Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-02 00:00:00

позивач звернувся з вказаним позовом, в якому вказав, що він є власником квартири за адресом [ADDRESS]. Відповідно до умов договору купівлі-продажу квартири, відповідачка брала на себе зобов'язання знятися з реєстрації, однак не виконала вимоги договору, крім того не виконуються рішення суду щодо зобов"язання її звільнити квартиру. Просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням та визнати її реєстрацію недійсною, виселити її з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, надав пояснення, аналогічні обгрунтуванню позовних вимог. У судовому засіданні представник відповідачки, заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає задоволенню з приводу наступного. Між сторонами склалися відносини, що регулюються Цивільним кодексом України. Стаття 16 ЦК України, крім інших, визнає припинення дії, яка порушує право - способом захисту своїх цивільних прав та інтересів. Відповідно до ст.317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається власним майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є невід'ємним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Як вбачається із копії свідоцтва договору купівлі-продажу від 04.10.2005 року [PERSON] (продавець) - з однієї сторони та [PERSON] (покупець) - з іншої уклали договір про те, що продавець зобов"язується продати, а покупець - прийняти квартиру за адресою [ADDRESS] і сплатити за неї обговорену суму. (а.с.7-8). Відповідно до витягу з Реєстру прав васності на нерухоме майно [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 04.10.2005 року є власником вищевказаної квартири (а.с.10). Одночасно, за вищевказаною адресою зареєстрована [PERSON] - колишній власник квартири (а.с.11). Згідно з постановою ВДВС Пролетарського районного управління юстиції м.Донецька від 07.10.2013 року, виконавче провадження щодо виконання рішення Пролетарського районного суду м.Донецька про зобов"язання [PERSON] звільнити житлове приміщення за адресою [ADDRESS] та передання зазначеного приміщення у володіння [PERSON]- закінчено з огляду на те, що до боржниці [PERSON] були застосовані всі заходи по примусовому виконанню рішення зобов"язального характеру і виконати рішення без участі боржника неможливо.(а.с. 23-24). Таким чином, з досліджених доказів вбачається про порушення права власника майна, яке підлягає захисту шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користуватися квартирою за адресою [ADDRESS], так як припинено її право власності на вказане майно та виселення вказаної особи, яка займає квартиру без правових підстав. Позовні вимоги щодо визнання реєстрації [PERSON] недійсною є необгрунтовані та не підлягають задоволенню. Крім того, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням і є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: partial