Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

У січні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив винести рішення і стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 39950 гривень 00 копійок та стягнути з відповідача судові витрати по справі у сумі 399 гривень 50 копійок. В обґрунтування позовної заяви, позивач вказав на те, що 23 грудня 2009 року відповідач отримав від нього грошові кошти в сумі 5000 доларів США 00 центів, що на день складання позовної заяви за офіційним курсом НБУ становить 39950 гривень 00 копійок. В підтвердження отриманої суми відповідач написав 23 грудня 2009 року розписку, в якій зобовязався повернути позичені кошти до 25 січня 2010 року. По закінченню зазначеного строку, відповідач кошти не повернув, у звязку з чим, позивач вимушений звернутися до суду із вказаною позовною заявою. У судове засідання позивач не зявився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що 23 грудня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 5000 доларів США (арк.с.4). В рахунок виконання зобовязання, відповідач [PERSON] власноручно написав розписку, згідно якої він взяв в борг у [PERSON] суму 5000 доларів США, які зобовязався повернути до 25 січня 2010 року (арк.с.4). Також встановлено, що відповідачем не було повернуто борг в строк до 25 січня 2010 року, тому, позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення йому суми боргу (арк.с.12), але [PERSON] борг до теперішнього часу не повернув. В силу передбаченого ст.545 ЦК України, загального правила на позикодавця, як кредитора, покладається обовязок підтвердити прийняття виконання. Позикодавець повинен видати позичальникові розписку про отримання виконання або повернути отриманий при укладенні договору борговий документ (розписку позичальника). Отже, якщо боржник видав кредитору в посвідчення зобовязання борговий документ, то кредитор, приймаючи виконання, повинен повернути цей документ. Знаходження розписки у позикодавця позивача по справі, свідчить про те, що боргове зобовязання не припинено. Оскільки, у визначений строк, грошові кошти відповідачем не були повернуті, суд, відповідно до вимог ст.1046 ЦК України, приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог на суму боргу по розписці у розмірі 5000 доларів США. Відповідно до ч.1,2 статті 533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Встановлено, що на день подання позовної заяви, 16 січня 2013 року, за офіційним курсом НБУ 1 долар США становить 7,99 гривень, у звязку з цим, сума боргу складає: 5000 доларів США х 7,99 грн. = 39950 гривень 00 копійок, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені і документально підтверджені судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 399 гривень 50 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved