Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2012 року пред"явив до суду позов до відповідача [PERSON] про відшкодування спричиненої йому відповідачем матеріальної шкоди розмірі 5500 гривень, яка полягає у тому, що відповідач фактично використовує частину земельної ділянки по вулиці Вербицького, 2 у м. Тернополі , наданої йому (позивачу) в оренду Тернопільською міською радою згідно із договором від 5 травня 2001 року, оскільки на зазначеній ділянці розташована належна відповідачу аптека. При цьому, упродовж тривалого часу, за усною домовленістю між ними , відповідач сплачував йому ([PERSON] ) по 500 гривень ,щомісячно, за фактичне використаня частини земельноїділянки, однак, із 01 квітня 2010 року виплати припинив, за вказаних обставин , вважає, що відповідач заборгував йому 5500 гривень - відшкодування за фактичне використання частини земельної ділянки, що перебуває у його (позивача) користуванні . При цьому позивач посилається на порушення відповідачем його прав, як землекористувача , передбачених ст. ст. 156,157 Земельного кодексу України. Представник позивача у судове засідання подав заяву, згідно із якою позовні вимоги [PERSON] підтримав та просить задоволити у повному обсязі, зсилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві , просить стягнути із відповідача в користь позивача 5500 гривень спричиненої матеріальної шкоди та понесені судові витрати в розмірі 214 гривень 60 копійок сплаченого судового збору, заслухавши справу за його відсутності . Відповідач [PERSON], будучи повідомленим у встановленому законом порядку про дату, час та місце судового розгляду, повторно до суду не з"явився, не повідомивши про причину повторної неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів . Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі , встановив такі факти : Згідно із Договором від 05 травня 2001 року ,укладеного між Тернопільською міською радою та позиваченим [PERSON] , позивачу надано в тимчасове користування , на строк 25 років, земельну ділянку загальною площею 178,00 кв м, яка розташована по вулиці Вербицького, 2 у м. Тернополі. Укладенню зазначеного договору передувало рішення № 471 від 11 квітня 2001 року виконавчого комітету Тернопільської міської ради, згідно із яким : затверджено проект відведення земельної ділянки площею 178,00 кв м по вулиці Вербицького, 2 у м. Тернополі та надано її в оренду на строк 25 років під будівництво продуктового магазину з офісом суб"єкту підприємницької діяльності [PERSON], із вилучення даної земельної ділянки із користування комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора № 11 " м. Тернополя. Приписами статті 60 ЦПК України передбачено,що кожна сторона зобов"язана довести ті обставини,на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами,які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини,які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,які беруть участь у справі виникає спір. Натомість, ні у позовній заяві, ні у судове засідання ні самим позивачем, ні його представником не надано будь-яких доказів на підтвердження заявлених позовних вимог та обґрунтування щодо спричинення відповідачем позивачу матеріальної шкоди та її розміру . При цьому , згідно із ч. 4 ст. 60 ЦПК України - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За вказаних обставин , судом не установлено спричинення [PERSON] [PERSON] матеріальної шкоди та підстав для її відшкодування. Таким чином, позов [PERSON] є необґрунтованим, відтак до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed