Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-23 00:00:00

у січні 2013 позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором кредиту у розмірі 27\~662 грн. 82 коп., з тих підстав, що позивач та [PERSON] у простій письмовій формі уклали кредитний договір № 52 від 28 січня 2008 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 20 000 грн. на строк до 27.01.2011 року на споживчі цілі, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому кредитним договором. Відповідач у встановлені кредитним договором строки обовязки по сплаті заборгованості по кредитному договору не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість по кредиту, що змусило позивача звернутися з вказаним позовом до суду. Окрім того, позивачем з метою забезпечення виконання зобов»язання боржником, 28.01.2008 року було укладено з [PERSON], [PERSON] у простій письмовій формі договори поруки за зобов»язаннями кредитного договору №52. Враховуючи, що основний боржник взяті на себе зобов»язання перед банком не виконав, позивач просив всю суму заборгованості стягнути з відповідачів солідарно. Представник позивача у попереднє судове засідання не з»явився на надіслав до суду письмову заяву про проведення судового засідання без його участі, позов просив задовольнити повністю. Відповідачі у попереднє судове засідання не з»явилися та надали особисто до канцелярії суду письмові заяви про постановлення рішення під час попереднього судового засідання у зв»язку з визнанням позову всіма відповідачами. Наслідки визнання позову їм зрозумілі. Відповідно до положень ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, та вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчив матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, як вбачається з матеріалів справи 28 січня 2008 року позивач та [PERSON] у простій письмовій формі уклали кредитний договір № 52. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу споживчий кредит у розмірі 20000 грн. на строк до 27 січня 2011 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки у розмірі 27 % річних за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленим вказаним договором. Відповідач суму кредиту у розмірі 20000 грн. отримав та у встановлені кредитним договором строки обовязки по сплаті заборгованості по кредитному договору не виконав, у звязку з чим у останнього перед кредитором виникла заборгованість. Станом на 25.12.2012 року, згідно розрахунку банку, заборгованість за кредитним договором становить 27662 грн. 82 коп., а саме: прострочена заборгованість 11\~539 грн., заборгованість по простроченим відсоткам 4094 грн. 20 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 11\~911 грн. 87 коп., несплачені комісійні 117 грн. 75 коп. Окрім того, судом встановлено, що позивачем з метою забезпечення виконання зобов»язання боржником за кредитним договором №52, у порядку ст. ст. 553-559 ЦК України, 28.01.2008 року було укладено з [PERSON], [PERSON] у простій письмовій формі договори поруки. Після закінчення строку дії кредитного договору, протягом шести місяців ( 21.02.2011 року) позивачем було направлено поручителям вимогу про наявність заборгованості по кредиту та настання солідарної відповідальності згідно укладених договорів поруки. Таким чином, судом встановлено, що дійсно відповідачами були порушені умови кредитного договору та позивач пред»явив вимоги до поручителів протягом шести місяців від настання строку виконання основного зобов»зання, що передбачено ч. 4 ст. 559 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.3.ч.1. ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Також, за вимогами ст. 553-559 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. У разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Якщо договором поруки не встановлено строку його закінчення, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явив вимоги до поручителя. Аналогічні положення містяться і в п. 24 Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних договорів» На підставі вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів порівну.

Outcome: approved