Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. У своєму позові та у судовому засіданні позивач пояснив, що 16.05.2008 року він уклав шлюб з [PERSON] відповідачем по справі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 11.07.2011 року шлюб між сторонами по справі було розірвано та визначено місце проживання дітей з матір*ю [PERSON] Ще до розірвання шлюбу відповідачка вступила до релігійної общини, її поведінка змінилась: вона постриглась налисо, вдягала дивний одяг. Весь свій вільний час відповідач проводила з товаришами за вірою. [PERSON] зовсім забула про дітей, перестала виконувати свої обов*язки щодо забезпечення умов життя дітей: діти були голодні, постійно хворіли, одягнуті були в мотлох. Позивач намагався допомагати грошима, продуктами, але відповідачка усе віддавала одновірцям. Після розірвання шлюбу відповідачка забрала дітей і поїхала до м.Київа. Від знайомих позивач дізнався, що відповідачка в м.Київі займається жебракуванням, використовуючи дітей. Позивач відразу виїхав до Київа. 26.08.2011 року [PERSON] була затримана працівникам Печерського РУ ГУ МВС України і проти неї було порушено кримінальну справу за експлуатацію дітей. 29.08.2011 року відповідачка [PERSON] була затримана і відносно неї було складено адміністративний протокол за ст..184 ч.1 КУпАП за невиконання батьківських обов*язків.. 29.08.2011 року діти були направлені до дитячої лікарні № 4 Солом*янського району м.Київа. Оскільки на той час позивач знаходився у скрутному матеріальному становищі, він вимушений був віддати дітей до дитячого будинку Сонечко. У жовтні 2011 року він знайшов роботу з постійним заробітком. Коли він звернувся до дитячого будинку Сонечко, щоб забрати дітей, то йому відмовили, оскільки за рішенням суду місце проживання дітей було визначено з матір*ю, [PERSON] Позивач вважає, що залишати місцем проживання дітей з їх матір*ю суперечить інтересам дітей. Відповідачка не працює, немає постійного доходу, знаходиться в релігійній секті, її дії становлять загрозу для здоров*я та життя дітей. Позивач у судовому засіданні позов підтримав і просить відібрати дітей у відповідачки [PERSON] та передати йому, батькові малолітніх дітей. Змінити місце проживання малолітніх дітей та визначити місце їх проживання з позивачем за адресою: [ADDRESS], та стягнути з відповідачки аліменти на утримання доньки та сина. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав і просить його задовольнити, оскільки позивач має роботу, житло і створив належні умови для життя та виховання малолітніх дітей. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала і суду пояснила, що позивач знущався з неї, вона вимушена була поїхати до м.Київа. На теперішній час вона шукає роботу і житло, і тому не може забрати дітей з дитячого будинку Сонечко. Можливо тільки у вересні 2012 року вона зможе забрати дітей із дитячого будинку. Представник відповідача у судовому засіданні заперечує проти позову і пояснила, що дітей неможливо віддати непрацюючому батькові, позивачу по справі. Третя особа представник служби у справах дітей Заводської районної адміністрації Запорізької міської ради у судовому засіданні позов підтримала і не заперечує проти передачі малолітніх дітей батькові [PERSON] Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін, їх представників, доводи третьої особи, пояснення свідків, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що сторони по справі знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 16.05.2008 року. Від даного шлюбу мають дітей: доньку [PERSON] [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Із висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 01-14/300 від 09.04.2012 року встановлено, що орган опіки вирішив вважати за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON] [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 ч.1 ст.164 цього кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров*я і морального виховання, а саме: в разі якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування. Як зазначено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім*ю України № 16 від 12.06.1998 року, суд при вирішенні спору про місце проживання дитини має враховувати те, хто із батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, особисті якості батьків, можливість створення належних умов до виховання дитини. Допитані у судовому засіданні свідки з боку позивача: [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що відповідачка не піклувалась про своїх дітей і покидала своїх на сторонніх людей. Так свідок [PERSON], яка є подругою [PERSON], суду пояснила, що вона разом навчалась з [PERSON]. Останні роки [PERSON] вступила до релігійної секти і одного разу покину двох своїх маленьких дітей у неї, а сама поїхала до Київа. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знає добре Хусана [PERSON] за місце проживання як сусіда і охарактеризував його з позитивного боку, а [PERSON] охарактеризував з негативного боку, оскільки вона залишала своїх двох маленьких дітей самих вдома. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знає Хусана [PERSON] з 1998року. Він дуже хвилюється за своїми дітьми, а їх мати [PERSON] перестала уділяти увагу дітям, не годувала їх, не піклувалась про них і не створила для них належних умов. Тому, суд не узяв до уваги письмові заперечення відповідача [PERSON],оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами, які досліджені у судовому засіданні. Суд не узяв до уваги висновки спеціаліста, які надала до суду [PERSON] як підтвердження тих фактів, що ці тілесні ушкодження їй завдав [PERSON], оскільки судом не здобуто доказів, що саме [PERSON] завдав тілесні ушкодження [PERSON] Із інформації дитячого будинку Сонечко від 05.04.2012 року на а.с.50 вбачається, що позивач [PERSON] постійно відвідує дітей, а мати дітей [PERSON] навідалась до дітей тільки чотири рази. Із протоколу про адміністративне порушення за ст.184 ч.1 КУ пАП від 30.08.2011 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності ( а.с.29), із акту про дитину, покинуту в закладі охорони здоров*я від 29.08.2011 року 9а.с.31,32), висновку служби у справах дітей Солом*янської районної адміністрації м.Київа (а.с.23,24) вбачається, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов*язків і залишення дітей з нею може загрожувати життю дітей. Крім того, суд звернув увагу на той факт, що за час розгляду даної цивільної справи відповідачем не були прийняті ніякі міри для того, щоб забрати дітей з дитячого будинку, тобто суд прийшов до висновку, що доля дітей її не цікавить і навіть в останнє судове засідання [PERSON] не з*явилась, а з*явилась її представник, бабуся малолітніх дітей, яка теж не забажала забрати дітей до себе. Тому, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] повністю знайшов свої докази і обгрунтування у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки виходячи із позитивних характеристик [PERSON], його ставлення до дітей і бажання скоріше забрати дітей додому, дітям найкраще буде проживати з батьком, оскільки вочевидь, що він їх дуже любить і їх майбутнє йому не байдуже, [PERSON] виходячи із її характеристик доля дітей байдужа.

Outcome: approved