Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-24 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 19 червня 2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі - \~відповідач) у Центральному відділі РАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області, актовий запис №325. Спільне життя не склалося через те, що з відповідачем часто виникали непорозуміння та сварки. Від шлюбу дітей не мають. Відповідач відмовився розірвати шлюб в органах РАЦС. З квітня 2012 року шлюбні відносини не підтримуються. Просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб \~з відповідачем, залишити собі дошлюбне прізвище [PERSON], стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу в сумі 300 грн. Позивачка в судове засідання не зявилася, \~до суду 20.07.2012 року подала заяву про розгляд справи без її участі, \~позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, \~позов визнав повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 19 червня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений \~шлюб, який був зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №325, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія 1-КЕ № 069293 від 19.10.2010 року. \~Після шлюбу мають прізвище [PERSON] (а.с.6). Від шлюбу сторони дітей не мають, шлюбні відносини припинені з квітня 2012 року. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. \~\~ Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю між ними не виникає. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до суду одним з подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання \~шлюбу, \~якщо \~буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, \~інтересам \~їхніх \~дітей, \~що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася остаточно та поновлена бути не може, оскільки через відсутність порозуміння сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Як у позивача, так і відповідача по справі було достатньо часу для вирішення питання щодо збереження родини та примирення, однак сторони наполягають на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд керується ч.1 ст. 88 ЦПК України, згідно із якої, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що суд задовольняє позов [PERSON] про розірвання шлюбу, усі понесені нею судові витрати повинні бути стягнуті з іншої сторони, тобто з відповідача, а саме: судовий збір у сумі 107,30 грн., витрати на правову допомогу в сумі 300 грн.

Outcome: approved