Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-07 00:00:00

Позивач в жовтні 2011 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до Кредитного договору № М067 Д/С від 07.10.2005 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мармонт» отримав кредит у сумі 1 000 000,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.10.2006 року. Відповідач ТОВ «Мармонт» порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 22.07.2011 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 1 261 550,99 дол. США, що відповідно до курсу НБУ становить 10 055 949,10 грн. Вимоги до відповідача ТОВ «Мармонт», що випливають зі вказаного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, договору поруки № ДП 067-1 від 07.10.2005 року з відповідачем [PERSON], договору поруки № ДП 067-2 від 07.10.2005 року з відповідачем [PERSON], договору поруки № ДП 067-3 від 07.10.2005 року з відповідачем [PERSON], у звязку з чим останні є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Просив суд, стягнути солідарно з відповідачів ТОВ «Мармонт», [PERSON], [PERSON], [PERSON] суму заборгованості у розмірі 1 261 525 грн. 90 коп. за кредитним договором № М067 Д\\С від 07.10.2005 року та витрати за надання юридичних послуг у сумі 1950 грн., стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суму 200,00 грн. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» були задоволені. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, від 02 серпня 2012 року, заочне рішення від 24 жовтня 2011 року було скасовано. При новому розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача ТОВ «Мармонт» заборгованість за кредитним договором М067 Д/С від 07.10.2005 року у розмірі 588 761,65 дол. США. Стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № М067 Д/С від 07.10.2005 року у розмірі 1 850 312,64 дол. США. Стягнути солідарно з відповідачів суму 200 грн. та стягнути солідарно з відповідачів ТОВ «Мармонт», [PERSON], [PERSON], [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 1950 грн. У листопаді 2012 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ «Приват Банк» у якій просив визнати договір поруки № ДП067-2 від 07.10.2005 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк», припиненим та закрити провадження по справі. У листопаді 2012 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ «Приват Банк» у якій просив визнати договір поруки № ДП067-1 від 07.10.2005 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк», припиненим та закрити провадження по справі. В обґрунтуванні своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що Позивачем були змінені умови основного зобовязання без його згоди, також Позивач пропустив строк предявлення вимоги про виконання порушеного зобовязання, у звязку з чим вважає припиненим договір поруки № ДП067-2 від 07.10.2005 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк». Позивач [PERSON] у своєму позові посилався на те, що Позивачем були змінені умови основного зобовязання без його згоди, також Позивач пропустив строк предявлення вимоги про виконання порушеного зобовязання, у звязку з чим вважає припиненим договір поруки № ДП067-2 від 07.10.2005 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк». Представник позивача ПАТ КБ «Приват Банк» у судовому засіданні просив позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» задовольнити у повному обсязі. У задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] та [PERSON] відмовити у повному обсязі. Представник ТОВ «Мармонт» у судове засідання не зявився, про дату судових засідань повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] у судове засідання зявився, просив у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» в частині стягнення суми заборгованості з [PERSON] та [PERSON] відмовити. Зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача ПАТ «Акцент-Банк» в судове засідання не зявився, подав до суду заяву у якій просив розглядати справу без його участі. Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 07.10.2005 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ТОВ «Мармонт» було укладено кредитний договір №М 067 Д/С, згідно до якого ТОВ «Мармонт» отримало кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з загальним лімітом 1 000 000,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.10.2006 року. Згідно до додаткових угоди до кредитного договору №М067 Д/С від 07.10.2005 року за №1 від 13.10.2006 року, за №2 від 12.10.2007 року, за №3 від 12.10.2008 року, за №4 від 12.10.2009 року, строк повернення кредиту був встановлений до 12.10.2010 року, та встановлено ліміт кредиту 900 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом 18% річних. Відповідач ТОВ «Мармонт» зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 1 850 512,64 дол. США, де 900 000,00 дол. США заборгованість за кредитом; 579 720,01 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 370 792,63 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Господарським судом Дніпропетровської області 04.10.2011 року з ТОВ «Мармонт» було стягнуто на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суму 900 000,00 дол. США боргу по кредиту, 238470,01 дол. США відсотків за користування кредитом, 123 080,98 дол. США пені, у звязку з чим розмір заборгованості ТОВ «Мармонт» станом на 18.10.2012 року становить 588 792,63 дол. США. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. З метою забезпечення виконання ТОВ «Мармонт» усіх грошових зобовязань за кредитним договором, 20.10.2010 року з відповідачем ПАТ А-Банк було укладено договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 200,00 грн. Договір поруки № ДП067-1 від 07.10.2005 року та додаткову угоду №2 від 12.10.2007 року з відповідачем [PERSON], договір поруки № ДП067-2 від 07.10.2005 року та додаткову угоду №2 від 12.10.2007 року з відповідачем [PERSON], договір поруки № ДП067-3 від 07.10.2005 року та додаткову угоду №2 від 12.10.2007 року, додаткову угоду №3 від 12.10.2008 року, додаткову угоду №4 від 12.10.2009 року з відповідачем [PERSON], відповідно до яких останні є солідарними відповідачами. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припинення забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається, з Позичальником ТОВ «Мармонт» були укладені додаткові угоди до кредитного договору №М067 Д/С від 07.10.2005 року за №1 від 13.10.2006 року, за №2 від 12.10.2007 року, за №3 від 12.10.2008 року, за №4 від 12.10.2009 року. Згідно до додаткових угод строк повернення кредиту було встановлено 12.10.2010 року, однак при цьому в матеріалах справах присутні додаткові угоди, укладені 12.10.2007 року, 12.10.2008 року, 12.10.2009 року, до договору поруки лише з відповідачем [PERSON] З відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені додаткові угоди до договорів поруки, лише від 12.10.2007 року. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Позивачем не надано письмових підтверджень направлення вимог до поручителів [PERSON] та [PERSON], у звязку з чим суд вважає договори поруки, укладені між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] та [PERSON], укладені 07.10.2005 року припиненими. Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» щодо стягнення витрат повязаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано підтвердження надання та отримання таких послуг відповідно до п. 4.2. Договору № 13/11 про надання правової допомоги від 02.07.2009 року. Також позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про закриття провадження по справі задоволенню не підлягають оскільки, в матеріалах справи відсутні підстави, передбачені ст.205 ЦПК України, для закриття провадження у справі. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача ТОВ «Мармонт» суми заборгованості за кредитним договором №М067 Д/С від 07.10.2005 року у розмірі 588 761,65 дол. США, стягнення з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № М067 Д/С від 07.10.2005 року у розмірі 1 850 512,64 дол. США та стягнення з відповідача ПАТ «Акцент Банк» суми 200 грн. В іншій частині позов ПАТ КБ «Приват Банк» задоволенню не підлягає. Позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме в частині визнання договорів поруки припиненими. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів ПАТ «Акцент Банк» ТОВ «Мармонт» та [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача ПАТ КБ «Приват Банк» сплачений ним судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., всього 1820,00 грн. На користь позивачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню з відповідача ПАТ КБ «Приват Банк» сплачений ними судовий збір у розмірі 107,30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial