overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

В квітні 2011 р. позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 6592,22 грн., з яких 6 265,00 грн. борг з матеріальної шкоди, 327,22 грн. - пеня. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26.11.2009 р. задоволено позов та стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та КВЖРЕП №16 на користь [PERSON] 12530,00 грн. матеріальної шкоди. Вказана сума постановою Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ 10.09.2010 р. перерахована на користь [PERSON] Відповідачка досі не сплатила кошти підприємству, а тому залишок простроченої заборгованості підлягає до стягнення з врахуванням пені. В судових засіданнях позивач підтримала позов в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнала частково, заперечувала щодо стягнення з неї нарахованої пені в сумі 327,22 грн. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26.11.2009 р. у справі № 2-76/09 стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та з КВЖРЕП №16 на користь [PERSON] 12 030 грн. майнової шкоди і 500 грн. моральної шкоди (а.с.29-31 ). Відповідно до ст.543 Цивільного Кодексу України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно зі ст.544 Цивільного Кодексу України боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Як вбачається з листа Відділу ДВС Корольовського МУЮ 19.10.2010 року кошти в розмірі 12530,00 грн. перераховані з розрахункового рахунку позивача на користь [PERSON] по виконавчому листу № 2-76/09 (а.с.9). Отже, сплативши заборгованість по рішенню Корольовського районного суду від 26.11.2009 р., позивач виконав солідарний обовязок в повному обсязі, що дає йому право зворотної вимоги до [PERSON] в розмірі 6 265,00 грн. Вимоги позивача про стягнення пені є безпідставними, так як у даному випадку мова іде не про виникнення та виконання грошового зобовязання, а про зобовязання, які виникають внаслідок заподіяння шкоди (деліктні зобовязання) та їх виконання.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

- [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить надати додатковий двохмісячний строк для прийняття спадщини. Відповідачі в судовому проти задоволення позову заперечували. Суд, вислухав доводи сторін, вивчив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, яке видано 15 лютого 2011р Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 190, 11 лютого 2011 р. померла [PERSON], бабуся позивача. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку № 45 по вул.Ползунова у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області. Позивач є спадкоємцем за правом представлення після померлого батька, [PERSON]. Крім нього спадкоємцем першої черги є [PERSON] та [PERSON], які є дітьми померлої [PERSON]. Родинні стосунки між сторонами та померлим підтверджуються свідоцтвами про народження, наявним в справі. Про смерть бабусі позивач дізнався несвоєчасно, внаслідок чого пропустив строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.. 25 листопада 2011 р. позивач звернувся до Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за видачею Свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належало померлій бабусі. Постановою державного нотаріуса Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої бабусі у зв'язку з тим, що він звернулася після 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом або за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач на час смерті спадкодавця не проживав разом з нею, але, як вбачається з пояснень відповідачки [PERSON],, наданих нею в судовому засіданні, вона особисто сповістила позивача про смерть бабусі та день її поховання. Згідно ст..1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачем не надано достатньо доказів, які б свідчили про поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суд вважає, що позивачем безпідставно був пропущений строк для прийняття спадщини, а тому підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини та для визнання за позивачами права власності на спадкову квартиру - немає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. Сторони в судове засідання не з»явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити без участі сторін. Відповідно до 4.4 ст.174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову, суд, за наявності законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти. Сторони перебувають в шлюбі з 26 червня 2010 року, але шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, на примирення не згодні. Викладені факти підтверджуються відповідним свідоцтвом про шлюб. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, є підставою для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

У березні 2012 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24 жовтня 2009 року вона уклала шлюб з [PERSON] та зареєструвала його у Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 488. Їхні подружні стосунки склалися невдало. Протягом всього подружнього життя виникали сварки та конфліктні ситуації, які негативно впливають на атмосферу в подружньому житті, створюючи неможливість подальшого сумісного проживання. Сімейний бюджет вони ведуть окремо. [PERSON] протягом тривалого часу проживає окремо від неї у своїх батьків, постійно відсутній, де і чим він займається їй не відомо. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, тому вона хвилюється за свій фізичний та моральний стан. Позивач прийшла до висновку, що в неї відсутні почуття до [PERSON], які б допомогли стати на шлях примирення, тому вона припинила з ним шлюбні відносини. Поновлювати сімейні відносини вона не бажає, а тому шлюб між ними носить формальний характер. Вона має намір розірвати невдалі шлюбні відносини та укласти нові. Претензій матеріального характеру до [PERSON] вона не має. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 24 жовтня 2009 року у Виконавчому комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 488. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON]В не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 жовтня 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 488. Подружнє життя виявилось неможливим, оскільки в позивачки та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім'ї часто виникали сварки і непорозуміння. В позовній заяві позивач зазначила, що вже тривалий час вони разом з чоловіком не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 24 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1050. Від спільного подружнього життя дітей мають одного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала, що спільне подружнє життя у них з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Посилаючись на викладене, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд про його задоволення. В судовому засіданні відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 24 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1050. (а.с.6). Від спільного подружнього життя мають одного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Подружні стосунки позивачки з відповідачем не підтримуються. Спільне господарство сторони не ведуть. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 19 лютого 1993 року у відділі ЗАГСу Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 68. Від спільного подружнього життя мають двох доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала, що спільне подружнє життя у них з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть з 12 жовтня 2011 року. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з позивачкою. Майнового спору немає. Посилаючись на викладене, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд про його задоволення. В судове засідання відповідач не зявився, про слухання справи повідомлявся належним чином. Згідно телефонограми повідомив суд, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, просив слухати справу без його участі. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 19 лютого 1993 року у відділі ЗАГСу Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 68. (а.с.12). Від спільного подружнього життя мають двох доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.9-10). Подружні стосунки позивачки з відповідачем не підтримуються. Спільне господарство сторони не ведуть з 12 жовтня 2012 року. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю. Заявниця зазначала, що з 1999 року вона проживала разом з [PERSON] однією сімєю за адресою: [ADDRESS], вели спільний побут. [PERSON] не мав рідних та за станом здоровя потребував догляду, тому всі необхідні ліки купувала для нього заявниця. Також вона оплачувала всі комунальні послуги. 13 лютого 2012 року [PERSON] помер. 01 березня 2012 року заявниця звернулась до Броварської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як факт проживання однією сімєю може бути встановлений тільки судом. Встановлення факту проживання однією сімєю заявниці необхідно для оформлення спадкових прав. Посилаючись на викладене просила суд встановити факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали повністю та просили суд про її задоволення. Заінтересована особа Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області в судове засідання не зявились та надали заяву про можливість розгляду справи без участі їхнього представника. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є сусідом [PERSON], яка проживала разом з [PERSON] як одна сімя з 1990 року до 2007 року. Після 2007 року [PERSON] виїхав в інше місце проживання. З 2007 року жодних відомостей про нього немає. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є знайомою [PERSON] Підтвердила той факт, що з 1990 року вона проживала разом з [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] в період з 1999 року по 2012 рік проживала з [PERSON] в [ADDRESS] однією сімєю, вели спільний побут, що підтверджується довідкою КП Служба замовника від 06 березня 2012 року за № 327. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2012 року [PERSON], [INFO] оголошено померлим. В установлений законом шестимісячний термін заявниця звернулась до Броварської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно ст. 1264 ЦК України заявниця має право на спадкування за законом як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, так як інших спадкоємців у [PERSON] немає. Факт постійного проживання заявниці [PERSON] спільно із [PERSON] підтверджується актом обстеження житво-побутових умов депутата Броварської міської ради Київської області від 02 березня 2012 року. (а.с.9)., а також показами допитаних в судовому засіданні свідків: [PERSON] та [PERSON] За таких обставин суд приходить до правильного висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 09.02.2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого мають малолітніх синів: Владислава [INFO] та Богдана [INFO], сімейне життя не склалося, оскільки відповідачка під час спільного проживання часто приходила додому в нетверезому стані, про виховання дітей не дбала, не готувала їм їсти, із-за такої поведінки відповідачки він припинив з нею сімейно-шлюбні відносини, залишився проживати з дітьми, самостійно піклується про них, втратив по відповідачки почуття та повагу, а тому вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач в суді позов визнала, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з п.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання відповідачем позову провадиться в порядку, передбаченому ст.174 цього Кодексу. За ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що сторони з 09.02.2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх синів: Владислава [INFO] та Богдана [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про одруження, про народження дітей. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з вересня 2011 року, наміру зберігати сімю позивач не має. З пояснень сторін встановлено, що на даний час їхні діти проживають з позивачем, але відповідачка приймає участь у їх вихованні. Враховуючи те, що позивач не має взагалі наміру зберігати їхній шлюб, суд вважає за недоцільне надавати сторонам строк для примирення, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін. Отже, судом приймається до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідач бажає залишити прізвище-Панькевич. На підставі ст.88 ЦПК України, ст.4 Декрету КМ України «Про державне мито» суд вважає за можливе стягнути з відповідача державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС в розмірі 17 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Позивачка звернулась до Кілійського районного суду 16.02.2012 року з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], у розмірі ? частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення повноліття дітей. Позивачка, яка подала заяву про розгляд справи без її участі, обґрунтовуючи позовні вимоги в позовній заяві зазначила, що під час перебування у шлюбі з відповідачем, в них народились діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач після розірвання шлюбу з позивачкою, допомоги на утримання дітей, які проживають з нею та знаходяться на повному її утриманні, не надає, у звязку з чим просить стягнути аліменти. Відповідач сповіщений належним чином про розгляд справи за викликом, до суду не зявився, причини своєї неявки не повідомив, клопотання про перенесення слухання справи не заявляв. З оглядом на вищевикладені обставини, суд з урахуванням думки позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази надані сторонами та розглянувши справу в межах позовних вимог, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 180,183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття , частка заробітку, (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом, але відповідно до ч.2 ст. 182 СК України не може бути меншою ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого діючим Законом України «Про державний бюджет». Шлюб сторін відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖД № 013343, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, розірвано 14 грудня 2005 року. Як встановлено, відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які після розірвання шлюбу сторін проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Обставини справи свідчать про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, є працездатним, інших зобовязань щодо сплати аліментів немає, підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів судом не встановлено, тому суд вважає за можливе позов задовольнити та з урахуванням вимог ст. 182, 183 СК України, призначити аліменти у розмірі ? частини заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дітей, але не менше ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого діючим законодавством України. Відповідно до п.1 ст. 367 ЦПК України, належить допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28 квітня 2001 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції за актовим записом № 78. В даному шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з відповідачем припинила у 2009 році. Причиною розпаду стала психологічна несумісність характерів з відповідачем, із за чого у сім»ї виникали сварки. Вважає, що родина розпалася остаточно і шлюб існує лише формально, подальші шлюбні відносини і збереження шлюбу протирічять її інтересам, що має суттєве значення. Просить суд розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем. Позивач в судовому засідання просила позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб. Батьком дитини, яка народилася під час шлюбу з відповідачем, записано у свідоцтві про народження інший чоловік, який є біологічним батьком. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його присутності, в заяві зазначив, що позов визнає. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимог підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. 28 квітня 2001 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції за актовим записом № 78. В даному шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини у сторін припинилися у 2009 році. Причиною розпаду стала психологічна несумісність характерів сторін, із за чого у сім»ї виникали сварки. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і шлюб існує лише формально, подальші шлюбні відносини і збереження шлюбу протирічять її інтересам, що має суттєве значення. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved