overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову зазначила, що 20.10.2012р. відповідач взяв у неї в борг 27000,00 грн. і зобовязався повернути їх \~до 25.10.2012р. \~Про отримання вказаної суми відповідач написав розписку. У \~визначений у розписці \~строк відповідач грошові кошти не повернув, її неодноразові вимоги про повернення \~коштів відповідач ігнорує, борг до цього часу \~не повернув. Просить стягнути з відповідача на її користь 27000,00 грн. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечує проти розгляду справи \~в попередньому судовому засіданні. Згідно зі ст.ст. 130,174 \~ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову у попередньому \~судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності \~для того законних підстав. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні, оскільки для цього наявні \~усі \~правові підстави. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно зі ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти) у строк та в порядок, що встановлені договором. Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем 22.10.2012р. був укладений договір позики, згідно з яким позивач [PERSON] передала відповідачу \~[PERSON] 27000,00 грн., а останній зобовязався повернути їх до 25.10.2012р. \~ На підтвердження факту отримання зазначених грошових коштів позичальник 22.10.2012р. видав позичкодавцю розписку, оригінал якої знаходиться в матеріалах цивільної справи. \~До цього часу відповідач грошові кошти не повернув. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що \~позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі, тому підлягають задоволенню. З відповідача \~на користь позивача, відповідно до ст.. 88 ЦПК України, \~необхідно також стягнути судові витрати у \~розмірі 270,00грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договорів довічного утримання. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов,язаного з потребою у наведені доказів сторін та їх заперечення, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. З повним текстом судового рішення сторони можуть ознайомитись 08.04.2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-02 00:00:00

\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаної з необхідністю в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд відкладає складання повного рішення суду на 5 днів та вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-03 00:00:00

З врахуванням складності справи та в зв'язку з тим того, що для виготовлення повного тексту судового рішення потрібен певний час суд проголошує вступну та резолютивну частину судового рішення у відповідності до вимог ч.3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був укладений 23 липня 2010 року, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], , [INFO]. За часи спільного життя між сторонами виникали непорозуміння та скандали , протилежні погляди на спільне життя, сторони втратили почуття поваги, що стало підставою для руйнування сімейних стосунків і неможливістю до спільного проживання. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги, викладені в позові, відповідачка визнала їх, вказали , що не проживають разом з серпня 2012року, оскільки вони взагалі перестали розуміти один одного, сварки виникають при вирішенні любого питання . На даний час вони не мають бажання жити спільно. Син проживає разом з відповідачкою, у разі її відсутності - з позивачем, спір про місце проживання дитини між сторонами відсутній. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає за можливе позов задовольнити з наступних підстав. Згідно до ст. 10,11 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено , що під час проживання у шлюбі між сторонами виникали непорозуміння та скандали з приводу протилежних поглядів на спільне життя, сторони втратила почуття любові один до одного, що вкупі стало підставою для руйнування сімейних стосунків і неможливістю до спільного проживання , далі проживати однією родиною сторони наміру не має . Суд не вбачає за необхідне при даних обставинах надавати сторонам строк для примирення, так як строк може дати позитивних наслідків лише у разі бажання хоча б одного із сторін зберегти родину. На даний час бажання сторін зберегти родину відсутні. Спір про місце проживання дитини між сторонами відсутній. На підставі вимог ст. 88 ЦПК України суд, враховуючи клопотання позивача, не вважає за необхідне судові витрати, понесені ним, стягнути з відповідача. З врахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-03 00:00:00

[INFO] року помер чоловік позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді гаража, розташованого по [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON], що підтверджується паспортом позивача та свідоцтвом про укладення шлюбу. Позивач не має змоги через Барвінківську державну нотаріальну контору оформити прийняття спадщини на гараж, так як відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на гараж. Оскільки спадкодавець і власник гаража - [PERSON] помер, неможливо оформити на його ім'я зазначений гараж. У зв'язку в викладеним вище у позивача виникли перепони для реєстрації та оформлення права власності на гараж, тому вона звернулася до суду з позовом про встановлення факту належності нерухомого майна - господарської будівлі - гаража, розташованого по [ADDRESS], [PERSON], який помер [INFO] року, та визнання за позивачем права власності на вказаний гараж, оскільки вона є єдиним спадкоємцем померлого чоловіка. Позивач подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе. Відповідач подав до суду заяву про згоду з позовом і прохає розглядати справу без участі свого представника, що суд вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Рішенням виконавчого комітету Барвінківської міської ради від 14.11.1989 року № 192 [PERSON] було дозволено будівництво гаража в дворі будинку по [ADDRESS]. 14 лютого 2013 року Барвінківським КПТІ було виготовлено технічний паспорт на гараж, розташований по [ADDRESS]. З довідки Барвінківського КПТІ від 14.02.2013 року № 3/4 вбачається, що гараж, розташований по [ADDRESS], не зареєстрований, його вартість складає 16220 грн. З наведених вище доказів вбачається, що нерухоме майно - господарська будівля гараж, розташований по [ADDRESS], дійсно належав [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлого чоловіка, інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, що вбачається з листа державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори. Стаття 1268 п.5 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності і взаємозв'язку, суд доходить висновку, що позов підлягає повному задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-03 00:00:00

