Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 16 червня 2009 року позичила відповідачу 3000 дол. США, що становило 23100 грн., на підтвердження отримання грошових коштів відповідач написала розписку від 16 червня 2009 року. Відповідач зобов’язалась повертати отриману позику частинами - по 150 дол. США щомісячно, але не пізніше 16 лютого 2011 року. 17 липня 2009 року та 22 серпня 2009 року відповідач здійснила два платежі по 150 дол. США, після чого виконання зобов’язань щодо повернення позики припинила. Позивач зазначає, що заборгованість за договором позики на час звернення до суду з позовом, зокрема, станом на 16 січня 2012 року, становить 2700 дол. США, що за офіційним курсом НБУ (1 дол. США –7 грн. 98 коп.) становить 21546 грн. Також позивач, посилаючись на ст.625 ЦК України, наводить розрахунок суми трьох процентів річних від простроченої суми, яка становить 8997 грн. 55 коп. та інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 560 грн. 20 коп. (а.с.5). Крім того, позивач, посилаючись в позовній заяві на ст.1048 ЦК України, відповідно до якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, просить стягнути з відповідача 3055 грн. 99 коп. за період з 17 лютого 2011 року по 16 січня 2012 року (за 334 дні). Всього позивач просить стягнути з відповідача 34159 грн. 74 коп. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач, яка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з’явилася, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступне. 16 червня 2009 року позивач позичила відповідачу 3000 дол. США (що за курсом НБУ на час укладення договору позики становило 23100 грн.), що підтверджується розпискою від 16 червня 2009 року. Відповідач зобов’язалась повернути вказану суму позики частинами по 150 дол. США щомісячно, але не пізніше 16 лютого 2011 року. На виконання договірних зобов’язань, відповідачем 17 липня 2009 року та 22 серпня 2009 року здійснено два платежі по 150 дол. США, що підтверджується відповідними розписками. В подальшому відповідач припинила виконання договірних зобов’язань. Таким чином, неповернута сума боргу становить 2700 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ (100 дол. США-798,7900 грн.) станом на 05 квітня 2012 року становить 21567 грн. 33 коп. (2700 дол. США Х 798,79 грн. / 100 дол. США). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики у розмірі 21567,33 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором позики встановлено, що вся сума позики повинна бути повернута не пізніше 16 лютого 2011 року, в зв’язку з цим, суд вважає, що зазначене грошове зобов’язання вважається простроченим з 17 лютого 2011 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позову, позивач просить стягнути три проценти річних від простроченої суми по 16 січня 2012 року. Таким чином, в межах заявлених позовних вимог, період прострочення становить 334 дні (з 17 лютого 2011 року по 16 січня 2012 року). На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума трьох процентів річних у розмірі 592,06 грн. виходячи з наступного розрахунку: 2700 дол. США боргу Х 3% / 365 днів у році Х 334 дні прострочення = 74,12 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05 квітня 2012 року становить 592,06 грн. Суд не приймає до уваги розрахунок трьох процентів річних, наведений позивачем, оскільки збільшуючи суму, на яку нараховуються три проценти річних за кожен період на 150 дол., при цьому проводячи нарахування по кожному платежу за весь період прострочення, позивач фактично включає до кожного наступного платежу попередні, на які три проценти річних вже нараховано. Аналіз ч.2 ст.625 ЦК України свідчить про те, що внаслідок знецінення підлягає індексації лише грошова одиниця України –гривня, оскільки індекс інфляції це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей, ціни в Україні встановлюються в національній валюті, тому вказана норма може бути застосована лише у разі прострочення грошового зобов’язання у гривні. Позика ж надавалась у іноземній валюті, в зв’язку з цим суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача слід стягнути проценти за договором позики за період 17 лютого 2011 року по 16 січня 2012 року (в межах заявлених позовних вимог) у розмірі 1529 грн. 52 коп. (2700 дол. США Х 7,75% облікова ставка НБУ / 365 днів у році Х 334 = 191,48 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05 квітня 2012 року становить 1529 грн. 52 коп.). Розрахунки позивача із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ не ґрунтуються на вимогах закону. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики від 16 червня 2009 року, три проценти річних від простроченої суми та проценти за договором позики у розмірі 23688 грн. 91 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір»з відповідача на користь позивача слід стягнути 236 грн. 89 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 625, 1046-1049 ЦК України,

Outcome: partial