Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

Позивачка пред'явила у суд даний позов і просить ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON], відповідача по справі, батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач маючи доньку, її вихованням і утриманням не займається, а тому вона перебуває на повному утриманні і вихованні позивачки. В зв'язку з цим позивачка і просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її доньки [PERSON]. В судове засідання позивачка не з'явилась, але надіслала заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням в засобах масової інформації. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але надіслали заяву з проханням слухати справу без участі представника, стосовно задоволення позовних вимог не заперечують. Прокурор вважає, що є всі підстави задовольнити позов, позбавити відповідача батьківських прав. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, та з урахуванням ст. 10 ч. 3 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ч. 1 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказі в сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому на запитання суду про надання інших доказів, крім наданих, чи неможливості їх витребування і необхідність цієї дії судом, встановлено, що всі докази надані. Протягом усього часу позивач не змінила позовних вимог, а тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що відповідач має малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Від народження дитини, відповідачка проживає окремо і жодної участі у вихованні дитини, матеріального забезпечення не приймає, станом здоров'я не цікавиться. На підставі ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно міжнародної Конвенції ООН «Про права дитини», яка набула чинності та діє на території України з 27.09.1991 року, держава зобов'язується поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки, не допускаючи протизаконного втручання» (ст.9 Конвенції). Питання доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Богуславської райдержадміністрації Київської області та прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.07 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідачка в свою чергу вихованням та моральним розвитком дитини не займається, матеріально не допомагає, станом здоров'я не цікавиться, останнім час проживає за різними адресами. Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені вище фактичні дані свідчать про безпричинне ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. У будинку позивачки створені належні умови для повноцінного розвитку і навчання дитини, позивачка здорова, раніше не судима і в розшуку не перебуває. Згідно до ст. 247 СК України, встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти. Оскільки відповідачка позбавляється батьківських прав, то суд стягує з неї аліменти на користь позивачки, на чиєму утриманні буде знаходитися дитина, до її повноліття або усиновлення. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, яка здорова, що опікун є здорова, стан здоров'я відповідача, яка здорова, інших утриманців і непрацездатних близьких родичів не має, місце роботи невідоме, але це не звільняє її від обов'язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. А тому, суд стягує аліменти на утримання дитини в дробовому відношенні, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідачки, так як позивачка не бажає змінювати свій позов в цій частині на тверду грошову суму, щомісячно, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін та дітей і відповідає вимогам СК України. Протягом усього часу розгляду справи по суті позивачка не збільшила та не зменшила розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих доказів. При задоволенні позову, суд стягує з відповідачки судові витрати в справі.

Outcome: approved