Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позов про відшкодування моральної шкоди, причиненої в зв'язку з ушкодженням здоров'я. В обґрунтуванні своїх позовних вимог, Позивач зсилається на те, що пропрацював на підприємстві - відповідача в шахтах «Родіна» в період з 17.08.1998 року по професії - підземним гірничим робітником очисного вибою, 04.10.2013 року був переведений на легку працю прибиральником території господарської дільниці. Вказує, що 31.01.2013 року (протокол № 229) Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини йому встановлено діагноз: хронічний бронхіт першого ступеню; радикулопатія переважно зліва, з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим та м'язово - тонічним синдромом; остеоартроз колінних, остеоартроз з періартрозом ліктьових суглобів, двобічний плечолопатковий періартроз. За висновком медико - соціально експертною комісією 17.09.2013 року йому встановлено первинно 40% втрати професійної працездатності, 20% по радикулопатії, 10% по хронічному обструктивному захворюванню легень та 10% по остеоартрозу, наступне переосвідчення 01.09.2014 року. Позивач зазначає, що саме з вини підприємства - Відповідача, він втратив здоров'я, працездатність, змушений переносить хронічні фізичні болі, а звідси і моральні переживання, скаржиться, що турбують болі в шийному відділі хребта, частий біль в поперековому відділі з віддачею в обидві ноги, відчуває оніміння в ногах, більше в лівій, має утруднену ходу, виникають судоми в м'язах лівої ноги, набряклість рук вранці, оніміння кистей, непокоять болі в обох плечових, ліктьових та колінних суглобах, має підвищену втомлюваність рук під час роботи, його постійно непокоїть біль в грудній клітці, турбує утруднене дихання, виникають напади задухи по декілька разів на добу, приступи загострюються вранці та ввечері, при фізичних навантаженнях, зміні погоди, в результаті відчуває слабкість всього організму. В зв'язку з проблемами в суглобах не має змоги тримати предмети навіть невеликої важкості, ходити на невелику відстань, повноцінно фізично займатися. У зв'язку з цим, він звернувся до суду з відповідним позовом та просить у відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» 229 000,00 гривень. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 16.10.2013 року, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що з вини підприємства - відповідача, позивачу заподіяна шкода здоров'ю, він втратив значний відсоток працездатності в розмірі 40 відсотків, отримав три профзахворювання, змушений постійно приймати медикаменти та звертається за допомогою лікарів, що підтверджується виписними епікризами. Представник позивача зазначила, що в наслідок отримання профзахворювань змінився ритм життя Позивача, зменшилась активність його життєвої діяльності, він змушений прикладати багато зусиль для організації свого життя та постійного підтримання працездатності. Представник пояснила, що позивач знав про шкідливі умови праці, проте не знав і не повинен був знати про перевищення гранично - допустимих концентрацій шкідливих факторів, саме через допущення яких він захворів, в результаті чого переносить моральні та фізичні страждання через отримані профзахворювання. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» позов не визнала та суду пояснила, що позивач свідомо обрав даний фах та роботу на підприємстві відповідача, знав та повинен був знати про шкідливі фактори та умови праці, за це він мав певні пільги, а саме йому надавалося харчування, засоби індивідуального захисту, додаткова відпустка, скорочений робочий день. Представник зазначила, що підприємство вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, не надано доказів які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань, зокрема не надано висновок медико - соціальної експертизи, не надано доказів про перенесення позивачем моральних страждань та переживань, позивач не обґрунтував розмір моральних страждань та переживань. Передбачене ст.. 237-1 КЗ про Працю України відшкодування моральної шкоди відповідачем не застосовується до осіб, що підлягають обов'язковому соціальному страхуванню відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Саме такою особою і є позивач. Відповідно до Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконання трудових обов'язків, встановлення факту спричинення моральної шкоди покладено на медико-соціальні експертні комісії. Такого висновку позивач суду не представив. З матеріалів, доданих до позовної заяви не вбачається, що позивач зазнав стресу, депресії чи інших негативних виявів свого стану в результаті отримання профзахворювання. Також позивач не надав доказів, які б підтверджували факт спричинення моральної шкоди, наявність, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких він зазнав, характеру немайнових втрат, а також - про зміну образу і якості життя в зв'язку з професійними захворюваннями. Згідно ст.. 9 Закону України «Про охорону праці» відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові перекладено із роботодавця на страховика. Вони сплачують певну суму страхових внесків і не несуть матеріальних затрат у разі нещасного випадку, тому що ці відносини регулюються нормами соціального забезпечення - Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Представник відповідача вважає, що ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» не повинен відшкодовувати позивачеві моральну шкоду. Суд дослідив матеріали справи: - копію трудової книжки (на а.с.8-9) на ім'я [PERSON] (в судовому засіданні, суд оглянув оригінал трудової книжки та завірив її копію), згідно якої Позивач працював з 1986 по 1994 р.р. в РУ ім.. «Кірова», з 1996 по 1998 р.р. ш. «Сєвєрная» РУ ім.. «Кірова», в період з 17.08.1998 року Позивач пропрацював в ш. «Родіна» в ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (правонаступником являється ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат») по професії - підземним гірничим робітником очисного вибою, 04.10.2013 року був переведений на легку працю прибиральником території господарської дільниці. - Санітарно - гігієнічна характеристика умов праці Саксаганського району від 12.05.2011 року № 2/2 - 11 - 5 - 1360 на робочому місці Позивача в період роботи на шахті «Родіна» встановлено показники з перевищенням в декілька разів норм праці, а саме запиленості повітря робочої зони та фізичного перевантаження - вміст вільного двоокису кремнію - 5.0 мг/м3 при нормі 2.0 мг/м3, підіймання та переміщення вантажів 40 разів при нормі 30, робоча поза у похилому положенні 48/6 при гранично допустимій до 25/0, вимушені нахили корпусу за зміну 396 при допустимих 100 (а.