Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-31 00:00:00

05 жовтня 2012 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 17.03.2010 року між нею та відповідачем по справі було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав позичальникові суму грошових коштів у розмірі 20000грн., про що останнім власноруч була написана розписка про отримання грошей. При цьому позичальник зобовязався повернути позивачу суму позики в зазначеному вище розмірі в строк не пізніше 03.05.2010 року. Взяті зобов'язання до цього часу позичальником не виконані, а навпаки, вона зайняла у позивачки ще 2000 грн і у розписці, тепер вже від 07.05.2010 року забов»язалась повернути борг з відсотками у кінці травня 2010 року. Зрозумівши, що борг не повернуть, звернулась до міліції, де [PERSON] підтвердила, що брала у неї в борг у 2010 році 20000 грн,, з яких 900 грн. повернула, а іншу суму 19100 грн. поверне незабаром. Так як добровільно сплатити суму боргу [PERSON] відмовляється, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу, а також просить стягнути з відповідача на свою користь суму понесених нею судових витрат. У судовому засіданні позивач повністю підтримала вимоги, викладені нею в позовній заяві. Відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що своєчасно борг повернути не змогла внаслідок нестачі грошових коштів. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим з таких підстав: Згідно розписки від 17.03.2010 року відповідач взяла у борг у позивача 20000грн. строком до 03.05.2010 року без виплати процентів. В порушення взятих на себе зобов'язань, станом на 3.05.2010 року відповідач умови договору позики щодо своєчасного повернення суми позики не виконав - суму боргового зобовязання за договором в розмірі 20000 грн. не сплатив, зайняв 07.05.2010 року ще 2000 грн., потім частково суму боргу погасив, але сума 19100 грн. залишилась невиплаченою. Згідно положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно зі ст. 1047 ЦК України договір укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов'язання повинні виконуватись належним чином. Суд вважає, що з урахуванням вимог діючого законодавства та встановлених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню за договором позики від 17.03.2010 року сума боргу,без урахування компенсації від інфляції, так як позивач не наполягає на її стягненню У відповідності зі ст.ст.79, 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 214 грн.60 коп., та витрати на правову допомогу в сумі 300 грн. 00коп.

Outcome: approved