Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

У листопаді 2012 року ПАТ «просто-страхування» звернулось до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 02 квітня 2010 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО- страхування", та [PERSON] уклали договір, поліс № ВС/6667857 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 17 лютого 2011 року в м. Києві на Великій [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода., учасниками даної пригоди були: автомобіль „Chevrolet", реєстраційний номер [NUMBER] яким керував [PERSON] та застрахований автомобіль „Audi", реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Внаслідок даної пригоди, [PERSON], зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності автомобіль [NUMBER], вартість матеріального збитку становить 4 539,52 гривень. Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON]. Оскільки дану шкоду відповідачем сплачено не було, а ПАТ «просто-страхування» виплатило потерпілій особі 4 539,52 гривень, на відшкодування шкоди, завданої ДТП, тому ПАТ «просто- страхування» набуло право регресу до винної особи. Тому просив суд стягнути на користь позивача затрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі - 4 539,52 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі - 214,60 грн. У судове засідання представник позивача не з*явився. Суду надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляд справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові пояснення по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. При розгляді справи встановлено, що 02 квітня 2010 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування", та [PERSON] уклали договір, поліс № ВС/6667857 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 17 лютого 2011 року в м. Києві на Великій [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода., учасниками даної пригоди були: автомобіль „Chevrolet", реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та застрахований автомобіль „Audi", реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Внаслідок даної пригоди, [PERSON], зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності автомобіль „Chevrolet",, реєстраційний номер [NUMBER], вартість матеріального збитку становить 4 539.52 гривень. Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього рудсу [PERSON]. 11 березня 2011 року [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО- страхування» з заявою про відшкодування матеріального збитку в розмірі 4 539,52 грн. Відповідно до Постанови Святошинського районного суду м. Києва, від 17.02.2011 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON]. Згідно зі Звітом № 1436 від 23 грудня 2010 року вартість матеріального збитку становить 4 539,52 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 1 від 07 квітня 2011 року АТ „ПРОСТО-страхування" виплатило страхове відшкодування у розмірі 4 539, 52 грн., Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування" до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток За правилами ст.. 993 ЦК України передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: „До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки." За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема підпункту 38.1.1. пункту 38.1: «Страховик» після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, якщо) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Відповідно до ст.. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. 23 вересня 2011 року № 04-4478 ПАТ «Просто-страхування» зверталось до [PERSON], з листам про компенсацію витрат в добровільному порядку, однак відповідачем дане звернення було проігнороване. Таким чином суд вважає, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат у відповідності до ст. 79 ЦПК України відноситься судовий збір. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 214,60 грн.., що підтверджується відповідними квитанціями.

Outcome: approved