Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-26 00:00:00

22.08.2012 року позивач звернувся з зазначеною позовною заявою до суду. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що на підставі заповіту він отримав 36/100 частки житлового будинку за адресою: м.Очаків, вул.Суворова, 70, Миколаївської області. На підставі рішення Очаківської міської ради від 28.09.1993 року №347 [PERSON] та [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю площею 0,1015 га для обслуговування житлового будинку, в тому числі і частки житлового будинку, яку він прийняв у спадщину. Зазначив, що вказане рішення не відповідає чинному законодавству, оскільки відповідно до ст.67 Земельного Кодексу (в редакції 1992 року), розмір земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку повинен бути не більше: у містах 0,10 га. Посилаючись на норми ч.1 ст.155 ЗК України, просив, визнати вказаний державний акт від 28.09.1993 року на право власності на земельну ділянку по вул.Суворова, 70, м.Очаків, Миколаївської області недійсним та скасувати його державну реєстрацію. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він не заперечує щоб позивач набув права власності на земельну ділянку в розмірі, який встановлено відповідно до договору про порядок користування жилим будинком та земельною ділянкою від 20.10.1996 року. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.04.2012 року №244, виданого державним нотаріусом Другої Очаківської державної нотаріальної контори, [PERSON] успадкував майно [PERSON], яка померла 14.01.2000 року. Спадкове майно складається з 36/100 частки житлового будинку та відповідною часткою господарських будівель та споруд, які розташовані в Миколаївській області, м.Очакові, вул.Суворова, 70, яка належить спадкодавиці на підставі договору купівлі-продажу частини домоволодіння, посвідченого Першою Очаківською державною нотаріальною конторою 21.11.1996 року за реєстровим №1-1467. Відповідно до копії витягу про державну реєстрацію прав від 09.04.2012 року №33760389, право власності на житловий будинок за адресою: м.Очаків, вул.Суворова, 70, Миколаївської області зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.04.2012 року №244, форма власності приватна спільна часткова і складає 36/100. Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок по вул.Суворова, 70, м.Очаків, Миколаївської області, власниками вказаного будинку є [PERSON] 64/100 частки та [PERSON] 36/100 частки. 28.09.1993 року [PERSON] та [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю за адресою: м.Очакові, вул.Суворова, 70, що підтверджується його копією в матеріалах справи. Відповідно до копії договору про порядок користування жилим будинком та земельною ділянкою від 20.10.1996 року, було визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: м.Очаків, вул.Суворова, 70, Миколаївської області, де в п.3 вказано, що в користування [PERSON] (власник до [PERSON] та [PERSON] ) відходить земельна ділянка І загальною площею 182 кв.м. в тому числі: під забудовами 61 кв.м., під двором 121 кв.м. Відповідно до\~статті 30 ЗК України\~1992 року, чинного\~\~до 1 січня 2002 року,\~\~при переході права власності на будівлі чи споруди за цивільно-правовими угодами, до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, якщо інше не передбачалось в договорі відчуження (підпункт ґпункту 18\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року\~\~Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ. Згідно ч.2 ст.120 ЗК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частиною 1 ст.155 ЗК України, передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. В судовому засіданні, позивач не надав переконливих доказів та документального підтвердження того, що рішення Очаківської міської ради від 28.09.1993 року №347 порушує його право володіння, користування чи розпорядження належною йому земельною ділянкою, оскільки право власності на земельну ділянку за адресою: м.Очаків, вул.Суворова, 70, Миколаївської області зареєстроване за [PERSON] та [PERSON], а відтак позов не підлягає задоволенню за відсутністю права вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed