Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-29 00:00:00

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області 02.08.2012 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Кагарлицький РС Управління ДМС України в Київській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в якій позивач просить суд винести рішення, яким . визнати відповідачку [PERSON] такою . що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою : м [PERSON] вул .[PERSON] № 204, зобов»язати Кагарлицький РС Управління ДМС України в Київській області зняти з реєстрації відповідачку [PERSON] , як таку , що втратила право на користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоча була повідомлена судом належним чином про день, час та місце слухання справи, про що маються відповідні відмітки в матеріалах справи. Суд, вислухавши позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Отже, що стосується винесення заочного рішення, то суд в даному випадку керувався наступними нормами ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач [PERSON] проти винесення заочного рішення не заперечував, в зв»язку з чим судом на підставі ч. 1 ст. 225 ЦПК України було винесено ухвалу. Як встановлено судом в судовому засіданні з пояснень позивача [PERSON], матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником будинку в м [PERSON] по вул..Б.Хмельницького 204 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті свого батька -[PERSON] , який помер 02.01.1999 року. В спадковому будинку позивача [PERSON] зареєстрована відповідачка по справі - [PERSON] , колишня співмешканка батька позивача, - померлого [PERSON]. Більше 10 (десяти ) років відповідачка [PERSON] у будинку по вул.. Б. Хмельницького № 204 в [PERSON] не проживає. Всі витрати по утриманню будинку в належному стані несе позивач [PERSON] та його сім»я. Відповідно доч.1ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно положень ст..316 ЦК України правом власності є право особина річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Однак, згідно будинкової книги на домоволодіння за адресою: м [PERSON] вул.. Б. Хмельницького №204 зареєстрована відповідачка [PERSON]. Відповідно до абзацу 6 ч.І ст 3 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» , реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Позивач жодним чином не перешкоджав відповідачці у користуванні житлом за адресою : м [PERSON] вул. Б Хмельницького № 204. Факт відсутності відповідачки [PERSON] за місцем проживання підтверджується актом депутата Кагарлицької міської ради Київської області від 26 липня 2012 року, з якого видно, що відповідачка [PERSON] не проживає в будинку за адресою: Київська область, м. Кагарлик, вул. Б. Хмельницького, 204 з 2002 року. Відповідачка [PERSON] не є власником нерухомого майна за зазначеною адресою, в будинку не проживає. Таким чином будь-які правові підстави для перебування на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу будинку у відповідачки відсутні. Відповідно до ст 72 ЖК України фізична особа визнається такою , що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки (тобто понад шість місяців ) в судовому порядку. Згідно ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане житлове приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною 1 пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. У відповідності до вимог частини 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Частиною 2 ст. 163 Житлового кодексу України передбачено, що тимчасова відсутність наймача або членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, зокрема, рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Що стосується судових витрат, то суд на підставі ст.. 88 ЦПК України приходить до висновку щодо стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] 107 грн. 30 коп. сплаченого судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved