Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 12 серпня 2008 року на мосту Патона в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригодв, за участю автомобіля "Хонда", який знаходився під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля "Рено Кліо", яким керував [PERSON]. Дана ДТП мала місце внаслідок порушення відповідачем ПДР. При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідача [PERSON] було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП автомобіль "Рено Кліо" отримав механічні пошкодження, вартість відновлення яких становила 48728 гривень 44 копійки. Оскільки між позивачем та власником автомобіля "Рено Кліо" [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів, предметом якого був вказаний автомобіль, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 45670 гривень. Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача. Тому позивач звернувся до суду і просив стягнути з відповідача на його користь сплачену суму страхового відшкодування в розмірі 45670 гривень та судові витрати. 28 травня 2012 року представником позивача Бузінським А.В. подано до суду заяву про уточнення позовних вимог. Відповідно до яких позивач залучив в якості співвідповідача ПАТ "СТ "Універсальна" посилаючись на те, що до початку розгляду справи по суті стало відомо, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ВАТ "СК "Орадон", через страхового агента ЗАТ "СК "Гарант-Система", а в подальшому саме ПАТ "СК "Універсальна" стало правонаступником ВАТ "СК "Орадон". Враховуючи зазначені обставини, просили стягнути з ПАТ "СК "Універсальна" частину суму сплачено страхового відшкодування в межах суми ліміту в розмірі 24990 гривень, а решту суми з відповідача [PERSON] в розмірі 20680 гривень та стягнути з відповідачів пропорційно судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Бузінський А.В. позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засідання проти позову заперечував з підстав, викладених в запереченнях на позовні вимоги, зокрема зазначив, що, на його думку, позивачем не надано належного доказу на підтвердження факту виплати суми страхового відшкодування, оскільки надана копія платіжного доручення не містить печатки банківської установи, копія розпорядження про виплату страхового відшкодування не засвідчена належним чином, а страховий акт є лише документом, який визначає суму страхового відшкодування, але не підтверджує факту виплати зазначеної в акті суми, а відтак, вважає, що позивач не набув права регресної вимоги. Крім того, представником відповідача заявлено про те, що позивачем пропущено строк позовної давності з огляду на те, що ДТП сталося 12 серпня 2008 року, оскільки позивачем не надано належного доказу на підтвердження факту виплати суми страхового відшкодування на відшкодування завданої в ДТП шкоди, за таких обставин, право на відшкодування завданої шкоди виникає з моменту визнання відповідача винною у ДТП, а саме з 08 вересня 2008 року, а позивач звернувся до суду лише 01 листопада 2008 року, пропустивши встановлений трирічний строк. В задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ "СК "Універсальна" в судовому засіданні проти позову в частині, що стосується стягнення суми зі страхового компанії заперечував, посилаючись на те, що ПАТ "СК "Універсальна" не є і не була правонаступником ВАТ "СК "Орадон", якою було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача [PERSON], а наданий представником відповідача лист на адресу ЗАТ "СК "Гарант-Система" містить лише інформацію про намір злиття страхових компаній, але фактично такого злиття відбулось і ніякого правонаступництва між ними не виникло. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 12 серпня 2008 року о 13 годині 20 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем марки "Хонда" державний номерний знак [NUMBER] на мосту Патона в м. Києві, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечної дистанції, в наслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем "Рено" державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вина [PERSON] в даній ДТП підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2008 року ( а.с. 10). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті даної ДТП автомобіль "Рено Кліо" державний номер [NUMBER] отримав пошкодження, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу згідно звіту № 2132 про незалежну оцінку матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 28 жовтня 2008 року складає 48728 гривень 44 копійки (а.с.11-44). Оскільки між власником автомобіля "Рено Кліо" та позивачем 03 листопада 2007 року було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № 136937, предметом якого є страхування транспортного засобу "Рено Кліо" ( а.с.88-102), позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на відновлення автомобіля згідно страхового акту від 28 жовтня 2008 року (а.с.49), розпорядження про виплату страхового відшкодування № 019314 від 07 листопада 2008 року (а.с.50) та платіжного доручення № 25236 від 10 листопада 2008 року (а.с. 87) в розмірі 45670 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Крім того, згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України " Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхового відшкодування, у межах фактичних виплат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Вирішуючи питання щодо стягання суми виплаченого страхового відшкодування суд виходить з того, що відповідно до ч.3 ст.10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень. Заявляючи вимоги щодо стягнення частини суми страхового відшкодування у розмірі 24990 гривень з ПАТ "СК "Універсальна", позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження виникнення у позивача права вимоги до ПАТ "СК "Універсальна", як до правонаступника ВАТ "СК "Орадон", якою було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача [PERSON], що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 24990 гривень з ПАТ "СК "Універсальна". Разом тим, суд не приймає заперечення представника відповідача [PERSON] [PERSON] щодо неналежності доказів про виплату страхового відшкодування, оскільки з наданої суду копії платіжного доручення № 25236 від 10 листопада 2008 року (а.с.87) вбачається, що документ прийнято до системи iBank 2 UA 11 листопада 2008 року та підтверджено виконання електронним підписом від 11 листопада 2008 року. Таким чином, зазначене платіжне доручення підтверджує як факт виникнення у позивач права регресної вимоги до відповідача в частині відшкодування виплаченої суми страхового відшкодування, так і дотримання позивачем трирічного строку позовної давності звернення до суду з регресною вимогою. За таких обставин, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення частини виплаченої суми страхового відшкодування з відповідача [PERSON] у розмірі 20680 гривень є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру позовних вимог, що підлягають задоволенню. Тобто, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути частину суми сплаченого судового збору у розмірі 206 гривень 80 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial