Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив суд визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Сергіївка, вул.. Гагаріна 10 кв.24., посилаючись у обґрунтування своїх вимог на те, що він є основним квартиронаймачем квартири № 24 по вул.. Гагаріна в смт Сергіївка, м. Білгород-Дністровський, Одеської області. Згідно з рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 липня 2007 року, [PERSON] була визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартира [ADDRESS], м. Білгород-Дністровський, Одеська область. Однак, її донька [PERSON] залишилась зареєстрованою за вищезазначеною адресою. Вона в даній квартирі не проживає від народження, її особистих речей в квартирі немає і ніколи не було. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просить суд провести слухання за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлялася. Представник відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, заперечень не мають. Представник третьої особи у судове засідання зявився, проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки спірне майно знаходиться на балансі Сергіївської селищної ради. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити з відмовою у задоволенні позовних вимог. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] м. Білгород-Дністровський, Одеська область є [PERSON]. З 2003 року [PERSON] зареєстрована у вищезазначеній квартирі. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 4 липня 2007 року, мати відповідачки [PERSON], була визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартира [ADDRESS], м. Білгород-Дністровський, Одеська область. Позивач не має правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS], м. Білгород-Дністровський, вона є власністю територіальної громади, а саме Сергіївської селищної ради. У судовому засіданні представник Сергіївської селищної ради просив суд поновити реєстрацію [PERSON] за адресою: [ADDRESS], оскільки на підставі заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 серпня 2011 року [PERSON] була визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 24 по вул.. Гагаріна № 10 смт Сергіївка, м. Білгород-Дністровський, Одеської області та знята з реєстрації місця проживання. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, тільки власник квартири може звертатися до суду з відповідним позовом про виселення особи. Окрім того, [PERSON] неповнолітня дитина, тому суд не може виселити дитину з квартири не будучи впевненим, що не порушуються її цивільні права. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ч.3 ст. 18 ЗУК «Про охорону дитинства», органи опіки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх заміняють майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. У відповідності до частин 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed