Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з позовом до відповідача, позовні вимоги у встановленому законом порядку уточнила, в кінцевому просить ухвалити рішення, яким поновити строк звернення до суду, скасувати наказ Інституту біології клітини НАН України від 06.05.2011р. № 36-к, поновити її на посаді провідного інженера відділу регуляції проліферації клітин та апоптозу Інституту біології клітини НАН України, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.05.2011р. по момент ухвалення рішення в розмірі 39 092,95 грн. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги підтримали. Мотивують тим, що з 01.08.1977 року [PERSON] працювала на посаді провідного інженера відділу регуляції проліферації клітин та апоптозу, наказом від 06.05.2011р. звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї правилами внутрішнього трудового розпорядку. Звільнення позивач вважає незаконним, оскільки відповідачем було допущено ряд порушень під час звільнення. Так як була звільнена згідно формулювання - за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї правилами внутрішнього трудового розпорядку, а останній наказ, яким було оголошено догану [PERSON] датовано 27.04.2010р., то вважає, що згідно ст. 151КЗпП України на момент звільнення вважалась такою, що не мала дисциплінарного стягнення, а отже і систематичного характеру порушень трудової дисципліни не було. Крім того, попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації на її звільнення надано не було, на засідання профспілкого комітету не викликалась. Оскільки термін звернення до суду пропустила з поважних причин, тому просить такий поновити. З наведених мотивів [PERSON] просить наказ про звільнення скасувати та поновити її на посаді провідного інженера відділу регуляції проліферації клітин та апоптозу, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, згідно вимог позовної заяви. У підтвердження вимог покликається на копію наказу, трудової книжки, інші долучені до справи документи, які просить вважати вичерпними в обґрунтування позову. Представник відповідача за належною довіреністю від 01.03.2012 року Малерик Я.І. проти позову заперечив. ( а.с. 24). Мотивує тим, що позивач 05.05.2011р. самовільно поїхала у відрядження, оскільки директором інституту Сибірним А.А. було відмовлено в наданні дозволу [PERSON] на відрядження. Відсутність позивача на робочому місці стверджується актом № 02 від 05.05.2011р. Крім того, позивач постійно порушує трудову дисципліну, тому їй наказами від 18.09.2009р., 14.01.2010р., 26.01.2010р., 27.04.2010р. оголошувались догани та 08.06.2010р. складена негативна характеристика. Також, звертає увагу на пропущення [PERSON] строку звернення до суду. Підстав для задоволення вимог в цілому не вбачає, просить такий відхилити за безпідставністю. В підтвердження заперечень покликається на копії наказів, заяв, посадової інструкції, інші долучені до справи докази. Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, котрі подані сторонами і про наявність інших не заявлено жодною стороною -суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з таких мотивів. У судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно перебувала у трудових відносинах з Інститутом біології клітини НАН України, будучи 01.08.2005р. переведеною на посаду провідного інженера відділу регуляції проліферації клітин та апоптозу, згідно наказу № 55-к від 19.08.2005р. (а.с.8). Відповідно до Наказу № 36-к від 06.05.2011р. [PERSON] звільнена із займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї правилами внутрішнього трудового розпорядку. (а.с. 7) Згідно вимог п. 3 ст. 40 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. З долучених до матеріалів справи наказів про оголошення догани [PERSON] (а.с. 42-45), вбачається, що останній був винесений 27.04.2010р. У відповідності до вимог ст. 151 КЗпП України якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Тобто, на момент звільнення, згідно наказу від 06.05.2011р. № 36-к, [PERSON] вважалась такою, що не мала дисциплінарного стягнення, так як з моменту оголошення догани минув рік. Щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з такими вимогами, на що посилається представник відповідача, то з такою позицією суд не може погодитись. Закон передбачає звернення до суду у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. З матеріалів справи вбачається часте перебування [PERSON] за кордоном у зв'язку із тяжкою хворобою чоловіка, якого треба було супроводжувати при проходженні ним лікування. (а.с. 13-16) Тому, згідно ст. 234 КЗпП України пропущений з поважних причин строк звернення до суду підлягає поновленню. У відповідності до п. 4 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів»- оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов'язки сторін. Відповідач цих обставин не довів. Позивач звільнена саме за формулюванням «систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї правилами внутрішнього трудового розпорядку». Однак, на момент звільнення [PERSON] вважалась такою, що не мала дисциплінарного стягнення, тому обставина «систематичного невиконання»відповідачем не доведена. Таким чином слід задоволити вимоги і в частині поновлення на роботі позивача на посаді, з якої фактично звільнена -провідного інженера відділу регуляції проліферації клітин та апоптозу Інституту біології клітини НАН України. Крім того, згідно вимог ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Слід задоволити вимогу про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідач подав довідку, а позивач не заперечила її зміст - довідку про заробітну плату [PERSON] на посаді провідного інженера за останні два повних місяці роботи (а.с. 97). Приймаючи її дані, середня заробітна плата складає 2 146,28 грн. Враховуючи термін перебування позивача у вимушеному прогулі з 6 травня 2011року по день постановлення рішення суду, такий становить 18 місяців 9 днів. Тому загальна сума, що підлягає стягненню за час вимушеного прогулу становить 39 092, 95 грн. і підлягає стягненню на користь позивача. На підставі наведеного, суд приходить до переконання про підставність позову в цілому. У відповідності до вимог ч. 5 ст. 235 КЗпП України -рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню, як і рішення в частині стягнення платежу - заробітної плати за один місяць, що становить 2 146,28 грн. При цьому у відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved