Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-22 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Закритого акціонерного товариства «Українська екологічна страхова компанія»про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, який позивачі мотивують тим, що приблизно біля 16 год 00 хв 20.06.2010 р. на технологічній дорозі, що знаходиться між вул. ІІІ Інтернаціоналу м. Ірпінь та м. Буча, відбулось зіткнення автомобіля ВАЗ 2113, під керуванням [PERSON], та автомобіля C4», під керуванням [PERSON]. Зазначена дорожньо-транспортна пригода відбулась, внаслідок порушення відповідачем [PERSON] правил дорожнього руху України, однак його не було притягнуто до адміністративної через те, що ані посадові особи Ірпінського MB ГУ МВС України в Київській області, ані посадові особи ВДАІ по обслуговуванню Ірпінського району УДАІ ГУ МВС України в Київській області, не вжили заходів по передачі питання до суду щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. Згідно звіту автотоварознавчого дослідження транспортного засобу субєкта оціночної діяльності - ФОП [PERSON] від 29.06.10 № 0424, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] внаслідок ДТП, становить 104 120,90грн. Відповідач [PERSON] застрахував свою цивільну відповідальність згідно страхового полісу обовязкового страхування від 09.09.09 № ВС 8629592 в ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія», тому цей відповідач має відшкодувати [PERSON] суму у розмірі 24 990,00 грн. Решту суму у розмірі 79 130,90 грн. [PERSON] має відшкодувати [PERSON] відповідно до ст.ст. 1187, 1188, 1194 ЦК України. Крім того, вказують, що [PERSON] внаслідок протиправних дій [PERSON], через які сталася ДТП, зазнала моральних страждань, а саме через удар, що прийшовся на дверцята водія, пережила сильний стрес, повязаний з обґрунтованим страхом власної загибелі внаслідок ДТП. У звязку з цим вона має право на відшкодування моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 2 550,00 грн., яку відповідно до ч. 3 ст. 9 та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»має відшкодувати ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія». Також зазначають, що [PERSON] зазнала душевних страждань у звязку із пошкодженням автомобіля [NUMBER], який перебуває у сумісній власності позивачів. Моральну шкоду [PERSON] визначає в розмірі 2 550,00 грн., яку має відшкодувати [PERSON] Просили стягнути із ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія»на користь [PERSON] на відшкодування завданої матеріальної шкоди 24 990,90 грн., а на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 2 550,00 грн.; Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування завданої матеріальної шкоди 79 130,90 грн., а на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 2 550,00 грн. В подальшому в звязку із перейменуванням судом за клопотанням представника позивачів було замінено неналежного відповідача ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія»на належного відповідача - Приватне акціонерне товариство «Українська екологічна страхова компанія». Представник позивачів подав заяву, в якій частково змінив позовні вимоги: просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська екологічна страхова компанія»на користь [PERSON] на відшкодування завданої матеріальної шкоди 24 990,00 грн., а на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 2 550,00 грн. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позов, підтвердив обставини, наведені в позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги. Позивачі в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позов не визнав, оскільки у вчиненні ДТП винна позивач [PERSON], просив слухати справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] «Українська екологічна страхова компанія»в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, згідно ст. 77 ЦПК України належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, оскільки судова повістка повернулася із місця знаходження відповідача з поміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає». Тому суд вирішив розглянути справу за відсутності незявившихся сторін, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що близько 16 год 00 хв 20.06.2010 р. відповідач [PERSON], рухаючись на автомобілі [NUMBER] із м. Ірпіня по технологічній дорозі, що знаходиться між вул. ІІІ Інтернаціоналу в м. Ірпінь та с. Забуччя, з метою обїзду перешкоди виїхав на зустрічну смугу руху внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем [NUMBER], що належить позивачам і рухався у зустрічному напрямку, під керуванням позивачки [PERSON], що призвело до пошкодження автомобілів. Згідно звіту автотоварознавчого дослідження транспортного засобу субєкта оціночної діяльності - ФОП [PERSON] від 29.06.10 № 0424, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] внаслідок ДТП, становить 104 120,90 грн. Судом також встановлено, що на час ДТП цивільна відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована згідно страхового полісу обовязкового страхування від 09.09.09 № ВС 8629592 в Закритому акціонерному товаристві, (зараз Приватне акціонерне товариство) «Українська екологічна страхова компанія»(а.с. 91, 75-46), відповідно до якого ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну, становить 25 000,00 грн. з франшизою у розмірі 510,00 грн. Відповідно до п.п. 13.3, 13.4 Правил дорожнього руху України під час обгону, випередження, обїзду перешкоди чи зустрічного розїзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. Якщо зустрічний розїзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу. Таким чином, виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку, що зазначена вище дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем [PERSON] вимог п.п. 13.3, 13.4 Правил дорожнього руху України. Зазначені обставини підтверджуються довідкою Відділу ДАІ з обслуговування Ірпінського регіону УДАІ ГУМВС України в Київській області (а.с. 10), свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 12), звітом автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 29.06.10 № 0424 (а.с. 13-34), Витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с. 75-76), Відмовним матеріалом по факту ДТП ЖРЗПЗ № 3416/1 від 21.08.2010 р. (а.с. 80-103). Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частинами 1 і 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з с. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. Враховуючи наведене нормативне обґрунтування, та те, що винним у завданні позивачам матеріальної шкоди внаслідок ДТП є відповідач [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем [PERSON] «Українська екологічна страхова компанія», суд вважає за необхідне у відшкодування завданої позивачам майнової шкоди внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП, стягнути на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] «Українська екологічна страхова компанія»грошову суму у розмірі ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи 24 990,00 грн., а різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в розмірі 79 130,90 грн. - стягнути з відповідача [PERSON] Суд також дійшов висновку, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] грошову суму в розмірі 2 550,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження спільного з позивачем [PERSON] автомобіля [NUMBER]. Суд також вважає, що позиваці [PERSON] внаслідок ДТП було завдано моральної шкоди через удар автомобілем відповідача в дверцята водія, тому що вона пережила сильний стрес, повязаний з обґрунтованим страхом власної загибелі. Дану шкоду в розмірі 2 550,00 грн. має відшкодувати відповідач [PERSON] «Українська екологічна страхова компанія», оскільки такий обовязок виник згідно ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»та п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Суд не приймає до уваги посилання відповідача [PERSON] на те, що його вина у скоєнні ДТП відсутня, а в цьому винна позивачка [PERSON], оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження таких обставин, натомість його вина у скоєнні ДТП підтверджується доказами по справі. Суд стягує з відповідачів на користь позивачів судові витрати по справі пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved