Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПСП "Нива" про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договору оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що вона являється власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6436 га, розташованої в межах Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЯЖ №115526, виданим 28 липня 2008 року Лукашівською сільською радою Чорнобаївського району. 01 січня 2008 року позивач як власник земельної ділянки уклала з ПСП "Нива" договір оренди земельної ділянки площею 2,6436 га, що розташована в адміністративних межах Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району, терміном на 7 років з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даний договір зареєстрований в Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії Центру ДЗК 20 січня 2009 року за № 040979700005. Відповідно до п.п.5,9,11 зазначеного договору відповідач зобов"язався щорічно виплачувати орендну плату в розмірі 1,5% від вартості земельної ділянки, яка складала на час укладення договору 42932 грн. 06 коп. Мотивуючи тим, що за період з 2009 до 2012 року відповідач частково виплатив орендну плату в сумі 700 грн. та видав 50 кг цукру, а заборгованість по орендній платі за вказаний період складає 4151 грн. 84 коп., позивач просила суд стягнути заборгованість по орендній платі та розірвати договір оренди землі в зв"язку з порушенням умов договору, а саме невиплатою оредної плати. Представник відповідача подав запереченя проти позову та вказав, що протягом 2008-2012 років відповідач нараховував позивачу орендну плату, а останній отримував нараховану йому платню. Станом на 09 квітня 2013 року борг відповідача перед позивачем становить 614 грн. 55 коп., який позивач відмовляється отримати. Враховуючи вищевикладене вважають, що умови договору виконані в повному обсязі і підстав для розірвання договору не вбачають. Також просив застосувати строк позовної давності в три роки до вимог про стягнення заборгованості по орендній платі. В судовому засіданні представники позивача збільшили позовні вимоги та просили суд стягнути на користь позивача заборгованість по орендній платі за 2008-2012 роки в сумі 5970 грн. та розірвати договір оренди землі від 01 січня 2008 року в зв"язку з систематичною невиплатою орендної плати. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, в позові просив відмовити з підстав, викладених в запереченні проти позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами, стосуються оренди земельних ділянок та відповідно до ч.1 ст.2 Земельного кодексу України є земельними відносинами, а тому при вирішенні даного спору слід враховувати вимоги Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону україни Про оренду землі №161-XIV від 06 жовтня 1998 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст.ст.21, 23 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Судом досліджена довідка ПСП "Нива" від 12.04.2013 року №152, згідно якої нарахована орендна плата позивачу за період 2009-2012 року складає 6455 грн., з урахуванням орендної плати за 2008 рік - всього 7055 грн. Позивачу частково виплачена орендна плата за 2012 рік в сумі 1085 грн. Таким чином, сума невиплаченої орендної плати за оренду земельної ділянки, належної позивачу, за 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 роки складає 5970 грн. З пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що з 2008 року орендну плату за договором оренди вона не отримувала, лише в 2012 році отримала гроші в сумі 700 гривень та 50 кг цукру вартістю 385 грн. в рахунок належної їй орендної плати. Вказану обставину визнав у судовому засіданні представник відповідача, пояснивши, що позивач не отримувала орендну плату в зв"язку з тим, що на неї був покладений борг її батька [PERSON] в сумі 4501 грн.22 коп., який утримувався з орендної плати, що підлягала виплаті позивачеві за оренду належної їй земельної ділянки, протягом 2008-2012 років. Позивачеві невідомо, яким чином виник борг її батька перед господарством. Представник відповідача пояснив, що первинні бухгалтерські документи, які підтверджували факт отримання продукції та послуг в рахунок орендної плати батьком позивача [PERSON], знищені за закінченням терміну зберігання, тому представити їх суду немає можливості. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача посилався на те, що станом на 01 січня 2009 року заборгованість перед господарством за оренду земельного паю [PERSON] складала 4370 грн. 02 коп., при цьому не подав до суду належних доказів щодо зазначеної обставини. З цих підстав суд вважає, що відповідач не надав суду доказів в обґрунтування своїх заперечень. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що протягом 2008 - 2011 років ПСП "Нива" не виплачувало позивачу орендну плату за оренду земельної ділянки, а в 2012 році виплатило частково в загальній сумі 1085 грн. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов"язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. За приписом п. "д" ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Судом встановлено, що позивач систематично протягом 2008-2012 років не отримувала орендну плату за оренду належної їй земельної ділянки згідно договору оренди від 01 січня 2008 року, тому судом встановлені підстави для стягнення заборгованості з виплати орендної плати та розірвання договору оренди землі в зв"язку з порушеням умов договору. Суд вважає, що позивачем не пропущено позовну давність в зв"язку з тим, що відповідно з ч.5 ст.261 ЦК України за зобов"язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Так як строк дії договору оренди землі не закінчився, він діє до 31 грудня 2015 року, суд вважає, що позовна давність позивачем не пропущена.

Outcome: approved