Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-10 00:00:00

15 квітня 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідно до договору № 77707С11, укладеного між Банком та [PERSON] від 27.03.2007 року, останній було надано кредит у розмірі 13000,00 доларів США строком до 14.03.2014 року. Рішенням суду від 18.10.2010 року у звязку із невиконанням позичальником умов договору кредиту з неї на користь банку у повному обсязі було стягнуто заборгованість, визначеної станом на 01.06.2009 року. Умовами договору визначено зобовязання позичальника щомісячно сплачувати банку комісію за управління кредитом у розмірі 20,00 гривень. Додатковою угодою від 13.03.2013 року сторони скасували сплату даної комісії. У період з 01.06.2009 року відповідач здійснила часткове погашення заборгованості та повністю сплатила заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами. Сума заборгованості за кредитом станом на 10.04.2013 року становила 662,25 доларів США. Заборгованість по нарахованій комісії за управління кредитом станом на 01.01.2013 року становить 840,00 гривень. У звязку із порушенням строків погашення кредиту та нарахований відсотків, відповідачеві нарахована пенсі за прострочення сплати нарахованої комісії за управління кредитом у розмірі 114,98 гривень, а також за прострочення погашення кредитної заборгованості у розмірі 1242,00 гривень. Просив стягнути з відповідача зазначені суми боргу. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав, а також зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибула з невідомих суду причин, тому зважаючи на наявність письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 27.03.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Укрексімбанк» (надалі-Банк), з одного боку, та [PERSON] (надалі Позичальник), з іншого, було укладено кредитний договір № 77707С11 (надалі - Договір), за умовами якого (п-ф 1) Банк надав Позичальникові кредитні кошти у розмірі 13000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі не нижче 14 % річних та кінцевим терміном погашення кредиту 14.03.2014 року. При цьому, позичальника [PERSON] було ознайомлено із умовами зазначеного кредитного договору, а також із порядком та строками здійснення погашення отриманого кредиту, що засвідчено його особистими підписами. На підставі постанови КМУ від 15.04.2009 року № 375 найменування АТ «Укрексімбанк» змінено з відкритого акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство, що зареєстровано державним реєстратором Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 08.05.2009 року за № 10681050035001397. Згідно із ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 2.5.1 Договору відповідач зобовязалася сплачувати банку проценти за користування кредитом у розмірі річної процентної ставки, яка визначається відповідно до умов п. 2.2.1 Договору у валюті кредиту. Відповідно до п. 2.4.1 Договору відповідач зобовязалася здійснювати погашення кредиту щомісяця рівними частинами, починаючи з наступного місяця після одержання кредиту у сумах, визначених Графіком надання та погашення кредиту, який є невідємною частиною Договору, у валюті кредиту. У разі порушення строків погашення кредиту, сплати процентів та платежів за Договором, відповідач зобовязалася сплачувати банку за кожний день прострочення, включаючи дань проплати, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ України за кожний день прострочення, що діяла у період, за який виплачується пеня (п. 2.4.2 Договору). Згідно із п. 2.2.2 Договору відповідач зобовязалася щомісяця сплачувати банку плату (комісію) за управління кредитом у розмірі 20,00 гривень. Встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18.10.2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 28.12.2010 року, з [PERSON] на користь ВАТ «Укрексімбанк» стягнуто заборгованість за договором кредиту № 77707С11 від 27.03.2007 року у розмірі 2043,70 доларів США, нараховані відсотки у розмірі 1,40 доларів США, комісію за управління кредитом у розмірі 420,00 гривень, пеню за прострочену заборгованість за період з 01.09.2008 року по 14.07.2009 року у розмірі 10077,51 гривень, пеню за прострочені відсотки за період з 01.09.2008 року по 14.07.2009 року у розмірі 786,72 гривень, пеню за прострочену комісію за обслуговування за період з 01.09.2008 року по 14.07.2009 року у розмірі 43,47 гривень, а також судові витрати. Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. З наданих представником позивача розрахунків вбачається, що за період з 31.07.2009 року по 29.12.2012 року відповідачем [PERSON] не здійснювалася сплата комісії за управління кредитом та у зазначений період утворилася заборгованість у сумі 840,00 гривень, у звязку із чим на зазначену суму нарахована пеня у сумі 114,98 гривень. Крім того, станом на 01.04.2012 року залишок несплаченої [PERSON] заборгованості за кредитом становив 11590,49 гривень, на 06.04.2012 року 10787,59 гривень, на 07.05.2012 року 10416,24 гривень, на 07.06.2012 року 9736,91 гривень, на 09.07.2012 року 9147,91, на 07.08.2012 року 8440,21 гривень, на 07.09.2012 року 8000,75 гривень, на 08.10.2012 року 7624,92 гривень, на 07.11.2012 року - 7280,42 гривень, на 07.12.0212 року 6913,55 гривень, на 04.01.2013 року 6510.38 гривень, на 06.02.2013 року 6161,32 гривень, на 11.03.2013 року 5716,59 гривень. Розмір нарахованої пені у зазначений період складає 1242,00 гривень. Відповідач [PERSON], не прибувши у судове засідання, не побажала реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і тим самим його не оспорює. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість предявленого позову, а тому стягує з відповідача суму заборгованості за комісією за управління кредитом у розмірі 840,00 гривень, пеню за прострочення сплати комісії за управління кредитом у сумі 114,98 гривень, та пеню за прострочення погашення заборгованості за кредитом у сумі 1242,00 гривень. У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у розмірі 229,40 гривень. На підставі ст. ст. 628, 629, 651, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved