Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-25 00:00:00

В листопаді 2012 року позивач звернувся із позовом до відповідача, в якому просив стягнути з [PERSON] 15 021,41 грн., заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що 23 червня 2011 року між ПАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк та [PERSON] був укладений договір № ВLаЖГА00046214, згідно якого останній одержав кредит у сумі 12 000,00 грн. За користування кредитом було встановлено сплату відсотків в розмірі 15 % річних, строком до 23.06.2014року. Позичальником умови кредитного договору належним чином не виконуються, у вказаний строк позичальник не повернув кошти в повному обсязі. Згідно розрахунку станом на 29 жовтня 2012 року заборгованість становить 15 021,41 грн. в тому числі: -заборгованість за тілом кредиту 10519,21 грн; -заборгованість по сплаті відсотків 424,08 грн; - заборгованість по сплаті комісії за управління кредитом 818,96 грн.; -заборгованість по сплаті штрафних санкцій 3259,16 грн. Платежі в повернення кредиту не вносилися в строки та обсязі, передбачених договором, внаслідок чого кредит банкові у зазначений в договорі строк не повернутий в звязку з цим, позивач просив суд стягнути зазначену суму в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав клопотання в якому просив слухати справу у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач також у судове засідання не зявився, однак надав заяву в якій признав частково заборгованість за кредитом, та просив зменшити суму процентів та штрафних санкцій. Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23 червня 2011 року між ПАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк та [PERSON] був укладений договір № ВLаЖГА00046214 відповідно до якого відповідач одержав кредит у сумі 12 000,00 грн. За користування кредитом було встановлено сплату відсотків в розмірі 15 % річних, строком до 23.06.2014року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушені зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Із розрахунку заборгованості, який наявний в матеріалах справи, вбачається, що станом на 29 жовтня 2012 року заборгованість відповідача становить 15 021,41 грн. в тому числі: -заборгованість за тілом кредиту 10 519,21 грн; -заборгованість по сплаті відсотків 424,08 грн; -заборгованість по сплаті комісії за управління кредитом 818,96 грн.; -заборгованість по сплаті штрафних санкцій 3 259,16 грн. Згідно ст. 599 Цивільного Кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Частина 3 ст. 551 ЦК України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Разом із цим, п. 27 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року вказує на те, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише заявою відповідачів до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами і розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочене виконання зобовязання). Враховуючи те, що відповідач просив зменшити неустойку та надав суду докази існування обставин, які мають істотне значення, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме, вважає можливим стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі: -заборгованість за тілом кредиту 10 519,21 грн.; -заборгованість по сплаті відсотків 424,08 грн.; - заборгованість по сплаті комісії за управління кредитом 818,96 грн.; -заборгованість по сплаті штрафних санкцій 1 500 грн. Всього стягнути на загальну суму - 13 262,25 грн. Згідно ст. 599 Цивільного Кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору, сума якої, згідно до ст. ст. 80, 81 ЦПК України, належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial