Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що 15 листопада 2005 року між Відкритим акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України (згідно з Постановою КМУ від 15.04.2009 р. № 375 найменування банку змінено на Публічне акціонерне товариство „Державний експортно-імпортний банк України (АТ Укрексімбанк), далі позивач, та [PERSON], далі відповідач, було укладено договір № [NUMBER] про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту. Відповідно до цього договору позичальнику було відкрито поточний (картковий) рахунок та випущено платіжну картку в якості засобу доступу до рахунку. 16 вересня 2008 р. між ними та відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0232002064БН/2008-09, далі договір. Відповідно до умов зазначеного договору вони відкрили відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки з лімітом не більше 3320,00 гривень з датою остаточного погашення 31 серпня 2010 року (п. 2.1. договору). Вони в межах кредитної лінії та на умовах договору надають відповідачу кредит з оплатою процентів за його використання в розмірі 26% річних (п.2.2. договору). Кредит був наданий для оплати проведених відповідачем розрахунків за платіжною карткою у разі недостатності власних грошових коштів на картковому рахунку (п. 2.4. договору). Пунктами 2.1., 2.3., 2.5., 5.2.4., 5.2.11 договору передбачено, що позивач зобовязаний повернути отриманий кредит 31 серпня 2010 року згідно з режимом погашення (п. 2.5) та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця, а в разі звільнення відповідача з роботи у ТОВ ЧПК, йому припиняється видача кредиту, нові виплати не проводяться, а відповідач зобовязується протягом 3 робочих днів з дати звільнення погасити заборгованість по кредиту та процентах за користування кредитом, після такого погашення заборгованості за цим договором, договір припиняє свою дію. Згідно із п. 3.7 договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісяця в останній робочий день місяця та/або в дату остаточного повернення кредиту. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня видачі кредиту по останній день місяця або дату, яка передує даті повного повернення кредиту (включно). За умовами договору (п. 7.1) при неповерненні кредиту в строки, передбачені п. 2.1 договору відповідач (позичальник по договору) сплачує їм (кредитору по договору) за кожен день прострочки, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до п. 7.2 договору за прострочення сплати процентів за користування кредитом в термін визначений п. 5.2.4 договору, відповідач сплачує їм за кожний день прострочки. Включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу по сплаті процентів у повному обсязі у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Проте, відповідно до ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Оскільки датою погашення кредиту, відповідно до п. 2.3 договору є 31 серпня 2010 року, тому вони позбавлені можливості стягувати пеню за неповернення кредиту та пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом. Відповідач зобовязався повернути кредит у строк до 31.08.2010 року. Однак, у вказаний строк відповідач не виконав дане зобовязання, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість щодо сплати позивачу основного боргу за кредитом, яка станом на 24.09.2012 р. становить 3319,26 грн. Починаючи з листопада 2008 р. відповідач не здійснював погашення простроченої заборгованості за основним боргом та нарахованих процентів за користування кредитом, у звязку з чим у нього виникла прострочена заборгованість перед ними щодо сплати процентів за користування кредитом, яка станом на 24.09.2012 р. становить 3552,26 грн. Враховуючи наведене, станом на 24.09.2012 р. загальна сума заборгованості відповідача перед ними за договором становить 6871,52 грн., що складається з: - заборгованості за основним боргом в сумі 3319,26 грн.; - заборгованості за процентами в сумі 3552,26 грн. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань за договором щодо сплати кредиту та процентів за ним, вони неодноразово зверталися до нього з проханням забезпечити невідкладне погашення існуючої заборгованості. Проте відповідач жодним чином не відреагував, заборгованість на час звернення до суду так і не погашена. Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. За загальним правилом, на особу покладається обовязок вжити всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання взятого на себе зобовязання. Неналежне ставлення до виконання цього обовязку свідчить про вину особи, яка є безумовною підставою для накладення відповідальності за порушення зобовязання. Пункт 1 статті 530 ЦК України крім обовязку належного виконання зобовязання, встановлює також принцип своєчасності його виконання: якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). А тому просять суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість, яка станом на 24.09.2012 р. становить 6871,52 грн. та судові витрати просять покласти на відповідача. Представник позивача за дорученням [PERSON] до судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи, а тому на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит. Як встановлено в судовому засіданні, що між сторонами було укладено договір № [NUMBER] про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту. Відповідно до цього договору відповідачу було відкрито поточний (картковий) рахунок та випущено платіжну картку в якості засобу доступу до рахунку. Так, 16 вересня 2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0232002064БН/2008-09. Відповідно до умов зазначеного договору позивач відкрив відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки з лімітом не більше 3320,00 гривень з датою остаточного погашення 31 серпня 2010 року п. 2.1. договору, з оплатою процентів за його використання в розмірі 26% річних. Кредит був наданий для оплати проведених відповідачем розрахунків за платіжною карткою у разі недостатності власних грошових коштів на картковому рахунку (п. 2.4. договору). Відповідно до п.п. 2.1., 2.3., 2.5., 5.2.4., 5.2.11 договору, відповідач зобовязався, отриманий кредит повернути 31 серпня 2010 року згідно з режимом погашення (п. 2.5) та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця, а в разі звільнення відповідача з роботи у ТОВ ЧПК, йому припиняється видача кредиту, нові виплати не проводяться, а відповідач зобовязується протягом 3 робочих днів з дати звільнення погасити заборгованість по кредиту та процентах за користування кредитом, після такого погашення заборгованості за цим договором, договір припиняє свою дію. Згідно із п. 3.7 договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісяця в останній робочий день місяця та/або в дату остаточного повернення кредиту. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня видачі кредиту по останній день місяця або дату, яка передує даті повного повернення кредиту (включно). Судом встановлено, що відповідач кредит отримав, а зобовязання взяті на себе не виконує та станом на 24.09.2012р. має заборгованість в сумі 6871,52 грн., що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 3319,26 грн. та заборгованості за процентами в сумі 3552,26 грн. Статтею 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Направлені на адресу відповідача письмові претензії щодо погашення заборгованості, останнім проігноровані та борг не сплачено. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна правова оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову. До стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в сумі 6871,52 грн. та сплачений позивачем судовий збір в сумі 214,60 грн., а всього 7086,12 грн. На підставі ст. ст. 526, 527, 536, 541, 551, 1054 ЦК України,

Outcome: approved