Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача [PERSON] про визнання недійсним договору № 80-08/1 строкового банківського вкладу фізичної особи в національній валюті Ексклюзиввід 18.04.2008р., сторонами якого є [PERSON] а та АКБ Імексбанкв особі в.о. начальника відділення № 2 філії АКБ Імексбанку м.Києві [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] за вказаним договором не вносила кошти на депозитний рахунок в ПАТ (АКБ) Імексбанкі відповідно, банк не видавав вкладнику прибутковий касовий документ. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представники у судовому засіданні просили у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи зі слідуючого. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до наданої суду копії договору, 18.04.2008р. [PERSON] уклала з АКБ (нині ПАТ) Імексбанкв особі в.о. начальника відділення № 2 філії АКБ Імексбанку м.Києві [PERSON] договір № 80-08/1 строкового банківського вкладу фізичної особи в національній валюті Ексклюзив, відповідно до якого зробила внесок у грошовій сумі у розмірі 276\~260 грн., які мають бути повернуті до 20.04.2009р. (а.с.8-9) Як пояснив у ході судового розгляду представник позивача, у ході проведеної банком перевірки зясовано, що зазначений договір від імені банку підписано особою, що не мала на те повноважень, вказаний договір не зареєстровано у книзі реєстрації депозитних договорів, у банку відсутній, зазначений у договорі рахунок, на який повинні були зарахуватись внесені кошти. Також договір № 80-08/1 від 18.04.2008р. має ряд невідповідностей, які вказують на його фіктивність. Виявлення вказаних підроблених документів стало підставою для звернення позивача до правоохоронних органів, якими за даним фактом порушено кримінальну справу за ст.ст.191 та 366 КК України. Крім того, внесення відповідачкою [PERSON] вкладу мало б підтверджуватись рядом документів, зокрема заявою на переказ готівки, ощадною книжкою, ощадним або депозитним сертифікатом, квитанцією, касовим ордером. Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з рішенням Апеляційного суду м.Києва від 12.01.2012р., що набрало законної сили, у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ Імексбанкпро стягнення коштів у розмірі 276\~260 грн. відмовлено. При цьому, Апеляційним судом м.Києва встановлено, що враховуючи фактичні обставини справи у сукупності з положеннями ст.1059 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що договір №80-08/1 від 18.04.2008 року с нікчемними, оскільки письмова форма договору банківського вкладу, встановлена ч.1 ст.1059 ЦК України сторонами не дотримана. Відповідно до чинного законодавства нікчемний договір не створює юридичних наслідків, тому правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з ПАТ Імексбанку розмірі 276 260 грн. немає. (а.с. 95-97) Крім того, як встановлено вказаним рішенням, статтею 1059 ЦК України врегульоване питання про форму договору банківського вкладу та наслідки недотримання письмової форми. Згідно положень цієї етапі у разі недодержання письмової форми договору слід врахувати також п.1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами. Відповідно до цього пункту вказаного Положення, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку: договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установлених законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це установчими документами, довіреністю, законом, або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою. Отже, можна зробити висновок, що письмова форма у договорі є дотриманою, якщо внесення вкладу засвідчене ощадною книжкою, ощадним або депозитним сертифікатом або іншим документом виданим банком вкладнику, що відповідає вимогам передбачених для таких документів нормативним актом. Договір може бути оформлений шляхом надання єдиного документа в кількості примірників, один з яких видається вкладнику. Ощадна книжка, ощадний або депозитний сертифікат мають відповідати вимогам законодавства, банківським правилам і звичаям ділового обороту. Відповідно до п.2.2.2 наданого позивачкою депозитного договору №80-08/1 від 18.04.2008 року до обовязків вкладника належить внести у повному обсязі суму грошових коштів, визначену в п.1.1 цього договору. Банк у свою чергу, зобовязався видати вкладнику прибутковий касовий документ, у якому зазначаються номер депозитного рахунку, дата внесення грошових коштів та сума депозиту (п.2.4.1 договору). При цьому, представник банку заперечує факт внесення позивачкою на рахунок банку вище зазначену суму вкладу, а тому рахунки на імя позивачки банком не відкривалися, грошові кошти у будь-якому розмірі до каси банку від позивачки 18.04.2008 року не надходили. Доказів на підтвердження внесення грошових коштів (ощадна книжка, ощадний або депозитний сертифікат, квитанція, касовий ордер) позивачка суду не надала. (а.с. 95-97) Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства. Згідно з ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки вони знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду.

Outcome: approved