overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

23.06.2012 року відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. На даний час син досяг повноліття, навчається на очній формі навчання в Національному Технічному Університеті «ХПІ», в звязку з чим виникає потреба в його утриманні до закінчення навчання. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] на період навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років, у розмірі від 33 % до 50 % частини від усіх видів заробітку щомісячно. В судовому засіданні позивачка вимоги уточнила та просила стягувати аліменти в розмірі 33 % від усіх видів заробітку. Третя особа в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю та пояснив, що він не має змоги надавати допомогу на навчання сина, оскільки являється інвалідом І групи, отримує пенсію в невеликому розмірі, якої не вистачає на ліки та задоволення власних потреб. Крім того зазначив, що потребує хірургічного втручання, на яке йому не вистачає коштів. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 199 СК України Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. [PERSON] на даний час є студентом очної форми навчання, факультету інтегрованих технологій та хімічної техніки Національного Технічного Університету «ХПІ», що підтверджується довідкою навчального закладу від 25.05.2012 року № 66-230/456, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Суд приймає до уваги доводи позивачки, що вона отримує заробітну плату в мінімальному розмірі, встановленому державою, в звязку з чим не має можливості самостійно забезпечити потреби сина. Однак суд також приймає до уваги доводи відповідача, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідом І групи, що підтверджується посвідченням серії А № 413218, виданим 26.03.2007 року Сумською облдержадміністрацією, та пенсійним посвідченням № [NUMBER]. Крім того, суд враховує, що пенсія є єдиним джерелом доходу відповідача, розмір отриманої ним пенсії є нижчим за прожитковий мінімум, встановлений державою, стан його здоровя позбавляє можливості працювати, в звязку з чим він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина на час навчання. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову за необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

15.06.2012 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що має дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] батьком яких записаний відповідач. Посилаючись на те, що вона і діти проживають окремо від відповідача, який не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, позивачка просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не прибула, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач до суду також не прибув, подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, вивчивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, вислухавши їх пояснення, дійшов висновку про виникнення між сторонами спору з обумовленого ст. 180 СК України обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], вбачається, що їхніми батьками записані позивачка і відповідач. Виходячи з вимог ст.ст. 57 - 61 ЦПК України та ст. 182 СК України, врахувавши відомості про стан здоров»я, матеріальне становище сторін та дітей, інші відомості, які мають істотне значення по справі щодо обставин спільного сумісного життя сторін тощо, позивачка довела свої вимоги на стягнення аліментів з відповідача, оскільки відповідач не надав доказів, які б спростовували висновок суду, в тому числі щодо надання утримання спільних з позивачкою дітей, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати по справі підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 79, 88 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст. 367 ЦПК України суд визнає за обовязок допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежів за один місяць з часу звернення позивачки до суду з даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.07.2012 року, ухваленого у цивільній справі за позовом [PERSON]до ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» про стягнення моральної шкоди, позов був задоволений частково - на користь позивача було стягнуто з відповідача у відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень. При постановленні вказаного рішення судом не було вирішено питання щодо судових витрат, що в свою чергу є підставою для постановления додаткового рішення по справі. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 р. Відповідно до ч. З ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 214,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 08 травня 2012 року частково задоволено позов [PERSON] до КП «Червонограджитлокомунсервіс » про вирішення переддоговірного спору . Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про постановлення додаткового рішення , оскільки при постановленні даного рішення не було вирішено питання про повернення позивачу суми сплаченого судового збору 107грн., так як позов задоволено . В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав дану заяву і просив ухвалити додаткове рішення. Представник відповідача КП «Червонограджитлокомунсервіс» в судовому засіданні заперечив стосовно задоволення заяви , оскільки судовий збір слід стягнути пропорційно задоволеному позову . Вислухавши пояснення, оглянувши цивільну справу №1327/889/2012 ,суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення по справі , оскільки при постановленні основного рішення суду не було вирішено питання про повернення позивачу суми сплаченого судового збору 107грн. . На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою\~ у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між сторонами зареєстровано в 18.11.1978 року, від шлюбу мають двох повнолітніх дітей, подружні стосунки не склалися, шлюб носить формальний характер, разом не проживають. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Позивач в\\~судовому засіданні\\~позов підтримав.\\~ Відповідач в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон\\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 18.11.1978 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть протягом тривалого часу, на розірвання шлюбу погоджуються, примиритися не бажають, тому суд приходить до висновку, що зберегти сім`ю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-16 00:00:00

У червні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 12 червня 1982 року Триліською сільською Радою Фастівського району Київської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 19. Від подружнього життя з відповідачем неповнолітніх дітей вони не мають. Подружнє життя у них з відповідачем не склалось, через різні характери почали виникати непорозуміння та сварки, під час яких чоловік безпідставно її ображає навіть в присутності сторонніх осіб. Зловживає спиртними напоями. Це призвело до руйнування сім'ї, та втрати почуттів один до одного. У сторін склалися неприязні відносини, подружніх стосунків вони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби зберегти сім'ю виявилися невдалими. Вважає, що примирення між ними вже неможливе. Позивач у судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала з підстав викладених у ньому. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений судом належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 червня 1982 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Триліською сільською Радою Фастівського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 19 (а.с. 6). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач у позовній заяві у разі розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-16 00:00:00

14 червня 2012 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у відповідності з Законом України «Про захист прав споживачів» від 01.12.2005, у п. 22 ст. 1 зазначено, що споживач - фізична особа, який придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих побутових потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. У відповідності з ЗУ «Про електроенергетику» від 01.07.2010, у ст. 1 зазначено, що енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Згідно з п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 № 1357 (далі - Правила), енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. Так, при проведенні планових перевірок представниками Позивача 18.02.2012 [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER]) було виявлено без облікове споживання електроенергії поза приладом обліку. Такі дії є правопорушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено в ст. 27 ЗУ «Про електроенергетику» та п. 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення. Тому,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-16 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., які на даний час перебувають на утриманні матері в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивує тим, що шлюб між ними було зареєстровано 10.08.2007 року, сторони на даний час разом не проживають, діти проживає разом з матір'ю, відповідач є батьком дітей, однак добровільно не надає коштів на їх утримання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала повністю та надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак, 22.05.2012 р. надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнає та просить розгляд справи просить слухати у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного : У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 1302, виданою 11.04.2012 р. виконкомом Пісочнянської сільської ради Миколаївського району Львівської області. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 03.07.2008 р., виданого виконавчим комітетом Пісочнянської сільської ради Миколаївського району Львівської області, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записані, відповідно, [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 27.04.2011 р., виданого виконавчим комітетом Пісочнянської сільської ради Миколаївського району Львівської області, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записані, відповідно, [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON], складеного Пісочнянською сільською радою, сім'я [PERSON] потребує матеріальної допомоги. [PERSON] здійснює постійний догляд за дітьми, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Як встановлено з пояснень позивача відповідач офіційно не працює, однак є здоровою та працездатною людиною, добровільно жодної допомоги на утримання дітей не надає, відтак розмір аліментів у 500 грн. є можливим розміром для стягнення аліментів на утримання дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-16 00:00:00

У 2000 році сторони зареєстрували шлюб. Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з матір’ю. Сторони однією сім'єю не мешкають. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не налає, хоча отримує пенсію і в змозі сплачувати аліменти. Просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з’явилася, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився. Надав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 грудня 2000 року у відділі РАЦС м. Дружківки Донецької області, про що має місце актовий запис за №445. Свідоцтвом про народження серії 1-НО № 207570 [PERSON], яка народилася 14 листопада 2000 року, про що Дружківським відділом РАЦС зроблений актовий запис за №437, підтверджується, що її батьком вказаний [PERSON]. Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов’язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти, оскільки він працює, інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 214 грн.60коп. в Державний бюджет міста Дружківки На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-16 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу, в якій посилається на те, що 15 квітня 2009 року він дала в борг відповідачу грошові кошти в сумі 208 000 (двісті вісім тисяч) грн.. 00 коп., які відповідачка зобовязалася повернути до 16 червня 2009, про що нею було дано письмову розписку. В порушення взятих на себе зобовязань, до сьогоднішнього дня Відповідач отримані гроші не повернула. У звязку з цим, він змушений звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути суму боргу, а також відсотки за прострочення виконання зобовязання, інфляційну суму та моральну шкоду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлена згідно чинного законодавства, отже суд за згодою позивача та на підставі ст. 224 ЦПК України розглядає справу в його відсутності, заочно. Заслухавши пояснення позивача, яка позов підтримала, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити повністю, оскільки його підставність підтверджується наступними матеріалами справи: копією розписки від 15 квітня 2009 року, даної [PERSON], яка позичила в [PERSON] 208000 (двісті вісм тисяч) грн.. 00 коп., які відповідачка зобовязалася повернути до 16 червня 2009. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальний розмір процентів від простроченої суми за період з 17 червня 2009 року по 31 травня 2012 року становить 18480,65 грн. Інфляційна сума з суми боргу становить 44158,4 грн. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, пояснення представника [PERSON] нічим не спростовано, а іншого в судовому засіданні не встановлено, із-за відсутності відповідача, а тому позов слід задоволити. На підставі ст.ст.23, 625, 1046, 1049, 1167 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-16 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що після смерті її матері залишилося спадкове майно, інших спадкоємців на дане майно не має, тому просила суд визнати за нею як за дочкою померлої право власності на жилий будинок № 75 з господарськими спорудами, що розташований по вул. Миру у с.Чайківка Радомишльського району Житомирської області. В судовому засіданні позивачка [PERSON] зявилася, позовні вимоги підтримала, просила суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті матері [PERSON],яка померла 19 лютого 1998 року у віці 84 років в с. Чайківка Радомишльського району Житомирської області - право власності на жилий будинок № 75 з господарськими спорудами, що розташований по вул. Миру у с.Чайківка Радомишльського району Житомирської області. Представник Чайківської с/ради в судове засідання не з"явився, надіслав письмову заяву, просив справу розглядати у йоговідсутності, з позовними вимогами погодився. Вислухавши пояснення позивачки по справі,дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] народилася 06 червня 1953 року в с.Чайківка Радомишльського району і в свідоцтві про народження її батьками були записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Мати позивачки [PERSON] померла 19 лютого 1998 року у віці 84 років в с. Чайківка Радомишльського району Житомирської області, батько - [PERSON] помер 28 травня 1970 року. У відповідності до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва,а якщо право власності на нерухоме майно виникає з моменту реєстрації - то таке право виникає з моменту державної реєстрації. З інформації про право власності на нерухоме майно Житомирського обласного бюро технічної інвентаризації від 23 січня 2012 року за №74 вбачається,що за [PERSON] право власності на цілий жилий будинок №75 з господарськими спорудами, що розташований по вул. Миру у с.Чайківка Радомишльського району Житомирської області не зареєстроване, вартість домоволодіння складає 21622,00 грн. У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обовязки,носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно записів погосподарських книг Чайківської с/ради Радомишльського району Житомрської області головою колгоспного двору(домогосподарства) в с.Чайківка Радомишльського району по вул. Миру,75 була [PERSON], з моменту вселення(1967) по день смерті(1998)(а.с.-15). У відповідності до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Приймаючи до уваги викладене та те,що позивач [PERSON] надала докази,які свідчать про право власності спадкодавця,її померлої [PERSON], як власника будинку згідно виписок погосподарських книг с/ради та те,що іншим шляхом спадкові права позивача не захистити, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved