overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою в інтересах територіальної громади с. Атманай в особі Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області про визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою, мотивуючи тим, що [INFO] року помер [PERSON], [INFO]. В день його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки ціна якої складає 170998 грн. Спадкоємці за законом та заповітом протягом року до державної нотаріальної контори не звертались. Згідно сертифікату на земельну частку (пай), громадянин [PERSON] має 11,77 умовно кадастрових гектарів. Проте до теперішнього часу в інтересах територіальної громади с. Атманай Атманайська сільська рада не зверталася до Якимівського районного суду з позовною заявою про визнання спадщини відумерлою, у зв'язку з чим 11,77 га землі до теперішнього часу не перейшли у власність територіальної громади. В зв'язку з чим просить суд визнати спадщину (земельну ділянку у розмірі 11,77 умовно кадастрових гектарів землі), яка відкрилася після смерті [PERSON] відумерлою. Передати у власність територіальної громади с. Атманай в особі Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області 11,77 умовно кадастрових гектарів землі, вартістю 170998 грн. У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву у повному обсязі та просив її задовольнити. У судовому засіданні представник Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник зацікавленої особи - Якимівської державної контори в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. У відповідності з ч. 1,3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадщину, неприйняття спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, розпорядження та користування земельними ділянками, що перебувають у власності громадин та юридичних осіб. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку заявника та особи, в інтересах якої прокурор подав заяву, суд дійшов висновку про те, що зава є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню з огляду на те, що протягом більше одного року ніхто не звертався с заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Прокурор в інтересах держави в особі міського фінансового управління Білоцерківської міської ради звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що відповідач по справі була обвинувачена в скоєнні злочину передбаченого ст. 286 ч.1 ККУкраїни. Згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 21.03.2011р., кримінальну справу по обвинуваченню [PERSON] за ч.1ст.286 КК України, закрито. Потерпіла по даній справі [PERSON] отримала тілесні пошкодження і перебувала 20 днів на стаціонарному лікуванні в Білоцерківській міській лікарні №2. Згідно розрахунку, витрати лікарні становлять 4346 грн., а тому, відповідно до положень ст.1206 ЦК України, дані витрати підлягають стягненню з відповідача по справі. Старший прокурор прокуратури м. Біла Церква [PERSON], в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач по справі позов визнала. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.01.2011 року слідчим відділом Білоцерківського МВВС України в Київській області порушено кримінальну справу за фактом ДТП, що сталася 11.01.2011року. В результаті даної ДТП [PERSON] отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості та перебувала на стаціонарному лікуванні в Білоцерківській лікарні №2 з 11.01.2011 р. по 31.01.2011р. Згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 21.03.2011 р. по справі 1-1-п-397\\2011р. кримінальну справу по обвинуваченню [PERSON] за ст.. 286 ч.1 КК України закрито. Дане підтверджується копією зазначеної постанови (а\\с5-7). Відповідно до повідомлення Білоцерківської міської лікарні №2 від 14.02.2011р. вбачається, що [PERSON] було доставлено в травматологічне відділення, яка знаходилася на лікуванні і фактичні витрати лікарні на лікування визначаються згідно Порядку обчислення розміру фактичних витрат на лікування закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину діяння із зарахуванням з винних осіб до відповідного бюджету і їх використанням, затверджених Постановою Кабінету Міністрів№ 545 від 16.07.1993р. Потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні 20 ліжкоднів. Фактичні витрати одного ліжко-дня в січні 2011 року становлять 217 грн. 30 коп. (20х217,30 грн. = 4346 грн.) Наведене підтверджується довідкою Білоцерківської міської лікарні №2 (а\\с8). Білоцерківська міська лікарня № 2 є комунальною формою власності, тобто перебуває у власності територіальної громади м. Біла Церква, що підтверджується матеріалами даної справи. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що понесені витрати лікарнею підлягають відшкодуванню з [PERSON] . Суд, вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по справі в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] ПриватБанк звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором , обгрунтовавши свої вимоги тим ,що 29.10.2007 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Представник позивача до початку судового засідання надав письмову заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність свої позовні вимоги підтримує та просить стягнути з відповідача 5621 грн. 16 коп. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.10.2007 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням,проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527,530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2012 року має заборгованість 5621,16 грн., яка складається з наступного: - 2752,21 грн.- заборгованість за кредитом; - 1615,09 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 510,00 грн.- заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн.- штраф ( фіксована частина ). - 243,86 грн. штраф ( процентна складова). Таким чином ,в судовому засіданні було встановлено, що відповідачка [PERSON] не виконує умов кредитного договору, в звязку з чим виник борг на загальну суму 5621,16 грн., яку необхідно з неї стягнути. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні ,на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного ,та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 08.02.2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

[PERSON] 26.11.2012 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 09.02.2007 року у виконкомі [PERSON] селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №03. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що спільне життя не склалося з причин фізичного та психологічного насильства чоловіка, різних поглядів на життя. Шлюбні відносини фактично припинені, подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведеться. У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову пояснивши це тим, що примирення з чоловіком не можливе. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вважає що не має підстав для розірвання шлюбу. 06 грудня 2012 року судом, за клопотанням відповідача, сторонам було надано двомісячний строк для примирення, однак примирення подружжя не відбулось. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 09.02.2007 року у виконкомі [PERSON] селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №03, про що свідчить свідоцтво про одруження серії « 1-ЕЛ» №019821 /а.с.4/ За період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] /а.с.5/ Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру і наполягає на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з березня 2012 року вони разом не проживають, відповідач проживає з іншою жінкою. На прохання повернутися до сімї заради дитини, чоловік відмовився. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того доповнила, що за час наданий на примирення відповідач тільки один раз по телефону починав говорити про примирення і більше жодних дій не вчиняв. Йому не вірить і вважає, що їх сімю зберегти неможливо. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, на розірвання шлюбу не погоджується і пояснив, що дружина його вигнала і він перейшов жити до своїх батьків. Всі його намагання примиритися не дали результату. Позивач не бажає щоб він приходив до неї додому і не допускає до спілкування з сином. В судовому засіданні досліджено такі докази. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №001945, виданого 12 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, сторони уклали шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області 12 липня 2005 року, актовий запис № 57. Від шлюбу мають одну дитину, сина [PERSON], [INFO]. За час спільного подружнього життя сторони не змогли створити міцної сім'ї, з березня 2012 року разом не проживають і відповідач не бажає повернутися в сімю, участі в утриманні сина не приймає. Шлюб між ними існує формально. Судом було надано строк для примирення терміном чотири місяці, однак сторони не примирилися. Згідно вимог ч.1 ст.24, ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини, а тому шлюб між ними слід розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.ст.105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій вказує, що його батько [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою. 19 листопада 2004 року померла [PERSON] Заповіт від її імені не посвідчувався. Спадщину після її смерті фактично прийняла її дочка [PERSON] У 2005 році в звязку зі станом здоровя він забрав [PERSON] проживати о себе в [INFO]. 30 рудня 2011 року [PERSON] померла. Заповіт від її імені не посвідчувався. Спадщину після її смерті фактично прийняв він, так як проживав разом з нею. Після її смерті постало питання про оформлення документів на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], але він не може цього зробити оскільки на сьогоднішній день відсутні документи на підтвердження родинних відносин, а тому він змушений звернутися до суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав вимоги заяви, просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, до суду надали заяву в якій просять справу розглянути без їх участі, проти позовних вимог не заперечують. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили викладені заявником обставини та що нині померла [PERSON] є його двоюрідною сестрою. Статтею \~ 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявник [PERSON] народився 10 липня 1948 року в с.Лютенька Гадяцького району Полтавської області, його батьками записано [PERSON] та [PERSON]. Відповідно свідоцтва про народження нині померла [PERSON] народилася 10 серпня 1941 року в с.Лютенька Гадяцького району Полтавської області, її батьками записано [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 19 листопада 2004 року. Як вбачається з довідок виконкому Лютенської сільської ради померла [PERSON] з 2005 року та по день смерті була зареєстрована та проживала в [INFO],02. Разом з нею за вказаною адресою був зареєстрований та проживає [PERSON] з 1976 року - брат ІІ ступеня родинного звязку. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 30 грудня 2011 року. Відповідно до повідомлення відділу ДРАЦС Гадяцького РУЮ актовий запис про народження [PERSON] та актовий запис про шлюб на [PERSON] та [PERSON] не виявлено. Встановлення факту родинних відносин, для заявника має юридичне значення, так як відсутність актового запису про народження та укладення шлюбу його тітки [PERSON], перешкоджає йому реалізувати своє право на спадщину після смерті її дочки. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню, оскільки в ході розгляду справи достовірно і обєктивно встановлено, що нині померла [PERSON] є двоюрідною сестрою заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

враховуючи винятковість, складність справи та необхідність значного часу для виготовлення повного рішення суд вважає за можливе в даному судовому засіданні проголосити вступну та резолютивну частини рішення, складання повного рішення відклавши на пять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів учасників процесу, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\- На підставі ст.ст.1216, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

В грудні 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення богу. Позивач вказує на те, що 9 квітня 2012 року між ним та ФОП [PERSON] укладено письмовий договір позики, за яким він передав ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 420000 грн. 00 коп. строком до 10 жовтня 2012 року, про що останній написав розписку. Відповідач зобовязання за вказаними договором належним чином не виконав, у встановлений строк суму позики не повернув, у звязку з чим існує заборгованість перед ним в сумі 420000 грн. 00 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526 України, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 420000 грн. 00 коп., та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просив про його задоволення. Відповідач проти позову не заперечував. Позивач в судове засідання не зявився. Про час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 9 квітня 2012 року між ним та ФОП [PERSON] укладено письмовий договір позики, за яким він передав ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 420000 грн. 00 коп. строком до 10 жовтня 2012 року. На підтвердження укладення зазначеного договору позики та його умов позивачем суду представлена розписка позичальника. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим на момент розгляду справи існує заборгованість перед позивачем в сумі 420000 грн. 00 коп. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] на підставі ст.ст. 526, 610, 611, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В своїй заяві вказала, що відповідач, являючись батьком своєї доньки, яка навчається на першому курсі Чернігівського ДТУ, ухиляється від належного матеріального утримання, добровільно не надає матеріальної допомоги, якої вона потребує в звязку з навчанням. Тому просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно з дня подання заяви і до закінчення нею навчання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, а в позовній заяві вказала про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, а надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає частково. Згідно ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1991 року по 2003 рік, а 10 липня 2003 року шлюб між ними розірвано що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5). Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO].. (а. с. 7). Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач, являючись батьком повнолітньої доньки: - [PERSON], 23 січня 1995 народження (а.с.7), яка навчається на першому курсі денної форми навчання в Чернігівському державному технологічному університеті (що підтверджується довідкою про навчання (а.с.8), потребує матеріальної допомоги в звязку з платним навчанням, а тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку аліменти в твердій грошовій сумі враховуючи матеріальне становище в розмірі по 300 грн. щомісяця до досягнення нею двадцяти трьох років за умови продовження навчання.

Outcome: partial