с.10-13). - Акт розслідування професійного захворювання від 19.06.2013 року (а.с.14-17), згідно якого в пункті 16 Акту зазначено профмаршрут в період з17.08.1998 року в шахті «Родіна» в ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», в пункті 17 встановлено причину отримання професійних захворювань [PERSON], а саме перевищення на робочому місці гранично - допустимих показників праці, в декілька разів рівня фізичної загрузки та пилу. В пункті 19 вказано, що не можливо встановити конкретних осіб, які допустили порушення законодавства, в зв'язку з тривалою роботою на підприємстві, на протязі багатьох років в ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат». - довідку МСЕК від 17.09.2013 року (а.с.18), згідно якої [PERSON] первинно встановлено 40% втрати професійної працездатності, 20% по радикулопатії, 10% по хронічному обструктивному захворюванню легень та 10% по остеоартрозу. Наступне переосвідчення 01.09.2014 року. Лікарями встановлено противопоказання: уникати переохолодження, несприятливий мікроклімат, пил, вимушена поза, важка праця. - виписки з історій хвороби ( на а.с.19-22), згідно яких [PERSON] неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в зв'язку з погіршенням стану здоров'я, в 11 - й міській лікарні м. Кривого Рогу та в Українському науково-дослідному інституті промислової медицини. 31.01.2013 року (протокол № 229) Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини Позивачеві встановлено діагноз: хронічний бронхіт першого ступеню; радикулопатія переважно зліва, з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим та м'язово - тонічним синдромом; остеоартроз колінних, остеоартроз з періартрозом ліктьових суглобів, двобічний плечолопатковий періартроз. Відповідно медичних документів позивачеві рекомендовано: лікування у ортопеда - травматолога, невропатолога та терапевта, прийом медикаментів, щорічне реабілітаційне лікування, оздоровлення в санаторії - профілакторії, санаторно - курортне лікування (Хмільник, Приморськ, Бердянськ) в теплий період року, приймати препарати, уникати переохолодження. Оцінивши докази суд вважає їх належними, допустимими та приймає їх. Вивчивши докази суд вважає доведеним спричинення позивачу моральної шкоди, провину відповідача в її спричиненні та причинно - наслідковий зв'язок між винними діями підприємства - Відповідача (порушенням адміністрацією Публічного акціонерного товариством «Криворізький залізорудний комбінат» вимог ст. 153 КЗ про Працю Украйни та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», встановлена актом розслідування хронічного професійного захворювання від 19.06.2013 року та Санітарно - гігієнічна характеристика умов праці Саксаганського району) та настанням у Позивача негативних наслідків - стійкої втрати професійної працездатності (відповідно висновку МСЕК від 17.09.2013 року), приступів болю в мязах лівої ноги, порушення ходи, оніміння в ногах, в плечових та колінних кінцівках, відчуває швидку стомлюваність, непокоять асматичні приступи кашлю, болі в спині, в результаті втрата домашнього затишку і звичні нормальні життєві зв'язки. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обов'язку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники пилу, фізичного перевантаження, як одних із шкідливих факторів, що стали причиною профзахворювань позивача, перевищували гранично - допустимі концентрації, і причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювань, і які не оспорило підприємство-Відповідач. Доводи відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про те, що він не є належним відповідачем по справі, а належним відповідачем повинно бути Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, і слід керуватися Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», є безпідставними, оскільки правовідносини сторін виникли в серпні 2013 року, тобто в період, коли було скасовано ст. 28 та 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності», відповідно яких обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладено було на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008р. встановлено, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Ст. 153 кодексу законів про працю України встановлено, що «Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган». Ст. 173 кодексу законів про працю України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяна каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Ст. 237-1 Кодексу законів про працю України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законніх прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. При вирішенні питання про розмір відшкодування причиненої моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін в життєвих стосунків (відповідно висновку МСЕК йому противопоказано: пил, переохолодження, важка праця, вимушена поза). Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначив позивач [PERSON]., тобто - 229 000 грн., також, суд враховує, характер та об'єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаних профзахворювань, тривалість лікування, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін життєвих зв'язків, а саме дійсно він втратив 40% професійної працездатності, отримав три профзахворювання, вказані зміни потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя, він змушений систематично проходити лікування, встановлено вину підприємства - Відповідача в отриманні професійного захворювання та втрати профпрацездатності позивачем. Також суд враховує вину іншого підприємства в заподіянні шкоди здоров'ю Позивачу. Зважаючи на вищевикладене, а також ступінь втрати професійної працездатності позивача - 40 відсотків, стан його здоров'я, наслідки які можуть наступити, тяжкість вимушених змін в його житті, тривалість страждань і переживань, суд вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання позивачеві [PERSON] слід призначити у розмірі 16 000 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Згідно статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial