Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. [PERSON] в заяві зазначила, що відповідачка, [PERSON] зареєстрована та проживає у квартирі № 47 житлового будинку №3 по вул. 30-річчя Перемоги з 1973 року. Даний будинок знаходиться на балансі Міського комунального виробничого ремонтно-експлуатаційного підприємства №3 (далі МКВЖРЕП №3) і підприємство здійснює його експлуатацію. Неодноразово на адресу підприємства направлялись її скарги та скарги від мешканців будинку № 3 по вул. 30-річчя Перемоги №3 з приводу того, що власниця квартири №47 цього будинку утримує в ній велику кількість собак. Провівши комісійне обстеження працівниками МКВЖРЕП №3 було виявлено, що у квартирі № 47 по вул. 30-річчя Перемоги перебувають без належного утримання собаки. У під'їзді відчувається нестерпний запах сечі та екскрементів тварин. В квартирі у нестерпних санітарно-гігієнічних умовах проживає [PERSON] разом із собаками. [PERSON] у своїй квартирі утримує домашніх тварин з порушенням вимог ст.ст. 4, 7, 9 Закону України «Про захист домашніх тварин від жорстокого поводження», ст.ст. 19, 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Правил утримання собак, котів і хижих тварин у м. Бердичеві, затверджених рішенням Бердичівської міської ради № 137 від 07.12.2006 р. Собаки утримуються в антисанітарних умовах, що є причиною виникнення в домі вкрай неприємного запаху, який чутний не тільки в приміщеннях загального користування, але й всередині квартир мешканців всього будинку. [PERSON]І веде себе неадекватно, не допускає працівників підприємства для огляду приміщення, не дає можливість перерахувати собак, та провести медичний огляд для себе та ветеринарний огляд для тварин. Своїми діями відповідачка порушує Правила утримання собак, котів і хижих тварин в м. Бердичеві, затверджених рішенням Бердичівської міської ради № 137 від 07.12.2006 року. Квартира № 47 по вул. 30-річчя Перемоги однозначно і безперечно є осередком виникнення і поширення шкідливих і патогенних мікробів, тарганів, цвілі, спорів грибків (різного походження), алергенів, які у свою чергу призводять до інфекційних захворювань, а при тривалому і постійному впливі на людину може призвести до важких і тривалих хвороб, а в деяких випадках, до тяжких наслідків. Посилається на порушення відповідачкою ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" від 24.02.1994 року № 4004-ХП ст. ст. 151, 177 Житлового кодексу УРСР. Зазначила про недотримання [PERSON]І, вимог ст. ст. 319, 322, 283 ЦК України. Просить: зобов'язати [PERSON] у тижневий термін з дня набрання рішення законної сили звільнити квартиру №47 від сміття та провести роботи по дезінфекції, дезінсекції та дезодорації у квартирі № 47, що перебуває у її приватній власності, в будинку №3 по вул. 30-річчя Перемоги. У разі невиконання [PERSON] рішення суду дозволити допустити працівників МКВЖРЕП №3 для проведення робіт по дезінфекції, дезінсекції та дезодорації у квартирі № 47 в будинку №3 по вул. 30-річчя Перемоги, що перебуває у її приватній власності; зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод працівникам МКВЖРЕП №3 для проведення робіт по дезінфекції, дезінсекції та дезодорації у квартирі № 47 в будинку №3 вул. 30-річчя Перемоги, що перебуває у її приватній власності, а у разі чинення таких перешкод дозволити їм примусове проникнення до квартири для виконання цих робіт; зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди працівникам КП „Бердичівкомунсервіс у передачі собак на утримання у центр ветеринарної медицини «Айболіт». Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила обставини зазначені в заяві. Пояснила, що [PERSON] в своїй квартирі тримає не менше 10 собак, яких вночі випускає в підїзд будинку. В її квартирі антисанітарні умови. Від цього в підїзді смердить. Вона ( [PERSON]) від імені жителів будинку № 3 по вул. 30-річчя Перемоги зверталася в різні установи, однак їй порадили звернутися до суду, бо лише за рішенням суду може бути вилучено собак у [PERSON] Даний позов до суду їй готувала юрист з міської ради. В [PERSON] немає паспорта, їй потрібно допомогти, оскільки вона одинока, хвора, стара жінка. Вона сама не прибере в квартирі. За запитання суду, яким чином [PERSON] порушує її права, позивачка пояснила, що вона проживає у четвертому підїзді будинку, а квартира [PERSON] в третьому, однак від того, що в [PERSON] знаходяться собаки, у неї ( [PERSON]) водяться миші та таракани. З цього приводу вона ні в які служби не зверталася. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, що стверджується розпискою про вручення судової повістки (а.с.34), причини неявки суду не повідомила, від неї до суду не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивачки, судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Представники третіх осіб на стороні позивача - Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №3 та Комунального підприємства „Бердичівкомунсервіс в судове засідання не зявилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином ( а.с. 33,35). Зі згоди позивачки розгляд справи проведено у їх відсутність. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що вона проживає в одному підїзді з [PERSON] В квартирі [PERSON] знаходяться собаки, водяться миші і таргани, в підїзді сморід, в будинку антисанітарні умови. Собак [PERSON] випускає в підїзд будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її квартира поруч з квартирою [PERSON] Від того, що [PERSON] тримає в квартирі собак в підїзді сморід, антисанітарні умови, собаки гуляють по підїзді, кидаються на людей, в будинку водяться миші. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її чоловік племінник [PERSON]. Вона носить продукти [PERSON], готує їй їсти, прибирає в квартирі, виносить сміття. В даний час [PERSON] тримає в себе пять дорослих собак і два малих. Вона ([PERSON]) зверталась центру ветеринарної медицини „Айболіт, щоб вони забрати собак, однак ті до цього часу собак не забрали. [PERSON] на вулицю не виходить, собак не вигулює. Дослідивши докази, розглянувши справу в межах предявленого позову, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що в квартирі [PERSON] знаходяться сім собак, яких остання не вигулює на вулицю, випускає їх в підїзд. Дані обставини підтверджені показами свідків Ґудзь Є.Д., [PERSON], [PERSON] З акту обстеження III під'їзду житлового будинку по вул. 30-річчя Перемоги, 3 від 23.08.2012 вбачається, що в ІІІ підїзді будинку № 3 по вул. Перемоги в м. Бердичеві відчутний різкий неприємний запах, біля квартири [PERSON] сильний запах сечі та екскрементів собак, квартира в антисанітарному стані. [PERSON] створює нестерпні умови проживання мешканцям сусідніх квартир. Комісією в складі: заступника міського голови [PERSON], начальника відділу житлового господарства управління ЖКГ [PERSON], головного спеціаліста відділу житлового господарства управління ЖКГ [PERSON], майстра МК ВЖРЕП №3 [PERSON], лікаря ЦМЛ [PERSON], дільничного інспектора МВ УМВС [PERSON], помічника санітарного лікаря СЕС [PERSON] встановлено порушення [PERSON] Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45 та Правил утримання собак, котів і хижих тварин в м. Бердичеві, затверджених рішенням Бердичівської міської ради № 1378 від 07 грудня 2006 року. Рекомендовано вирішувати дане питання шляхом переговорів, або ж звернутися до суду (а.с. 6). З протоколу проведення досліджень повітря робочої зони №34 від 24.10.2012 року Бердичівської державної районної санепідемслужби вбачається, що концентрація двоокису вуглецю, сірководню, аміаку в повітрі квартири № 47 по вул. 30-річчя Перемоги, 3 перевищує гранично допустимі норми ( а.с. 8). [PERSON], як на підставу позову, послалася на порушення [PERSON] Правил утримання собак, котів і хижих тварин в м. Бердичеві, затверджених рішенням Бердичівської міської ради № 137 від 07.12.2006 року, відповідно до яких умови утримання тварин повинні не відповідати їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям. Кількість тварин, що утримуються фізичною чи юридичною особою, обмежується можливістю забезпечення їм належних для їх утримання умов. При цьому утримання тварин не повинно порушувати права осіб, які мешкають поруч, шляхом утворення неприємних запахів, створення звукового та іншого впливу в порушення діючого санітарно-епідеміологічного законодавства. Місце утримання тварин має бути оснащене таким чином, щоб забезпечити необхідний простір, температурно-вологий режим, природне освітлення, вентиляцію та можливість контакту тварин з природним для них середовищем. Зазначає, що відповідно до п. 8 зазначених Правил, особа, яка утримує тварину, зобовязана дотримуватись санітарно-гігієнічних та інших норм експлуатації приміщення, де утримується тварина та норм співжиття (у випадку утримання тварин у жилому приміщенні), а також реєструвати тварин відповідно до вимог цих правил. При цьому в судовому засіданні [PERSON]Г не довела, що вона уповноважена контролювати дотримання цих Правил. Натомість, відповідно до п. 19 Правил, утримання собак, котів і хижих тварин в м. Бердичеві, затверджених рішенням Бердичівської міської ради № 137 від 07.12.2006 року (далі Правила) контроль за дотриманням цих Правил громадянами, а також складання протоколу про їх порушення покладено на інженерно-технічних працівників житлово-експлуатаційних підприємств, працівників міського підприємства державної ветеринарної медицини, фахівців міської санітарно-епідеміологічної станції та спеціалістів інспекції по екології ( а.с. 13). Відповідно до п. 2 Правил, собаки є особистою власністю громадян, яка охороняється законом. Тварина може бути вилучена у власника за рішенням суду чи в іншому порядку згідно чинного законодавства. Вказані положення Правил відповідають вимогам ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження" та нормам ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження" право власності та інші речові права на тварин у разі жорстокого поводження з ними можуть бути припинені за рішенням суду шляхом їх оплатного вилучення або конфіскації. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості. Відповідно до ст. 254 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду, як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. А тому, позовна вимога про зобовязання відповідачки не чинити перешкоди працівникам КП „Бердичівкомунсервіс у передачі собак на утримання у центр ветеринарної медицини «Айболіт»не ґрунтується на законі, та не може бути задоволена. Стосовно позовних вимог про зобовязання [PERSON] прибрати квартиру № 47, яка перебуває у її власності від сміття та провести роботи по дезінфекції, дезінсекції та дезодорації квартири; а також зобовязання [PERSON] за умови, що вона не прибере в тижневий термін з дня набрання рішенням чинності свою квартиру, не чинити перешкоди працівникам МК ВЖРЕП №3 при приведенні квартири в належний санітарний стан, а у разі чинення таких перешкод дозволити їм примусове проникнення до квартири для виконання цих робіт суд зазначає наступне. Як на підставу вищезазначених вимог позивачка вказала порушення [PERSON] Правил утримання собак, недотримання санітарних умов в своїй квартирі та підїзді будинку, зазначила, що квартира № 47 по вул. 30-річчя Перемоги однозначно і безперечно є осередком виникнення і поширення шкідливих і патогенних мікробів, тарганів, цвілі, спорів грибків (різного походження), алергенів, які у свою чергу призводять до інфекційних захворювань, а при тривалому і постійному впливі на людину може призвести до важких і тривалих хвороб, а в деяких випадках, до тяжких наслідків. Позивачка вказала на порушення відповідачкою наступних норм законодавства: ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24.02.1994 року № 4004-ХП, відповідно до якої громадяни зобов'язані утримувати жилі приміщення, належні їм на праві власності відповідно до санітарних норм; вимог Житлового Кодексу УРСР, зокрема, ст.. 151 ЖК, згідно якої передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру, зобов'язані забезпечувати її схоронність, а відповідно до ст. 177 ЖК визначено, що громадяни зобов'язані дотримуватись правил утримання житлового фонду, чистоти у під'їздах, на сходових клітках та в інших місцях загального користування. У відповідності до вимог ч. 3. ст. 10 ЦПК України, ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Позивачка не довела в судовому засіданні належними доказами того, що [PERSON], не дотримуючись санітарних умов в своїй квартирі, через тримання там собак, порушує, не визнає чи оспорює її ( [PERSON]Г.) права, і що [PERSON] уповноважена вимагати вчинення дій щодо усунення цих порушень. Натомість у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає в квартирі № 66 будинку № 3 по вул. 30-річчя Перемоги, тобто в сусідньому підїзді де знаходиться квартира № 47, в якій мешкає [PERSON] А отже вона не є співвласником сходової клітин ІІІ підїзду будинку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] безпідставні, а тому не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed