Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

[PERSON] 14.06.2012 року звернувся до суду з позовом до ТОВ Алмікс про встановлення факту перебування в трудових відносинах та стягнення заборгованості заробітній платі. Свої вимоги позивач мотивував тим, що у листопаді 2009 року між ним та директором ТОВ Алмікс була досягнута домовленість про прийняття його на роботу в якості охоронника, для чого він надав всі необхідні документи та приступив до виконання своїх обовязків. Заробітна плата становила 1\~200 грн. в місяць. Відповідач не виплатив йому заробітну плату за квітень та травень 2010 року у розмірі 4020 грн. Після звільнення трудову книжку йому повернули без відповідних записів. Просить суд встановити юридичний факт перебування в трудових відносинах з ТОВ Алмікста стягнути з відповідача заробітну плату в сумі 4020 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що у листопаді 2009 року він влаштувався на роботу в ТОВ Алміксохоронцем. Всі перемовини щодо умов роботи та оплаті праці він вів з директором (на той час) товариства Макаркіним, якому і передав свою трудову книжку та всі необхідні для працевлаштування документи. З листопада 2009 року він приступив до роботи. Заробітну плату отримував щомісячно, але при звільненні з 01 червня 2010 року відповідач не розрахувався з ним за квітень та травень 2010 року. Борг товариства становить 4020 грн., оскільки у квітні та травні 2010 року не було третього охоронця і його обовязки були покладені на нього та напарника. Кількість змін за цей час становила 33,5, а виходячи з оплати кожної зміни і виникає вказана вище сума боргу. При цьому, трудову книжку повернули без відповідних записів, в звязку з чим він просить суд встановити факт перебування у трудових відносинах з ТОВ Алмікста стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 4020 грн. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала. Суду пояснила, що позивач не перебував у трудових відносинах з ТОВ Алмікс, у товаристві відсутні як заява позивача про прийняття на роботу, так і відповідний наказ. Заробітна плата підприємством йому не нараховувалася, інструктаж він не проходив, спецодяг не отримував. Твердження позивача про те, що він був працівником ТОВ Алмікс та виконував функції охоронця вважає необґрунтованими. За заявами позивача неодноразово здійснювалися перевірки щодо перебування його у трудових відносинах з товариством, проте такий факт не знайшов свого підтвердження. Просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які суду пояснили, що бачили позивача на пропускному пункті санаторію Світанокяк охоронця, який перевіряв вїзд та виїзд автотранспорту на територію санаторія в період з листопада 2009 р. по травень 2010 р., дослідивши письмові матеріали справи, матеріали прокуратури м.Черкаси № 43\\11 про відмову в порушенні кримінальної справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Факт перебування в трудових відносинах, відповідно до діючого законодавства, не віднесено до юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивач не надав суду належних та допустимих доказів про перебування з відповідачем в трудових стосунках, а також про розмір заробітної плати. Посилання на покази свідків по даному факту є безпідставними, так як їх покази не є належними доказами по справі. Відповідно до постанови прокуратури м.Черкаси про відмову в порушенні кримінальної справи від 26.08.2011 року (матеріали № 43\\11) факт перебування позивача в трудових стосунках не знайшов свого підтвердження та в порушенні кримінальної справи за ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 175 КК України відносно посадових осіб ТОВ Алміксвідмовлено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України.

Outcome: dismissed