Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.06.2010 року він надав у борг солідарно відповідачам грошові кошти в розмірі 5000 доларів США. Факт отримання коштів відповідачами підтверджується відповідною розпискою. Відповідно до умов розписки відповідачі взяли на себе зобовязання повернути позивачу отриманні кошти в повному обсязі до 01.02.2011 року. Позивач неодноразово в усній формі просив відповідачів повернути йому позику, але відповідач ухиляється від повернення суми боргу. У звязку з неможливістю врегулювати спірні правовідносини в добровільному порядку, позивач змушена звернутися до суду за захистом порушених прав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд стягнути з відповідачів солідарно на його користь кошти в сумі 5600 грн. та понесені ним судові витрати по сплаті судового збору на загальну суму 215 грн. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що дійсно 01.06.2010 року вона разом із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно отримали від позивача кошти в сумі 5000 дол. США. 26.12.2011 року вона повернула [PERSON] частину боргу в сумі 4300 дол. США, що еквівалентно 34400 грн. Решту боргу в сумі 700 дол. США, що еквівалентно 5600 грн., вона передала [PERSON] Стверджувала, що свої зобовязання по виплаті боргу перед позивачем вона виконала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, скерували до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, у вирішенні спору покладалися на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.06.2010 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] була складена розписка, відповідно до якої вони отримали від [PERSON] у позику кошти в сумі 5000 доларів США. Згідно з розпискою відповідачі зобов'язувалися повернути позивачу отримані кошти до 01.02.2011 року. Згідно з розпискою від 10.08.2011 року відповідачка [PERSON] зобовязувалася повернути борг до 31 березня 2012 року. З матеріалів справи вбачається, що 26.12.2011 року [PERSON] повернула [PERSON] частину боргу в сумі 4300 дол. США, що еквівалентно 34400 грн. Залишок боргу в розмірі 700 дол. США, що еквівалентно 5600 грн. [PERSON] зобовязувалась повернути до 30 березня 2012 року. Даний факт підтверджується розпискою від 26.12.2011 року. Твердження [PERSON] щодо виконання нею зобовязання по виплаті боргу позивачу в повному обсязі, суд оцінює критично, оскільки як зазначалося самою відповідачкою в розписці від 26.12.2011 року, решту коштів в сумі 700 дол. США, що еквівалентно 5600 грн., вона зобовязувалася повернути до 30.03.2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачка [PERSON] не надала суду переконливих доказів на підтвердження факту передачі грошових зобов»язань [PERSON] На даний час відповідачі свої зобов»язання в повному обсязі не виконали, кошти позивачу не повернули. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що між сторонами був укладений договір позики, зобовязання за яким відповідачами не виконані в повному обсязі, а тому залишок боргу в сумі 5600 грн. підлягає стягненню в судовому порядку. Також до стягнення з відповідачів в силу вимог ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог підлягають судові витрати по оплаті судового збору на загальну суму 215 грн., оскільки зазначені судові витрати понесені позивачем при подачі позову, що підтверджено документально копіями квитанцій.

Outcome: approved