overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати його шлюб з відповідачем. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та по аналогічних мотивах. Просить позов задоволити. Відповідач позов визнала та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому статтями 174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10 листопада 2007 року Костопільським Відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції. Від подружнього життя мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], 02.03.2009р.н. Спільне життя у сторін не склалося, вони мають різні характери, звички, погляди на життя. Тривалий час не підтримують подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Не проживають разом з початку 2012 року, наміру поновлювати шлюбні стосунки не мають. На думку суду, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що збереження сім'ї за таких обставин є недоцільним. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, яку в подальшому уточнив, до [PERSON], [PERSON] держкомзему у Великобілозерському районі Запорізької області про визнання права користування земельною ділянкою, зазначивши, що 25 серпня 2005 року між сторонами був укладений договір оренді земельної ділянки площею 9,7693 га, розташованої на території Трудової сільської ради Великобілозерського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до умов зазначеного договору оренди термін його дії складає 5 років з моменту державної реєстрації. Вказаний договір було зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового користування на умовах оренди 27.10.2006 року. Отже термін дії договору закінчується 27.10.2011 року. Пунктом 2.2 Договору передбачено, що по закінченню строку договору, за умови належного виконання обовязків, покладених договором, орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк. 26 серпня 2011 року на адресу відповідача направлена додаткова угода до договору, умовами якої передбачено продовження терміну дії договору оренди на новий строк. 04.11.2012 року відповідачу направлено для підписання проект договору оренди земельної ділянки, але остання не надала відповіді на пропозиції позивача. Позивач, як добросовісний землекористувач, який належно виконував всі умови договору та не допускав ніяких порушень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу. В обґрунтування позову посилається на те, що 11.03.2008 року уклав договір №61 з Кредитною Спілкою «Фінансово-кредитна компанія Українські кредити» про внесення на депозитний рахунок коштів у сумі 10000 грн. під 24% річних. У встановлений договором строк до 11.03.2009 року борг та нараховані проценти йому не повернули. 11.03.2009 року, відповідно до додаткової угоди до депозитного договору №61 від 11.03.2008 року, строк депозитного договору №61 продовжено до 11.03.2010 року з відсотковою ставкою 24% річних. За даним договором КС «Фінансово-кредитна компанія Українські кредити» повинна сплатити йому основний борг в сумі 10000 грн. та станом на 11.03.2009 року 2400 грн. відсотків та станом на 11.03.2010 року 2400 грн. відсотків, а всього 14800 грн. 15.03.2010 року між КС «Фінансово-кредитна компанія Українські кредити» та ТзОВ «Перша кредитно-фінансова компанія» було укладено угоду за якою всі права та обовязки переходять від Кредитної спілки до ТзОВ «Перша кредитно-фінансова компанія». 12.05.2011 року між ним та ТзОВ «Перша кредитно-фінансова компанія» підписано договір про відступлення права вимоги, за яким право на вимогу належне первісному кредиторові у відповідності до договору №61 від 08.05.2008 року переходить йому. У відповідності до п.6 даного Договору Новий кредитор сплачує первісному кредитору винагороду у розмірі 10000 грн. протягом 3 банківських днів з моменту підписання. Відповідно до акту приймання-передачі від 12.05.2008 року йому передано право вимоги до [PERSON] за договором №61 від 08.05.2008 року. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] в його користь суму основного боргу в розмірі 10000 грн., суму неустойки в розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення 3650 грн., 3% річних 300 грн., інфляційні втрати 230 грн., а всього 14180 грн. та понесені судові витрати. В судове засіданні позивач не зявився, однак від його представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причин, хоча повістка йому була направлена своєчасно на останню відому судові адресу і,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

У серпні 2011 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що 01 серпня 2011 року між ним та відповідачем укладено договір позики, згідно якого [PERSON] позичила у [PERSON] 1200000 грн., та зобовязувалася повернути кошти до 14 серпня 2011 року. Цей факт підтверджено нотаріально засвідченою заявою. Відповідач зобовязання щодо повернення позики не виконав. У судовому засіданні позивач та його представник надали аналогічні пояснення та просили задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору позики та нотаріально засвідченої заяви від 01 серпня 2011 року, [PERSON]. позичила у [PERSON] 150000 доларів США, що є еквівалентом 1200000 гривень та зобовязувалася повернути борг до 14 серпня 2011 року. З метою повернення коштів позивач 23 серпня 2011 року звернувся до [PERSON] з письмовою вимогою, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позкодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З огляду на викладене, між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким позичальник не виконав свого обовязку, тобто не повернув позикодавцю грошові кошти у розмірі 1200000 гривень. За змістом ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. За змістом до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлено термін виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем мають спільних неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Діану, [INFO], які проживають з нею та знаходяться на Ії утриманні. Відповідач не надає кошти на утримання дітей, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі - 1500 грн. щомісячно. Відповідач позов визнав не визнав і пояснив, що надає житло дітям та буде оплачувати ї житло. Сплачувати аліменти позивачу не бажає. Також пояснив, що він працює не офіційно і отримує близько 3000 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони від спільного життя мають спільних неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Діану, [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на Ії утриманні. Відповідач в належному розмірі не надає кошти на утримання дітей. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження, реєстрацію шлюбі та рішення суду про розірвання шлюбу. Також з пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що син [PERSON] хворіє та є інвалідом. З у рахуванням встановленого Законом України „Про державний бюджет України на 2012 рік прожиткового рівня для дітей та стану здоровя неповнолітнього сина сторін, суд вважає що розмір аліментів визначений позивачем на утримання двох неповнолітніх дітей у сумі 1500 грн. є обгрунтованим. Суд вважає, що з урахуванням сімейного стану відповідача працездатний відповідач має можливість організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити належні умови проживання та утримання своїх неповнолітніх дітей. Правовідносини що склалися між сторонами є сімейними, які врегульовані ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави державне мито в розмірі 214,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], пояснивши, що 11.09.2000 р. між [PERSON] та [PERSON] у Васильківській сільській раді Біляївського району Одеської області, актовий запис №5 був зареєстрований шлюб. В теперішній час позивач з відповідачем не проживає, сімейних відносин не підтримує. За ствердженням позивача з самого початку спільного життя взаємовідносини між ними були добрими, але через деякий час сумісного життя у сім`ї почали виникати постійні сварки, непорозуміння, що привело до розпаду сім`ї. По причині не сумісності характеру та розладів сімейних стосунків їхнє сімейне життя не склалось. В звязку з чим позивач вважає, що подальше спільне життя є недоцільним і суперечить їхнім інтересам. Спору щодо майна між сторонами не виникає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позовні вимоги [PERSON] в судовому засіданні визнала в повному обсязі. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подальше перебування в шлюбі перешкоджає інтересам сторін, можливість збереження сімї втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

Позивач у лютому 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 383 151,71 грн. за Кредитним договором № 112-В/52 від 25.07.2008 року. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що відповідно до вказаного договору [PERSON] отримав кредит у сумі 53\~600,00 доларів США зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 383\~151,71 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягав. Відповідач в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 112-В/52 від 25.07.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 53\~600,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування ним. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 21.12.2012 року за ним склала 383\~151,71 грн. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України одною з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягають стягненню з відповідачів на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зниження розміру аліментів , та в обгрунтування позовних вимог вказав , що з з нього за кількома рішеннями суду на дітей від різних матерів стягнуті аліменти, на утримання двох дітей в розмірі 50% всіх його доходів. Позивач в судовому порядку просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на двох дітей від двох шлюбів до встановленого законом 30 % ставки. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність . Позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась. До суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність . Відповідачка Кононюк\\Кучер\\ О.М. в судове засідання не зявилась. Про розгляд справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, та згідно вимог ст.224 ЦПК України постановити заочне рішення по справі . Судом встановлено, що з відповідачкою по справі [PERSON]. позивач перебуває у шлюбі з 17.05.2008 року . Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. За рішенням Корольовського райсуду м.Житомира від 29.02.2012 року з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON],[INFO] в розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно ,але ж не менш 30 % прожиткового мінімуму до повноліття дитини. Відповідач по справі Кононюк\\Кучер\\ О.М. є першою дружиною позивача ,з якою він перебував в шлюбі з 30.10.1999 року. Від шлюбу народився син, [PERSON],[INFO]. Згідно рішення Попільнянського райсуду Житомирської області від 23.11.2005 року стягнуто з позивача на користь Кононюк\\Кучер\\ О.М. аліменти щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але ж не менш 30 % прожиткового мінімуму до повноліття дитини. Згідно ст.ст.181-184 СК України,батьки зобов»язані утримувати своїх неповнолітніх дітей,в разі ненадання допомоги з них стягуються аліменти в твердій грошовій сумі або в частковому відношенні з усіх видів їх заробітку. З вищенаведеного вбачаеться, що в цілому при підрахуванні загального розміру стягуваних з позивача аліментів на утримання дітей від різних матерів, цей розмір перевищує встановленого ст.183 КпШС України розміру який повинен стягуватись з позивача саме на утримання двох дітей, в звязку з чим існують законні підстави для зменшення розміру утримуваних з позивача аліментів на користь відповідачки з часу набрання данним рішенням законної сили. Тому ,заявлений позивачем позов про зниження розміру аліментів підлягає задоволенню частково.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою і в обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є сином [PERSON], що народився 14.07.1953 року і був зареєстрований за адресою: [INFO]. В 1999 р. [PERSON] пішов з дому і не повернувся. Тому заявник просить визнати [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім. В судове засідання заявник [PERSON] не з»явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду м. Житомира Житомирської області в судове засідання не з»явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON]В, є сином [PERSON], [INFO] \\ а.с.4\\. [PERSON] був зареєстрований за адресою [INFO], що стверджується довідкою КВЖРЕП-11 № 357 від 14.06.2012 року \\а.с.11\\. В 1999 році [PERSON] пішов з дому і не повернувся. На відповідне звернення до правоохоронних органів вжито заходів по його розшуку та заведено оперативно-розшукову справу № 1834\\99 \\а.с.5\\. З 1999 року місце його знаходження невідоме і встановити його немає можливості, що підтверджується довідкою Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявнику для подання документів щодо призначення пенсії по втраті годувальника. Згідно вимог ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Отже, вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 12 липня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Брусницькій сільській раді Кіцманського району Чернівецької області , актовий запис 15. В шлюбі дітей не було. Посилалася на те, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, через те, що у них різні характери та погляди на життя , між ними не має взаєморозуміння , через, що виникали не порозуміння в сім»ї. Все це привело до того, що вони припинили сімейні відносини та ведення спільного господарства з 19.12.2011 року проживають окремо. Спору щодо спільно нажитого майна немає. Вважала, що сімя розпалася і подальше спільне життя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить її інтересам, просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з»явилася, від неї до суду надійшла заява в якій позов підтримує та просить справу розглядати у її відсутність Після розірвання шлюбу просила залишити дошлюбне прізвище Євдощак. Справа слухалась у відсутність відповідача [PERSON], який не зявився у судове засідання незважаючи на те, що був належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, шлюб між ними існує формально, спільно не проживають з 19.12.2011 року , на примирення не згідні. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити дошлюбне Євдощак. Виходячи з наведеного суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 112-114 СК,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

На користь доньки позивачки стягнуті аліменти за виконавчим листом від 08.09.2008 р. № 2-1049/2008 р. виданим Попасняським районним судом на повнолітню онуку [PERSON] Крістіну [INFO], з [PERSON], який працював в КП Місто. Підприємство КП Містозгідно довідки на 03.04.2012 р. має заборгованість в розмірі 1856 грн. 75 коп. з виплати вищезазначених аліментів, у зв'язку з чим позивачка звернулась до суду і просить стягнути аліменти з відповідача на свою користь заборгованість по аліментам на утримання повнолітньої онуки. Позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити позов, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заперечень не надав. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач дійсно має заборгованість по аліментам на суму 1856 грн. 75 коп., згідно довідки виданої підприємством на /а.с.4 /. Позивачка є належним стягувачем аліментів відповідно довіреності від 28 квітня 2011 року на /а.с.3/. На підставі ст.. 194 ч. 1 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання. Тому відповідач зобовязаний сплатити заборгованість по аліментам на користь позивачки. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість по аліментам на користь позивачки в розмірі 1856 грн. 75 коп., а також судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі викладеного, ст. 194 ч. 1 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити, розірвавши між ним та відповідачкою шлюб. Вказує, що подружні стосунки вони фактично припинили та з червня 2011 року проживають окремо за різними адресами, а відтак і не повязані спільним побутом. Від шлюбу дітей не мають, так само як і немає між ними спору про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що наведені її чоловіком у позовній заяві про розірвання шлюбу обставини нею визнаються і не оспорюються. Оскільки обставини справи сторонами визнані і не оспорюються, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення без з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами.

Outcome: approved