Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

Відповідач, [PERSON], будучи належним чином сповіщений в порядку ст.74 ЦПК України, у судове засідання не зявився, заперечень щодо позову не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходили. Позивачі, [PERSON], [PERSON], не зявились у судове засідання, надали до суду заяву, в якій вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд розглянути справу за їх відсутності, не заперечує проти заочного вирішення справи. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія паспорту громадянки України [PERSON], серії КК № 146925; копія паспорту громадянки України [PERSON], серії КМ № 657341; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.1998р., зареєстрованого в реєстрі за № 3-4029; копія довідки МБТІ від 18.03.1998р. за № 12; копія будинкової книги у буд. № 6, по вул. 8 Березня, в м. Рені, Одеської області; копія технічного паспорту на житловий будинок № 6 по вул. 8 Березня, у м .Рені, Одеської обл., паспорт складений станом на 05.03.1998.; копія договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат от однієї до пяти; акт прийому в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку та господарських побудов від 02.03.1997р.; копія рішення виконкому Ренійської міської ради народних депутатів від 17.04.1997р. № 108; заява [PERSON], [PERSON] про розгляд справи у їх відсутності від 05.12.2012р. за № 10875; лист-відповідь Ренійського РС ГУДМС України в Одеській обл. за № 7779 від 06.09.2012р.; копія свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ЯК № 390676 від 13.07.1968р.; квитанція про сплату судового збору. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 11 грудня 1993р. помер [PERSON], який є батьком позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] та відповідно чоловіком, позивача [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, а саме ? частина житлового будинку № 6, з надвірними будівлями, по вул. 8 Березня в м. Рені, Одеської області. Позивачі, як спадкоємці першої черги отримали свідоцтво про спадщину за законом від 28 травня 1998р., згідно якого, позивачі успадкували 2/6 частки вищезазначеного житлового будинку в рівних частках кожна. 1/6 частина будинку залишилась відкритою для спадкоємця, що прийняв спадщину, тобто за відповідачем, що теж як спадкоємець першої черги прийняв спадщину, згідно ч. 3 ст. 548 ЦК Української РСР, однак свідоцтво про право на спадщину не отримав. 25 серпня 1994р. відповідач [PERSON] виїхав до м. Черкас, звідки поїхав до м. Ленінград Р. Росія. З того часу нічого про нього не відомо. Після відїзду відповідача й до теперішнього часу позивачі володіють усім будинком, ключі та документи від будинку знаходяться у позивачів. Позивачі вважають, що вони правомірно, добросовісно, відкрито та безперервно володіють чужим нерухомим майном, у вигляді 1/6 частини житлового будинку № 6, по вул. 8 Березня, м. Рені, Одеської області, на протязі більше 10 років, тому право власності на це нерухоме майно на підставі ст.397 ЦК України може бути визнано за ними. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ст.397 ЦК України «володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе….Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду» Володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Отже, як було встановлено, позивачі фактично відкрито та безперервно володіють 1/6 частиною житлового будинку № 6, по вул. 8 Березня, м. Рені, Одеської області, протягом 18 років. П. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 р.) передбачено, що правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюється також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Так, володіння позивачів зазначеним майном 1/6 частиною житлового будинку № 6, по вул. 8 Березня, м. Рені, Одеської області, почалося за 9 років до набрання чинності ЦК України (в редакції 2003 р.). Враховуючи вищевикладене, позивачі правомірно, добросовісно, відкрито та безперервно володіють чужим нерухомим майном, а саме: 1/6 частиною житлового будинку № 6, по вул. 8 Березня, м. Рені, Одеської області, майже вісімнадцять років, тому право власності на це нерухоме майно на підставі ст.397 ЦК України може бути визнано за позивачами.

Outcome: partial