Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому вказує, що знаходився у трудових відносинах з відповідачем з 01.04.2011року по 31.07.2011року. Однак, до теперішнього часу позивачу не сплачено заборгованість по заробітній платі у розмірі 3142грн., грошову компенсацію за не використану відпустку у розмірі 2474,0грн., вихідна допомог при його звільненні у розмірі 2895,00грн., суму затримки заробітної плати, середній заробіток у розмірі 5790,00 грн. та індексацію заробітної плати за відпрацьований період часу, а також моральну шкоду, спричинену несвоєчасною виплатою заробітної плати у сумі 2000грн. Ці обставини і зявилися підставами позову. У судовому засіданні позивач змінив свої позовні вимоги, а саме щодо індексації заробітної плати відмовився від цих вимог, на інших наполягав та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з *явилася до початку судового засідання надала відгук на позовну заяву [PERSON] та просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнала частково, а саме в частині заборгованості визнають позовні вимоги в інших вимогах просила відмовити. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно трудової угоди, від 01.04.2011, яка була складена між КП Артемівськжитлосервіс, в особі в.о. директора [PERSON] та [PERSON], згідно якого [PERSON] був найнятий охороняти війсковий городок № 35, а КП Артемівськжитлосервісза виконану роботу повинно виплачувати винагородження у сумі 965 грн. , не пізніше 20 днів зі дня підпису акту про виконня робіт. Згідно довідки КП Артемівськжитлосервіс, заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 30.08.2011 складає 3142, 04 грн. Згідно трудової угоди № 1444 яка була складена між КП Артемівськжитлосервіс, в особі в.о. директора [PERSON] та [PERSON], згідно якого [PERSON] був найнятий охороняти військовий городок № 13, 35, а КП Артемівськжитлосервісза виконану роботу повинно виплачувати винагородження у сумі 884 грн., не пізніше 20 днів зі дня підпису акту про виконання робіт, згідно табелю обліку робочого часу. Згідно трудової угоди від 01.04.2009 року, яка була складена між КП Артемівськжитлосервіс, в особі в.о. директора [PERSON] та [PERSON], згідно якого [PERSON] був найнятий охороняти військовий городок № 13, 35, а КП Артемівськжитлосервісза виконану роботу повинно виплачувати винагородження у сумі 625 грн., не пізніше 20 днів зі дня підпису акту про виконання робіт, згідно табелю обліку робочого часу. 01.02.2012 року позивач надав суду заяву про зміну та доповнення позовних вимог про стягування заборгованості по заробітній платі в котрій вказав розрахунок заборгованості по заробітній платі за період з 01.04.2011 по 01.08.2011 у сумі 3142.04 грн., за невикористанні відпускні за три роки 2474,00 грн. , за вихідну допомогу при звільненні 2895,00 грн., за моральну шкоду 2000,00 грн. та розрахунок відповідача за затримку виплат при звільненні 5790,00 грн. Згідно повідомлення від Арбітражного керівника [PERSON] КП Артемівськжитлосервісвизнано, за рішенням господарського суду, банкрутом. Згідно списку працівників КП Артемівськжитлосервіспо заборгованості по заробітній платі станом на 01.11.2011р., борг по заробітній платі [PERSON] складає 9213,14 грн. Згідно ст.. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору, внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38,39) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Згідно ст.83 КЗпП у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за невикористані ним дні щорічної відпустки. Згідно ст.115 КЗпП україни заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівників виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначенні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові пр. звільнені, власник, або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні у статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку Згідно ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року (з подальшими змінами та доповненнями) при нарахуванні середнього заробітку за час затримки розрахунку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з витрат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Згідно з пунктом 8 вказаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі(календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством,- на число календарних днів за цей період. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період 01.04.2011 року по 31.07.11р.у розмірі 3142.04грн., а саме : Квітень 2011р.785,51грн. Травень 2011р. 785,51 грн. Червень 2011р. 785,51грн. Липень 2011р. 785,51 грн. Всього 3142,04грн. Також, з відповідача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку з моменту звільнення на час ухвалення рішення, яка становить 7182,72грн.. 785,51 + 785,51 (зарплата за червень липень 2011р.) : 42 відпрацьованих днів = 37,41грн. (середньоденна заробітна плата). З 01.08.2011 р. по 03.05.2012 р. включно : 9 місяців(період часу утворення заборгованості та затримки розрахунку) У 2011році 109 робочих днів У 2012 році 83 робочих днів = всього 192 робочих днів. Таким чином за 192 робочих днів, слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі : 37,71 грн. (середньоденна заробітна плата) х 192 (робочі дні за час затримки розрахунку) = 7182,72грн. Що стосується вимог щодо стягнення коштів за не використану відпустку , а саме за 2009 рік - 625грн., за 2010 рік 884грн., та за 2011 рік - 968 грн., у загальній сумі складає 2474,00грн. , то суд вважає слід відмовити відповідно до ст.60 ЦПК України . Що стосується позовних вимог, щодо стягнення вихідної допомоги то суд вважає вказані вимоги задовольнити частково, оскільки, відповідно до ст. 44 КЗпП України, передбачено що вихідна допомога виплачується у розмірі, не менш тримісячного середнього заробітку, оскільки середньомісячний заробіток позивача складає 785,51грн., то слід стягнути у розмірі 2356,53грн. В частині позову щодо стягнення моральної шкоди суд вважає можливим задовольнити частково в сумі 1000 грн., оскільки діями відповідача були спричинені моральні переживання, страждання позивачу, вона була змушена надавати додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, оскільки позивач був звільнений від сплати судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути його з відповідача.

Outcome: partial