Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] в лютому 2012 року звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною, посилаючись на те, що з відповідачкою він перебував у шлюбі , в них народився син [PERSON] 24.03.2005 року . відповідачка в травні 2010 року переїхала проживати в квартиру №149 корп.2 будинку 4 по бульвару Юрія Победоносцева в м.Полтаві , та з цього ж часу створює перешкоди йому у спілкуванні з сином. В даний час відповідачка забрала сина та переїхала проживати до своїх батьків с.Кирило_-Ганівку Зіньківського району Полтавської області., не погодила переїзд сина на інше місце проживання, хоч зареєстровані вони в м.Полтаві. Відповідачка не виконує рішення органу опіки та піклування Октябрської районної в м.Полтаві Ради ,яким визначалося дні та часи спілкування з дитиною. З огляду на зазначене, позивач просив зобов»язати позивачку не чинити йому перешкод у спілкуванні з сином та визначити йому дні спілкування і зобов»язати відповідачку привозити сина до м.Полтави а він буде відвозити його назад, оскільки він декілька разів їздив у село. Але йому сина не віддали для спілкування. Останнього разу це відбулося на день народження - 24.03.2012 року. В судовому засіданні позивач та його представник Удоєва /1.Д. позов підтримали. Відповідачка проти позову заперечувала, та суду пояснила, що вона не заперечує проти спілкування батька з сином, але син сам не хоче до нього йти. Представник органу опіки та піклування Октябрської районної в м.Полтаві Ради [PERSON] загалом не заперечував проти позову, підтримав раніше прийняті рішення виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві, лише заперечив проти того, щоб мати привозила сина в м.Полтаву, а вважає, що батько повинен сам знаходити можливість забирати сина для спілкування та виховання. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача. Судом встановлено, що позивач відповідачкою по справі перебував у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір'ю, хоч на момент подачі позовної заяви місце проживання дитини не визначено, оскільки відповідачка при розгляді попередніх судових справ прохала суд позов в частині визначення місця проживання дитини залишити без розгляду. В травні 2010 р. відповідачка разом з дитиною переїхала у квартиру 149, корп. 2 будинку 4 по бульв [PERSON] у м. Полтаві. Та починаючи з цього часу почала створювати позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною. На даний час взагалі відповідачка з малолітнім сином проживає у своїх батьків в с.Кирило-Ганівка Зіньківського району Позивач неодноразово звертався до відповідачки щодо можливості спілкування з дитиною, а також за допомогою до виконкому Октябрської районної у місті [PERSON] з метою визначення способу, порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною (а.с. 9-13). Рішеннями № 367 від 31.08.2010 р. та № 3 від 11 01.2011 р. Октябрської районної у місті [PERSON] позивачу було дозволено зустрічатись з сином не порушуючи режиму дня, харчування дитини, турбуючись про стан його здоров'я. Вказані рішення відповідачкою не виконуються . На листи позивача до Служби у справах неповнолітніх дітей виконкому Октябрської районної ради м. Полтави щодо порушення вказаних рішень відповідачкою, листами від 13.10. 2011 р. та від 06.07.2011 р. позивачу було запропоновано звернутись до суду. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно . Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з дитиною. Той з батьків з ким вона проживає, не має права перешкоджати другому з батьків здійснювати свої батьківські права, якщо спілкування з дитиною не завдає шкоди її фізичному та психічному здоров'ю, моральному розвитку. Як встановлено судом, позивач характеризується позитивно, спілкування його з сином не завдає дитині шкоди. Згідно зі ст. 159 СК України, позов про усунення перешкод в участі у вихованні дитини є позовом про заперечення поведінки особи, яка чинить іншому у здійсненні ним свого права. Суд визначає способи одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування місця його проживання тощо). місце та час їхнього спілкування, з врахуванням стану здоров'я дитини, поведінки батьків а також інших обставин, що мають істотне значення. Як встановлено в суді, позивач забезпечений матеріально, має житло, в якому обладнана кімната, для повного всебічного фізичного та інтелектуального розвитку дитини. У літній період часу має можливість оздоровлювати дитину. Через перешкоди, які чинить відповідачка, позивач не може вже на протязі півтора року нормально спілкуватись з дитиною, оздоровити її у літній період часу. А в зв'язку з тим що позивачка вивезла дитину до своєї матері у село, то позивач взагалі позбавлений можливості бачитися та спілкуватись з дитиною. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Викладене підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved