Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

У червні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], яка діє від свого імені та від імені неповнолітніх [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення зі зняттям з реєстраційного обліку та позбавлення права на користування житловим приміщенням, вказавши, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2008р. йому було виділено в користування житлову кімнату № 218 по пров. Кобера, 13 в м. Миколаєві, а відповідачці житлову кімнату № 219 за цією ж адресою. Однак відповідачка продовжує чинити перешкоди у користуванні житловою кімнатою, яка виділена у користування позивачу, шляхом самовільного вселення в неї. Зважаючи на вищевикладене, позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні житловою кімнатою № 218 по пров. Кобера, 13 в м. Миколаєві, шляхом виселення відповідачки зі спірної кімнати без надання іншого житлового приміщення із зняттям їх з реєстрації в цій кімнаті; позбавити її права на користування спірною житловою кімнатою. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач та її представник заперечували проти позову. Представник Органу опіки та піклування заперечувала проти зняття неповнолітніх дітей з реєстрації у кімнаті 218. Представник КП СКП «Гуртожиток» залишила розгляд позовної заяви на розсуд суду. Вислухавши думку позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд переходить до наступного. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2008р. позов [PERSON] до [PERSON] із залученням третьої особи КП СКП «Гуртожиток» про визначення порядку користування жилим приміщенням та зміну договору найму задоволено, а саме: змінено договір найму жилого приміщення, визначивши порядок користування квартирою спільного заселення, що складається з кімнат № 218 та № 219 в будинку № 13 по пров. Кобера в м. Миколаєві, виділивши [PERSON] з малолітніми дітьми ([PERSON], [INFO], [PERSON], 29.11.2001 р.н.) в користування житлову кімнату № 219 (16,6 кв. м), відповідачу [PERSON] виділити в користування житлову кімнату № 218 (9,6 кв. м). Вказане рішення вступило в законну силу, було виконано. Відкрито особові рахунки на користувачів зазначених кімнат відповідно до рішення суду від 30.09.2008р.. Витягом із особового рахунку № 6794 від 15.05.2012р., наданої КП СКП «Гуртожиток», встановлено, що склад сімї по квартирі № 218 1 особа, займана 1 кімната, заборгованість по оплаті квартплати - відсутня. Частиною 3 статті 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.10.2010р. у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено. Даним рішенням встановлені факти що підтверджують наявність окремих особових рахунків. Судовим рішенням встановлено, що 15.05.2012р. між [PERSON] та КП СКП «Гуртожиток» укладено окремий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. На підставі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач є належним користувачем кімнати №218 за договором та рішенням суду, кімната є предметом договору найму відповідно до ст. 63 ЖК УРСР, таким чином [PERSON] має право для звернення до суду з вимогами про усунення перешкод у користування спірною кімнатою. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала факту проживання у кімнаті №218 [PERSON] та [PERSON], тому твердження її представника про відсутність перешкод у користування кімнатою не можуть бути прийняті до уваги, оскільки цей факт сторонами у судовому засіданні не заперечувався. Усі витрати по утриманню спірної кімнати несе позивач, що також сторони не заперечували, заборгованості не має, про що свідчить виписка з особового рахунку №6794 (а.с.7) та пояснення представника КП СКП «Гуртожиток». У судовому засіданні встановлено, що відповідачка з дітьми самовільно зайняла спірну квартиру, чим чинить перешкоди у користуванні [PERSON] кімнатою № 218 по пров. Кобера, 13 в м. Миколаєві. Ця кімната виділена останньому в користування на підставі вищевказаного рішення суду від 30.09.2008р., а тому він має всі підстави вимагати усунення перешкод у користуванні спірною кімнатою, шляхом виселення осіб що там проживають. Зі змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвістно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином у разі позбавлення особи права користування житлом, яким зокрема є виселення, зняття з реєстрації є похідним від цього та входить до компетенції відповідних органів. Вимога щодо позбавлення права користування [PERSON] кімнатою №218 безпідставна, оскільки порядок користування вже визначений за рішенням суду від 30.09.2008року, укладені окремі договори та надано окремі особові рахунки. Констатуючи вищевикладене та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у користуванні житловою кімнатою № 218 по пров. Кобера, 13 в м. Миколаєві, шляхом виселення відповідача з неповнолітніми дітьми обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, інші вимоги безпідставні та задоволенню не підлягають.

Outcome: partial