Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-24 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з даним позовом посилаючись на те, що вони є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], який помер 04.02.2009 . [PERSON] за життя мав на праві власності земельну ділянку площею 0,0602 га, у Київській області, Києво-Святошинському районі, м. Боярка по вулиці Репіна, 48 та ще у 1959 році збудував власний житловий будинок № 48 по вулиці Репіна у м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, в якому проживав до дня смерті. Відповідно до Рішення № 101 від 17.02.1956 , виданого виконкомом Жовтневої Райради депутатів трудящих міста Києва, [PERSON], на підставі Постанови Київської [PERSON] депутатів трудящих № 8 від 02.02.1944 , було відведено земельну ділянку під житлове індивідуальне будівництво в Ново- Тарасівці по вулиці Репіна № 33 (на сьогоднішній день: м. Боярка, вул. Репіна, 48 ), площею 591 кв.м. Згідно Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 19 .05.1956 виконком Жовтневої райради депутатів трудящих м. Києва, надав [PERSON] на праві безстрокового користування земельну ділянку № 33 по вулиці Репіна в Ново-Тарасівці Києво- Святошинського району, загальною площею 591 кв.м., згідно плану земельної ділянки. 06.10.2004 [PERSON] отримав [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 0,0602 га, за адресою: Київська обл., Києво- Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Репіна, 48 (для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель).04 лютого 2009 р. [PERSON] помер. Позивачі звернулися з заявами до Києво- Святошинської державної нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, після померлого 04.02.2009 [PERSON] 02.12.2009 державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори видані в рівних частинах кожній свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0602 га (кадастровий номер 3222410300:01:037:0009), розташовану за адресою: м. Боярка Київської області, вул. Репіна, 48, але було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок , так як вони не надали правовстановлюючий документ на нього. Вони не мали можливості надати право встановлювальний документ на житловий будинок, так як, ще за життя [PERSON] не оформив право власності на свій будинок, який збудував ще у 1959 р. Позивачі позбавлені можливості скористатися своїми спадковими правами та вступити у спадщину. Тому просили визнати за ними право власності на ? частини за кожною житлового будинку № 48 по вулиці Репіна у м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, у порядку спадкування за законом, після померлого [PERSON] 04.02.2009 . В судовому засіданні представник позивачів позов підтримала. Відповідач [PERSON] міська рада в судове засідання не зявилися, про день слухання справи повідомлені, згідно заяви просили розглянути справу у їхню відсутність. Суд вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, 04.02.2009 помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть актовий запис № 57 від 05.02.2009 Спадкоємицями першої черги за законом після смерті [PERSON] залишилися його дружина [PERSON] та дочка [PERSON], що відповідно підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯС № 551985 від 16.07.1951 та свідоцтвом про народження, від 10.11.1935 за № 211. Як встановлено судом після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається: з земельної ділянки площею 0,0602 га, що розташована у Києво-Святошинському районі, м. Боярка по вулиці Репіна, 48, та житлового будинку за цією адресою, в якому проживав до дня смерті, що підтверджується спадковою справою № 76/2099 від 04.02.2009 . Відповідно до Рішення № 101 від 17.02.1956 , виданого виконкомом Жовтневої Райради депутатів трудящих міста Києва, [PERSON], на підставі Постанови Київської [PERSON] депутатів трудящих № 8 від 02.02.1944 , було відведено земельну ділянку під житлове індивідуальне будівництво в Ново- Тарасівці по вулиці Репіна № 33 (на сьогоднішній день: м. Боярка, вул. Репіна, 48 ), площею 591 кв.м. Згідно Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 19.05.1956 , виконком Жовтневої райради депутатів трудящих м. Києва, надав [PERSON] на праві безстрокового користування земельну ділянку № 33 по вулиці Репіна в Ново-Тарасівці Києво- Святошинського району, загальною площею 591 кв.м., згідно плану земельної ділянки. Як вбачається з матеріалів справи 06.10.2004 [PERSON] отримав [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 0,0602 га, розташовану за адресою: Київська обл., Києво- Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Репіна, 48 для будівництва та обслуговування житлового будинку. [PERSON] нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори видані в рівних частинах кожній свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0602 га (кадастровий номер 3222410300:01:037:0009), що підтверджується спадковою справою № 76/2099 від 04.02.2009, але відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок на цій земельній ділянки і, так як ще за життя [PERSON] не оформив право власності на будинок, який збудував ще у 1959 р. На сьогоднішній день будинок введений в експлуатацію. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивачів, оскільки вони відповідають вимогам ст. ст.57-59 ЦПК України.

Outcome: approved