Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду і до повноліття дитини, а також додаткових витрат в розмірі 500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що син знаходяться на її утриманні, є інвалідом дитинства з діагнозом ДЦП параліч, судорожний синдром, міопія, потребує постійного лікування та догляду,а відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на його утримання не надає. Сторони у засідання не зявилися. Позивачка надала до суду заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутності, в якій також не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.19). Відповідач, повідомлений належним чином, до зали судових засідань не зявився, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого позивачка та відповідач мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. (а.с.3,4). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.185 СК України відповідач зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Оскільки від відповідача заперечень проти позову не надходило, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. Згідно з вимогами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено нормами ст.ст.58,59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Отже, виходячи із зазначених норм та враховуючи представлені суду докази (медичний висновок №19 про дитину-інваліда віком до 18 років та представлені чеки на сплату вартості медикаментів) з відповідача належить стягнути додаткові витрати на неповнолітнього сина в розмірі 500 грн. щомісячно на лікування дитини. Суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] обгрунтовані, доказані і підлягають задоволенню. Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України та п.1 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial