Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-04 00:00:00

07.06.2012 року позивачка [PERSON]Є звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права особистої приватної власності на однокімнатну квартиру №32 в будинку №3 по прос. Маршала Жукова в м. Одесі, загальною площею 30,6 кв.м, житловою площею 17,1 кв.м., посилаючись на те, що в період шлюбу придбала однокімнатну квартиру №32 в будинку №3 по пр.. Маршала Жукова в м.Одесі, загальною площею 30,6 кв.м, та оформила на імя відповідача [PERSON], що вбачається із договору купівлі-продажу від 15.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН»за №8159915 від 06.12.2004 року. Оскільки, за твердженням позивачки, квартира [ADDRESS], придбана під час шлюбу, але за кошти, які належали їй особисто, вона вимушена звернутись з цим позовом до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судових засідань сповіщався двічі належним чином. Суд, вислухавши думку, доводи та пояснення позивачки, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2004 року (актовий запис №1 від 09.08.2004 року виданий виконкомом Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області). Від даного шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO], актовий запис № 724 від 24.05.2005 року, виданий відділом РАЦС Київського районного управління юстиції м. Одеси. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано в 2007 році. 13 вересня 2011 року відповідно до заочного рішення Київського районного суду м. Одеси [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. В період шлюбу [PERSON] придбала однокімнатну квартиру№32 в будинку №3 по прос. Маршала Жукова в м. Одесі, загальною площею 30,6 кв.м, житловою площею 17,1 кв.м. та оформила на імя відповідача [PERSON], що вбачається із договору купівлі-продажу від 15.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» за №8159915 від 06.12.2004 року. За для придбання вищевказаної квартири (у забезпечення виконання забов»язання позичальником банком прийнято у заставу однокімнатну квартиру за адресою: м. Одеса, просп.. Маршала Жукова[ADDRESS]) 15 листопада 2004 року був укладений кредитний договір №1761-08 ОФН між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»та відповідачем по справі [PERSON] про надання останньому кредиту у сумі девять тисяч доларів США. У забезпечення кредитного договору було укладено договір поруки №1761/1 від 15 листопада 2004 року між АКІБ «УкрСиббанк»та [PERSON], відповідно до якого позивачка зобовязалася перед кредитором відповідати за виконання позичальником усі зобовязання у повному обсязі. За домовленістю з [PERSON] позивачка зобовязалась сплачувати особисто кредит, а [PERSON] пообіцяв укласти договір про переоформлення квартири на [PERSON]. Проте [PERSON] відмовляється та ухиляється від переоформлення квартири на [PERSON] Суд, враховуючи вищевикладене та наявні в матеріалах справи докази, вважає позов підлягаючим задоволенню. З матеріалів цивільної справи вбачається, що спірну квартиру відповідач та позивачка придбали в період шлюбу. Шлюб було розірвано в 2007 році. Враховуючи дану обставину, суд дійшов висновку про те, що кошти на оплату квартири за кредитним договором, внесені [PERSON] з 02.08.2007 року є особистими грошами [PERSON] Позивачка пояснила, що відповідач не сплачував житлові й комунальні послуги, не брав участі у витратах на утримання квартири. Всі тяготи по оплаті житлово-комунальних послуг, утримання й ремонту квартири несе вона. З 2006 року відповідач у її квартирі не проживає. Їй відомо, що відповідач створив іншу родину й постійно проживає з нею. Так відповідно до квитанцій про сплату кредиту за договором №1761-08 ОФН між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»та відповідачем по справі [PERSON], за яким [PERSON] є поручителем, позивачка сплачувала та сплачує кредит особисто (а.с. 14-29). Згідно з актами за 2008-2012 роки [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження платоспроможності [PERSON] поснила, що до 2007 року гроші на оплату кредиту їй надавали батьки, з 2007 року по теперішній час [PERSON] сплачує кредит особисто. Спроможність оплатити кредит [PERSON]Є підтвердила довідками про доходи з 2009 року по теперішній час та відомостями з трудової книжки. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири..., грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Ст.60 СК України та ст. 368 ЦК України передбачають, що майно, набуте подружжям з часу шлюбу, належить дружині та чоловікові на підставі спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Згідно ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Отже, за аналізом приведених правових норм, зазначене вище майно, придбане в період перебування сторін у шлюбі, а тому воно є подружнім, тобто є об»єктом спільної сумісної власності. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя відповідно до вимог ст.. 61 Сімейного кодексу України може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Враховуючи викладене та той факт, що спірна квартира придбана у період шлюбу подружжям [PERSON] та [PERSON], суд дійшов висновку, що дана квартира [ADDRESS] є їх спільною сумісною власністю, а як наслідок [PERSON] є власником Ѕ частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Так, у судовому засіданні позивачка зазначила, що з нею проживає неповнолітня донька [PERSON], [INFO], котра знаходиться на її утриманні. 13 вересня 2011 року відповідно до заочного рішення Київського районного суду м. Одеси [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], де вказано, що батько матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні не приймає, ухиляється від виконання батьківських обов»язків. Крім того, судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано 02 серпня 2007 року. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 березня 2007 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трьох років. Суд приймає до уваги вищевказану обставину та вважає, що можна відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї (аліменти було стягнуто в період шлюбу). Крім того, неповнолітня дитина від шлюбу сторін по справі [PERSON] проживає разом із матір»ю за адресою спірної квартири та перебуває на її утриманні. Крім того, відповідно до довідок про заборгованість за аліментами на доньку [PERSON]в. становить станом на 01.02.2012 року 35 101, 43 гривні (а.с. 40). Враховуючи викладене (проживання неповнолітньої дитини разом із матірю, один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сімї, не сплачує аліменти на утримання дитини, кошти на погашення кредиту, взятого на сплату квартири за договором купівлі-продажу вносяться [PERSON]Є.), суд вважає за можливе визнати право власності на однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу , який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст.3 Цивільного-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цивільним-процесуальним кодексом України звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.64 Конституції України право на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод не підлягає обмеженню. Дане право гарантоване усім фізичним та юридичним особам, права і свободи чи інтереси яких порушені, невизнані або оспорені. Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права,свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законами України. Як передбачає ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а у відповідності до положень ч.1. ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом були надані рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Встановлені судом обставини за наданими належними та допустимими доказами свідчать про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON]

Outcome: approved