Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство Дельта Банк звернувся 3 липня 2012 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. З позову вбачається, що 11 вересня 2007 року між ПАТ Дельта Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-16086-110907. Відповідно до п.1.2 цього договору ПАТ Дельта Банк відкрив відповідачу [PERSON] картковий рахунок № 26253901175074 в гривнях та надає платіжну картку. Відповідно до п.2.1. моментом надання Банком Держателю Кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя. Позивач ПАТ Дельта Банк вказує, що відповідач [PERSON] не належним чином виконує свої зобовязання щодо погашення кредиту, внаслідок чого станом на 18 травня 2012 року має заборгованість по кредитному договору № 002-16086-110907 від 11.09.2007 року на загальну суму 19 561 грн. 75 коп. з яких: заборгованість за тілом кредиту 6 215 грн. 67 коп., заборгованість за відсотками - 5 161 грн. 75 коп., заборгованість за комісіями 8 184 грн. 33 коп., пеня 450 грн. Позивач вказує, що Держатель картки зобовязаний щомісяця в строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць сплачувати всю суму процентів нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що [PERSON] не виконує своїх обовязків щодо погашення платежів за кредитним договором № 002-16086-110907 від 11 вересня 2007 року позивач ПАТ Дельта Банк звернувся до суду і просив стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 19 561 грн.75 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 6 215 грн. 67 коп., заборгованість за відсотками 5 161 грн. 75 коп., заборгованість за комісіями 8 184 грн. 33 коп., пеня 450 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 7 липня 2012 року було відкрито провадження по справі. В попереднє судове засідання 13 липня 2012 року представник позивача ПАТ Дельта Банк не зявився, але до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] позов ПАТ Дельта Банк не визнав. До суду подав заяву про застосування трирічного строку позовної давності і просив відмовити в позові з цих підстав ( а.с. 23). 2 серпня 2012 року відповідач [PERSON] подав до суду клопотання про визнання явки представника позивача в судове засідання обовязковою, це клопотання бу3ло задоволено ухвалою суду від 2 серпня 2012 року, якою було визнано явку представника позивача ПАТ Дельта Банк в судове засідання обовязковою. Зазначена ухвала разом з судовою повісткою про виклик в судове засідання була направлена позивачу. В судовому засіданні 01.10.2012 року відповідач заяви вив клопотання про зобовязання представника позивача надати повний розрахунок заборгованості за кредитом. В судове засідання 1 жовтня, 23 жовтня, 21 листопада та 20 грудня 2012 року представник позивача ПАТ Дельта Банк не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений судовими повістками, направленими рекомендованими листами, які були отримані відповідно 22 серпня, 9 жовтня, 15 листопада та 3 грудня 2012 року. До суду 11 жовтня 2012 надійшла заява, з якої вбачається що представник ПАТ Дельта Банк позов підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі, а 19 грудня 2012 року надійшло письмове пояснення, з якого вбачається, що станом на 19 грудня 2012 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 002-16086-110907 від 11 вересня 2007 року в сумі 22 840 грн. 02 коп. та представник ПАТ Дельта Банк [PERSON] просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на їхню користь вказану заборгованість та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 214 грн. 60 коп. В судовому засіданні 20 грудня 2012 року відповідач [PERSON] позов ПАТ Дельта Банк не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному розмірі в звязку з спливом строку позовної давності.. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ПАТ Дельта Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11 вересня 2007 року був укладений договір № 002-16086-110907 між ПАТ Дельта Банк та [PERSON] на відкриття карткового рахунку № 26253901175074. На підставі п.1.3 цього договору встановлено, що банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії (а.с.а.с.6-7). З розрахунку заборгованості [PERSON] вбачається, що станом на 18 травня 2012 року відповідач [PERSON] має заборгованість на загальну суму 19 561 грн. 75 коп. з яких: заборгованість за тілом кредиту 6 215 грн. 67 коп., заборгованість за відсотками 5 161 грн. 75 коп., заборгованість за комісіями 8 184 грн. 33 коп., пеня 450 грн.( а.с. 5) З виписки по рахунку ( а.с. 52) вбачається, що останнє зняття відповідачем коштів відповідачем [PERSON] мало місце 22.09.2008 року ( а.с. 52). В судовому засіданні відповідач [PERSON] повідомив, що з 01.01.2009 року його картковий рахунок був заблокований позивачем, останній платіж він вніс в березні .2009 року і в звязку з тим, що з сплачених ним 750 грн. лише біля 100 грн. були зараховані в погашення боргу він припинив його подальше погашення, запропонувавши позивачу звертатися за стягненням з нього боргу до суду. Після закінчення відповідно до п. 1.4 кредитного договору кредитної лінії він не давав згоди на надання йому наступної кредитної лінії Суд визнав явку позивача ПАТ Дельта Банк обов'язковою, направив копію заяви відповідача щодо застосування строків давності, але на неодноразові вимоги представник позивача в судове засідання не з'явився, 19.12.2012 року до суду електронною поштою надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача, пояснення щодо позову і виписка з рахунку [PERSON] В поясненнях зазначено, що борг відповідача [PERSON] в даний час складає 22840 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін і інших осіб, які беруть участь в справі. З п. 1.4 договору ( а.с. 6) вбачається , що кредитування Рахунку у межах Кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах погоджених сторонами в цьому договорі. Суд приходить до висновку, що термін позовної давності необхідно рахувати з часу настання строку чергового платежу відповідачем після сплати ним останнього платежу в березні 2009 року, останній день чергового платежу в квітні 2009 року - 30.04.2009 року, включаючи цей день. Отже, строк звернення позивача з позовом до [PERSON] щодо погашення заборгованості за даним кредитним договором відповідно до вимог п. 2.4 цього договору минув 1 травня 2012 року, а позивач звернувся з позовом 03.07. 2012 року. Суд не приймає до уваги пояснення представника позивача ( а.с.50 ) про те, що і 19.12.2012 року термін користування кредитом не закінчився і є підстави для стягнення боргу, оскільки вони суперечать п. 1.4 кредитного договору. Право позивача звернутися з позовом до суду виникло 01.05.2009 року, тому є підстави для задоволення заяви [PERSON] про застосування строку позовної давності до цих правовідносин. Твердження відповідача [PERSON] щодо спливу строку позовної давності поз Згідно ст.. 253 ЦК України «перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязаний її початок» В ч. 2 ст. 260 ЦК зазначено, що порядок обчислення строку позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки . Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України «сплив позовної давності, про застосування якого заявлено стороною і спорі, є підставою для відмови в позові.» [PERSON] подавав до суду заяву, в якій просив суд відмовити в позові та застосувати строк позовної давності. Позивач не заявляв вимог про визнання поважними причин пропущення строків давності, не надавав суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд, проаналізувавши надані суду докази , не вбачає поважних причин пропуску позивачем строку давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed