Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що від шлюбу із відповідачем має малолітнього сина [PERSON], [INFO]; оскільки шлюбні відносини не склалися, подружжя мешкає окремо, та дитина перебуває на утримання позивача. Посилаючись у позові на те, що відповідач не має змоги належним чином утримувати дитину, оскільки не працює у звязку з перебуванням у відпустці по догляду за дитино юдо досягнення нею трирічного віку, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у позові й заявлено вимогу про стягнення з відповідача на корить позивача аліментів в розмірі 500,00 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд повністю задовольнити поданий позов. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не зявився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, та не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Суд, врахувавши заяву позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. 16.01.2010 р. Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між сторонами цій справі було зареєстровано шлюб; подружжя має дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає разом із матірю та перебуває на її утриманні. Мати дитини позивач у цій справі - не працює, інших доходів не має, та знаходиться у відпустці до догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України). Частиною 2 ст. 18 Сімейного кодексу передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Утім, як було встановлено судом, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання позивача, між сторонами у справі, яка розглядалася, досягнуто не було, та, не зважаючи на часткове визнання відповідачем позову на утримання дружини (в розмірі прожиткового мінімуму для дитини), позивач не зменшила розмір позовних вимог, через що для суду вбачаються усі підстави для задоволення позову. При розвязанні питання щодо розміру аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що за ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, та враховує, що відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях, правом надання заперечень проти позову, з урахуванням яких суд мав би змогу дійти до іншого висновку у справі, яка розглядалася судом. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Outcome: approved