Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за договором позики . В позовній заяві [PERSON] посилалася на те, що 02 грудня 2010 року між нею та відповідачем був укладений договір позики, за яким вона передала [PERSON] грошові кошти в сумі 6000 доларів США, а той у свою чергу, отримав зазначені кошти та зобов»язався повернути їх до 26 лютого 2011 року. Договір укладений в письмовій формі у вигляді розписки де зазначені умови його. В обумовлений строк грошові кошти не повернені відповідачем. В подальшому, до початку розгляду справи по суті, позивач надала заяву про зміну предмета договору, в якій зазначила наступне. Відповідач перебуває у вкрай тяжкому матеріальному становищі, однак має у власності житловий будинок з надвірними спорудами в місті Кодимі по вулиці Тургенєва,30. Визнаючи заявлений позов, відповідач в якості відступного згодний передати їй у власність належний будинок. Такі дії відповідач вважає єдиним способом урегулювати спір. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок №30 по вулиці Тургенєва в місті Кодимі Одеської області, відмовляючись від стягнення грошового боргу з відповідача. В судове засіданні позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання на з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно серії СЕВ №911353 виданий Кодимським районним бюро технічної інвентаризації 10 вересня 2012 року власником житлового будинку з надвірними спорудами №30 по вулиці Тургенєва в місті Кодимі, Одеської області є [PERSON]. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. Частиною 1 статті 13 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом установлено наступне. 02 грудня 2010 року між сторонами в письмові формі (розписка) був укладений договір позики, за яким позивачкою були передані відповідачеві грошові кошти в сумі 6000 доларів США , а також обумовлені терміни повернення боргу 26 лютого 2011 року. У виконання зазначеного договору позики, позивач передала відповідачеві означену грошову суму, а той, у свою чергу прийняв гроші, та зобов»язався їх повернути до 26 лютого 2011 року. Однак, в означений в договорі строк грошові кошти відповідач не повернув, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом свого права. До початку розгляду судом справи по суті, від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, а саме: оскільки відповідач перебуває в скрутному матеріальному становищі, то вони (позивач і відповідач) погодили наступне: в якості відступного [PERSON] передав у власність належний йому на праві власності (витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно серії СЕВ №911353 виданий Кодимським РБТІ 10 вересня 2012 року)) житловий будинок №30 по вулиці Тургенєва в місті Кодимі [PERSON], а та в свою чергу відмовилася від стягнення з відповідача грошових коштів за договором позики. Згідно статті 600 ЦК України зобов»язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. Суд вважає, що оскільки розмір відступного встановлюється сторонами, він не обов»язково повинен збігатися з розміром виконання за зобов»язанням. З урахуванням того, що відступне є правочином, на нього поширюються всі нормативні вимоги, які визначають правовий режим правочинів (гл.16 ЦК). Оскільки сторони уклали правочин, що не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства (ч.1 ст. 203 ЦК України), суд прийшов до висновку, що позивач, отримавши відступного, тим самим набула права власності на нього житловий будинок №30 з надвірними спорудами по вулиці Тургенєва в місті Кодимі, Одеської області. На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст.16,203, 600 ЦК України,

Outcome: approved