Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-01 00:00:00

В лютому 2013 р. позивач [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 19.06.1997 р. остання уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу є двоє дітей [PERSON], [INFO], який є інвалідом І-групи з дитинства, та [PERSON] [INFO], 28.08.2012 р. відповідач залишив позивача [PERSON], змінив місце проживання і з того часу [PERSON] проживає окремо від відповідача разом із дітьми, які на теперішній час знаходяться на її утриманні. Відповідач від своїх обовязків, щодо виховання та утримання дітей ухиляється. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала, а позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач проти позову заперечував частково, позовну вимогу щодо стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, просив залишити без задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і розгляду спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як вбачається з матеріалів справи та це встановлено судом, що [PERSON] та [PERSON] з 19.06.1997 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 19.06.1997 р., актовий запис № 152 від 19.06.1997 р. серія І-БК, № 350581 (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження від 04.06.1993 р., серія VII БК, № 477448, актовий запис № 251, від 04.06.1993 р. (а.с. 7) у сторін до шлюбу народився син [PERSON], 29.04.1999 р. після реєстрації шлюбу народився син [PERSON], свідоцтво про народження від 13.05.1999 р., серія І-БК, № 255336 (а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що сторони фактично не проживають однією сім'єю з 28.08.2012 р., що підтверджується довідкою форми № 3 від 13.03.2013 р., № 474 (а.с. 24) та копією домової книги (а.с. 8-13). В судовому засіданні встановлено, що діти проживають разом з позивачем, знаходяться на її утриманні, що не заперечував відповідач, який проживає окремо. Як вбачається з пояснень позивача та це підтверджено поясненнями відповідача, останній матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON] якої він потребує, не надає. Згідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначаються судом. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У судовому засіданні відповідач пояснив, що проживає окремо, працює старшим менеджером ПрАТ "Міжнародні Авіалінії України" та його середньомісячний заробіток становить 6 957 грн. 40 коп., що також підтверджується довідкою № 152. В порядку ст. 182 СК України судом встановлено, що відповідач інших дітей не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться на утриманні непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина не перебувають. Позивач суду надала пояснення про те, що вона є субєктом підприємницької діяльності, має непостійний дохід у розмірі близько 1 600 грн. (а.с. 31-32, 34-35). Судом також враховано стан здоров'я дитини на утримання якою стягуються аліменти, а саме те, що відповідно довідки від 22.01.2013 р. (а.с. 16) [PERSON] встановлено діагноз псоріаз. Враховуючи обставини справи, перебування дітей на утриманні позивачки, відсутність у відповідача інших осіб на утриманні, що дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] аліментів у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач визнав позов в частині стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання спільної дитини [PERSON] у розмірі ? частки всіх видів заробітку, щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], відповідно до довідки до акта огляду МСЕК № 0379137 (а.с. 14) та довідки від 09.09.2011 р. (а.с. 15) є інвалідом першої групи, діагноз дитячий церебральний параліч, розумова відсталість. Відповідно до домової книги (а.с. 8-13) позивач [PERSON] проживає разом [PERSON], який не може обходитись без постійного стороннього догляду. Згідно ч. 2 ст. 88 СК України розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається з довідки про заробітну плату відповідача [PERSON] (а.с. 24) та враховуючи положення ст. 182 СК України, останній має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу [PERSON], яка проживає з дитиною-інвалідом [PERSON] Зважаючи на викладене суд приходить до висновку про допустимість стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial