Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що є власником земельної ділянки площею 0,0289 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Зазначає, що на вказаній земельній ділянці побудувала жилий будинок. 22.05.2012 р. Виконавчий комітет Бучанської міської ради Київської області прийняв рішення №838/1 "Про відмову в оформленні відповідної правової документації на самочинно побудований житловий будинок", загальною площею 213,7 кв. м., житловою -62,4 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS]. Зауважує, що 13.07.2012 р. будинок був введений в експлуатацію, що підтверджується декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрована Інспекцією ДАБК у Київській області № КС 14212117805. Вважає, що відповідач своїм рішенням фактично відмовив у видачі свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна, тому просить визнати за [PERSON] право власності на жилий будинок. Представник позивача в судове засідання з'явилася, підтвердила обставини викладені у позовній заяві, просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання з'явився, заперечував щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши доводи та заперечення представників по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], власником є [PERSON] (а.с.8-15). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], що знаходиться за адресою: Київська область, [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки -будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, власником є [PERSON] (а.с.16). Рішенням Виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області №838/1 від 22.05.2012 р. було відмовлено гр. [PERSON] в оформленні відповідної правової документації на самочинно побудований житловий будинок літ. "А-ІІ-Ж", загальною площею 213,7 кв. м., житловою -62,4 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Згідно Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Київській області № КС 14212117805 від 13.07.2012 р. будинок готовий до експлуатації (а.с.17-19). Спірні правовідносини між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі -ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Всупереч даної норми позивачем не надано суду доказів того, що у нього виникло право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, [ADDRESS], і це право зареєстровано у порядку, встановленому ст. 331 ЦК України. Не надано позивачем також доказів втрати ним документа, який засвідчує його право власності на спірну квартиру. Отже, суд дійшов висновку, що позивач не є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, [ADDRESS], а тому суд не вправі визнавати за ним право власності, оскільки з такою вимогою в порядку ст. 392 ЦК України може звертатися лише власник такого майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документа, який засвідчує його право власності, таким чином відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання права власності на жилий будинок.

Outcome: dismissed