Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-12 00:00:00

В вересні 2011 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором від 22.07.2007р. у сумі 15283,39 грн. та судові витрати у розмірі 272,83 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, підтвердив викладені в позовній заяві обставини, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову з тих підстав, що даний договір від 22.07.2007 року складений у вигляді анкети-заяви і не відповідає вимогам законодавства щодо письмової форми правочину, не містить всі обовязкові умови договору, які визначені ст..11 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому він є нікчемним, просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 22.07.2007р. між [PERSON]В (після реєстрації шлюбу прізвище «Вікторова» змінено на «Горощук»), та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі за текстом [PERSON]), укладений правочин у вигляді Заяви, поданої [PERSON], згідно якої [PERSON] надав відповідачу на платіжну карту фінансовий кредитний ліміт у сумі 500 грн., з базовою процентною ставкою 36 процентів із розрахунку 360 днів в році, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії платіжної карти, порядок погашення заборгованості визначений щомісячними платежами відповідно наданого розрахунку заборгованості. З тексту Заяви слідує, що до її підписання позивач ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані їй у письмовій формі, а також підтвердила факт надання їй повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку та його місцезнаходження, виразила свою згоду з тим, що зазначена Заява разом із Памяткою клієнта,Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, є договором між Банком та нею про надання банківських послуг. Зазначене посвідчене підписом відповідача (а.с. 7). На виконання умов договору-Заяви [PERSON] відкрив позивачці картковий рахунок та видав кредитну карту №4149437307897361 на якій встановлено кредитний ліміт 500 грн., в подальшому кредитний ліміт було збільшено 09.09.2007р. і встановлено у розмірі 6900 грн. Кредитні кошти отримувались відповідачем у період з 19.12.2007 року по 31.12.2011р. та здійснювалось погашення заборгованості до 24.02.2009р. Із зазначеного часу відповідач ухиляється від виконання прийнятих на себе зобовязань по сплаті щомісячних платежів, що підтверджується витягом по особовому рахунку [PERSON] Зазначене свідчить про те, що в даному випадку правовідносини сторін є договірними та регулюються параграфом 2 глави 71 ЦК України, тобто мають всі ознаки кредитного договору. З викладеного слідує, що спірний кредитний договір укладений у встановленій законом формі шляхом вільного волевиявлення сторін з необхідним обсягом цивільної дієздатності та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а за такого судом не встановлено порушень вимог ст. 203 ЦК України, що має наслідком згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України недійсність спірного правочину. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Підписанням кредитного договору, відповідач підтвердила те, що усі умови кредитного договору зрозумілі і вона вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтверджував свою здатність виконувати умови договору. Крім того, для отримання кредитних коштів відповідач мала можливість обрати будь-яку іншу з належною діловою репутацією банківську або кредитну установу, але обрала саме ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджує усвідомлення нею своїх дій, при укладенні кредитного договору. Крім того, протягом певного часу відповідач належним чином виконувала свої обовязки по сплаті кредиту. Посилання ж представника відповідача на порушення Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними, оскільки застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, можливе лише у тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання такого договору положенням цього закону не можуть застосовуватися, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування. На підставі вищевикладеного суд приходить до переконання, що банк перед укладенням кредитного договору надав клієнтові вичерпну інформацію про умови кредитування, були передбачені усі вимоги чинного законодавства, а тому не вбачається підстав визнання кредитного договору нікчемним. При виконанні умов кредитного договору [PERSON] зобовязання належним чином не виконувала, чим порушила терміни сплати по кредиту та відсотків за користування кредитом, що привело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 30.06.2011 року становить 15283,39 грн., яка складається з наступного: сума заборгованості за кредитом 6856,74 грн., сума заборгованості по процентам за користування кредитом 7222,68 грн., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 703,97 грн. Згідно до вимог ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону та умов договору. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.ст.1049,1050,1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором, а у разі порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Оцінивши надані докази по справі в сукупності та на підставі ст.ст. 526, 527,530, 625, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню, а тому сума заборгованості у розмірі 15283,39 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід також стягнути понесені судові витрати у розмірі 272,83 грн.

Outcome: approved