Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON], а також про стягнення з останнього аліментів у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісяця на свою користь на утримання їхньої спільної малолітньої дитини. Позивач посилається на те, що 16.08.2008 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, зареєстрований виконавчим комітетом Голобородьківської сільської ради Карлівського району Полтавської області, актовий запис № 03. Від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записано відповідача. На даний час відповідач ухиляється від свого обовязку щодо утримання та виховання дитини. Договір про сплату аліментів на утримання дитини не укладався. [PERSON] наразі не працює, однак його стан здоровя задовільний, а тому він має можливість допомагати матеріально. Проте добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Крім того, шлюб з відповідачем виявився невдалим, спільне життя не склалося на ґрунті несхожості характерів, в сімї почали виникати часті сварки внаслідок непорозуміння. Позивач також вважає, що примирення та подальше збереження сімї неможливо, оскільки на даний час вони не проживають разом, почуття любові і взаємоповаги втрачено назавжди. А тому, з метою захисту своїх порушених прав та інтересів, позивач і вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні повністю підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.08.2008 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Дубина) [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Голобородьківської сільської ради Карлівського району Полтавської області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КЕ № 049427 від 16.08.2008 року. Оскільки подальше спільне життя даного подружжя і збереження сімї стали неможливими цей шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також судом встановлено, що батьком малолітньої [PERSON], [INFO], є відповідач по справі [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 121128 від 08.10.2010 року. Відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги, а у відповідності із ст. 180 СК України таку допомогу він зобовязаний надавати. Таким чином, суд, у відповідності із ст. 183 СК України, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховував стан здоровя та матеріальне становище дитини, а також стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Згідно ч. 1 ст 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збірза подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір [PERSON] звільнено від сплати судового збору при подачі позову в частині позовних вимог про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи мається достатньо доказів для ухвалення рішення.

Outcome: approved