Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь виплату за моральну шкоду завдану отриманими професійними захворюваннями в сумі 65 000 грн. \~\~\~ В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що він в період з 14 березня 1983 року по 11 березня 2009 рік знаходився у трудових відносинах з підприємствами відповідача з повним робочим днем у шахті. За період роботи на підприємствах відповідача він отримав професійні захворювання. Згідно висновку МСЕК від 12 жовтня 2009 року йому було встановлено 65 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності. Внаслідок втрати професійної працездатності вважає що у нього наявна моральна шкода, оскільки він втратив професійну працездатність, став інвалідом, стан його здоровя став незадовільний, внаслідок погіршення стану здоровя порушився звичайний уклад життя, він постійно відчуває наслідки хвороби, навіть при невеликих фізичних навантаженнях зявляється біль у голові, відчуває зниження памяті, уваги. Моральну шкоду оцінює в 65 000 грн. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність та письмові заперечення в яких позов не визнав, посилаючись на те, що встановлення факту наявності моральної шкоди належить до компетенції МСЕК, крім того, норми закону, яка передбачає обовязок роботодавця по відшкодуванню шкоди завданої здоровю працівника при виконанні ним трудових обовязків, поряд з Фондом немає. Вважає, що позивачем був пропущений тримісячний строк звернення до суду з позовом. \~ Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на такі підстави. В судовому засіданні було встановлено, що позивач з 14 березня 1983 року по 11 березня 2009 рік, знаходився у трудових правовідносинах з підприємствами відповідача, працюючи на різних посадах, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с. 5-12) За час роботи на підприємствах відповідача, позивач отримав професійні захворювання. Згідно висновку МСЕК від 12 жовтня 2009 року позивачу було встановлено 65 % втрати професійної працездатності первинно. (а.с. 25) Суд вважає, що внаслідок втрати професійної працездатності у позивача наявна моральна шкода, оскільки він: втратив професійну працездатність, став інвалідом, стан його здоровя став незадовільний, внаслідок погіршення стану здоровя порушився звичайний уклад життя, він постійно відчуває наслідки хвороби, навіть при невеликих фізичних навантаженнях зявляється біль у голові, відчуває зниження памяті, уваги. Все це викликає почуття неповноцінності і приводить до порушення психічної рівноваги. Вказані обставини, які наявні у позивача, обумовлюють необхідність пристосовуватися та організовувати своє повсякденне життя по-новому і свідчать про заподіяння позивачу моральної шкоди. Вирішуючи питання по суті, суд виходив з положень, абзацу 9 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі № 1-32/2008 року від 08.10.2008 року, яким передбачено що, право застрахованих громадян, які потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди, в звязку з внесеними змінами від 23.02.2007 року до Закону України № 1105-ХІV, реалізується відповідно до норм статті 1167 Цивільного кодексу України та статті 237-1 Кодексу законів про працю України, за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Крім того, відповідно до п.1 ч. 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Згідно до ч. 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті, відповідно ж до ч. 2 моральні шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала. Частиною 1 статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразова або шляхом здійснення щомісячних платежів. Як передбачено пунктом 1 статті 9 ЦК України, положення Цивільного кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникли у сфері трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. На підставі статті 237-1 КЗпП України, відшкодування власника або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи встановлені судом обставини справи та положення законодавства України суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 6\~ 500 грн. \~\~ В іншій частині позову слід відмовити за необґрунтованістю. \~\~\~\~\~\~ Розмір грошового відшкодування моральної шкоди був визначений судом з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань позивача, погіршення його здібностей та позбавлення його певних можливостей \~їх реалізації. Крім того судом був врахований принцип розумності та справедливості.

Outcome: partial