Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-04 00:00:00

18.03.2013 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. [PERSON] вимоги мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем позивачка має неповнолітню доньку, яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. До суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову в яких він визнає позовні вимоги частково і просить суд стягнути з нього аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, а також просить суд розглядати справу за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вивчивши письмові заперечення відповідача, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КЕ №053132 (а.с. 3). Відповідач є батьком доньки позивачки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві 07.03.2007 року (а.с. 4). Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (визначення аліментів у твердій грошовій сумі). Позивачка просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача. На думку суду, такий розмір аліментів є не відповідним, оскільки суду не надано доказів матеріального становища та розміру заробітку відповідача, при цьому, як вбачається з матеріалів справи дитина здорова, тобто систематичних витрат на лікування не потребує. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини від його заробітку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial