Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-14 00:00:00

до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON]; третя сторона, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Опікунська рада Данівської сільської ради Козелецького району, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що в житловому будинку № 31 по вул. Перемоги в с. Данівка, Козелецького району, власником якого є позивач, була зареєстрована і проживала колишня невістка [PERSON], разом зі своїми дітьми: [PERSON] (21.04.1999 р.н.) та [PERSON] (25.06.2003 р.н.), які рік тому вибули з вказаного домоволодіння, за вищевказаною адресою не зявляються, особистих речей в будинку не зберігають. В судовому засіданні позивач підтримала повністю заявлені нею позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона дійсно протягом більше як рік не проживає за вказаною адресою, оскільки її діти навчаються в Козельці і вони були змушені переїхати в Козелець і винаймати там житло. Відповідач [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову, оскільки їй та її дітям немає куди прописатися. Представник Опікунської ради Данівської сільської ради Козелецького району в судовому засіданні заперечував проти виселення неповнолітніх дітей. Прокурор прокуратури Козелецького району Чернігівської області вважав можливим визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Вислухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку № 31 по вул. Перемоги в с. Данівка, Козелецького району Чернігівської області, що підтверджується договором купівлі-продажу. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] (їхня колишня знайома сусідка) під час перебування в шлюбі з [PERSON] проживала в [INFO]. Проте в травні 2011 року відповідач, зібравши власні речі, виїхала разом з дітьми з вказаного будинку і більше свідки їх не бачили. Перебуваючи в будинку позивача свідки звертали увагу на те, що особистих речей відповідача в цьому будинку немає. Свідок [PERSON] пояснив суду, що дійсно його колишня дружина, забравши з будинку речі, разом з дітьми поїхала до смт Козелець. Діти час від часу та влітку приїздять до свого батька, який і проживає [INFO]. 17 жовтня 2012 року Комісією у складі депутата Данівської сільської ради [PERSON], секретаря Данівської сільської ради [PERSON] та сусідки [PERSON] було складено акт обстеження будинку № 31 по вул. Перемоги в с. Данівка, Козелецького району Чернігівської області, відповідно до якого [PERSON] та її двоє дітей: [PERSON] (21.04.1999 р.н.) та [PERSON] (25.06.2003 р.н.) за вказаною адресою фактично не проживають з травня 2011 року, особистих речей не зберігають. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до положень ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням того, що відповідач [PERSON] відсутня в будинку більше одного року (проти чого не заперечувала відповідач [PERSON]М.), вона втратили право користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщення, підлягають задоволенню. Щодо визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині за відсутністю предмета спору, так як діти в будинку за адресою по вул. Перемоги, 31, с. Данівка, не проживають та не зареєстровані (відповідно до адресних довідок, датованих 2 серпня 2012 року). Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 110 гривень 20 коп. належить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial