Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-07 00:00:00

У вересні 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради, 3-тя особа: третя Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначала, що 26.07.2011 року померла [PERSON], яка 27.09.1995 року склала заповіт, за яким [PERSON] є єдиним спадкоємцем після померлої. Спадкове майно складається з квартири [ADDRESS]. Позивачка у встановлений строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте 12.06.2012 року державний нотаріус Третьої державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивачка не надала документи, які підтверджують її родинні відносини із спадкодавцем. Посилаючись на те, що [PERSON] дійсно при складанні заповіту помилково зазначила, що позивачка є її онучкою, хоча близьких родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем немає, і це не позбавляє її права на отримання спадку та не тягне за собою визнання заповіту недійсним, [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла 26.07.2011 року. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позові та наполягаючи на них, просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, направили суду заяву, в якій просили розглядати справи у їх відсутність та ухвалити рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та копію спадкової справи, суд доходить наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 26.07.2012 року померла [PERSON], про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області зроблено актовий запис № 4492. За свого життя, 27.09.1995 року, [PERSON] склала заповіт на імя [PERSON], відповідно до якого все своє майно, яке за законом буде їй належати на день її смерті, в тому числі квартиру [ADDRESS], вона заповіла позивачу по справі. Зазначена квартира належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло № 130 від 12.07.2012 року. Інших спадкоємців після померлої немає, що підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті 26.07.2011 року [PERSON] У передбачений законом шестимісячний строк [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON], проте постановою державного нотаріусу Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 12.06.2012 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS], оскільки відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин, вказаних у заповіті. Як вбачається зі змісту заповіту, при його складанні [PERSON] зазначила, що [PERSON] є її онукою, проте, як зазначає сама позивачка ніяких родинних відносин з померлою вона не мала. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Враховуючи те, що судом достовірно встановлено, що заповіт [PERSON] склала відносно позивачки [PERSON], а зазначення у заповіті про те, що остання є онукою померлої не тягне за собою визнання заповіту недійсним, але позбавляє нотаріуса видати на імя [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, суд вважає позовні вимоги про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] обґрунтованими, у звязку з чим доходить до висновку про їх задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved