Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-13 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю « ДАКС» в листопаді 2011 року звернулось в суд з позовом до [PERSON], 3-я особа ФОП [PERSON], про захист прав землекористувача , який уточнило остаточно заявою від 14 травня 2012 року, і просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 18 жовтня 2010 року між [PERSON] та ФО-П [PERSON]., скасувати реєстрацію цього договору та визнати за ТОВ « ДАКС» переважне право на укладання договору оренди земельної ділянки за державним актом на право приватної власності на землю ЯИ № 405238 з липня 2010 року та зобов»язати відповідача укласти з ним договір оренди. В інтересах [PERSON]І його представник [PERSON] 28 лютого 2012 року звернувся з зустрічним позовом до ТОВ « ДАКС» , 3-я особа ФОП [PERSON], про визнання недійсним договору оренди від 28 листопада 2001 року. ТОВ « ДАКС» зазначило, що 28 листопада 2001 року між ним і [PERSON]І укладено договір оренди земельної частки ( паю) , який зареєстровано 31 січня 2002 року. Строк дії договору 10 років. Умовою даного договору було прописано орендодавцеві утримуватись від виготовлення державного акту . Однак [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 405238 за реєстраційним номером 1АА013552011017700501 від 3 червня 2010 року , яку передав в оренду [PERSON]М згідно договору оренди від 18 жовтня 2010 року . Позивач посилається на те, що його права орендаря порушені , оскільки виділення земельної ділянки в натурі у відповідності до ст.. 31 Закону України « Про оренду землі» не припиняє дію договору оренди земельної частки , а договір переукладається відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше , і може бути змінений лише за згодою сторін. Тому відповідно до ст.. 152 ЗК України вимагає усунення порушень його права за землю. У зустрічній позовній заяві від [PERSON] , яка уточнена в судовому засіданні 14 травня 2012 року вимогою про визнання недійсним з 18 жовтня 2010 року договору оренди земельної частки від 28 листопада 2001 року , робиться посилання на те, що після виділення в натурі земельних ділянок договір оренди земельної частки припиняється , оскільки сертифікат на право на земельну частку є дійсним до виділення власникам часток в натурі земельних ділянок та видачі їм державних актів. Тому з укладенням договору оренди земельної ділянки 18 жовтня 2010 року з [PERSON] , договір оренди земельної частки з цього часу має бути визнаний недійсним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]А позов ТОВ « ДАКС» підтримав , посилаючись на зазначені в позовній заяві підстави, та зарепечував проти позову [PERSON] Пояснив, що умови договору оренди земельної частки з боку орендаря виконувались в повній мірі , про припинення договору [PERSON] до ТОВ « ДАКС» і в суд не звертався і не повідомив про намір переукласти договір. Також представник вказав на невідповідність розмірів земельної частки за сертифікатом і земельної ділянки за державним актом та неотриманням власником державних актів на земельні ділянки іншого призначення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 14 травня 2012 року та його представник [PERSON]Ф позов не визнали , підтримали позов до ТОВ « ДАКС». З пояснень [PERSON]І слідує, що після отримання державного акту на земельну ділянку він уклав з [PERSON]М договір оренди і не бажав переукладати договір з ТОВ « ДАКС» . Свій позов він підтримує. Після пояснень просить суть продовжити розгляд справи за його відсутності. 3-я особа [PERSON] пояснив, що ним на законних підставах укладено договір оренди земельної ділянки з [PERSON]І відповідно до державного акту, підстав для його розірвання не існує. Вислухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи , суд дійшов такого висновку. З обставин справи встановлено, що 28 листопада 2001 року укладено договір оренди земельної частки ( паю) розміром 7,4 умовних кадастрових гектарів між власником частки згідно сертифікату ДН 021647 , виданим 28 березня 1996 року Добропільською райдержадміністрацією , [PERSON] і ТОВ « ДАКС» . Відповідно до п. 2.3 договору строк його дії визначений сторонами в 10 років, а початок дії 1 