Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] та [PERSON] були членами колгоспного двору та кожен з них мав право на ? частини будинку № 7 по вул. Партизанська в с. Мирне Козелецького району, що і є спадковим майном. Після смерті спадкодавців позивач оформити право власності на згадане домоволодіння не має можливості, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на нього на імя [PERSON] та [PERSON]. Крім того, [PERSON] була власницею земельних ділянок площею 0,2500 га та 0,0198 га; державні акти на право власності були виготовлені, проте не були передані [PERSON] як власниці. В судове засідання позивач не зявився. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги ними підтримуються повністю. В судове засідання представник [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від відповідача надійшла заява про можливість розгляду справи за його відсутності. За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивача та відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. [PERSON] помер 3 листопада 2008 року, а 11 серпня 2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, За життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області 25 січня 2006 року, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповідав [PERSON]. 3 березня 2009 року [PERSON] подав до Козелецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області 25 січня 2006 року, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповідала [PERSON]. 13 липня 2012 року [PERSON] подав до Козелецької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до матеріалів спадкової справи, отриманих від Козелецької районної державної нотаріальної контори, більше ніхто після смерті [PERSON] та [PERSON] до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини не подавав. Згідно з довідкою, виданою [PERSON] сільською радою Козелецького району Чернігівської області 13 грудня 2010 року, житловий будинок № 7 по вул. Партизанська в с. Мирне за станом на 15 квітня 1991 року відносився до категорії колгоспних дворів. Відповідно до довідки, виданої [PERSON] сільською радою Козелецького району Чернігівської області 21 травня 2012 року, житловий будинок № 7 з надвірними будівлями по вул. Партизанська в с. Мирне був побудований та введений в експлуатацію в 1948 році і був зареєстрований в по господарській книзі сільської ради за № 352 станом на 1 січня 1949 року, що відповідало діючому на той час законодавству. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою вул. Партизанська, буд. № 7, побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в 1948 році в сільській раді, він може бути обєктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцями не були оформлені правовстановлюючі документи на домоволодіння. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог та визнати право власності за [PERSON] на домоволодіння № 7 в с. Мирне по вул. Партизанська Козелецького району Чернігівської області, а саме: житловий будинок (жила площа 17.4 м.кв.), веранда (цегла), ганок (цегла), сарай (дерево), сарай (дерево), погріб (цемент), колодязь в порядку спадкування після смерті [PERSON] (померлого 3 листопада 2008 року) та [PERSON] (померлої 11 серпня 2010 року). Щодо визнання права власності на земельні ділянки суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 25 грудня 2009 року Управлінням Держкомзему у Козелецькому районі Чернігівської області на імя [PERSON] були виготовлені державні акти на право власності на земельні ділянки: площею 0,0198 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території с. Мирне Бригінцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (кадастровий номер 7422081500:04:001:0112, державний акт серії ЯГ № 901402); площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої на території с. Мирне Бригінцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (кадастровий номер 7422081500:04:001:0111, державний акт серії ЯГ № 901401). Відповідно до статей 1217 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Особливості спадкування прав на земельну ділянку визначені у земельному законодавстві. Ст. 80 ЗК України закріплено право громадян мати у приватній власності земельні ділянки. Норма п. «г» ч. 1 статті 81 ЗК України однією з підстав набуття права приватної власності на землю називає перехід її у спадщину. Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] право власності на згадані земельні ділянки. В позовній заяві міститься клопотання не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved