Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обгрунтування вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 19 листопада 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 15 серпня 2007 року народження шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинили. Шлюб розпався внаслідок повної протилежності характерів, різних поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого між ними постійно виникали різномовності та сварки. З відповідачем спільного господарства не ведуть, у кожного з них своє життя. Вважаючи, що відновлення та збереження шлюбу неможливе, просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка до судового засідання не зявилася, про час і день розгляду справи повідомлена належним чином, та надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки до судового засідання суду не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи суду не надіслав, що є підставою для розгляду справи в заочному судовому засіданні відповідно до положень ст..224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 листопада 1999 року у Димитровському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 331 (арк.спр. 11). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (арк.спр. 12). Спору майнового характеру між сторонами не існує. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, доводи сторін про те, що їх сімейні стосунки відновленню не підлягають, а також небажання сторін жити однією сімєю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки досліджені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що їх шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений, місце проживання дитини, як свідчать досліджені докази, визначено сторонами самостійно. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Про відновлення свого дошлюбного прізвища позивачка не заявила, що є виключно її правом і не потребує згоди відповідача чи будь-якої іншої особи, тому їй слід залишити прізвище «[PERSON]». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved