Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, суми приросту інфляції та трьох процентів річних, в якому вказав, що ПАТ "Донецькобленерго" здійснює постачання електроенергії відповідачу та контролює оплату за її використання, а відповідач споживає електроенергію, яку постачає позивач. Отже, відповідач зобов'язан здійснювати плату за спожиту електричну енергію. Відповідач є споживачем електричної енергії (особовий рахунок № 050903011). Таким чином, між Енергопостачальником та відповідачем існують зобов'язання. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України Про електроенергетикута Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду України від 4 червня 2008 року). Правовідносини між позивачем та відповідачем з постачання та споживання електричної енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України „Про електроенергетику" від 16 жовтня 1997р. №575/97-ВР, Житловим кодексом Української РСР. Законом України Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004р. №1875-ІУ. Правилами користування електричною енергією для населення (затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999р. №1357) та іншими нормативно-правовими актами і технічними документами. Відповідно до діючого законодавства тарифи на електричну енергію для споживачів категорії „Населення" встановлюються Постановами Національної комісії з регулювання електроенергетики України. Так, зокрема, постановою НКРЕ України. Про тарифи на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам" від 10.03.1999 р. №309 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.03.1999 р. за №151/3444) встановлені тарифи на електричну енергію, які почали діяти з 01.04.1999 р. В подальшому вказані тарифи змінювались постановами НКРЕ України №401 від 30.03.2006 р., №926 від 20.07.2006 р. (з подальшими змінами та доповненнями). Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно з діючим законодавством за порушення вищевказаних Правил. Згідно п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно п. 21 ПКЕЕН знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. За період з 13.01.2004 р. по 31.10.2010р. боржник спожив 961 кВт/г електроенергії, за яку мав сплатити 157,27 грн., але оплату здійснено частково у розмірі 11,60 грн., у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 145,67 грн. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов,язання, на вимогу кредитора зобов,язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за всеь час прострочення, а також три провенти річних від простроченої суми. У зв,язку з цим, боржнику, відповідно до ст.625 ЦК України, були нараховані наступні суми: приріст інфляції складає (145,67 грн. * 2,41)-145,67 грн. = 205,39 грн., де 2,41 - індекс інфляції; сума трьох процентів річних від простроченої суми складає: (145,67 грн. * 2483 * (3%/365 днів)/100%) = 29,73 грн. Тому, просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ ДТЕК Донецькобленергосуму заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 145,67грн., суму приросту інфляції в розмірі 205,39грн., суму трьох процентів річних в розмірі 29,73 грн. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Дав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно до ст.76 ЦПК України був належним чином повідомлений про час розгляду справи, заява про відкладення розгляду справи від нього не надійшла, суд, заслухавши думку представника позивача, який не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача, вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрована за адресою: [INFO], та відкрито особовий рахунок 050903011 (а.с.4,52). В обґрунтування своїх вимог про стягнення з відповідача \~інфляційних витрат та трьох процентів річних заявник посилається на ст.625 ЦК України (матеріальне право). Згідно ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач - ПАТ ДТЕК Донецькобленергонадає відповідачу послуги з електропостачання, які останній належним чином не оплачує, в результаті чого має заборгованість за період з 13.01.2004р. по 31.10.2010р. в сумі 145,67 грн. (4-6), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За позовними вимоги позивач просить стягнути заборгованість в сумі 145,67грн. та \~нарахована сума інфляції в розмірі 205,39 грн. та 3% річних в сумі 29,73грн., однак, відповідно до довідки про розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3/річних, індекс інфляції складає 202,63грн., 3% річних 29,74грн. (а.с.76), з розрахунком якого погоджується суд, тому, вказана сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved