Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-18 00:00:00

22 серпня 2012 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що азвернув Л.Мдмили Михайлівни20 вересня 2010 року померла його баба [PERSON]. 26 травня 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно де б воно не було і з чого воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право після смерті своєму внукові [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, до якої входить земельна ділянка площею 2,780 га, яка розташована на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі та вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 20 вересня 2010 року померла баба позивача [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 206007 (а.с.6). 26 травня 2004 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Завадівської сільської ради Володарського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 51 (а.с.7), яким заповіла все своє майно де б воно не було і з чого воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право після смерті своєму внукові [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, до якої входить земельна ділянка площею 2,780 га, яка розташована на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 234858 (а.с.8). Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у звязку з тим, що був втрачений державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку (а.с.10). Дані обставини перешкоджають [PERSON] отримати свідоцтво про право власності на спадщину, а саме, земельну ділянку, тому позивач змушений звернутись до суду. Позивач є спадкоємцем за заповітом (а.с.7). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved