Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про оспорювання свого батьківства та виключення з актового запису про народження [PERSON] данних про нього як батька. В заяві вказав, що з 16.04.2010 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який було розірвано 02.07.2011 року. Оскільки дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу походить від подружжя, в свідоцтві про народження дитини він вказаний як батько. Але на час зачаття дитини він з відповідачкою не проживав та відповідач повідомляла його, що проживає з іншим чоловіком. Тому він має сумнів щодо свого батьківства та просив виключити запис про батька з актового запису про народження дитини [PERSON] У судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, за участю його представника [PERSON] На час проведення дебатів позивач зявився та просив задовольнити позовні вимоги. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовну заяву на підставах, вказаних в ній та просив її задовольнити. Додатково пояснив, що висновок судово-імунологічної генетичної експертизи підтвердив позовні вимоги. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву з клопотанням розглянути позовну заяву у її відсутність. Представник відповідача заперечувала проти позову та просила відмовити у його задоволенні. Суду пояснила, що позивач та відповідач проживали разом, дитина [PERSON], зовні схожа на позивача, висновок судово-імунологічної генетичної експертизи просила визнавати необґрунтованим, оскільки експертиза проводилася 103 дня, в експертизі не вказано як та де зберігалася кров, яка була відібрана для проведення експертизи, при проведенні експертизи використовувалося недостатня кількість аутосомних локусів, не зазначено, що був розрахований індекс батьківства по кожному локусу, не надано додатків, не вказані дата та номер видачі свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, ким видане та строк його дії та у висновках експертизи не вказана вірогідність при підтвердженні або виключенні батьківства. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі та висновок експертизи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідачка з 16 квітня 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі. (а.с. 6-7). Шлюб між сторонами розірвано 02 липня 2011 року, про що Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області зроблений відповідний актовий запис № 46. (а.с. 9). 04 квітня 2011 року відповідачка народила доньку [PERSON], в актовому запису про народження № 463 від 13 квітня 2012 року батьком на підставі ч. 2 ст. 122 СК України записаний позивач. (а.с. 10). Згідно ч. 2 ст. 122 Сімейного Кодексу України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 136 Сімейного кодексу України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно висновку судово-імунологічної генетичної експертизи № 1447 від 19.02.2013 року батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] виключено, оскільки молекулярно-генетичним аналізом крові [PERSON], [PERSON] та дитини [PERSON] встановлено, що у геномі дитини присутні алелі, які не виявляються у геномі заявленого батька.(а.с.205-208). Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, про що було розяснено сторонам у судовому засіданні. Щодо вимог відповідача про визнання висновку експерта необґрунтованим, то суд зазначає, що відповідачем та її представником не надано жодного доказу, який би свідчив, що проведена у справі судово-імунологічна генетична експертиза є необґрунтованою або такою, що суперечить іншим матеріалам справи. Крім того, судово-імунологічна генетична експертиза проведена завідувачем відділення судово-медичної імунології експертом [PERSON], яка має вищу категорію та стаж роботи 25 років за фахом судово-медична імунологія та завідувачем відділу молекулярно-генетичних досліджень Центральної науково-дослідної лабораторії Донецького національного медичного університету ім. М. Горького МОЗ України, доктором медичних наук професором [PERSON], який має стаж роботи за фахом 23 роки, в дослідницькій частині експертизі зазначено, при якій температурі та за яких умов проводилася експертиза, надана таблиця результатів молекулярно-генетичного аналізу, тому у суду не має обєктивних причин вважати висновок експертів необґрунтованим. Також відповідачем та її представником не надано жодного доказу на підтвердження заперечень щодо позовної заяви. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір за подачу позовної заяви у сумі 107 грн. 30 коп., судовий збір за подачу заяви про забезпечення доказів у сумі 107 грн. 30 коп., витрати за проведення судово-імунологічної генетичної експертизи у сумі 4527 грн., а всього судові витрати у розмірі 4741 грн. 60 коп. (чотири тисячі сімсот сорок одну грн. 60 коп). На підставі ст. 136 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року,

Outcome: approved