Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми боргу в сумі 147\~870 грн. 50 коп. та судових витрат по справі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 вересня 2009 року він позичив [PERSON] кошти в сумі 18\~500, 00 доларів США з кінцевим строком повернення до 28 грудня 2009 року, про що було складено розписку, яка була власноруч підписана [PERSON] За твердженням позивача, відповідач в обумовлений строк боргу не повернув, тому позивач просить стягнути суму боргу з урахуванням курсу долара США до гривні, встановлений НБУ. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяву про розгляд справи без його участі не надсилав. У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного. З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З огляду положень ст.ст. 11, 14 та 509 ЦК України вбачається, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну, дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення прав та обовязки, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поняття, вимоги до правочинів та договорів визначаються положеннями ст.ст. 202, 203, 205, 626, 638, 640 ЦК України. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612, 615 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Як вбачається з положень ст. 610 та ч. 1 ст. 625 ЦК України, відповідно до яких порушенням зобовязання є його невиконання, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти, у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до письмової розписки від 29 вересня 2009 року, відповідач отримав від позивача гроші в сумі 18 500 доларів 00 центів США з зобовязанням їх повернення не пізніше 28 грудня 2009 року (а.с. 5). Згідно Довідки Васильківського районного відділення КРД «[PERSON] Аваль» № С11-0000-158/02/02-572 від 13.07.2012 року курс НБУ долара США станом на 13.07.2012 року становить 799,3000 грн. за 100 доларів США (а.с. 7), тобто 18\~500,00 доларів США еквівалентні 147\~870,50 грн. Доказів виконання відповідачем зобовязань за договором позики суду не надано. Таким чином, приймаючи до уваги те, що відповідач належним чином не виконує свої обовязки перед позикодавцем, позивачем порушено права відповідача, а тому з відповідача необхідно стягнути суму боргу в грошовій одиниці України за курсом встановленим НБУ. [PERSON] вимоги в частині відшкодування сплачених позивачем судових витрат також підлягають задоволенню, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved