overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 11 травня 2009 року відповідач [PERSON] позичив у нього 9000 грн. Позичені кошти він зобовязувався повернути до 05 серпня 2009 року, що підтверджується розпискою. На його неодноразові прохання повернути йому вказану суму боргу відповідач не реагує, грошей не повертає, що змушує його звернутись до суду з позовом про примусове стягнення позичених грошей в сумі 9000, 00 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день і час слухання справи повідомлений належним чином, що стверджується письмовою розпискою у матеріалах справи та дає підстави для розгляду справи у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд визнає позов підлягаючим задоволенню із слідуючих підстав. В силу ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Факт позики відповідачем грошей в позивача підтверджується розпискою від 11 травня 2009 року, що не суперечить вимогам змісту ст. 1047 ЦК України так, як договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Заперечення договору позики показами свідків не допускається. Згідно ст.1049 ЦК України [PERSON] зобовязаний повернути [PERSON]. позичені грошові кошти у сумі 9000 гривень (дев»ять тисяч гривень).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги мотивовано тим, що позивач з 04.08.2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], мають спільну неповнолітню дитину, на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає, [PERSON] проживає окремо, дитина перебуває на її утриманні, домовленості між сторонами з приводу спільного утримання доньки не досягнуто. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила стягувати з відповідача на утримання доньки ? заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, пояснив, що має постійне місце роботи і стабільний заробіток, працює на ПрАТ «Чумак»слюсарем. Згоден сплачувати аліменти у частці від заробітку. Матеріалами справи встановлено, що сторони, як слідує із свідоцтва про одруження (а.с. 3) з 04 серпня 2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON] ( а.с. 3). Дитина перебуває на утриманні матері [PERSON] (а.с. 4). Відповідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, при цьому суд враховує , серед інших обставин, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Суд вважає, що стягненню з відповідача у вигляді аліментів підлягає ? частина заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ТзОВ СПМК №6про стягнення з відповідача на її користь заборгованості по заробітній платі в розмірі 8\~645,56 грн.зща період з 1.09.2008 року по 1.12.2011 року, яку відповідач не виплатив їй при звільненні її з роботи 14.07.2010 року та середнього заробітку за весь час затримки її виплати у сумі 16\~284,10 грн. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте, подала до суду письмову заяву, у якій попросила розглядати справу у її відсутності та поросила задовольнити позов з викладених у ньому мотивів. Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю СПМК № 6не направило до суду свого представника, хоча про день, час та місце розгляду справи було повідомлене у встановленому законом порядку, а тому на підставі ст..224 ЦПК України суд розглядає справу у його відсутності, на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Позивачка [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем, які припинились 14.07.2010 року у звязку з звільненням її з роботи за власним бажанням, про що свідчить наказ директора ТзОВ СПМК №6№10-К від 14.07.2010 року. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Як вбачається з довідки за підписом директора та головного бухгалтера ТзОВ СПМК №6заборгованість по заробітній платі [PERSON] за період з 01.09.2008 року по 01.12.2011 року становить 8\~645,56 грн. У відповідності до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначеній в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з представленим [PERSON] розрахунком, розмір середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за період з 14.07.2010 р. по 30.11.2011р. становить 16\~284,10 грн. Таким чином, у даному випадку має місце порушення з вини відповідача майнових прав позивачки, які підлягають захисту шляхом стягнення з ТзОВ СПМК-6на користь позивачки 8\~645,56 грн. заборгованості по заробітній платі та 16\~284,10 грн. середнього заробітку за час затримки її виплати. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України слід допустити рішення суду щодо стягнення всієї суми боргу до негайного виконання. Судові витрати в дохід держави слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

03.06.2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що продовжує навчатися, у розмірі 1\\4 частини зі всіх видів заробітку та інших доходів, починаючи з 03.06.2011 року до закінчення терміну навчання , але не більше ніж як до досягнення нею , 23 років., посилаючись на те, що донька проживає з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги, хоча згідно закону зобовязаний її надавати. Позивач в судове засідання не зявився, надавши заяву про можливість розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до ст. 74 ЦПК України, причини своєї неявки до суду не повідомив. В зв'язку з чим суд вирішив справу на підставі вимог ч.4 ст.169, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії V ВЛ № 417558 від 29.12.1992 року . Згідно з довідкою Харківського гуманітарного університету «Народна Українська академія» від 07.02.2011р. за № 34 [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення факультету «Референт-перекладач» з 01.09.2010 року термін навчання до 31.08.2014 року. . Відповідно до ст.ст.198, 199 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітніх дітей, що продовжують навчання, за умови якщо вони мають можливість надати матеріальну допомогу. Враховуючи обставини, передбачені ст.. 182 Сімейного Кодексу України, суд вважає, що відповідач має можливість надати утримання позивачу на повнолітню дочку, яка навчається, і розмір матеріальної допомоги слід встановити у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи 03 червня 2011року до закінчення терміну навчання дочки або до досягнення нею 23 х років . Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 214,60 грн., оскільки позивач згідно вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі з 24.07.2010 року і мають малолітнього сина [PERSON] - [INFO]. Але спільне життя з відповідачем не склалося і в даний час вони проживають окремо. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини і матеріальної допомоги добровільно не надає, тому вона змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку та 1/4 частини його заробітку на особисте утримання. Відповідач позов визнав повністю. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. В суді встановлено, що сторони проживають окремо, але перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.07.2010 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та копією свідоцтва про одруження. В суді також встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на утримання сина. Спільне подружнє життя між сторонами не склалося, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка не може самостійно утримувати сина. В даний час позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною, яка проживає разом з нею, про що не заперечують сторони. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина до досягнення ним повноліття, в звязку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до п. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася та відновити її не можливо. Позивач надав суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача, провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 21 вересня 1990 року, від якого мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили з 2011 року, з причини того, що між ними постійно виникали сварки через те, що кожний з них має різні характери та різні погляди на життя, ведення спільного господарства та виховання дитини. Внаслідок чого їхнє подальше спільне життя стало не можливим, та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Між сторонами були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Збереження сімї, як вважає позивач, не можливо та не доцільно, у позовній заяві просив строк для примирення не надавати, у наданій суду заяві просив розглянути справу за його відсутності. Сторони не проживають разом, спільне господарство та сумісний бюджет не ведуть. Спору про розділ майна між сторонами немає. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї не можливо.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не зявився. До суду надала заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, просить розгляд справи проводити в його відсутності. При визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 цього ж Кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини . Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.07.2008 року в Костопільському відділі РАЦСу Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №112. Від подружнього життя мають двоє малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сторони подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, не бажають спільно проживати і зберегти шлюб. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на господарську будівлю, загальною площею 435,8 кв.м., що знаходиться по вул.Львівській 14 в м.Костопіль Рівненської обл. В судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги повністю підтримав. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у відсутності представника міської ради, не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON] Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 295060, виданого [PERSON] міською радою від 02.03.2009 р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0935 га, розташованої по вул. Львівській, 14 в м. Костопіль, цільове призначення ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. 20.06.2009 р. головним ахітектором Костопільського району затверджено будівельний паспорт господарської будівлі по вул. Львівській, 14 в м. Костопіль. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області видано дозвіл на виконання будівельних робіт № 1114 від 05.10.2009 р. та зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації господарської будівлі по вул. Львівській, 14 в м. Костопіль від 22.02.2012 р. за № РВ 14212027550. КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на господарську будівлю, загальною площею 435,8 кв.м., що знаходиться по вул. Львівській, 14 в м. Костопіль, Рівненської області. Рішенням реєстратора КП «Рівненське ОБТІ» від 21.03.2012 р. № 238 позивачу було відмовлено у оформленні права приватної власності на зазначену будівлю. Суд рахує, що позивач здійснив забудову земельної ділянки, розташованої по вул. Львівській, 14 в м. Костопіль згідно її цілового призначення та з додержанням усіх необхідних норм та правил. Відсутність у позивача документа встановленої форми позбавляє його у повній мірі здійснювати право власності на набуте майно. Пункт 1 ст.319 Цивільного кодексу України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст.392 ЦК України надає власнику право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності у власника документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки Дарини в твердій грошовій сумі - 500 грн щомісячно . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в сумі 350 грн . Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення . Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що на підставі рішення Костопільського районного суду від 12.02.2010 року з [PERSON]А стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: доньки Дарини, [INFO] в розмірі 200 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини. З урахуванням матеріального становища дитини, дохід якої складається із суми сплачених аліментів та враховуючи, що прожитковий мінімум на дитину віком з 6 до 18 років з 01.04.2012 року становить 1134 грн, суд рахує, що неповнолітня дитина потребує більше коштів на своє утримання. З доводів позивачки вбачається, що в зв'язку з тим, що в неї народилася друга дитини, вона не може надати дитині більших затрат на її утримання та виховання, розмір стягнутих раніше аліментів є малим, тому доводи позивачки про зміну матеріального стану дитини слугують підставою для задоволення позовних вимог. Виходячи з меж заявлених вимог, враховуючи інтереси дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку (1134грн.), та зважаючи, що відповідач, як фізично здорова людина спроможний надати аліменти в сумі більшій ніж 200 грн., суд вбачає підстави для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн в місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 500 грн щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений вчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомлено. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення Костопільського районного суду від 08.11.2006 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 200 (двісті)грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини. З урахуванням матеріального становища дитини, дохід якої складається із суми сплачених аліментів та враховуючи, що прожитковий мінімум на дитину віком з 6 до 18 років з 01.04.2012 року становить 1134 грн, суд рахує, що малолітня дитина потребує більше коштів на своє утримання. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з меж заявлених вимог, враховуючи інтереси дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку /1134грн./ та зважаючи, що відповідач, як фізично здорова людина спроможний надати аліменти в сумі 500грн., суд вважає, що є підстави для визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн в місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір 214,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved