Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-21 00:00:00

У липні 2012 року позивач подав до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя не склалося і збереження його не можливо у звязку з відсутністю взаємопорозуміння. Шлюбні відносини припинені. Від позивача до суду надійшла заява, в якій він просить слухати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, згоден на заочний розгляд справи.. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі з 09.07.2011 року, зареєстрованому Таврійською сільською радою Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 24. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Сторони припинили шлюбні відносини 25.04.2012 року, проживають окремо. Спільне життя не склалося звязку з відсутністю взаємопорозуміння. Спільне господарство не ведеться. Шлюб між позивачем та відповідачкою підлягає розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст.105, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, та суперечить інтересам сторін. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Спору про поділ майна немає. За змістом ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 107 грн. 30 коп.

Outcome: approved