Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 24 жовтня 2012 року звернулась до суду з позовом до Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, третя особа відділ Держземагенства в Кодимському районі Одеської області, про визнання в порядку спадкування за законом права приватної власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка залишилась після смерті її матері [PERSON]. В позові вказала, що 10 липня 2011 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальним розміром 2.98 га., яка складається з двох ділянок розміром 1.4598 га. та 1.5236 га. та розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області. Вона є єдиним спадкоємцем спадщини матері за законом та у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність оригіналу державного акту на земельну ділянку, який втрачено. У звязку з цим просила позов задовольнити, розглянувши справу без її участі. Представник Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області позов визнав, про що надав письмову заяву до суду. В цій же заяві просив розглянути справу без нього. Представник третьої особи - Держкомзему в Кодимському районі також надав заяву про розгляд справи без нього, проти позову не заперечує. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позов [PERSON] та надані нею письмові докази, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін і інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 10 липня 2011 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №263063, виданого 11 липня 2011 року Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області. До складу спадкового майна [PERSON] ввійшли дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ділянка №875 площею 1.5236 га. та ділянка №876 площею 1.4598 га., які розташовані на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області та належали померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №038902, виданого 06 квітня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області відповідно до розпорядження №94 від 06 лютого 2004 року. Позивач є донькою померлої, відтак, відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця (а позивач з 1999 року зареєстрована та постійно проживає в [INFO]), на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачем цю вимогу закону виконано. Зокрема, вона звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, проте нотаріусом було відмовлено у видачі їй зазначеного свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме державного акту на землю, який втрачено, оголошення про що було розміщене в газеті «Вісті Кодимщини»№37 (10098) від 15 вересня 2012 року. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, колегія суддів Верховного Суду України в постановах від 06 та 13 лютого 2012 року (справи №3-2гс12, №3-3гс12, №3-4гс12, №3-5гс12) вказала, що відповідно до ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, а обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає ст.16 ЦК України, тому її позов підлягає задоволенню, позаяк за нормами ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України позивач є такою, що прийняла спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved