Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначає, що в 1979 році на правах члена сім`ї [PERSON] поселилася в житловому будинку № 91 (попередня нумерація будинку 67) по вул. Леніна в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області. В 1982 році [PERSON] померла. Після її смерті позивач продовжувала постійно проживати у вказаному будинку. Починаючи з 1984 року, позивач за власні кошти та з власних матеріалів внаслідок переробки попереднього будинку, в якому неможливо було проживати внаслідок його аварійності, побудувала новий будинок, тобто створила нову річ. Однак, рішення, пов`язані з будівництвом вказаного будинку, в Вороновицькій селищній раді Вінницького району Вінницької області відсутні. В КП Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризаціїправо власності на цей будинок не реєструвалося. Так як позивач, використавши старий будинок як матеріал, побудувала новий будинок, тобто створила нову річ, тому вважає, що має право на набуття права власності на неї. Вона добросовісно заволоділа і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном житловим будинком з господарськими спорудами, що розташований в смт. Вороновиця, вул. Леніна, 91, Вінницького району Вінницької області, з 1979 року, тобто більше, ніж протягом 10 років, тому має право набути право власності на це майно за набувальною давністю та в зв`язку з створенням нової речі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що позивач [PERSON] з 1979 року проживає в житловому будинку № 91 (раніше № 67) в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, з того часу як поселилася у вказаному будинку на правах члена сім`ї [PERSON], тому і зареєструвалася в даному будинку. В 1982 році [PERSON] померла, а позивач залишилася проживати у вказаному будинку. З 1984 року за власні кошти позивач, переобладнавши старий будинок, в якому неможливо було проживати внаслідок його аварійності, побудувала новий будинок. Однак, на даний час не може оформити право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, так як він вважається самочинним будівництвом, тому що дозвіл на будівництво позивачу не надавався. Просить визнати за позивачкою право власності на житловий будинком з господарськими спорудами, що розташований в смт. Вороновиця, вул. Леніна, 91, Вінницького району Вінницької області, так як за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж садибного (індивідуального) житлового будинку з господарськими будівлями І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт по вул. Леніна, 91, смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, користувач територіальна громада в особі виконавчого комітету Вороновицької селищної ради, встановлено їх відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації будівель та споруд. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч в установленому порядку повідомлявся про час і місце розгляду справи. Від голови Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради, позов визнає. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] в 1979 році на правах члена сім`ї [PERSON] поселилася в житловому будинку № 91 (попередня нумерація будинку 67) по вул. Леніна в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області та зареєструвалася в даному будинку, що підтверджується записами в домовій книзі (а.с.6-8). В 1982 році [PERSON] померла. Спадкоємців у [PERSON] не було. Згідно технічного паспорту користувачем житлового будинку № 91 по вул. Леніна в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області являється територіальна громада в особі виконавчого комітету Вороновицької селищної ради (а.с.77-80). Після смерті [PERSON] позивач продовжувала постійно проживати у вищевказаному будинку та, починаючи з 1984 року, за власні кошти і з власних матеріалів внаслідок переробки попереднього будинку, в якому неможливо було проживати внаслідок його аварійності, побудувала новий будинок, тобто створила нову річ. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При цьому п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Ураховуючи, що Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п.1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України), норми ст.344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання судом права власності за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. Приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] добросовісно, відкрито володіє більше 10 років вказаним вище будинком, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок за набувальною давністю. В судовому засіданні також встановлено, що позивач за власні кошти внаслідок переробки старого будинку побудувала новий будинок. Згідно відповіді голови Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 03.05.2012 року за № 112 на запит адвоката встановлено, що земельна ділянка під будівництво житлового будинку по вул. Леніна, 91 в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області не виділялася. Рішень Вороновицької сільської ради про надання дозволу на будівництво житлового будинку по вул. Леніна, 91 в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області [PERSON] чи іншій особі в селищній раді немає. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Разом з тим, враховуючи положення ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без відповідного документа, який має право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил. Відповідно до акту поточних змін, наявного в інвентаризаційній справі № 834 на об`єкт нерухомого майна, яка була оглянута в судовому засіданні, при обстеженні в натурі будинку № 91 по вул. Леніна в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області виявлено фактичне знесення житлового будинку літ. Ата самочинне зведення житлового будинку літ. Бз верандою літ. б, сараю літ. Вта тимчасової убиральні літ. Г, проінвентаризовано огорожу № 1-4 та вигрібну яму № 5. Враховуючи викладене, позивачем [PERSON] було здійснене самочинне будівництво, так як дозвіл на будівництво не видавався, земельна ділянка для цієї цілі не виділялася. Частиною 3 статті 376 ЦК України передбачено визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за рішенням суду за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)позови особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області, як власник земельної ділянки, на якій побудовано вищезазначений будинок, не заперечує проти визнання за позивачем [PERSON] права власності на побудований житловий будинок з господарськими спорудами, що підтверджується заявою голови селищної ради від 03.07.2012 року за № 15/172. За результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж садибного (індивідуального) житлового будинку з господарськими будівлями І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт по вул. Леніна, 91, смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, користувач територіальна громада в особі виконавчого комітету Вороновицької селищної ради, встановлено їх відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації будівель та споруд. За таких обставин наявні всі підстави визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими спорудами в смт. Вороновиця по вул. Леніна, 91, Вінницького району Вінницької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved