Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача 50 тисяч гривень боргу за договором позики, 1350 гривень - 3% річних простроченої суми та 10 тисяч гривень моральної шкоди. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що 30 березня 2009 року відповідач позичив у нього кошти в сумі 50 тисяч гривень при умові повернення боргу до 16 квітня 2009 року. Вказана домовленість була зафіксована письмовою розпискою. Однак, кошти по даний час не повернув, що змусило його звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити: стягнути суму боргу, 3% річних, моральну шкоду та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в засідання не з»явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки (а.с. 43). При таких обставинах суд вважає необхідним розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, визнавши причину неявки неповажною. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє вимоги позивача частково, виходячи зі слідуючого. Як встановлено судом 30 березня 2009 року відповідач [PERSON] отримав у позивача [PERSON] кошти в сумі 50 тисяч гривень , обіцяючи повернути їх до 16 квітня 2009 року. Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Ця ж правова норма визначає , що договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей. Законодавець визначив , що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що підтверджує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2ст.Ю47 ЦК України). Суд вважає , що між сторонами було укладено договір позики у письмовій формі, за яким [PERSON] позичив у [PERSON] пятдесят тисяч гривень, зазначивши дату повернення боргу до 16 квітня 2009 року, про що власноручно написав розписку (а.с.8). Оскільки предявлена позикодавцем боргова розписка містить вказані обставини (в ній позичальник власноручно зазначає про одержання в борг грошей, їх суму та точну дату повернення), то суд приходить до висновку , що дана розписка є борговим документом, яка підтверджує укладення між сторонами договору позики. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволенні Відповідно до вимог ст. 625ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконаю-.; грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та тт проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлена договором або законом. Відповідно, із позиченої суми 50 тисяч гривень 3 відсотки річних становлять 1350 гривень, іг дає підставу суду стягнути вказану суму коштів. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення , с;.: присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позову позивач сплатив судовий збір за вимогу про стягнення боргу в су 513 гривень 50 копійок, що й підлягає стягненню з відповідача, на оплату послуг юрист, сплатив 400 гривень, що підлягає до стягнення . У відповідності до вимог п.2 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України в:т 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайново: ШКОДИ РОЗЯСНИВ, ЩО СПОрИ Про відшкодування ЗаПОДІЯНОЇ фІЗИЧНІЙ [PERSON] ОСО'" моральної (немайнової) шкоди розглядаються зокрема: - коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції абс випливає з її положень ; - у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; - при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди. А тому, виходячи з наведеного, суд вважає, що вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними і в задоволенні їх відмовляє. На підставі викладеного та

Outcome: partial