Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-20 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона, [PERSON], зареєструвала з відповідачем, [PERSON], шлюб 15 січня 2001 року, актовий запис № 7 від 15.01.2001 року. На цей час вона проживає спільно однією сім'єю з відповідачем. Від шлюбу народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають спільно з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач відмовляється належним чином добровільно утримувати дітей, хоча офіційно працює в ТОВ «Bayer Health Саге» та має належну заробітну плату для утримання дітей, отже може сплачувати аліменти на дітей в повному обсязі. У зв'язку з тим, що відповідач відмовляється належним чином добровільно утримувати дітей: [PERSON] та [PERSON], позивач для захисту прав дітей щодо утримання їх батьком змушена була звернутися з даним позовом до суду і просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/2 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку на утримання дитини [PERSON] та не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку на утримання дитини [PERSON] починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Пізніше позивачем було надано суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, де вона просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку на утримання дитини [PERSON] та не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку на утримання дитини [PERSON] починаючи з 26.09.2012 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала заяву, в якій вказала, що просить справу розглянути за її відсутності, зменшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача - адвокат Губарєва Н.О. в судовому засіданні позов підтримала, надала суду пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві, просила зменшені позовні вимоги задовольнити. Також пояснила, що хоча сторони і знаходяться в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час проживають окремо, оскільки відповідач вигнав позивача разом з дітьми і вони проживають за іншою адресою. Посилання відповідача, що на його утриманні знаходяться батьки не підтверджено матеріалами справи та не додано доказів цього. Крім того батьки відповідача отримують пенсію, а мати ще й офіційно працює, тобто їх дохід значно перевищує прожитковий мінімум. Крім того позови батьків на даний час не розглянуто, а в разі їх задоволення у відповідача буде право подати позов на зменшення розміру аліментів. Також підтвердила, що відповідач дійсно приймає участь у вихованні дітей, зустрічається з дітьми. Інших джерел доходу, крім відображених у довідці про доходи, позивач не має, також вона самостійно оплачує комунальні платежі по квартирі, в якій проживає на даний час. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не може бути застосовано в даному випадку, оскільки позивач має постійний дохід, розходи на утримання автомобілю компенсуються підприємством де працює відповідач. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив в задоволенні заявлених вимог відмовити, пояснив, що визнає свій обов'язок щодо утримання дітей, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, у розмірі 3000 грн. Підтвердив, що дійсно позивач з кінця грудня проживає окремо, оскільки отримавши в листопаді копію позову в якому було зазначено, що вони проживають окремо він запропонував їй зібрати речі та переїхати за місцем реєстрації, що вона згодом і зробила. Крім того пояснив, що його батьки дійсно досягли пенсійного віку, мати працює, він постійно їм допомагав та допомагає. У разі стягнення аліментів на утримання дітей, це негативно відобразиться на його батьках, оскільки вони звикли жити з певними витратами. Також він допомагає молодшому брату, який працює та проживає в м.Харків, допомагає йому виплачувати іпотечний кредит. Крім того підтвердив те, що до складу його зарплатні входить і допомога на дітей, це соціальне зобов'язання компанії. Представник відповідача - адвокат Кізіма В.В. в судовому засіданні позов визнав частково, просив заявлені вимоги задовольнити частково, пояснив, що відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. з наступною індексацією з урахуванням індексу інфляції, оскільки до суду також подано позови про стягнення аліментів на утримання батьків відповідача і в разі їх задоволення сума стягнень з відповідача буде перевищувати 50 % заробітної плати відповідача, що суперечить закону. Також пояснив, що неодноразово коли розмовляв по телефону з відповідачем чув дитячі розмови. Також відсутні документи в підтвердження того, що відповідач вигнав позивача разом з дітьми, тому вважає твердження представника позивача щодо цього питання необґрунтованими. Оскільки відповідачем в грудні 2012 року було сплачено позивачу 3000 грн. на утримання дітей та з урахуванням доходів позивача вважає, що у неї відсутня потреба у отриманні аліментів. Оскільки відповідач у майбутньому збирається продовжувати зустрічатись з дітьми, брати участь у їх вихованні і у зв'язку з цим нести додаткові витрати. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, просила заявлені вимоги задовольнити частково, пояснила, що відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, у розмірі 3000 грн. Також пояснила, що відповідач несе витрати на утримання автомобіля, оскільки він йому постійно потрібен для роботи. Також представниками відповідача Кізімою В.В. та [PERSON] в інтересах відповідача [PERSON] та за його підписом було подано письмові заперечення на позов, які містяться в матеріалах справи (а.с.52-53), та відповідно до яких, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, готов сплачувати 3000 грн. щомісяця, а також брати участь у вихованні та розвитку дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює зав. сектором з питань опіки та піклування служби у справах дітей, а ні позивач, а ні відповідач до служби у справах дітей офіційно не звертались, дослідження житлово-побутових умов вони самостійно не здійснювали, ніяких заяв щодо ухилення від виховання дітей відносно сторін також не надходило. Судом встановлено, що сторони, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданим 15.01.2001 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2002 року. У позивача народились дочки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], батьком яких записано відповідача. Відповідно до довідки КП «ЄРЦ» № 4875 від 18.09.2012 року позивач разом з дітьми зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS]. Відповідно до акту перевірки паспортного режиму (без виходу на місце) від 05.12.2012 року позивач разом з дітьми фактично мешкає за адресою вул.Курчатова 7-а/64. Як встановлено в судовому засіданні, та не заперечувалося відповідачем та його представниками, на даний час, позивач разом з дітьми мешкає за іншою адресою. Відповідно до наданих суду розрахункових листів відповідач [PERSON] постійно працює в ТОВ «Байєр», на посаді менеджера з питань регіонального розвитку в Східному Регіоні та його середня зарплатня за червень - листопад 2012 року склала 22925,00 грн. До складу зарплатні також входить допомога на дітей та витрати на автомобіль. Відповідно до довідки про доходи від 19.12.2012 року позивач [PERSON] зареєстрована як ФО-підприємець, та її валовий дохід за І-ІІІ квартали 2012 року склав 33965,05 грн., що в середньому на місяць складає 3773,89 грн. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч.1 ст. 186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що діти проживають разом з позивачем, відповідач інших дітей не має, на даний час нікому аліменти не сплачує, працює та має постійний заробіток, тому може сплачувати аліменти на утримання дітей. Також суду не було надано доказів в підтвердження утримання відповідачем батьків-пенсионерів та витрат на утримання автомобілю, на що посилався відповідач.

Outcome: approved