Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі державного кордону України, по якому просить суд надати дозвіл для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], за межі кордону України; надати дозвіл [PERSON] на оформлення всіх, повязаних із перетинанням неповнолітнього [PERSON], [INFO] кордону України, без згоди батька [PERSON]. Позивач та представник позивача у судове засідання не зявилися, сповіщались належним чином. Представник позивача надав заяву про розгляд справі зі їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечують. Відповідач до судового засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно в порядку ч.9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Батьками [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.15). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2004 року шлюб між сторонами розірвано, а неповнолітню дитину за рішенням Приморського районного суду визначено проживати з матірю, з якою дитина зараз мешкає. Відповідач разом з позивачем не проживають більше пяти років, спільно господарства не ведуть, батько вихованням дитини не займається. Ненадання згоди відповідачем, із-за його відсутності, на виїзд його сина за кордон, призводить до порушень прав малолітньої дитини гарантованих Конституцією та діючим законодавством України. Згідно ч.2 ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, що слідує із змісту ч.2 ст.155 Сімейного Кодексу України. За положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України»оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду . Відповідно до п.2-2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі предявлення оригіналів або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. На підставі викладеного та ст.ст. 150, 155 СК України, ст.ст. 2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п. 2 - 2 Постанови КМУ від 27.01.1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», суд дійшов до обґрунтованості заявлених позовних вимог та необхідності їх задоволення шляхом надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини та виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон без дозволу батька [PERSON].

Outcome: approved