Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що основною причиною розірвання шлюбу стало несумісність характерів, різні погляди на життя, непорозуміння в стосунках, небажання рахуватися з думкою один одного при вирішенні будь-яких сімейних питань, внаслідок чого в сім?ї виникали сварки, що згодом призвело до розірвання стосунків. Сторони зареєстрували шлюб 13 листопада 1999 року. Від шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час позивачка разом з дітьми переїхала проживати в [INFO] до своїх батьків. Відновлювати сімейні стосунки з відповідачем позивачка немає наміру, на примирення категорично не згодна, тому, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги, просила задовільнити позов в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу та просить розглянути справу в ході попереднього судового засідання. Оскільки відповідач позов визнав, і визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлено, що сторони по справі 13 листопада 1999 року уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Бакшанської сільської ради Савранського району Одеської області, актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії I-ЖД № 277472 (а. с. 3). Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 20 лютого 2001 року виконкомом Осичківської сільської ради Савранського району Одеської області серія I-ЖД № 337352, актовий запис № 04 (а. с. 6) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 18 липня 2006 року виконкомом Осичківської сільської ради Савранського району Одеської області серія І-ЖД № 038891, актовий запис № 09 ( а. с. 7). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачці залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається «Скрипник». На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved