Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,- Великоглибочецької сільської ради, Тернопільської районної державної нотаріальної контори про визнання недійсними довіреності та договору дарування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 березня 2007 року між [PERSON], від імені якої діяв [PERSON] та [PERSON], був укладений договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул.Зелена, 47 у місті Тернополі. Вважає, що вказаний правочин слід визнати недійсним, оскільки позивачка з 13.02.2007 по 14.03.2007 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Тернопільській обласній клінічній лікарні з діагнозом інтрадуральна пухлина, з приводу чого, їй було зроблено операцію на спинному мозку. Також вона хворіє глаукомою обох очей з гостротою зору 0,1 та 0,4 у звязку із чим має поганий зір. В березні 2007 року вона домовилась із своєю онукою [PERSON] укласти договір довічного утримання. 28 березня 2007 року секретарем виконкому Великоглибочецької сільської ради [PERSON] було посвідчено довіреність на імя [PERSON], яку було підписано нею у себе вдома, оскільки не може самостійно пересуватись, зміст якої не було їй прочитано. Довіреність була складена всупереч її волі, оскільки нею уповноважувалось укласти договір дарування належного їй домоволодіння, а не договір довічного утримання. 30 березня 2007 року на підставі зазначеної довіреності [PERSON] уклав від імені позивачки договір дарування належного позивачці будинку [PERSON], яка є її онукою, хоча вона не мала наміру дарувати його. Вважає, що зазначені правочини вчинені під впливом обману зі сторони [PERSON], у неї не було волевиявлення на їх укладення. Просить визнати зазначені правочини недійсними, як такі, що укладені всупереч волі позивачки під впливом обману. Представник позивача та позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнали. Суду пояснили, що позивачка добровільно давала доручення [PERSON], який є чоловіком її онуки [PERSON] для того, щоб останній подарувати належний їй будинок. Вона неодноразово зверталась із цим проханням до [PERSON], свідомо розуміла значення своїх дій та керувала ними. Під час вчинення правочину, секретарем сільської ради було розяснено позивачці наслідки його вчинення, на що позивачка погодилась. У позові просять відмовити. Третя особа, Тернопільська районна державна нотаріальна контора не заявила про свою участь справі, хоча належним чином була повідомлена про місце та час розгляду справи. Третя особа, Великоглибочецька сільська рада не направила в судове засідання свого представника, хоча була повідомлена про час та місце її розгляду у суді у встановленому законом порядку. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив. 28 березня 2007 року [PERSON] уповноважила [PERSON] подарувати житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с.В.Глибочок по вул.3елена,47 Тернопільського району Тернопільської області на імя [PERSON]. Вказану довіреність було посвідчено секретарем виконавчого комітету Великоглибочецької сільської ради [PERSON] 30 березня 2007 року [PERSON], діючи на підставі вищезгаданої довіреності від імені [PERSON], уклав нотаріально засвідчений договір дарування будинку, відповідно до п.1 якого подарував [PERSON] належний дарувальнику на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с.Великий Глибочок по вул.3еленій,47. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка працювала на той час секретарем Великоглибочецької сільської ради, суду пояснила, що нею за місцем проживання позивачки проводилось посвідчення довіреності, яку остання видала [PERSON], при її посвідченні [PERSON] розуміла значення своїх дій та керувала ними, не перебувала у хворобливому стані який їй заважав розуміти свої вчинки, усвідомлювала ціль та мету виданої неї довіреності - подарувати належний їй житловий будинок своїй онуці [PERSON] про що неодноразово наголошувала самостійно, вона прочитала позивачці текст документу та повністю пересвідчилась у тому, що вона мала на меті саме подарувати належний їй будинок своїй онуці, для чого видала оспорювану довіреність та підписалась в книзі реєстрації нотаріальних дій Великоглибочецької сільської ради, яку вона принесла з собою. . Витяг з книги реєстрації нотаріальних дій Великоглибочецької сільської ради за 2007 рік , в якій зареєстровано під № 2 від 28.03.2007 року запис про видачу оспорюваної довіреності з особистим підписом позивачки, зазначенням серії та номеру її паспорту громадянки України та сплати нею 0,85 грн. судового збору за вчинення нотаріальної дій підтверджує вищенаведене. Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення такий правочин визнається судом недійсним.. Підставами для визнання недійсності правочину у відповідності до вимог ч.ч.1,3 ст.215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 і 6 ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність право чину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно із ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доводи позивачки про те, що відповідачі навмисно ввели її в обману щодо природи оспорюваної довіреності, прав та обовязків, які з неї випливають, скориставшись її хворобою( глаукома обох очей з гостротою зору 0,1 та 0,4), суд оцінює критично, оскільки доказів причинного взаємозвязку між хворобою позивачки та укладенням оспорюваної довіреності позивачкою не представлено . Також, судом не здобуто доказів, які б свідчили, про те, що позивачка укладаючи спірний правочин діяла проти своєї волі, не розуміючи значення своїх дій внаслідок хворобливого стану, без додержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 і 6 ст.203 цього Кодексу. Крім цього, суд вважає, що обставина, яку зазначила позивачка у своїй заяві - не відображення у довіреності того, що її було посвідчено за місцем проживання [PERSON] як підставу визнання її недійсною, не заслуговує на увагу оскільки б не вплинула на її волевиявлення.. З врахуванням викладеного, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed