Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON], 22 липня 2000 року, у Першому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстрували шлюб, актовий запис № 118. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що з лютого 2008 року сімя повністю розпалась, остаточно припинились шлюбні відносини, сторони не підтримують шлюбних відносин. Посилаючись на викладене, позивач просила суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися, до суду, до судового засідання надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч. 4 ст. 174ЦПК України, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню із наступних підстав. Як випливає з матеріалів справи, 22.07.2000 року, [PERSON] та [PERSON] у Першому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстрували шлюб, актовий запис № 118 (свідоцтво про укладення шлюбу серії I-ЖД № 142264 від 17.02.2011 року). Від шлюбу сторони мають дитину, сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія I-ЖД № 150201 від 31.07.2008 року). [PERSON] просить суд розірвати шлюб з Відповідачем, посилаючись на те, що одруження з відповідачем спочатку виявилось досить вдалим, проте невдовзі сторони зрозуміли, що не бажають бути разом, підтримувати шлюбних стосунків, піклуватися одне про одного. З 2008 року сімя повністю розпалася, остаточно припинились шлюбні відносини, сторони не ведуть спільного господарства. Сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. Майнового спору у сторін не має. Сторони дійшли згоди, щодо проживання дитини, [PERSON] залишається проживати з позивачкою, [PERSON]. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. ст. 104-105, 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. За таких обставинах, суд дійшов висновку, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше подружнє життя та збереження сім'ї стало неможливим із-за несумісності характерів та різних поглядів на подружнє життя, тому шлюб, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України підлягає розірванню. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3-4, 10, 15-16, 60, 109, 118, 208-209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved