Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

У травні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок злочину. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 07.10.2010р. [PERSON] наніс йому тілесні ушкодження середньої тяжкості. За даним фактом було порушено кримінальну справу та було визнано відповідача по справі винним у скоєнні злочину. Внаслідок цього злочину позивач перебував на лікуванні у міській лікарні швидкої допомоги з 07.10.2010р. по 02.11.2010р., міській поліклініці № 2 м. Миколаєва з 02.11.2010р. по 14.12.2010р. Загалом на лікування він витратив 6266,96 грн. За період лікування він потребував посиленого харчування, тому ним та його батьками було витрачено 2640,00 грн. Крім цього, на думку позивача, внаслідок незаконних дій відповідача йому спричинена також моральна шкода, яку він оцінює у 20000,00 грн. Посилаючись на вищезазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в сумі 9029,36 грн., а також моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до ухвали суду введеться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши й оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 07.10.2010року [PERSON] внаслідок злочинних дій з боку [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження. Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.02.2012р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та звільнено засудженого від призначення покарання на підставі ст.1 п. «г» Закону України «Про амністію» від 08.07.2011року, стягнуто на користь [PERSON] 5862грн.99коп. матеріальної шкоди, 8000грн. моральної шкоди. Вимога щодо відшкодування витрат на адвоката залишена без розгляду. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 26.04.2012р. апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, а саме: вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.02.2012р. відносно [PERSON] скасувати в частині визначення майнової шкоди, витраченої на лікування, в решті вирок залишений без змін. Відповідно до Листка лікарських призначень та виписок з медичної картки хворого, [PERSON] призначувалися певні ліки, процедури, тощо. Пунктом 19 Постанови Верховного суду України № 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» відмічено, що якщо у потерпілого у звязку з ушкодженням здоровя є потреба у додаткових витратах на медичну допомогу. То при вирішенні таких вимог судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, протезування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Відповідно до ст. 1167 ч.1 ЦК України майнова і моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини. Враховуючи надані позивачем документи, а саме листок лікарських призначень та виписки з медичної картки хворого, приєднаних до матеріалів цивільної справи копій квитанцій до прибуткового касового ордеру, фіскальних чеків (копії зроблені з матеріалів кримінальної справи №1/1416/48/2012р.), вимоги позивача щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 9029,36 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 5862,99 грн., з урахуванням витрат, що дійсно були понесені потерпілим на лікування та підтверджені наданими ним документами. Згідно вироку суду від 08.02.2012р. з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в сумі 8000,00 грн.. Ця частина вироку ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 26.04.2012р. залишена без змін, а тому вимога позивача щодо стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в 20000,00 грн. є безпідставною та не підлягає задоволенню. Витрати на послуги адвоката у розмірі 2000грн. не підтверджені у судовому засіданні належними та допустимими документами (копія квитанції про оплату, угода, тощо), тому стягненню не підлягають. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial