Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку та просив суд визнати договір купівлі - продажу земельної ділянки дійсним та визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,1000га, що знаходиться по вулиці Краківській в м. Харкові. Суду пояснив, що він купив у відповідача зазначену земельну ділянку, але останній не бажає оформити договір купівлі продажу належним чином, ухиляється від явки до нотаріуса, що порушує право позивача на володіння землею, яка фактично йому належить. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, звернувся з письмовою заявою про слухання справи за його відсутності, позов підтримав. Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином., що відповідно до ст. 224 ЦПК України є підставою для ухвалення заочного рішення. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник, або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду, за забезпеченням права власності і усунення перешкод, які заважають власнику, або іншому титульному володільцеві здійснювати в повній мірі та безперечно свої права володіння та розпорядження майном. Судовим розглядом встановлено, що 28.12.2006 року за домовленістю з відповідачем [PERSON] про купівлю-продаж земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га., що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Краківська, № 43-а, позивач передав йому у рахунок кулівлі - продажу 21300,00 гривень, що становило повну суму обговореної ціни продажу земельної ділянки.\\ ас 13-14\\. Зазначена земельна ділянка належала відповідачу на підставі договору купівлі -продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого за р/№ 4502 від 26.12.2006 року\\ ас- 10-11\\. В обгрунтування угоди відповідач передав позивачу правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку і у присутності двох свідків: [PERSON] і [PERSON] 28.12.2006 року сторони підписали договір купівлі-продажу земельної ділянки. Відповідно до п.3 цього договору продавець підтвердив, що йому були повністю сплачені всі гроші від покупця, ще до підписання договору. Також сторонами було підтверджено факт повного розрахунку за вказану земельну ділянку \\ас- 13-14\\. Із п.10 цього договору купівлі-продажу земельної ділянки, підписаного сторонами, Вбачається, що договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і підлягає подальшому нотаріальному посвідченню на протязі одного місяця з моменту підписання, при цьому відповідач по справі брав на себе зобов'язання в місячний термін оформити державний акт про право власності на земельну ділянку та інші документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору. Земельна ділянка була передана позивачу відповідачем 29.12.2006 року, про що було складено та підписано акт прийому передачі земельної ділянки \\ ас- 15\\. Однак, відповідач документи для нотаріального посвідчення договору не оформив, мотивуючи це складним станом свого здоров'я і відсутністю коштів, ухиляється нотаріального оформлення угоди. Згідно ч. 1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 року та п. 1.5. Тимчасового положення "Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. N 7/5, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних осіб. Відповідно до п. 10 додатку 1 до пункту 2.1 зазначеного Положення правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна є, в тому числі, рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, Всупереч викладеним вище нормам позивач не може в повній мірі здійснити своє право власності щодо зазначеної земельної ділянки та обмежений у своєму праві розпоряджатися своїм майном. Таким чином, судом встановлено, що позивач із своєї сторони всі умови договору купівлі продажу земельної ділянки повністю виконав, оплативши вартість земельної ділянки, що вказує на те, що він є добросовісним набувачем, що э підставою для задоволення позову. Суд також при прийнятті судового рішення ураховує строки позовної давності , передбачені ст. ст. 256-257 ЦК України, тобто строк протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати захисту чи примусового здійснення свого права через суд. При цьому, суд вважає, що пропуск такого строку позивачем є поважним, оскільки він сподівався починаючи з 2006 по 2009 роки на те, що відповідач все-таки дасть згоду на нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу земельної ділянки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved