Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-22 00:00:00

12 листопада 2012 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], в якому просить розірвати договір між позивачем та відповідачами на будівництво фундаменту, стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 2050 гривень та судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу в сумі 160 гривень та судового збору в сумі 223 гривні 60 копійок. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в травні 2012 року вирішила прибудувати добудову до свого будинку по пров. Воронізькому, буд. 1 у м.Шостка розмірами 12,3м х 3,8м під кімнату, коридор та веранду, для цього звернулася до архітектурного відділу, який в свою чергу виділив під забудову ділянку, надав розміри забудови та надав дозвіл на будівництво до виготовлення документації. Для будівництва фундаменту запросила [PERSON] та [PERSON], з якими і уклала усний договір, згідно якого надала останнім 16 мішків цементу та камінь для бутірування фундаменту. Відповідачі взяли на себе зобовязання якісно виконати роботи за що вона повинна була їм заплатити 1000 гривень, але [PERSON] та [PERSON] роботу виконали не якісно, з порушенням встановлених норм, а саме розчин цементу був не якісним, при бутіровані фундаменту не дробили камені до потрібних розмірів, що призвело до руйнування фундаменту. За неякісне виконання роботи позивач пропонувала відповідачам повернути кошти в сумі 2050 гривень, але відповідачі їй відмовили. Позивач [PERSON] в судовому засіданні показала, що 20 травня 2012 року усно домовилась з [PERSON] та [PERSON] про будівництво фундаменту для забудови, після чого останні 25 травня 2012 року вони приступили до роботи. В порушення договору відповідачі траншею закидали сміттям, порушували правила будівництва фундаменту. Проект на фундамент не робила. За будівництво фундаменту заплатила 100 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що згідно договору на будівництво фундаменту що усно було укладено з позивачем вони отримали дванадцять мішків цементу, роботу робили якісно, до фундаменту клали биту цеглу та гранвідсів. За роботу [PERSON] та [PERSON] від позивача отримали на двох 1000 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав пояснення, аналогічні поясненням [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що фундамент було побудовано, але проект та інші документи на його будівництво позивачем не надавалися. Крім того, договір укладався в усній формі, основні умови укладення договору на будівництво дотримано не було. Заслухавши позивача, відповідачів, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, із витягу з рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 29.08.2012 року вбачається, що вирішено дати дозвіл [PERSON] на будівництво прибудови до будинку розміром 12,3х3,8 під житлові кімнати, коридор, веранду по пров. Воронізькому буд. 1 і забудовникам до будівництва приступити після виконання вимог чинного законодавства. (а.с.4). Із інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи виданої 15.11.2012 року Шосткинським МВ УДМС України в Сумській області вбачається, що місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстровано за адресою: [INFO]. (а.с.11). Із інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи виданої 15.11.2012 року Шосткинським МВ УДМС України в Сумській області вбачається, що місце проживання [PERSON], зареєстровано за адресою: [INFO]. (а.с.11). Із довідки виданої 11.07.2012 року Управлінням Держкомзему у місті Шостка Сумської області за №640/01-13 вбачається, що земельна ділянка площею 0,1902 га по пров. Воронізький, буд. 1 у м.Шостка Сумської області належить на праві власності громадянці [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованого за №1-3460 від 08.12.1994 року. (а.с.15). Із свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 08.12.1994 року нотаріусом Шосткинської міської державної нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що спадкоємцями майна [PERSON], померлого 19.04.1994 року є дружина [PERSON], що мешкає у м.Шостка по пров. Воронізьський, буд. 1. (а.с.16). Із паспорту громадянина України МА 038649 виданого Шосткинським РВ УМВС України в Сумській області 31 січня 1996 року вбачається, що [PERSON] народився 18 червня 1968 року у с.Ображіївка Шосткинського району Сумської області. (а.с.25). Із паспорту громадянина України МА 205268 виданого Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області 18 жовтня 1996 року вбачається, що [PERSON] народився 16 квітня 1980 року у м.Шостка Сумської області. (а.с.26). Із паспорту громадянина України МВ 374830 виданого Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області 22 січня 2008 року вбачається, що [PERSON] народилася 03 січня 1940 року у с.Вовчинець Івано-Франківського району Івано-Франківської області. (а.с.27). Крім того, з повідомлення експерта про неможливість надання висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи складеного 02 березня 2013 року вбачається, що оскільки витребувана проектна документація на будівництво прибудови під житлові кімнати, коридор, веранду відповідно рішення виконкому №285 від 29.08.2012 року не була надана, а лише ескіз намірів забудови земельної ділянки на підставі ст.53 ЦПК України та п.1.13 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» за №53/5 експерт повідомив про неможливість надання висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи. (а.с.40). Відповідно до ч.1 ст.206 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-IV (далі ЦК України), усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Згідно із п.п.2, 3 ч.1 ст.208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти: - правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; - правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до п.5 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2005 року за №668, договір підряду укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.5 підрозділу 1 розділу 20 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року за №2755-VI, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Отже, відповідачі від позивача отримали кошти в сумі 1000 гривень, за що вони повинні були побудувати останній фундамент за адресою: Сумська область, м.Шостка, пров. Воронізький, буд. 1, за розмірами який вказала позивач та з матеріалу позивача. Будівництво фундаменту відповідачами було виконано, але ця робота не влаштовує позивача. Крім того, на час будівництва фундаменту, тобто кінець травня 2012 року будь-яка проектна та дозвільна документація на його будівництво у позивача була відсутня, тому відповідачі робили фундамент за усними вказівками позивача. Враховуючи обставини справи, сторони повинні були укласти між собою письмовий договір підряду, в якому обговорити суттєві умови договору такі як, оплата праці, строк здачі обєкту, порядок страхування майна, умови передачі збудованого майна, а також складають кошторис, який в даному випадку відсутній. Жодними доказами позивач [PERSON] не довела, що усна угода між нею та відповідачами, була порушена останніми. Як стверджували у судовому засіданні відповідачі, все було зроблено якісно і згідно вказівок позивача. Крім того, позивачем не доведено, що будівництво фундаменту, яке проводили відповідачі зроблено неякісно та його не можна експлуатувати. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і у його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed