Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

В квітні 2012 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач, який з 20.10.1995 року проживав в кімнаті № 24 гуртожитку Олександрійського технікуму Білоцерківського національного аграрного університету по вул. Діброви, 72, в м. Олександрії, тривалий час, більше 6 місяців, фактично в гуртожитку не проживає, що підтверджується актами, складеними комендантом гуртожитку, та засвідченими мешканцями сусідніх кімнат. Також відповідач має заборгованість по комунальним платежам в сумі 808 грн. 75 коп. Посилаючись на ст.ст. 71, 72 ЖК України, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою № 24 в будинку № 72 гуртожитку по вул. Діброви м. Олександрії. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач та його представник позов не визнали. Відповідач пояснив, що фактично він та його сімя приміщення кімнати не залишали, а тимчасова відсутність пояснюється необхідністю ремонту кімнати та відсутністю належних умов проживання для новонародженої дитини. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно довідки про склад сімї від 23.04.2012 року, виданої Олександрійським технікумом Білоцерківського НАУ, в квартирі [ADDRESS] до складу сімї відповідача входить сам відповідач [PERSON], як наймач, та його донька Євгенія, 15.12.2011 року, яка знаходиться на його утриманні. Як пояснив суду відповідач, його дружина зареєстрована за іншою адресою місцем проживання її батьків в м. Олександрії. В звязку з народженням дочки в грудні 2011 року та з ремонтними роботами в кімнаті гуртожитку він з сімєю тимчасово проживає разом з дружиною, але продовжує повертатися в кімнату гуртожитку і користуватися житловим приміщенням гуртожитку, оскільки особисто займається ремонтом кімнати. Складені акти комісією гуртожитку про відсутність проживання за період з жовтня 2011 року по березень 2012 року не можуть бути доказом його не проживання, оскільки фактично він з кімнати не виїжджав, а навпаки, регулярно повертається до кімнати, що не завжди фіксувалося на вході вахтерами гуртожитку. Допитаний судом в якості свідка [PERSON] підтвердив, що неодноразово в період з жовтня 2011 року по березень 2012 року зустрічав [PERSON] в приміщенні гуртожитку, коли він приходив до своєї кімнати. Згідно довідки позивача від 27.07.2012 року станом на 27.07.2012 року будь-якої заборгованості по комунальним платежам [PERSON] не має. Статтею 71 ЖК України передбачена можливість збереження жилого приміщення за відсутніми наймачами або членами їх сімей протягом шести місяців або протягом більш тривалого часу при наявності конкретних обставин, перелічених також в ст. 71 ЖК України, зокрема призовна та строкова військова служба, тимчасовий виїзд з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у звязку з навчанням, поміщенням дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника, виїздом у звязку з виконанням обовязків опікуна (піклувальника), влаштування непрацездатних осіб, в тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги, виїзду на лікування в лікувально-профілактичний заклад, взяття під варту або засудження. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться згідно ст. 72 ЖК України в судовому порядку і суд має вирішити це питання таким чином, щоб не були порушені права та законні інтереси неповнолітнього. Жила площа у будинках державного та громадського житлового фонду зберігається за неповнолітнім незалежно від обставин, які слугують підставою їх відсутності. На думку суду, позивач не довів суду, що [PERSON] безперервно був відсутній в кімнаті № 24 гуртожитку по вул. Діброви, 72 м. Олександрії на протязі 6 місяців. Відповідач не втратив інтерес до своєї кімнати, де також зареєстрована неповнолітня дочка, яка тимчасово проживає з матірю за іншою адресою. На підставі наведеного суд не вбачає підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: dismissed