Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-02 00:00:00

В серпні 2003 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві, уточненій позовній заяві ( т.1 а.с.165-170) послалася на те, що відповідачка [PERSON] є її рідною сестрою. Обидві вони є спадкоємцями в рівних частках майна [PERSON] Спадкове майно складалося з житлового шлакобетонного будинку з надвірними будівлями на земельній ділянці площею 600 кв.м. За домовленістю з [PERSON] було розділено житловий будинок в натурі. Згодом сторони прибудували до своїх частин будинку самовільні прибудови. З 1992 року між сторонами склався порядок користування житловим будинком, сторони мають до своїх частин будинку окремі входи. На підставі викладеного [PERSON] просила суд розділити в натурі житловий будинок згідно додатку № 1 судово-технічної експертизи по ? частині без урахування вартості самовільних будівель згідно встановленого порядку користування та виділити їй у житловому будинку А-1 квартиру № 2. А саме: кухню 2-1 площею 14,7 кв.м., передню 2-2 площею 11,3 кв.м., коридор 2-3 площею 11,3 кв.м., хол (колишня житлова кімната) 2-4 площею 11,3 кв.м., санвузол (колишня комора) 2-5 площею 3,1 кв.м. Також просила виділити їй літню кухню (літ. Б) та душ (літ. В). Частка власності складає 50/100 частин, площа приміщень становить 44,0 кв.м., вартість квартири №2 складає 15260,00 грн., а разом з будівлями її вартість складає 22840,00грн. Виділити [PERSON] в житловому будинку А-1 наступні приміщення: коридор 1-1 площею 11,5 кв.м., санвузол 1-2 площею 4,6 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 13,0 кв.м., житлову кімнату 1-5 площею 8,6 кв.м.,, коридор 1-6 площею 6,8 кв.м.. Просила виділити [PERSON] вбиральню Г та гараж Д. Частка власності складає 50/100 часин, площа квартири №1 складає 44,5 кв.м., вартість квартири №1 становить 14300,00 грн., а разом з будівлями вартість становить 22468,00 грн. Також [PERSON] просила визнати за нею право власності на переобладнання житлової кімнати 2-4 площею 6,8 кв.м.; визнати за нею право власності на переобладнання приміщення 1-6 коридор площею 6,8 кв.м. та визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Іркутська, буд.60, згідно першого варіанту судово-технічної експертизи по ? його частині, Площа земельної ділянки [PERSON] становитиме 388,00 кв.м., в тому числі 88 кв.м. надлишки. Площа її земельної ділянки становитиме 388,00 кв.м., в тому числі 88 кв.м. надлишки. Поновити пропущений нею строк для звернення з позовною заявою стосовно визнання рішень виконкому недійсними. Визнати недійсними рішення виконкому Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 19.12.2003 року №829 та рішення від 23.01.2004 року №85. та стягнути з відповідачки на її користь судові витрати по справі. Відповідачка [PERSON] подала зустрічний позов ( т.1 а.с.199-203), в якому в обґрунтування заявлених вимог з урахуванням уточнень послалася на те, що [PERSON] є її рідною сестрою. Обидві вони є спадкоємцями в рівних долях майна [PERSON] Спадкове майно складалося з домоволодіння, яке складалося з житлового шлакобетонного будинку з надвірними будівлями на земельній ділянці площею 600 кв.м. За домовленістю з [PERSON] між ними визначився порядок користування домоволодінням. За цей час [PERSON] за власні кошти побудувала прибудову до своєї частини домоволодіння, яке було узаконено рішенням Виконкому Індустріальної районної у м. Дніпропетровську Ради. [PERSON] вважає, що має право на збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності та на підставі викладеного просила суд визнати за нею право власності на споруди: сараї (літ. К, З), погріб під сараєм (літ. З), житлову прибудову А3-2 (приміщення 1-3, 1-7, 1-8) та переплановане приміщення 1-6 в спірному житловому будинку А-1 у домоволодінні №60 по вул. Іркутській в м. Дніпропетровську. Просила визнати за [PERSON] право власності на житлову кімнату 2-4, яка переобладнана в хол 2-4. Збільшити свою частку у праві спільної часткової власності у спірному домоволодінні до 67/100 частини, розділити в натурі спірний житловий будинок згідно встановленого порядку користування та виділити [PERSON] у житловому будинку А-1 квартиру № 2, яка складається з кухні 2-1 площею 14,7 кв.м., передньої 2-2 площею 11,3 кв.м. , коридору 2-3 площею 3,6 кв.м., холу (колишня житлова кімната) 2-4 площею 11,3 кв.м., санвузол (колишня комора) 2-5 площею 3,1 кв.м. Також просила виділити [PERSON] літню кухню (літ.Б) та душ (літ. В). Просила виділити [PERSON] в житловому будинку А-1 згідно встановленого порядку користування коридор 1-1 площею 11,5 кв.м., санвузол 1-2 площею 4,6 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 13,0 кв.м., житлову кімнату 1-5 площею 8,6 кв.м., коридор 1-6 площею 6,8 кв.м., вбиральню (літ. Г) та гараж (літ. Д). Також [PERSON] просила суд визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Іркутська,б.60 пропорційно розміру часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння: площа земельної ділянки [PERSON], становить 256,08 кв.м., в тому числі 58,08 кв.м. надлишки; площа земельної ділянки [PERSON] становить 519,92 кв.м., в тому числі 117,92 кв.м. надлишки. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2010 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Зустрічний позов [PERSON] задоволено у повному обсязі. Визнано за [PERSON] право власності на житлову кімнату 2-4 площею 11,3 кв.м, переобладнану в хол 2-4 площею 11,3 кв.м у житловому будинку А-1 у домоволодінні № 60 по вул. Іркутській у м. Дніпропетровську. Визнано за [PERSON] право власності на споруди: сарай (літ. К, З), погріб під сараєм (літ. З), житлову прибудову А3-2 (приміщення 1-3, 1-7, 1-8) та переплановане приміщення 1-6 в житловому будинку А-1 у домоволодінні № 60 по вул. Іркутській у м. Дніпропетровську. Збільшено частку [PERSON] у праві спільної часткової власності у домоволодінні № 60 по вул. Іркутській у м. Дніпропетровську до 67/100 частини. Поділено в натурі житловий будинок № 60 по вул. Іркутській у м. Дніпропетровську згідно встановленого порядку користування та виділено [PERSON] у житловому будинку А-1 квартиру № 2, яка складається з кухні 2-1 площею 14,7 кв.м, передньої 2-2 площею 11,3 кв.м, коридору 2-3 площею 3,6 кв.м, холу (колишня житлова кімната) 2-4 площею 11,3 кв.м, санвузла (колишня комора) 2,5 площею 3,1 кв.м. Виділено [PERSON] літню кухню (літ. Б) та душ (літ. В). Виділено [PERSON] в житловому будинку А-1 у домоволодінні № 60 по вул. Іркутській у м. Дніпропетровську згідно встановленого порядку користування наступні приміщення: коридор 1-1 площею 11,5 кв.м, санвузол 1-2 площею 4,6 кв.м, житлову кімнату 1-4 площею 13,0 кв.м, житлову кімнату 1-5 площею 8,6 кв.м, коридор 1-6 площею 6,8 кв.м. Виділено [PERSON] вбиральню (літ. Г) та гараж (літ. Д). Визначено порядок користування земельною ділянкою у домоволодінні № 60 по вул. Іркутській у м. Дніпропетровську пропорційно розміру часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння: площа земельної ділянки [PERSON] становить 256,08 кв.м., в тому числі 58,08 кв.м. надлишки; площа земельної ділянки [PERSON] становить 519,92 кв.м., в тому числі 117,92 кв.м. надлишки. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2010 року рішення Індустріального районного суду м. дніпропетровська від 25 лютого 2010 року скасовано і справу направлено на новий розгляд до того ж суду в іншому складі. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мірошніченко Н.В. від 01 червня 2010 року цивільна справа була прийнята до її провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2010 року зустрічна позовна заява [PERSON] була залишена без розгляду. Розпорядженням №1 від 04 квітня 2011 року про призначення повторного автоматичного розподілу справ у звязку із переведенням судді Мірошниченко Н.