Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 16 травня 1992 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася дитина син [PERSON],[INFO], спільно вирішили припинити шлюб мотивуючи причину розпаду сім'ї у різниці їх характерів, відсутністю взаєморозуміння і довір'я між ними, подружні відносини між ними припиненні. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримали свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві, наполягали на розірванні шлюбу. Заслухавши пояснення заявників та перевіривши їх доказами суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»від 21 грудня 2007 року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з'ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з'ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Славутському міському відділі реєстрації актів громадянського стану 16 травня 1992 року, актовий запис № 89 (а.с.3). Від даного шлюбу заявники мають дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, оскільки заявники виявилися людьми з різними характерами та поглядами на сімейне життя. На даний час шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому шлюб між заявниками необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно ч. 2 ст.114 СК України\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved