Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики грошей, посилаючись на те, що 13 серпня 2009 року між ними був укладений договір позики, за яким вона позичила відповідачу кошти в сумі 3650 євро, що підтверджується розпискою. Відповідач зобовязався повернути борг до 30 жовтня 2009 року, однак на даний час грошей не повернув та ухиляється від виконання зобовязання по поверненню боргу. У звязку з цим просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 3650 євро, що в еквіваленті євро до гривні по курсу НБУ становить 35878 грн. 74 коп. з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, а всього на загальну суму 45589 грн. 83 коп. та 453 грн. 98 коп. судових витрат. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову та доказів про причини відсутності суду не подав. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки проти заочного рішення справи не заперечує позивач. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Відповідно до розписки, написаної [PERSON] 13 серпня 2009 року, останній позичив у [PERSON] кошти в сумі 3650 євро., які зобовязався повернути до 30 жовтня 2009 року. Дана розписка засвідчена підписом [PERSON] Згідно ст. 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або рівну кількість речей того ж роду і якості. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.ч. 2, 1 ст. 625 та ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні. Згідно наказу Державного комітету статистики України «Про затвердження методики розрахунку базового індексу споживчих цін»від 27 липня 2007 року № 265 та наказу від 14 листопада 2006 року № 519 «Про затвердження методологічних положень щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін»інфляцією є зростання загального рівня цін на товари і послуги протягом певного періоду часу; знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується зростанням цін на товарні послуги. Розрахунок між резидентами на території України проводяться у гривнях, а тому інфляція поширюється лише на національну валюту, тобто гривню. Відповідно до ч. 1 ст. 99 Конституції України та ч. 1 ст. 192 ЦК України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків за зобов'язаннями допускаються у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Тобто у стягнення коштів повинна здійснюватись у національній валюті згідно офіційного курсу відповідної валюти на день платежу. На момент звернення позивача [PERSON] до суду, відповідач [PERSON] не повернув позичені у [PERSON] гроші в сумі 3650 євро, тобто не виконав зобовязання, передбачені умовами договору позики, що підтверджено наявністю у позивача боргової розписки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, відповідач не виконав зобовязання у строк, передбачений договором всупереч ст. 530 Цивільного кодексу України, та прострочив виконання зобовязань перед кредитором, а тому в силу ст. 625 та ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України позивач має право вимагати сплатити суму боргу - 3650 євро, що в еквіваленті євро до гривні по курсу НБУ становить 35878 грн. 74 коп., а також три проценти річних від простроченої суми, яка згідно поданого позивачем розрахунку 2152 грн. 72 коп. Оскільки договір позики між сторонами був укладений в іноземній валюті Євро, суд приходить до висновку, що в частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат слід відмовити. Враховуючи вищевказане, вважаю, що в даному випадку порушені права позивача відповідачем, тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] боргу згідно договору позики в сумі 38031 грн. 46 коп. В силу ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 380 грн. 31 коп.

Outcome: partial