Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-07 00:00:00

У березні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати попередній договір купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнати за нею право власності на 29/100 часток житлового будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що 14.04.2012 року між нею та [PERSON] був укладений змішаний договір, відповідно до норм ст. 628 ЦК України з елементами договору позики та попереднього договору купівлі-продажу. Відповідно до умов укладеного договору позивач передала відповідачці грошові кошти в сумі 392 000,0 гривень, що еквівалентно 49 000 доларів СІЛА, які остання була зобов`язана повернути до 14.10.2012 року в тому випадку, якщо між ними до цього строку не буде укладено нотаріальний договір купівлі-продажу 29/100 часток житлового будинку [ADDRESS] . Вказана частина будинку належить [PERSON] на підставі договору дарування від 03.10.2009р., посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. за реєстр. .№4884 та зареєстрованого в Миколаївському МБТІ за р .№ 22356676 від 06.10.2009р. номер запису 15428 в книзі 87. Відповідно до умов укладеного договору [PERSON] та [PERSON] домовилися оформити договір купівлі-продажу 29/100 часток спірного будинку за 49 000дол. США. що еквівалентно 392000 грн., і відповідачка у строк до 06.10.2009р. зобов`язалася здійснити до оформлення основного договору купівлі-продажу для нотаріального посвідчення документи, а саме підготувати та одержати до строку укладення основного договору необхідні правовстановлюючі документи як на відчужувану частку житлового будинку, так і підготувати документи на земельну ділянку, необхідні для оформлення основного договору. Після укладання змішаного договору відповідачка отримала кошти за повну вартість 29/100 часток спірного будинку, звільнила належну їй частку житлового будинку від свого побутового майна, виселилася з неї та передала позивачці у користування цю частину будинку. Однак в зазначені договором строки відповідачка не підготувала необхідні для нотаріального оформлення документи на відчуження частини будинку, а лише передала позивачці правовстановлюючі документи та технічний паспорт на вказану частину будинку. Вона також здійснює витрати по утриманню будинку, сплачує з 06.10. 2009р. комунальні послуги та інші п татежі. однак фактично оформити куплену частину будинку у власність не може, хоча сторони виконали усі суттєві умови змішаного договору. Крім цього відповідачка виїхала за межі України, відмовляється від укладення основного договору купівлі-продажу вказаної частини будинку і не повертає грошових коштів у сумі 49000 дол. США, які були їй передані за умовами укладеного змішаного договору в рахунок повної вартості 29/100 часток спірного жилого будинку. Оскільки позивач виконала всі умови укладеного між сторонами змішаного договору, який посвідчений нотаріально, а відповідачка такі умови не виконала у строк, позивачка просить суд захистити її права шляхом визнання дійсним попереднього договору купівлі - продажу житлового будинку та визнання за нею права власності на 29/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , який вона купила за 392 000 грн. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі на підставах, викладених в заяві, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, направила для участі у справі свого представника, яка позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала, підтвердила факт укладення змішаного договору з елементами договор\ позики та попереднього договору купівлі-продажу. Пояснила, що відповідачка не змогла оформити документи у строк, оскільки виїхала за межі України, т.я. є громадянкою Росії, отримала за частку будинку усю суму коштів 392 000 грн. за яку вона хотіла продати спірний будинок. Третя особа: приватний нотаріус Руда О.М. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Вислухавши сторони, дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 квітня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено змішаний цивільно-правовий договір відповідно до ст.628 ЦК України з елементами договору позики та попереднього договору купівлі-продажу , який був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округ\ Рудою О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 241. За умовами цього договору сторони обумовили свій намір та зобов`язалися укласти і належним чином оформити в майбутньому, в строк до 14.10.2012р., договір купівлі-продажу частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі-оеновний договір). [PERSON] , як вбачається з п.1.4 цього договору, передала у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 392 000,0 гривень, що еквівалентно 49 000 доларів США, а [PERSON] прийняла вказані гроші і зобов`язалася повернути [PERSON] таку ж саму грошей одразу після укладення основного договору, але не пізніше 14.10.2012р. В той же час сторони в п.1.4.3 домовилися, що сума позики, яку [PERSON] зобов`язана повернути [PERSON] , ця сума повинна бути зарахована до суми, яку повинна сплатити [PERSON] при підписанні основного договору. Право власності відповідачки на 29/100 часток житлового будинку [ADDRESS] підтверджується договором дарування від 03.10.2009р.. посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. за р.№ 4884, зареєстрованого в Миколаївському МБТІ за р.№ 22356676 від 06.10.2009р. номер запису 15428 в книзі 87. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від укладення договору купівлі-продажу відповідної частини житлового будинку, а також від повернення отриманої від позивачки суми позики, зазначеної в п.1.4 укладеного змішаного договору, в розмірі 392 000,00 грн., що еквівалентно 49000дол. США. Статтею 655 ЦК України за договором-купівлі-продажу одна сторона передає або зобов язуеться передати майно у власність другій стороні(покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується-ирийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч.І ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вбачається зі змісту укладеного попереднього договору, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна та позивачем сплачена вартість вказаного нерухомого майна в сумі 392 000 гривень. Відповідач передав позивачу у власність нерухоме майно, яке є предметом спору та правовстановлюючі документи на нього. Усі ці обставини представник відповідача підтвердив га позов визнав в повному обсязі, пояснивши, що ухилення від подальшого нотаріального укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна відбулося через неможливість отримання необхідних для оформлення цієї угоди правовстановлюючих документів у зв`язку з тим, що відповідачка є громадянкою Росії. Згідно зі ст.10 ІДПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Статтею 57 ЦГЖ України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.І ст.60 ЦГЖ України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач повністю довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved