Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-24 00:00:00

Позивач 26 листопада 2012 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 08 грудня 2009 року в м. Дніпропетровську на перехресті пр. Свободи та вул. Гвардійській відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобілю DAEWOO Sens, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілю ЗАЗ 110307, д/н [NUMBER] під керуванням відповідача. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2010 року [PERSON] визнаний винним у вказаній ДТП, однак від адміністративної відповідальності та сплати штрафу був звільнений через малозначність правопорушення. В результаті ДТП автомобілю третьої особи заподіяно матеріальну шкоду, яка у відповідності до звіту від 15.12.2009 року № 1997-12-09Л, складеного експертом [PERSON], склала 4908,95 грн. Сума страхового відшкодування до виплати з урахуванням визначеної франшизи, на підставі Страхового акту від 25.12.2009 року № И-14970 складає 4771,25 грн. Зазначене страхове відшкодування було виплачено страхувальнику, також витрати на проведення оцінки шкоди автомобіля страхувальника склали 200 грн., витрати на отримання розширеної довідки ДАІ склали 83 грн. Таким чином, позивачу заподіяно шкоду в розмірі 5054,25 грн. Позивач просив стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 5054,25 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, письмово просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Третя особа у судове засідання не з`явилася про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином про причини неявки не повідомила, письмових заяв не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Встановлено, що 08 грудня 2009 року о 08-30 год. [PERSON], керуючи на перехресті пр. Свободи та вул. Гвардійській в м. Дніпропетровську автомобілем «ЗАЗ-110307», д/н [NUMBER], перед початком руху не впевнився в безпеці, не надав перевагу в русі автомобілю DAEWOO Sens, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, в наслідок чого допустив з ним зіткнення. В силу ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2010 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, однак від адміністративної відповідальності був звільнений через малозначність правопорушення (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що автомобіль DAEWOO Sens, д/н [NUMBER] належить [PERSON] та був застрахований у ЗАТ СК «Інгосстрах» за договором страхування наземного транспорту № DNLDAK00000017 від 19 листопада 2007 року (а.с.3-4). Згідно висновку оцінювача [PERSON] № 1997-12-09-Л від 15 грудня 2009 року, матеріальна шкода, заподіяна володільцю автомобілю DAEWOO Sens, д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження у ДТП складає 4908,95 грн. (а.с.10-11). У зв'язку з чим, 25 грудня 2009 року страховою компанією був складений страховий акт № И-14970, згідно якого сума страхового відшкодування складає 4908,95 грн. за відрахуванням франшизи у розмірі 137 грн. складає 4771,25 грн. (а.с.13), яке було виплачено [PERSON] в повному обсязі позивачем (а.с.14). Тобто страхова компанія свої зобов'язання за договором страхування виконала належним чином. В силу ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В силу ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Суд приходить до висновку, що особою, яка на відповідній правовій підставі володіла автомобілем «ЗАЗ-110307», д/н [NUMBER] під час ДТП і є особою, винною у вчиненні ДТП, є саме [PERSON] Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 4771,25 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 200 грн., витрати на отримання довідки з ДАІ в розмірі 83 грн., що загалом складає 5054,25 грн. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 214,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved