Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та зняття з реєстрації. В обґрунтування позову вказують, що згідно свідоцтва про право власності на житло № Т 1149 від 15.09.1994 року вони є власниками квартири [ADDRESS] на праві приватної спільної (сумісної) власності. В спірній трьохкімнатній квартирі за адресою [ADDRESS] разом з ними також і - [PERSON] Проте вже більше 10 років [PERSON] в квартирі не проживає, з того моменту як одружився, тобто з лютого 1999 року в квартирі не з'являвся. За житлово-комунальні послуги син не оплачує, які нараховуються в тому числі і на нього, участі в утриманні квартири не бере. Всі необхідні витрати по утриманню квартири вони оплачують з дочкою разом. Їм важко утримувати трьохкімнатну квартиру, однак для вчинення певних правочинів щодо квартири для забезпечення власних потреб необхідна згода проживаючих в ньому осіб. Відповідач не проживає з ними, не допомагає вести господарство, а його реєстрація в квартирі обмежує їх законні права. Вони неодноразово намагалися домовитися з відповідачем про зняття його з реєстрації в добровільному порядку але на добровільне знаття з реєстраційного обліку відповідач не погоджується, тому така недобросовісна поведінка відповідача змушує звернутися до суду за захистом своїх інтересів. Позивачі звернулися до суду с заявами про розгляд справи в їх відсутність та підтримку позовних вимог. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку, в судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити так, як відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено , що відповідно свідоцтва про право власності на житло від 15.09.1994 року позивачі та відповідач є співвласниками квартири [ADDRESS], де зареєстрований також і відповідач.(а.с.9). З довідки від 23.11.2011 р. Криворізької міської довідково - інформаційної служби слідує, що у зазначеній квартирі крім позивачів зареєстрований і відповідач. (а.с. 15). З акту від 11.11.2011 року встановлено, що відповідач в спірній квартирі не мешкає понад десяти років (а.с.12). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Звернення до суду із вимогою про зняття особи з реєстраційного обліку - одна із форм захисту власником своїх прав. Нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідача суд розцінює як порушення прав позивачів і вважає, що таке порушення підлягає захисту. Спосіб судового захисту порушеного права позивача, обраний ним, не суперечить законодавству і може бути застосований судом. Відповідач не зазначив і не надав суду доказів, які б підтверджували поважні причини не проживання всупереч його бажанню на спірній жилій площі. Правовий зміст права власності та користування жилим приміщенням не є тотожним змісту поняття реєстрації місця проживання особи. Частина 2 ст. 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українівстановлює, що реєстрація місця проживання особи не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Тому неправильним є пов'язування права власності та користування жилим приміщенням з реєстрацією особи у цьому приміщенні, позовна заява вимогу про позбавлення відповідача права власності та користування жилим приміщенням не містить. Таким чином, позовна вимога не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси відповідача. Тому заявлений позов підлягає задоволенню з викладених підстав. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачами в сумі 98,50 грн.

Outcome: approved