В. на роботу на посаду судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська, відповідно до Указу Президента України від 02 квітня 2011 року №345/2011 цивільна справа автоматичним розподілом від 22.04.2011 року передана судді Слюсар Л.П. При новому розгляді справи ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2011 року в якості співвідповідача було залучено [PERSON] міську раду. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від д 26 грудня 2011 року в якості третіх осіб було залучено Державну архітектурно-будівельну інспекцію Дніпропетровської області, КП [PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2011 року позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за [PERSON] права власності на переобладнання приміщення 1-6 коридор, площею 6,8 кв.м. та вимоги про визнання за [PERSON] права власності на переобладнання житлової кімнати 2-4 площею 11,3 кв.м. в хол 2-4 площею 11,3 кв.м. в житловому будинку за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Іркутська,60 залишено без розгляду. Відповідачкою [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву, відповідно до якої вона просила суд: визнати за нею право власності на споруди: сараї (літ. К, З), погріб під сараєм (літ. З), житлову прибудову А3-2 (приміщення 1-3, 1-7, 1-8) та переплановане приміщення 1-6 в спірному житловому будинку А-1 у домоволодінні №60 по вул. Іркутській в м. Дніпропетровську. Просила визнати за [PERSON] право власності на житлову кімнату 2-4, яка переобладнана в хол 2-4. Збільшити свою частку у праві спільної часткової власності у спірному домоволодінні до 67/100 частини, розділити в натурі спірний житловий будинок згідно встановленого порядку користування та виділити [PERSON] у житловому будинку А-1 квартиру № 2, яка складається з кухні 2-1 площею 14,7 кв.м., передньої 2-2 площею 11,3 кв.м. , коридору 2-3 площею 3,6 кв.м., холу (колишня житлова кімната) 2-4 площею 11,3 кв.м., санвузол (колишня комора) 2-5 площею 3,1 кв.м. Також просила виділити [PERSON] літню кухню (літ.Б) та душ (літ. В). Просила виділити [PERSON] в житловому будинку А-1 згідно встановленого порядку користування коридор 1-1 площею 11,5 кв.м., санвузол 1-2 площею 4,6 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 13,0 кв.м., житлову кімнату 1-5 площею 8,6 кв.м., коридор 1-6 площею 6,8 кв.м., вбиральню (літ. Г) та гараж (літ. Д). Також [PERSON] просила суд визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Іркутська,б.60 пропорційно розміру часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння: площа земельної ділянки [PERSON], становить 256,08 кв.м., в тому числі 58,08 кв.м. надлишки; площа земельної ділянки [PERSON] становить 519,92 кв.м., в тому числі 117,92 кв.м. надлишки. У судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, на їх задоволенні наполягали. Проти зустрічного позову [PERSON] заперечували, просили у його задоволенні відмовити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні, яке відбувалося 26.12.2011 року вимоги первісного позову визнав частково, зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі. В судове засідання призначеним на 03.01.2013 року представник зявився, однак термін доручення закінчився 11 липня 2012 року. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не зявлялася. Неодноразово заявляла клопотання щодо відкладення розгляду справи. Суд вважає, що відповідачкою та її представником навмисно затягується розгляд справи, а тому вважає за можливим розглядати справу в її відсутності та ухвалити рішення по справі. Представник відповідача [PERSON] комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Треті особи Державна архітектурно-будівельна інспекція Дніпропетровської області, КП [PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації в судове засідання не зявилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги за основним позовом підлягають частковому задоволенню, і зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] успадкували в рівних частках за законом від їхнього батька [PERSON], який помер 27.04.1990 року, домоволодіння № 60 по вул. Іркутській у м. Дніпропетровську, що підтверджується свідоцтвом про право на спадкування за законом від 19.12.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON],та зареєстрованого в реєстрі за №47 (т.1 а.с. 14). Зазначено домоволодіння складається з житлового шлакобетонного будинку А-1 житловою площею 56,7 кв. м, літньої кухні (літ. Б), душу (літ. В), вбиральні (літ. Г), гаражу (літ. Д), бесідки (літ. Е), огорожі № 1,3-9 та інших споруд. За домовленістю між сторонами було поділено житловий будинок в натурі. Після цього [PERSON] стала користуватися у житловому будинку А-1 квартирою № 2, в якій були розташовані кухня 2-1 площею 14,7 кв.м, передня 2-2 площею 11,3 кв.м, житлова кімната 2-4 площею 11,3 кв.м, комора 2,5 площею 3,1 кв.м. Також вона стала користуватися сараєм-літньою кухнею Б та душем В. [PERSON] стала користуватися коридором 1-1 площею 11,5 кв.м, санвузлом 1-2 площею 4,6 кв.м, житловою кімнатою 1-4 площею 13,0 кв.м, житловою кімнатою 1-5 площею 8,6 кв.м. Також вона стала користуватися вбиральнею Г, гаражем Д та бесідкою [PERSON] у приміщенні площею 10,4 кв.м, встановили перегородку, в результаті чого [PERSON] стала користуватися частиною цього приміщення 2-3 (коридор) площею 3,6 кв.м, а [PERSON] стала користуватися частиною цього приміщення 1-6 (коридор) площею 6,8 кв.м. Згодом [PERSON] переобладнала житлову кімнату 2-4 площею 11,5 кв.м. в результаті чого згідно технічного паспорту БТІ від 18.11.2005 року вона значиться, як хол (т.1 а.с. 217-220). Судом також встановлено, що сторони, розділивши спадковий будинок, побудували до своїх частин самовільні прибудови. Так, [PERSON] побудувала самовільну житлову прибудову А3-2 (приміщення 1-3, 1-7, 1-8), сараї З, К. [PERSON] побудувала самовільну житлову прибудову А-4-1 та гараж Ж. В результаті проведених перебудов сторони мають окремі входи до своїх приміщень. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що зазначений порядок користування житловим будинком та спорудами склався між сторонами з 1992 року. Судом встановлено, що рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради від 11.12.1951 року № 2625 [PERSON] було дозволено будівництво житлового будинку на земельній ділянці загальною площею 600 кв.м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Саратовська, буд. 2 (т.1 а.с. 69). Згідно акту відводу земельної ділянки від 01.02.1952 року проведено в натурі відвід зазначеної земельної ділянки (т.1 а.с. 70). Згодом відбулася зміна адреси з вул. Саратовська, буд.2 на вул. Іркутська, буд. 60, що не заперечувалося сторонами. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок №60 по вул. Іркутській в м. Дніпропетровську від 11.07.2003 року ( т.1 а.с.6- 12) житловий будинок А-1 складається з коридору 1-1 площею 11,5 кв.м, санвузлу 1-2 площею 4,6 кв. м, житлової кімнати 1-4 площею 12,8 кв.м, житлової кімнати 1-5 площею 8,2 кв.м, кухні 2-1 площею 15,3 кв.м, передньої 2-2 площею 11,3 кв.м, житлової кімнати 2-4 площею 11,3 кв.м, коридору 1-6 площею 6,8 кв.м, коридору 2-3 площею 3,6 кв.м.,2-5 кладова площею 3,1 кв.м. Разом по першому поверху загальна площа 103,2 кв.м.: житлова 32,3 кв.м. і допоміжна 70,9 кв.м. А-1- ІІ житлова кімната 1-7 площею 13,0 кв.м., житлова кімната 1-8 житловою площею 15,1 кв.м., всього по ІІ поверху загальна площа 28,1 кв.м. , житлова 28,1 кв.м. Самовільно збудовано ( переобладнано) А3-2 1-7,1-8 загальною площею 28,1 кв.м., 1-6 площею 6,8 кв.м., 1-3 площею 15,3 кв.м. Крім того побудовано самовільно сарай З, сарай К, гараж Ж. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 19.12.2003 року № 829 за [PERSON] було узаконено самовільно побудовані споруди: сарай З, житлова прибудова А3-2 (приміщення 1-7, 1-8) та переплановане приміщення 1-6 в житловому будинку А-1 у домоволодінні № 60 по вул. Іркутській у м. Дніпропетровську. Запропоновано на зазначені приміщення та споруди визнати право власності у суді (т.1 а.с. 83). Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 23.01.2004 року № 85 визнано рішення від 19.12.2003 року № 829 таким, що втратило чинність (т.1 а.с. 92). Крім того, за [PERSON] було узаконено самовільно побудовані споруди: сарай З, житлова прибудова А3-2 (приміщення 1-3, 1-7, 1-8) та переплановане приміщення 1-6 житлового будинку А-1 у домоволодінні № 60 по вул. Іркутській у м. Дніпропетровську. Запропоновано на зазначені приміщення та споруди визнати право власності у суді. Не погодившись з вищезазначеним рішенням [PERSON] подала адміністративний позов до виконкому Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, третя особа - [PERSON], про визнання рішення виконкому недійсним. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2009 року провадження по адміністративній справі № 2а-7/09 було закрито, оскільки існує цивільна справа № 2-10/09, в якій вирішується спір щодо домоволодіння № 60 по вул. Іркутській у м. Дніпропетровську. Підстав для визнання рішень Виконкому Індустріальної районної у місті [PERSON] ради від 19.12.2003 року № 829 та від 23.01.2004 року № 85 не вбачається, оскільки вони відповідали діючому на той час законодавству. Відповідно до акту ідеальних часток від 05.04.1996 року (т.1 а.с. 204), [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.12.1990 року належить ? частина спірного домоволодіння. В її користуванні знаходиться житловий будинок А-1 (приміщення 1-4, 1-5, 1-6). В прибудові А2-1 приміщення 1-1 та 1-2, самовільна житлова прибудова А3-2, гараж Д, душ В, вбиральня Г, самовільний сарай З, погріб під З, бесідка Е, огорожа № 1,4,5,3, в загальному користуванні сарай Б, водоколонка №2, огорожа 9,8, мощення І. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.12.1990 року належить 1/2 частин спірного домоволодіння. В її користуванні знаходиться житловий будинок А-1 (приміщення 2-3, 2-4), в прибудові А2-1 приміщення 2-1, прибудова А1-1, погріб під А1-1, гараж Ж, огорожа № 6,7, в загальному користуванні сарай Б, водоколонка №2, огорожа 8,9, мощення І, що складає 33/100 частин. По справі була проведена судова будівельно-технічна експертиза, за висновком №69 від 30.06.2004 року, якої без врахування самовільних прибудов розділ домоволодіння можливий наступним чином:1 власнику [PERSON] квартира №1 з приміщеннями 1-1 площею 11,5 кв.м., 1-2 площею 4,6 кв.м. 1-4 площею 13,0 кв.м., 1-5 площею 8,6 кв.м., 1-6 площею 6,8 кв.м., всього по квартирі 1 площею 44,5 кв.м., крім того Д- гараж, Г- вбиральня, №1,3,5 огорожа, №4 хвіртка, ? №2, ? №12, 1/1 №13 1/1 І мощення, вартість квартири №1 з будівлями -22468 грн., частка власника 50/100, що менше ідеальної частки ? на 186 грн.; 2 власнику [PERSON] кв.№2 площею 44 кв.м., квартира №2 з приміщеннями 2-1 площею 14,7 кв.м., 2-2 площею 11,3 кв.м., 2-3 площею 3,6 кв.м., 2-4 площею 11,3 кв.м., 2-5 площею 3,1 кв.м., вартість квартири №2- 15260 грн., крім того другому власнику виділяється а1- ганок, п/д погріб, №2,7 хвіртка, 6 ворота, №8,9,10,11,12 огорожа, №13 колонка, ? І мощення, Б-л. кухня, В-л. душ., вартість кв.2 з будівлями 22840 грн., частка власника 50/100, що більше ідеальної частки на 186 грн. ( т.1 а.с. 43-61). В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що самовільно побудовані споруди: сараї К, З, погріб під сараєм З, житлова прибудова А3-2 (приміщення 1-3, 1-7, 1-8) та переплановане приміщення 1-6 житлового будинку А-1 у домоволодінні № 60 по вул. Іркутській у м. Дніпропетровську було здійснено [PERSON]С ( т.1 а.с.217-220) Частина перша ст. 55 Конституції України передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Згідно із ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.376 ЦПК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до положень ст.186,381 ЦК України розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, літні кухні, тощо є приналежністю головної речі ( будинку). У звязку з цим положення частини пятої статті 376 ЦК України не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Відповідно до пункту 9 Прикінцевих положень Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, який набрав чинності з 12 березня 2011 року, прийняття в експлуатацію збудованих до 31 грудня 2009 року індивідуальних ( садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських ( присадибних) будівель і споруд , прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і заяви про прийняття в експлуатацію яких подаються до 31 грудня 2012 року, здійснюються безоплатно інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких обєктів за наявності документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий обєкт, протягом 30 днів з дня подачі заяви. Порядок прийняття в експлуатацію таких обєктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж визначається центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, оскільки [PERSON] не зверталася з заявою компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право, оскільки до суду не надано жодного доказу щодо звернення до Державної архітектурно-будівельної інспекції Дніпропетровської області про узаконення самовільного будівництва, то суд не вбачає законних підстав для задоволення її зустрічної позовної заяви в частині визнання права власності на самочинно зведені будівлі та споруди та визнання права власності на переплановане приміщення і зміну часток учасників спільної сумісної власності та вважає, що вимоги позивачки за основним позовом [PERSON] щодо розподілу домоволодіння в натурі згідно до 1 Додатку судово-технічної експертизи, законі та підлягають задоволенню. Згідно рекомендацій п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року із змінами та доповненнями Про практику застосування законодавства, що регулює право власності на житловий будинокодночасно з розвязанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретним приміщенням, суд може вирішити позов про порядок використання та розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким житловий будинок належить на праві спільної власності. Отже, підлягає задоволенню вимога про визначення порядку користування земельною ділянкою пропорційно розміру часток у праві спільної часткової власності. Встановлено, що загальна площа земельної ділянки фактично складає 776 кв.м, з яких 176 кв.м це надлишки. Експертом запропоноване два варіанти поділу земельної ділянки та варіанти поділу житлового будинку (а.с. 43-61). Позивачкою за основним позовом та позивачкою за зустрічним позовом не надано належних доказів, що вони належним чином зверталися до [PERSON] міської ради з питання про надання земельної ділянки, яка є надлишками у власність чи в користування позивачів, тому немає законних підстав вважати, що саме відповідачем були порушені права чи законні інтереси позивачів, отже, відсутній предмет спору, а тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовів в частині визначення порядку користування земельною ділянкою. Згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України, витрати, повязані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи по даній цивільній справі підлягають розподілу між сторонами у рівних частках. Оскільки позивачкою [PERSON] було сплачено за проведення експертизи 533, 54 грн. (а.с. 227), з [PERSON] на користь позивачки слід стягнути 266, 77 грн.

Outcome: partial