Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 листопада 2012 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказала, що 09 липня 2005 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,362 га та земельна ділянка площею 0,302 га, які розташовані на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, які належали померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р3 № 322437. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки було втрачено Державний акт на вищезазначені земельні ділянки, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначені земельні ділянки після смерті [PERSON], який помер 09 липня 2005 року. Позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд розглядати без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяву, в якій вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 09 липня 2005 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 018271 (а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,362 га та земельна ділянка площею 0,302 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, та які належали померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р3 № 322437 (а.с.11). Позивач [PERSON] є дочкою померлого, що стверджено свідоцтвом про народження серії І-БК № 421660 (а.с.9) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії IV-БК № 408605 (а.с.9) на підставі якого позивач змінила прізвище «Діденко» на «Марушевська». Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є дружиною та сином померлого. Володарська районна Державна нотаріальна контора Київської області надала до суду спадкову справу після померлого 09 липня 2005 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що після померлого [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на спадкові земельні ділянки не видавалось. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у звязку з тим, що був втрачений державний акт на право власності на спадкові земельні ділянки (а.с.15). Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, а саме, земельні ділянки та реалізувати свої спадкові права, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved