Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 43000 грн. та судових витрат по справі. В позовній заяві покликається на те, що 05.06.2011 р. відповідач [PERSON] позичив у нього 43000 грн., які зобовязувався повернути 05.11.2011 року, про що зазначив у розписці. У вказаний в розписці строк гроші відповідач не повернув, пообіцяв, що поверне частину боргу до 31.12.2011р. Однак, відповідач борг не повернув, на неодноразові нагадування та прохання повернути борг не реагував, тому позивач звернувся в суд. В судове засідання позивач не зявився. Представник позивача [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, зазначивши, що позов підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Судом встановлено, що між сторонами в письмовій формі був укладений договір позики, підтвердженням його укладення є розписка позичальника - [PERSON], як передбачено ч. 2 ст.1047 ЦК України. В розписці від 05.06.2011 р. зазначено, що [PERSON], який проживає в [INFO], отримав від [PERSON] 43000 грн., які зобовязується повернути до 5 листопада 2011 р., розписка підписана відповідачем. Також в розписці зазначені дані з його паспорта: СЕ № 561717, виданий 3 березня 2011 р., та інд. № [NUMBER]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позичені кошти відповідач позивачу не повернув. Згідно вимог ч.2 ст. 545 ЦК України у випадку прийняття виконання зобовязання кредитор повинен повернути боржнику борговий документ. Наявність у позивача боргового документа відповідача свідчить про невиконання останнім зобовязання. Оригінал розписки, доданий позивачем до матеріалів справи, стверджує факт невиконання відповідачем зобовязання. Тому з [PERSON] слід стягнути борг в сумі 43000 грн. в користь позивача. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 509,525-526,530,545,610, 612, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved