Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-20 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: 12.07.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований Тихохутірською сільською радою Жашківського району Черкаської області, про що було видане свідоцтво про шлюб. В період шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність, згідно якої не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Та пояснив, що він не ухилявся від утримання дитини, так як вони з дружиною домовились, що він буде добровільно надавати кошти на утримання сина. Він щомісяця надавав кошти на утримання сина готівкою, а останнім часом кошти перераховував електронними переказами на рахунок позивачки. Просить суд зарахувати в рахунок сплати аліментів за період з грудня 2012 року по березень 2012 року, які він перераховував відповідно до платіжних доручень, а саме 2480 грн., за платіжним дорученням від 20.12.2012 року, 1215 грн., сплачені за платіжним дорученням від 18.01.2013 року. 1213 грн., сплачені за платіжним дорученням від 13.02.2013 року, 1213 грн., сплачені за платіжним дорученням від 07.03.2013 року Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2003 року. Їх шлюб був зареєстрований Тихохутірською сільською радою Жашківського району Черкаської області, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу. В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини. Судом встановлено, що на даний час сторони припинили спільне проживання та шлюб між ними розірваний Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач, матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку надає, що підтверджується наданими відповідачем копіями платіжних доручень про перерахування коштів. Платіжні доручення про перерахування коштів відповідачем на користь позивачки надані суду з вересня місяця 2012 року, що свідчить про те, що відповідач ще до пред»явлення до нього вимог про стягнення аліментів добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач, подавши позов про стягнення аліментів, пояснила, що вона бажає отримувати аліменти за рішенням суду, так як бажає бути впевненою, що аліменти вона отримає щомісячно у визначений час. Відповідач, перераховуючи їй кошти робить це в різні числа місяця, іноді лише після її нагадування, що викликає в неї хвилювання, отримає вона кошти в поточному місяці на утримання дитини чи ні. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Так як надання коштів на утримання дитини в добровільному порядку не позбавляє позивачку права на отримання аліментів в примусовому порядку. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне положення сторін: сторони працюють та мають постійний прибуток. Доказів того, що сторони мають утриманців, чи хронічні захворювання, суду не надано. З пояснень позивачка дитина також не має хронічних захворювань За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів його заробітну (прибутку) але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред»явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 02.11.2012 року, тому на думку суду аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Судом також встановлено, що за період з грудня 2012 року по березень 2013 року відповідачем сплачені кошти на утримання дитини в загальній сумі 6121 грн. Так як до компетенції суду не входить перевірка відповідності суми сплачених коштів сумі стягнених та необхідних до сплати аліментів, суд вважає за можливе задовольнити вимоги відповідача та при виконанні рішення суду зарахувати сплачені відповідачем [PERSON], кошти за період з грудня 2012 року по березень 2013 року в сумі: 2480 грн., за платіжним дорученням від 20.12.2012 року, 1215 грн., сплачені за платіжним дорученням від 18.01.2013 року. 1213 грн., сплачені за платіжним дорученням від 13.02.2013 року, 1213 грн., сплачені за платіжним дорученням від 07.03.2013 року, а всього в сумі 6121 грн. в рахунок сплачених ним аліментів на утримання сина - [PERSON] Відповідно п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 229 грн. 40 коп. На основі ст. 180, 182, 183 СК України.

Outcome: approved