січня 2002 року. Договір зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток Золотоколодязької сільської ради 31 січня 2002 року за № 225. Укладення даного договору оренди земельної частки відповідає вимогам законодавства , передбаченим в Законі України від 6 жовтня 1998 року ( зі змінами та доповненнями) « Про оренду землі». Розділ 1Х « Перехідні положення» даного Закону містить положення про те, що громадяни власники сертифікатів на право на земельну частку ( пай) до виділення їм у натурі ( на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування , відповідно до цих сертифікатів з дотриманням цього Закону. Відповідно до ст.. 18 вказаного Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації . А строк дії договору згідно ст.. 19 Закону визначається за згодою сторін. Земельним кодексом України в розділі Х « Перехідні положення» в п. 17 передбачено, що сертифікати на земельну частку ( пай) , отримані громадянами , вважаються правовстановлюючими документами і є дійсними до виділення власникам земельних часток ( паїв) у натурі( на місцевості ) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. 25 лютого 2010 року Добропільською райдержадміністрацією видано [PERSON]І державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,6113 га , яка розташована на території Золотоколодязької сільської ради , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується ксерокопією акту серії ЯИ № 405238, зареєстрованого в установленому законом порядку 3 червня 2010 року. Статтею 31 Закону України « Про оренду землі» передбачено припинення договору землі , в якому зазначено, що окрім перелічених в цій статті договір оренди припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Приймаючи до уваги, що з видачею [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку площею 4,6113 га раніше виданий сертифікат на земельну частку втрачає дійсність, дія договору оренди земельної частки припиняється . Згідно абз. 2 Перехідних положень ЗУ « Про оренду землі» після виділення земельних ділянок власникам земельних часток договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку. 18 жовтня 2010 року відповідно до державного акта на право на земельну ділянку площею 4,6113 га власник ділянки [PERSON]І уклав договір оренди земельної ділянки з ФОП [PERSON] , який зареєстрований 18 жовтня 2010 року. Враховуючи, що даний договір укладений з дотриманням вимог закону , підстав для розірвання даного договору та скасування його реєстрації немає. Також безпідставні вимоги ТОВ « ДАКС» щодо визнання за ним переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки відповідно до державного акту з липня 2010 року та зобов»язання відповідача [PERSON] укласти саме з ним договір оренди. Земельний Кодекс України в п. 8 Перехідних положень визначає, що сільськогосподарське підприємство має переважне право на оренду земельних ділянок у громадян, з якими були договори оренди земельних часток, на строк, що був обумовлений у договорі оренди земельної частки. Однак строк дії договору оренди земельної частки від 28 листопада 2001 року , укладеного на строк 10 років , закінчився 31 грудня 2011 року. Але ТОВ « ДАКС» не заявило про своє переважне право до цього строку на оренду земельної ділянки. Оскільки сторони [PERSON]І і ТОВ « ДАКС» не погодили між собою укладення договору оренди земельно частки , а згідно ст.. 203 ЦК України для правочину волевиявлення учасників має бути вільним, вимога ТОВ « ДАКС» укласти договір є протизаконною. Позов підлягає відхиленню. Також не підлягає задоволенню позов [PERSON] про визнання недійсним з 18 жовтня 2010 року договору оренди від 28 листопада 2001 року земельної частки на підставах, викладених в даному рішенні . Згідно ст.. 215 ч. 1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п»ятою та шостою ст.. 203 цього Кодексу. Але такого судом не встановлено. Посилання [PERSON]І , який заперечує дійсність договору, на норму ст.. 215 ч. 3 ЦК України щодо недійсності договору , безпідставні. Враховуючи викладене, на підставі Закону України « Про оренду землі, Перехідних положень Земельного кодексу України, ст.. ст.. 203, 215 ЦК України, суд

Outcome: dismissed