Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-07 00:00:00

У грудні 2012 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя подружжя не склалось з причин втрати взаємних почуттів, постійних сварок та непорозумінь, що призвело до припинення шлюбних відносин у 2008 році. З цього часу подружжя проживає окремо і позивач створив нову сімю. Позивач вказує, що за таких обставин примирення з відповідачкою є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, пояснив суду, що неповнолітніх дітей від шлюбу з відповідачкою вони не мають, однак вона не згідна на розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану і просить суд позов задовольнити, шлюб між ним і відповідачкою розірвати. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення позивач не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що 19 червня 1984 року між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб зареєстрований Магазинською сільською радою Красноперекопського району Автономної Республіки Крим (актовий запис №4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Разом не проживають, спільне господарство не ведуть, не мають спільного бюджету з 2008 року. За час окремого проживання позивач створив нову сімю. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Як встановлено у судовому засіданні, сторони не проживають разом та спільним побутом не повязані. Згідно з ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. За таких умов, а також враховуючи наявність у позивача нової сімї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та порушує моральні засади суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved