Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Позивач у справі [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми позики, посилаючись на те, що він згідно двох розписок від 18.07.2008 року та від 01.09.2008 року, які є у матеріалах справи позичив відповідачу грошову суму у розмірі 35000 грн. під 10 процентів місячних від суми позики та 40000 грн. під 10 процентів місячних від суми позики,які відповідач зобов»язувася повернути вчасно. Позивач зазначав, що за розпискою від 18.07.2008 року відповідач повернув суму боргу у розмірі 500 грн, решту боргу повернуто не було, а тому просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за розписками у розмірі 367 356,01 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивач та представник позивача від позову не відмовилися, просили задовольнити його у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач позов не визнав повідомив суд, що повернув позивачу борг вчасно, про що останній склав розписку від 26.09.2008 року на суму 38500 грн. (а.с.42.), інша розписка про повернення 40000 грн. надана [PERSON] ним втрачена. Заслухавши пояснення позивача,його представника, відповідача його представника дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи із наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовим ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що згідно розписки від 18.07.2008 року (а.с.6) відповідач у справі отримав від позивача позику у розмірі 35000 грн.00 коп. під 10 відсотків місячних строком на один місяць. Судом встановлено, що згідно розписки [PERSON] від 26.09.2008 року [PERSON] отримав від [PERSON] частково борг у розмірі 38500 грн. ( а.с.42). У судовому засіданні [PERSON] стверджував, що він вказану розписку про отримання ним від відповідача грошової суми у розмірі 38500 грн. не отримував, розписку не писав. Судом встановлено, що згідно висновку судового експерта ( а.с.156-159) встановлено, що рукописний текст та підпис на розписці від 26.09.2008 року (а.с.42) виконані [PERSON], а тому суд дійшов висновку що сума у розмірі 38500 грн. була повернута відповідачем, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідач у справі не подав належних доказів, та не повідомив про підстави звільнення від доказування у порядку ст. 61 ЦПК України, про повернення позивачу суми боргу у розмірі 40000 грн. за розпискою від 01.09.2008 року під 10 відсотків за місяць, а тому позов в цій частині доведений та підлягає задоволенню. Суд не погоджується із твердженнями представника відповідача про застосування до позовних вимог строку позовної давності, оскільки як вбачається із матеріалів справи строк позивачем не пропущений. У порядку ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають відшкодуванню пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial