апеляційного суду Рівненської області від 30 червня 2011 року. Позивач зазначив, що сплачені ним аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] витрачає неекономно та не за їх призначенням, а на власні потреби, нехтуючи при цьому потреби дітей. Так, на думку позивача, нецільовим використанням аліментів, призначених на утримання дітей, є придбання відповідачкою другого телефону, змішувача в кухню (при можливому здійсненні ремонту попереднього змішувача), дивану за 7200 (сім тисяч двісті) грн. 00 коп. (на якому спить сама), шапки за 280 (двісті вісімдесят) грн. 00 коп., йоржика в туалет за 120 (сто двадцять) грн. 00 коп., підгузників (які повинна придбати за одержану допомогу по догляду за дитиною), тумби під взуття за 600 (шістсот) грн. 00 коп. (яка не використовується), пульту до телевізора, рафаело, тортів, живчиків (вживання яких не рекомендується для малолітніх дітей), шкільного приладдя декілька разів, оплата комунальних послуг (електроенергії), ремонт машинки без квитанції за 450 (чотириста пятдесят) грн. 00 коп., здійснення подарунків друзям на їх день народження в сумі 70 (сімдесят) грн., здійснення поповнення рахунку телефонного звязку, чистка трьох подушок на суму 280 (двісті вісімдесят) грн. 00 коп., святкування днів народження дітей в розмірі 720 (сімсот двадцять) грн. 00 коп. і 650 грн. 00 коп., ремонт компютера без квитанції за 50 (пятдесят) грн. 00 коп., надання допомоги вчителю в сумі 100 (сто) грн. 00 коп., лікування дітей без квитанцій на суму 1500 (одна тисяча пятсот) грн. 00 коп., оплата послуг репетитора і перукаря. [PERSON] пояснив, що сплачені ним аліменти в користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей повинні витрачатися виключно на придбання для дітей продуктів харчування, одягу та їх дозвілля. Згідно з доводами позивача на теперішній час з його заробітної плати стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей та дружини, з якою проживають малолітні діти, в сукупному розмірі 70 процентів, що ставить його в скрутне матеріальне становище. З висновком щодо цільового використання аліментів на утримання малолітніх дітей, затвердженим рішенням виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №88 від 23 березня 2012 року, позивач не згідний. За таких обставин, [PERSON] просив суд задоволити його позовні вимоги, заявлені до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей. Представник позивача [PERSON] просив суд задоволити позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей, встановленого рішенням апеляційного суду Рівненської області від 30 червня 2011 року, з підстав та обставин, викладених у позовній заяві. Згідно з доводами представника [PERSON] висновок щодо цільового використання аліментів на утримання малолітніх дітей, затверджений рішенням виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №88 від 23 березня 2012 року, - необґрунтований, тому не є обовязковим. Відповідачка [PERSON] повністю не визнала позовні вимоги, заявлені [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], про що вказала в судовому засіданні. Згідно з доводами відповідачки аліменти, які стягуються з позивача на утримання малолітніх дітей на підставі рішення апеляційного суду Рівненської області від 30 червня 2011 року, витрачаються нею за призначенням виключно на потреби малолітніх дітей. Зокрема, [PERSON] пояснила, що відповідач забрав з дому старі матраци із двоспального ліжка, тому вона змушена була придбати зручний диван, для чого 17 лютого 2012 року із батьком [PERSON] взяла кредит в сумі 7299 (сім тисяч двісті девяносто девять) грн. 00 коп. без першого внеску 6299 (шість тисяч двісті девяносто девять) грн. 00 коп. З пояснень відповідачки також слідує, що [PERSON] забрав собі компютер, тому вона змушена була ремонтувати інший компютер, бувший у використанні, що був подарований їй батьком і братом. [PERSON] підтвердила придбання мобільного телефону старшій дитині дочці [PERSON], [INFO], змішувача в кухню, йоржика в туалет, тумби під взуття, пульту до телевізора, шапки, підгузників, рафаело, тортів, живчиків, портфелів, словника з англійської мови, тлумачного словника, зошитів, ручок та іншого шкільного приладдя, необхідного для навчання та розвитку дітей, а також здійснення оплати послуг репетитора з англійської мови і перукаря, наданих дочці [PERSON], [INFO], комунальних послуг (електроенергії) та інтернет звязку, послуг з чистки трьох подушок, ремонту пральної машинки, здійснення взаємних подарунків друзям дітей на їх день народження, поповнення рахунку телефонного звязку, здійснення витрат на святкування днів народження дітей, надання фінансової допомоги на поховання вчителя, придбання ліків для дітей в звязку з отітом та простудними захворюваннями, а також інших медичних препаратів і послуг медичного закладу. Відповідачка вказала, що розмір цих витрат, що вказаний нею у письмових поясненнях органу опіки та піклування, відповідає дійсності та є більшим від розміру аліментів, фактично сплачених [PERSON], починаючи з 10 вересня 2011 року, оскільки були використані також її власні грошові кошти. Окрім цього, [PERSON] пояснила, що фактичні витрати на малолітніх дітей були більшими, ніж ті, що описані нею у письмових поясненнях для органу опіки та піклування, оскільки не враховані здійснені витрати на придбання продуктів харчування для малолітніх дітей. Представник відповідачки [PERSON] повністю підтримав заперечення [PERSON] проти позову [PERSON], зазначивши про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, присуджених рішенням апеляційного суду Рівненської області від 30 червня 2011 року на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Згідно з доводами представника [PERSON] сплачені позивачем аліменти відповідачка використовує за їх призначенням на потреби малолітніх дітей, які потребують постійного піклування і належного догляду. При цьому [PERSON] зазначив, що позивач не цікавиться умовами проживання малолітніх дітей, не виконує батьківських обовязків, передбачених Законом України «Про охорону дитинства», і його вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей з підстав нецільового витрачання присуджених аліментів не ґрунтуються на доказах, а є припущенням. Представник органу опіки та піклування [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей безпідставний, оскільки нецільового витрачання відповідачкою присуджених аліментів не встановлено. При цьому [PERSON] підтвердила факт здійснення перевірки службою у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області обставин, зазначених позивачем у його заяві, шляхом відібрання пояснень у відповідачки і проведення обстеження житлово-побутових умов її сімї 07 листопада 2011 року і 29 лютого 2012 року. Представник органу опіки та піклування вказала, що за даними [PERSON] ним були сплачені аліменти [PERSON] на утримання малолітніх дітей у розмірі 7743 (сім тисяч сімсот сорок три) грн. 00 коп., а відповідачка 07 листопада 2011 року надала детальні дані про використання нею коштів на потреби малолітніх дітей у розмірі понад 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. та в подальшому 27 лютого 2012 року надала детальні дані про використання коштів на потреби малолітніх дітей у розмірі 23719 (двадцять три тисячі сімсот девятнадцять) грн. 69 коп. та наявність невикористаних грошових коштів у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. З пояснень [PERSON] слідує, що малолітні діти сторін: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], забезпечені одягом, продуктами харчування, ліками, необхідним шкільним приладдям, проте жила кімната та кухня за місцем проживання дітей потребують ремонту, а наявні меблі мають підтриманий стан. Згідно з поясненнями представника органу опіки та піклування [PERSON] фактів нецільового витрачання [PERSON] аліментів, сплачених [PERSON] в її користь на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], відповідно до рішення апеляційного суду Рівненської області від 30 червня 2011 року, не виявлено і не доведено. При цьому [PERSON] повністю підтримала висновок органу опіки та піклування щодо цільового витрачання аліментів на утримання малолітніх дітей, затверджений рішенням виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №88 від 23 березня 2012 року, вказавши на його обґрунтованість та відповідність дійсності, та зазначила про неналежне виконання батьківських обовязків позивачем, який не приділяє своїм дітям відповідної уваги та не піклується про їх життя, навчання та виховання. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив цільове витрачання [PERSON] аліментів, сплачених [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. При цьому свідок [PERSON] зазначив, що відповідачка змушена була купувати диван, оформивши на нього кредит, оскільки позивач забрав матраци, і не було на чому спати його трьом малолітнім дітям. На теперішній час, як вказав свідок [PERSON], цей кредит погашає [PERSON] Свідок [PERSON] також підтвердив факт здійснення відповідачкою оплати ремонту пральної машини і компютера, якого він їй подарував із сином, придбання продуктів харчування, одягу, ліків та всього необхідного малолітнім дітям. При цьому свідок [PERSON] ствердив, що протягом 9 місяців він здійснював фактичне утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], у період судового розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей до моменту початку фактичної сплати цих аліментів позивачем батьком дітей, витративши на це приблизно 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. В звязку з цим згідно з показаннями свідка [PERSON] на теперішній час [PERSON] частинами повертає йому вказані вкладення в її сімю, в тому числі за рахунок сплачених позивачем аліментів. Свідок [PERSON] вказав, що відповідачка належним чином дбає про матеріальний і духовний розвиток малолітніх дітей, а відповідач не піклується про життя, здоровя, навчання та виховання малолітніх дітей, у їх присутності влаштовує сварки із [PERSON] та вчиняє дебош в сімї. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представників органу опіки та піклування та показання свідка, суд дослідив і оцінив письмові докази справи їх в сукупності та прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей необґрунтований та задоволенню не підлягає. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно з ст.186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 грудня 2011 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дружини, з якою проживає малолітня дитина дочка [PERSON], [INFO], в розмірі 1/10 (десятої) частини заробітку або іншого доходу щомісячно, починаючи з 04 листопада 2011 року до досягнення малолітньою дитиною дочкою [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 08 лютого 2013 року. В даному випадку на підставі рішення апеляційного суду Рівненської області від 30 червня 2011 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 (другої) частини його заробітку або іншого доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 03 грудня 2010 року до досягнення дітьми повноліття. Довідка відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №1719 від 02 квітня 2012 року, свідчить, що за період часу з вересня 2011 року до лютого 2012 року включно із заробітної плати [PERSON] утримані аліменти на користь [PERSON] в загальній сумі 38387 (тридцять вісім тисяч триста вісімдесят сім) грн. 99 коп. Проте вказана довідка не містить даних на виконання якого саме судового рішення утримані зазначені аліменти, а також на утримання яких осіб вони призначені (дітей, дружини). З довідки відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №2539 від 25 травня 2012 року слідує, що сукупна сума фактично перерахованих аліментів на утримання дітей, утриманих із заробітної плати [PERSON] в користь [PERSON] згідно з розпорядженням відділу державної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області №2860 від 28 липня 2011 року (виконавчий лист №2-115 від 20 липня 2011 року) за період часу з серпня 2011 року до квітня 2012 року включно становить 50844 (пятдесят тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 87 коп., а протягом грудня 2010 року липня 2011 року включно [PERSON] вказаних аліментів не одержувала. Згідно з висновком щодо цільового витрачання аліментів [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] і [PERSON], затвердженим рішенням виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №88 від 23 березня 2012 року, аліменти, які стягуються із заробітної плати [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], витрачаються за цільовим призначенням. У вказаному висновку зазначено, що [PERSON] витрачає аліменти на забезпечення потреб дітей у харчуванні, здобутті освіти, а також на створення їм гідних умов життя. Вона цікавиться життям та здоровям своїх дітей: [PERSON], [PERSON], і [PERSON], займається їх навчанням та вихованням, піклується про їх фізичний та духовний розвиток, підтримує морально, готує їх до самостійного життя. Зазначений висновок органу опіки та піклування ґрунтується на письмових поясненнях [PERSON] від 07 листопада 2011 року і від 27 лютого 2012 року та актах обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON] №182 від 07 листопада 2011 року і №56 від 29 лютого 2012 року. Відомості, наведені відповідачкою у письмових поясненнях від 07 листопада 2011 року і від 27 лютого 2012 року свідчать про витрачання [PERSON] аліментів, сплачених [PERSON] на утримання малолітніх дітей, за їх призначенням на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Жодних доказів у спростування цих обставин позивач суду не надав. Окрім цього, з акту обстеження матеріально-побутових умов сімї №182 від 07 листопада 2011 року слідує, що в квартирі №17 будинку №27/1 по мікрорайону Будівельників м.Кузнецовськ Рівненської області, де проживає [PERSON] з малолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], - чисто, охайно, умови проживання малолітніх дітей задовільні, вільні, діти мають окрему кімнату, забезпечені одягом, взуттям, продуктами харчування, шкільним приладдям, підручниками, тощо. [PERSON] характеризується позитивно, виконує свої батьківські обовязки щодо своїх малолітніх дітей. Акт обстеження умов проживання сімї [PERSON] №56 від 29 лютого 2012 року свідчить, що в квартирі №17 будинку №27/1 по мікрорайону Будівельників м.Кузнецовськ Рівненської області, де проживає відповідачка разом із малолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], зроблений ремонт, а кухня і зал потребують ремонту. Діти фактично користуються двома житловими кімнатами, оскільки третя житлова кімната спальня закрита їх батьком [PERSON] Діти мають місце для підготовки уроків, відпочинку, забезпечені продуктами харчування, одягом, взуттям, іграшками, тощо. Взаємовідносини між [PERSON] і її дітьми позитивні. Записи медичної картки [PERSON], [INFO], підтверджують, що з 12 жовтня 2011 року до 17 жовтня 2011 року [PERSON] лікувалася від ГРВІ та отіту, мала підвищену температуру тіла, кашель, відчувала біль у вусі. Із записів медичної картки [PERSON], [INFO], вбачається, що 10 жовтня 2011 року [PERSON] було встановлено діагноз гострий середній катеральний двохсторонній отіт. З історії хвороби №5635/439 слідує, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у дитячій лікарні м.Кузнецовськ Рівненської області з 11 жовтня 2011 року до 25 жовтня 2011 року в звязку з гострим двохстороннім середнім катеральним отітом, гострим трахеїтом, бронхітом і метаболічною кардіоміопатією. Після стаціонарного лікування [PERSON] виписаний під нагляд дільничого педіатра із наступною рекомендацією: профілактика простудних захворювань, домашній режим на 2 тижні та повторний аналіз крові і сечі через 2 тижні. Історія хвороби №5634/438 свідчить, що [PERSON], [INFO], знаходилася на стаціонарному лікуванні у дитячій лікарні м.Кузнецовськ Рівненської області з 11 жовтня 2011 року до 25 жовтня 2011 року в звязку з гострим двохстороннім гнійним отітом зліва, гострим бронхітом і функціональною кардіопатією. [PERSON] виписана із стаціонарного лікування під нагляд дільничого педіатра із наступною рекомендацією: диспансерний облік в педіатра, імунофлазід (1 мл, 2 рази в день протягом 10 днів), мультітабс (1 мл, 1 раз в день протягом 1 місяця), полоскання носа фізрозчинами та повторний аналіз крові через 2 тижні та ЕКГ через 1 місяць. Отже, в звязку із захворюваннями малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], та потребами в їх лікуванні у жовтні 2011 року [PERSON] понесла витрати на придбання ліків і медичних препаратів. Правдивість пояснень відповідачки [PERSON] і показань свідка [PERSON] підтверджується письмовими документами. Так з кредитного договору №95387315, укладеного між ПАТ «[PERSON] Стандарт» і [PERSON] 17 лютого 2012 року, слідує, що диван «Глорія», вартістю 7299 (сім тисяч двісті девяносто девять) грн. 00 коп. був придбаний у кредит строком з 18 лютого 2012 року до 20 грудня 2012 року із зобовязанням здійснення першого внеску в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., сплатою відсотків у розмірі 0,01 % річних, щомісячною комісією в сумі 162 (сто шістдесят дві) грн. 48 коп. Квитанція серії АААМ №651739 від 17 лютого 2012 року підтверджує факт оплати першого внеску за цим кредитним договором 17 лютого 2012 року в сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. Квитанції №к14/7/104 від 07 березня 2012 року, №к14/D/104 від 13 березня 2012 року і №к14/А/106 від 10 квітня 2012 року свідчать про здійснення повернення даного кредиту в загальній сумі 4950 (чотири тисячі девятсот пятдесят) грн. 00 коп. Таким чином, сукупність доказів, наданих сторонами і органом опіки та піклування свідчить про витрачання [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей, сплачених [PERSON] на підставі рішення апеляційного суду Рівненської області від 30 червня 2011 року в розмірі 1/2 (другої) частини заробітку (доходу) щомісячно, за їх цільовим призначенням на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], з якими вона спільно проживає та здійснює постійний догляд, виховання та матеріальне забезпечення. Фактів нецільового витрачання відповідачкою вказаних аліментів судом не встановлено. Жодних доказів у підтвердження таких обставин позивачем суду не надано. За таких обставин, підстави для зменшення розміру аліментів на утримання малолілітніх дітей сторін: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], визначеного рішенням апеляційного суду Рівненської області від 30 червня 2011 року в розмірі 1/2 (другої) частини заробітку (доходу) батька дітей, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 03 грудня 2010 року до досягнення дітьми повноліття, що стягуються з [PERSON] в користь [PERSON] відсутні. Отже, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей необхідно відмовити за його безпідставністю. Враховуючи наведені обставини, на підставі ст.ст.180, 182, 186 СК України,

Outcome: dismissed