09.02.2010 р. Карлівським райсудом було видано судовий наказ №2н-21/10 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ініврсал Банк» суму заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Даний судовий наказ було направлено на примусове виконання до ВДВС Карлівського РУЮ . Тривалий час ПАТ «Універсал Банк» зверталися до ДВС про надання інформації про хід виконання виконавчого документу. 12.02.2004 р. було отримано відповідь про те , що виконавчий документ не перебуває у зв*язку з тим, що 15.09.2010 р. державним виконавцем Підгорною Н.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Можливо документ було втрачено при пересиланні. 01.04.2014 р. ПАТ «Універсал Банк» звернулося із заявою до суду про видачу дубліката судового наказу, посилаючись на те, що його оригінал був втрачений. У судове засідання представник заявника та боржник не з*явилися, але у справі достатньо доказів для винесення даної ухвали і є можливим справу розглядати без участі сторін . Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу судового наказу суд, який видав судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Як вбачається з Довідки начальника ВДВС Карлівського районного управління юстиції № 456/03-46 від 31.01.2014 р., виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2-н-21/2010 на виконанні відсутні ( а.с.3). За таких підстав суд вважає за необхідне заяву ПАТ «Універсал Банк» задовольнити та видати дублікат судового наказу, оскільки його оригінал дійсно втрачено, постанова не виконана і не втратила своєї законної сили. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-03 00:00:00

Рішенням Генічеського районного суду від 04 травня 2012 року по справі 2107/1255/2012 було ухвалено стягнути з позивача на користь відповідача аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1000,00 гривен щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. До цього часу позивач намагався добросовісно сплачувати всі належні з нього аліментні платежі, але на сьогоднішній час склалася така ситуація, коли він не взмозі виконувати рішення суду. Так, на сьогоднішній день він є безробітним. На його утриманні перебуває його матір, [PERSON], [INFO], яка є особою похилого віку, потребує стороннього догляду і витрат на придбання ліків. Сплачуючи сьогодні аліменти у розмірі 1000,00 гривен, він ставить сьогоднішню свою сім'ю у вкрай складне становище, адже розмір його реальних доходів зараз становить менше ніж прожитковій мінімум на одну особу працездатного віку. Він і в подальшому згоден сплачувати аліменти, але не в такому великому розмірі. На сьогоднішній день він здатен сплачувати не більше 300 гривен на кожну дитину щомісячно. Вважає, що розмір аліментів на дитину з урахуванням його фінансового стану, розміру заробітку, потреб його сім'ї та вимог законодавства може бути зменшено до 300 гривен на кожну дитину щомісячно. Просить зменшити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON], [INFO], згідно рішення Генічеського районного суду від 04 травня 2012 року по справі №2107/1255/2012, до 600,00 гривен щомісячно на утримання синів, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], до досягнення дітьми повноліття. Позивач до суду не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, свої позивні вимоги підтримує. Відповідач до суду не з'явилася, причини суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Генічеського районного суду від 04 травня 2012 року по справі 2107/1255/2012 було ухвалено стягнути з позивача на користь відповідача аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1000,00 гривен щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с.7,8). До цього часу позивач намагався добросовісно сплачувати всі належні з нього аліментні платежі, але на сьогоднішній час склалася така ситуація, коли він не взмозі виконувати рішення суду. Так, на сьогоднішній день він є безробітним. На його утриманні перебуває його матір, [PERSON], [INFO], яка є особою похилого віку, потребує стороннього догляду і витрат на придбання ліків. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках передбачених цім Кодексом. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного ст.180, ч.2 ст.181, ст.183, ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем одружилась 29 квітня 2007 року. Шлюб було зареєстровано Андріївською сільською радою Хорольського району Полтавської області, актовий запис № 2. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем та позивачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини. Відповідач влаштовує постійні лайки в тому числі в присутності сторонніх людей та дитини, що ображає честь та гідність позивачки. [PERSON] постійно безпідставно звинувачує позивачку, що робить її життя нестерпним. Від постійних суперечок в [PERSON] погіршилось самопочуття та самопочуття їх з відповідачем дитини. Позивачка перебуває у стані постійного стресу, в неї порушився сон, дитина стала дратівливою та нервовою. Збереження сім'ї неможливо і суперечать інтересам позивачки та відповідача. Спір про місце проживання дитини і розподіл спільного сумісного майна відсутній. В судове засідання позивачка не з'явилась хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але в заяві до суду просила провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але надав на адресу суду заяву в якій позов визнав і просив провести розгляд за його відсутності. Врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю на підставі слідуючого. З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивачки та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. У відповідності до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч. 1 ст. 110 СК України передбачено право одного із подружжя на пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу. Майновий спір між сторонами відсутній. Спір про місце проживання дитини відсутній. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, зазначивши, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями. Вона (позивач) є спадкоємцем майна покійної за заповітом, вступила у володіння спадковим майном. Отримати свідоцтво про право на спадщину на будинок в нотаріальній конторі вона (позивач) не може, так як на нього відсутні правовстановлюючі документи. На її замовлення Носівським БТІ було виготовлено технічну документацію на будинок. Позивач просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просила розгляд справи провести без її участі. В судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з'явився, на адресу суду направив заяву, в якій позов визнав та просив справу розглядати без участі представника міської ради. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. В судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу, що підтверджується копією заповіту (а.с. 6). Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР позивач, як особа визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім того, вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Позивач в силу ст. 549 ЦК УРСР спадщину прийняла, так як вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном із дня смерті [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с. 15; 18). З матеріалів справи видно, що на будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 8-10). За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, позивача необхідно визнати власником житлового будинку, що належав померлій [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-03 00:00:00

Комунальне підприємство «Алчевське житлово-експлуатаційне об'єднання» (далі КП) 21 лютого 2013 р. звернулося до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається, що [ADDRESS] знаходиться на його балансі і належить міській територіальній громаді, наймачем якої є [PERSON] З червня 2012 р. відповідач без поважних причин не проживає в цій квартирі, тому просить задовольнити його вимоги, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням за правилами ст.72 ЖК України. У судовому засіданні представник позивачка [PERSON] позовні вимоги КП підтримала. Місцезнаходження [PERSON] невідоме, рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки і копії позовної заяви повернуто до суду з причини закінчення строку зберігання, його було повідомлено про час та місце розгляду справи через оголошення у газеті (а.с.28), але у судове засідання не з'явився, тому суд вважає за необхідне справу розглянути за відсутністю відповідача заочно. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, суд вважає за необхідне позовні вимоги КП задовольнити. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шести місяців, провадиться в судовому порядку. Докази, які долучені до справи (а.с.3-5,15) та надані у судовому засіданні, свідчать про наступне. Квартира [ADDRESS] знаходиться на балансі КП і належить міській територіальній громаді, вона поділена на два особисті рахунки, наймачем 1/2 якої є [PERSON], а наймачем другої частини квартири є померла [INFO]. [PERSON], але з червня 2012 р. відповідач в ній не проживає і не навідується, квартира зачинена і ключі від неї знаходяться у житловій експлуатаційній дільниці № 1, місце проживання його не відомо, що підтверджується актом огляду квартири за участю робітників позивача [PERSON], [PERSON], сусідів відповідача [PERSON], [PERSON] допитаних у судовому засіданні в якості свідків. Тому є законні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] 27 березня 2013 року звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 24 вересня 2005 року вона знаходиться в шлюбі з відповідачем, від якого у них народилась донька [PERSON], [INFO]. З березня 2013 року вони припинили шлюбні відносини, причиною розпаду сім'ї стало те, що з відповідачем не склалися взаємини, у зв'язку з чим виникали постійні суперечки та непорозуміння, що призвело до втрати порозуміння, почуттів та любові один до одного та відповідач зрадив їй, тому просить суд розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. У попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої вимоги. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Докази, які надано до справи свідчать про наступне. Сторони з 24 вересня 2005 року знаходяться у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З березня 2013 року вони припинили шлюбні відносини, у зв'язку із непорозумінням, різними поглядами на життя, що призвело до втрати почуттів, взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, відповідач зрадив шлюбним відносинам, з цих обставин суд вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved