Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Відділення у справах громадянства та реєстрації фізичних осіб Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. Посилалася на те, що вона є власницею квартири №29, що по вул.Кармелюка, 116 м.Чернівці. Відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком у звязку з чим був зареєстрований за адресою [INFO]. Проте, [PERSON] з вересня 2008 року не проживає в [INFO], обовязки по обслуговуванню квартири перед КЖРЕП не виконує, його дійсне місце перебування їй не відоме. Просила позов задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №29 в будинку №116 по вул.Кармелюка в м.Чернівці. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Пояснила, що відповідач [PERSON] за адресою м.Чернівці вул.Кармелюка, 116/29 не проживає, його речей в квартирі не має. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи ВГІРФО Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.3). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], про що свідчить довідка ОСББ від 01.03.2012 року (а.с.5). З актів ОСББ від 01.02.2012 року та від 01.03.2012 року вбачається, що відповідач [PERSON] в даній квартирі дійсно зареєстрований, однак не проживає за вказаною адресою з вересня 2008 року (а.с.6). У відповідності до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається із ст. 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає, що позов в цій частині обґрунтований та підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 1500 гривень слід зазначити наступне. Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсаційних витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій, поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи те, що позивачем не було надано доказів щодо витраченого часу участі особи, яка надавала правову допомогу поза судовим засіданням, у суду відсутня можливість визначення максимального граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, а тому вказана позовна вимога є необґрунтована та задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial