Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що «12»вересня 2008 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС -БАНК»та гр. [PERSON] уклали кредитний договір № 4219-022/08Р; згідно з умовами договору з метою своєчасної оплати відповідачем вартості автомобіля, що купується в кредит, позивач з „12 вересня 2008 року по „12 вересня 2015 року надав відповідачу право скористатися кредитом на загальну суму 27 733,00 дол. із розрахунку 13,99 % річних за час фактичного користування кредитом, а відповідач зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобовязання згідно з даним договором у повному обсязі. Відповідно до умов кредитного договору, викладених в п. 4.4, відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 331 (триста тридцять один) долар США щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Відсотки за користування коштами підлягають сплаті відповідачем щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії Договору, зазначеного у п.1.2 даного Договору (п.4.5 Договору). Згідно з п. 1.3 кредитного договору у кожному випадку невиконання (або неналежного виконання) відповідачем своїх зобовязань за договором і у відношенні строків сплати відсотків і повернення кредиту та/або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір відсоткової ставки збільшується на 1 % річних, починаючи з розміру, встановленого в п, 1.2 кредитного договору. Відповідно до п. 10.1 кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування кредитом відповідач сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної в п. 1.2 даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Відповідно до п. п. 7.1.4. п. 7.1., п. 9.1 та п. п. 9.1.2 п. 9.1. кредитного договору позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати належних відсотків і передбачених даним договором неустойок, а також відшкодування збитків, заподіяних позивачу внаслідок невиконання або неналежного виконання відповідачем даного договору, а відповідач зобовязаний повернути позивачу суму заборгованості, що залишилася, за кредитом, сплатити належні відсотки і неустойки, а також відшкодувати заподіяні позивачу збитки при втраті або ушкодженні автомобіля. Станом на „10 лютого 2011 р. за відповідачем наявна заборгованість в сумі 32 034 (тридцять дві тисячі тридцять чотири) долари США 29 центів, в тому числі: непогашений кредит 25 425 (двадцять пять тисяч чотириста двадцять пять) доларів США 29 центів; несплачені відсотки за користування коштами 4 068 (чотири тисячі шістдесят вісім) доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 1 817 (одна тисяча вісімсот сімнадцять) доларів США; пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту 724 (сімсот двадцять чотири) долари США, що за курсом Національного [PERSON] України станом на „10 лютого 2011 року 794 (сімсот девяносто чотири) гри. 30 коп. за 100 доларів, становить 254 352 (двісті пятдесят чотири тисячі триста пятдесят дві) гри. 26 коп., в тому числі: 201 876 (двісті одна тисяча вісімсот сімдесят шість) гри. 80 коп. - непогашеного кредиту, 32 299 (тридцять дві тисячі двісті девяносто девять) гри. 92 коп. - несплачених відсотків за користування коштами, 14 426 (чотирнадцять тисяч чотириста двадцять шість) гри. 98 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 5 748 (пять тисяч сімсот сорок вісім) гри. 56 коп. - пеня на суму несплачених відсотків. Як зазначається позивачем при зверненні до суду з метою виконання положень договору на адресу відповідача [PERSON] було надіслане вимогу про необхідність погашення заборгованості за кредитною угодою та нарахованими відсотками у звязку з порушенням вимог п. п. 4.4, 4.5 кредитного договору № 4219-022/08Р. Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №4219-022/08Р від 12.09.2008 р. в розмірі 254 352,26 грн., яка склалася станом на 10.01.2011 р., з яких: 201 876, 80 грн. непогашений кредиту, 32 299,92 грн. несплачені відсотки за користування кредитом, 14 426,98 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 5 748,56 грн. пеня на суму несплачених відсотків; підставу становлять приписи ст. 526 ЦК України. У судове засідання позивач не зявився, утім, в особі представника за довіреністю надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, та в якій не заперечував проти заочного розгляду справи та в якій просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений, повторно не зявився, причини неявки не повідомив, не надав заяви про розгляд справи у його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів (за ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється). Врахував заяву представника позивача та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України «Про банки та банківську діяльність»); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. За невиконання або неналежне виконання обовязків за кредитним договором передбачена відповідальність відповідача -1, на підставі чого позивачем, на переконання суду, правомірно була нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату процентів за його користування. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Як встановлено судом за судового розгляду, «12»вересня 2008 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС -БАНК»та гр. [PERSON] уклали кредитний договір № 4219-022/08Р; згідно з умовами договору з метою своєчасної оплати відповідачем вартості автомобіля, що купується в кредит, позивач з „12 вересня 2008 року по „12 вересня 2015 року надав відповідачу право скористатися кредитом на загальну суму 27 733,00 дол. із розрахунку 13,99 % річних за час фактичного користування кредитом, а відповідач зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобовязання згідно з даним договором у повному обсязі. Станом на 10.01.2011 р. за відповідачем наявна заборгованість в розмірі 254 352,26 грн., з яких: 201 876, 80 грн. непогашений кредиту, 32 299,92 грн. несплачені відсотки за користування кредитом, 14 426,98 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 5 748,56 грн. пеня на суму несплачених відсотків. Укладаючи договір, сторони за ним погодили, що у кожному випадку невиконання (або неналежного виконання) відповідачем своїх зобовязань за договором і у відношенні строків сплати відсотків і повернення кредиту та/або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір відсоткової ставки збільшується на 1 % річних, починаючи з розміру, встановленого в п, 1.2 кредитного договору, та відповідно до п. 10.1 кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування кредитом відповідач сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної в п. 1.2 даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Відповідно до п. п. 7.1.4. п. 7.1., п. 9.1. та п. п. 9.1.2. п. 9.1 кредитного договору позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати належних відсотків і передбачених даним договором неустойок, а також відшкодування збитків, заподіяних позивачу внаслідок невиконання або неналежного виконання відповідачем даного договору, а відповідач зобовязаний повернути позивачу суму заборгованості, що залишилася, за кредитом, сплатити належні відсотки і неустойки, а також відшкодувати заподіяні позивачу збитки при втраті або ушкодженні автомобіля. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved