Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-10 00:00:00

Позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувсь до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 31.05.2007 року Закрите акціонерне товариство "Альфа-Банк", та відповідач [PERSON], уклали кредитний договір та 24.04.2009 року договір про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору від 31.05.2007 року.. 29.02.2012 року позивач та - відповідач [PERSON], уклали договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору від 31.05.2007 року. Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». Відповідно до умов кредитного договору від 31.05.2007 року позивач зобов'язався надати відповідачу [PERSON] кредит у сумі 16 596,63 дол. США. Відповідно до умов вищевказаного договору про внесення змін і доповнень № 2/490089618 до кредитного договору від 31.05.2007 року, позивач зобов'язується збільшити розмір кредиту та додатково надати відповідачеві [PERSON] грошові кошти у сумі 20951,20 грн. Відповідно до умов договору, відповідач [PERSON] зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором від 31.05.2007 року виконав, надавши відповідачеві [PERSON], кредит у сумі 16 596,63 дол. США. Позивач свої зобов'язання за договором про внесення змін і доповнень до кредитного договору від 31.05.2007 року виконав, збільшивши розмір кредиту та додатково надавши відповідачеві [PERSON], грошові кошти у сумі 20951,20 грн. У порушення умов договору, відповідач [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30.06.2012 року має прострочену заборгованість за кредитом - 20951,20 грн., за відсотками - 1250,08 грн. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку. На 30.06.2012 року розмір неустойки становить: пеня - 1551,20 грн. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з договору, 24.04.2009 року позивач, та відповідач [PERSON], уклали договір поруки та 29.02.2012 року договір про внесення змін і доповнень до договору поруки від 31.05.2007 року. Відповідно до договору поруки відповідач [PERSON], як поручитель поручається за виконання відповідача [PERSON] обов'язків, які виникли на підставі договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до умов договору поруки боржник та поручитель відповідають перед позивачем за порушення обов'язків за договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачами будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору відповідачам була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Тому просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за договором про внесення змін і доповнень до кредитного договору № 490039468 від 31.05.2007 року - 22371,91 грн., та судовий збір. В судове засідання позивач не з»явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся, згідно заяви просив слухати справу у свою відсутність, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Відповідач [PERSON] до суду не зявивсь, про час і місце розгляду справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що 31.05.2007 року Закрите акціонерне товариство "Альфа-Банк", та відповідач [PERSON], уклали кредитний договір № 490039468 та 24.04.2009 року договір про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору № 490039468 від 31.05.2007 року. 29.02.2012 року позивач та - відповідач [PERSON], уклали договір про внесення змін і доповнень № 2/490089618 до кредитного договору № 490039468 від 31.05.2007 року. Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». Відповідно до умов кредитного договору № 490039468 від 31.05.2007 року, Закрите акціонерне товариство "Альфа-Банк" зобов'язується надати відповідачу [PERSON] кредит у сумі 16 596,63 дол. США. Відповідно до умов вищевказаного договору про внесення змін і доповнень № 2/490089618 до кредитного договору № 490039468 від 31.05.2007 року, позивач зобов'язується збільшити розмір кредиту та додатково надати відповідачеві [PERSON] грошові кошти у сумі 20951,20 грн. Відповідно до умов договору, відповідач [PERSON] зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором № 490039468 від 31.05.2007 року виконав, надавши відповідачеві [PERSON], кредит у сумі 16 596,63 дол. США. Позивач свої зобов'язання за договором про внесення змін і доповнень № 2/490089618 до кредитного договору № 490039468 від 31.05.2007 року виконав, збільшивши розмір кредиту та додатково надавши відповідачеві [PERSON] грошові кошти у сумі 20951,20 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. У порушення умов договору, відповідач [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30.06.2012 року має прострочену заборгованість за кредитом - 20951,20 грн., за відсотками - 1250,08 грн., що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості та розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку. На 30.06.2012 року розмір неустойки становить: пеня - 1551,20 грн. Проте, позивач зменшив суму нарахованої неустойки до 11% (одинадцяти відсотків), що відображено в прохальній частині позовної заяви. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з договору, відповідно до ст. 553 ЦК України 24.04.2009 року Закрите акціонерне товариство "Альфа- Банк", та відповідач [PERSON], уклали договір поруки 490039468-П та 29.02.2012 року договір про внесення змін і доповнень № 2/490089618 до договору поруки № 490039468-П від 31.05.2007 року. Відповідно до договору поруки відповідач [PERSON], як поручитель поручається за виконання відповідача [PERSON] обов'язків, які виникли на підставі договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до умов договору поруки боржник та поручитель відповідають перед позивачем за порушення обов'язків за договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачами будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору відповідачам була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Згідно п.1 ч,2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення. в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора » певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, суд, судові витрати покладає на відповідачів. Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 525, 526, 549, 554, 610, 612, 623, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 208, 209, 211, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved