Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

Позивач 19.10.2012 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 332,53 грн. та судового збору у розмірі 243,33 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 лютого 2012 року ПАТ Банк «Траст»отримав від відповідача [PERSON] пропозицію (оферту) про укладання кредитного договору, в якій відповідач пропонував ПАТ Банку «Траст»надати йому споживчий кредит. 16.02.2012 року між ПАТ Банк «Траст»та [PERSON] було укладено кредитний договір № R051.0012086, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 22 381 грн., строком на 36 (тридцять шість) місяців зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 12,49 % річних 1,47 комісії за обслуговування кредиту за яким відповідач зобовязався щомісячно сплачувати частину кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем 16.02.2012 року. За весь час дії Кредитного договору відповідач сплатив лише 3 374,64 грн. та тим самим не виконав взяті на себе зобовязання перед позивачем, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість за кредитом. Згідно п.1.2 кредитного договору, кредитор надає Позичальнику кредитні кошти а Позичальник зобовязується погасити Кредит в обумовлені договором строки, сплатити проценти та комісії за користування кредитом а також здійснити інші платежі передбачені кредитним договором. Відповідач [PERSON] порушив зобовязання встановлені кредитним договором щодо сплати процентів, комісії та щомісячних платежів за кредитом, в результаті чого виник обовязок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від виконання зобовязання. У звязку з неналежним виконанням зобовязаньза кредитним договором у відповідача [PERSON], станом на 10.10.2012 року виникла прострочена заборгованість по кредитному договору, загальна сума якої становить 24 332,53 грн.. Представник позивача ПАТ Банку «Траст»- [PERSON] (діє на підставі довіреності від 06.02.2012 р.) у судове засідання не зявився, але 18.01.2013 р. надав до суду письмову заяву, згідно якої просив суд розглядати справу за його відсутності та у якій також зазначив, що проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час, дату та місце судового засідання у встановленому порядку, поважних причин неявки суду не представив, чим позбавив суд можливості вислухати його пояснення та думку по суті. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 16 лютого 2012 року ПАТ Банк «Траст»отримав від відповідача [PERSON] пропозицію (оферту) про укладання кредитного договору, в якій відповідач пропонував ПАТ Банку «Траст»надати йому споживчий кредит. 16.02.2012 року між ПАТ Банк «Траст»та [PERSON] було укладено кредитний договір № R051.0012086, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 22 381 грн., строком на 36 (тридцять шість) місяців зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 12,49 % річних 1,47 комісії за обслуговування кредиту за яким відповідач зобовязався щомісячно сплачувати частину кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем 16.02.2012 року. (а.с.4-9). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому кредитним договором. В разі прострочення повернення чергової частини кредиту банк відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. У звязку з неналежним виконанням зобовязань перед позивачем ПАТ Банку «Траст»у відповідача [PERSON], станом на 10.10.2012 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором № R051.0012086 від 16.02.2012 року, загальна сума якої становить 24 332 (двадцять чотири тисячі триста тридцять дві) грн. 53 коп., з яких: - прострочена заборгованість по сумі кредиту 21 387,20 грн.; - відсотки за фактичне користування кредитом 608,37 грн.; - комісія за обслуговування кредиту 1 316,00 грн.; - сума пені за прострочення платежів 1 020,96 грн.. Розрахунок заборгованості додано до матеріалів справи ( а.с. 12). Позивач 10.08.2012 р. направляв відповідачу вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором за вих. №67 (а.с. 14). На момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків у суду не має. Отже, допустивши прострочення кредиту, відповідач порушив не тільки свої договірні зобовязання, а й вимоги законодавства України. За таких обставин суд, вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Пунктом 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 33 коп., що підтверджується наявним у матеріалах справи меморіальним ордером №12390 від 11.10.2012 року на зазначену суму (а.с.19). Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до змісту ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved