overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Позивач у березні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 5\~258,07 грн. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що відповідно до Кредитного договору № 004-03153-210607 від 21.06.2007р. [PERSON] отримав кредит зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 5\~258,07 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання у справі не зявилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 004-03153-210607 від 21.06.2007р. [PERSON] отримав кредит зі сплатою за користування ним відсотків. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 27.01.2012 року за ним склала 5\~258,07 грн. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України одною з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з 09 жовтня 1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №21. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин того, що вони втратили почуття поваги один до одного, разом не проживають більше двох років, спільне господарство не ведуть, їх шлюб має формальний характер, не підтримують шлюбні відносини, тому подальше збереження шлюбу вважає не можливим. Спору про поділ спільного майна у них немає. Просить суд шлюб розірвати. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав телеграму про розгляд справи без його участі, згодний на розірвання шлюбу. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки він носить формальний характер, сторони ніяких заходів щодо збереження сімї не вживають, сторони не бажають зберігати сімю. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі, ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05.06.1982 року. Від шлюбу дітей не мають. Спір про поділ спільного майна між подружжям відсутній. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають на протязі тривалого часу. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка в судове засідання не зявилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за останнім відомим місцем проживання, повідомлень про причини неявки до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 05.06.1982 року відділом ЗАГС Новокаховської міської ради Херсонської області, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.06.1982 року, актовий запис № 312. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Позивач ПАТ Миколаївобленергозвернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 593 грн. 03 коп., в якій посилаючись на порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, що призвело до заподіяння збитків, просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування завданих збитків 593 грн. 03 коп. та стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Про дату, час та місце розгляду судової справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ч. 1ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку Матеріалами справи встановлено, що 18.01.2012 року при обстеженні домоволодіння відповідача [PERSON], розташованого в с. Шевченкове-2, Новобузького району, Миколаївської області, працівниками Новобузької філії ПАТ Миколаївобленерговиявлено порушення п. 42 та 48 Правил користування електричною енергією для населення, допущеного відповідачем, яке зафіксовано актом Ю 3434 (самовільне підключення електроустановок струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі поза приладами обліку електричної енергії шляхом накиду дротів на лінію електропередач). У відповідності до ч. 1 ст. 714 УК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Свої зобовязання, передбачені договором постачання електричними ресурсами, відповідач [PERSON] порушила, що призвело до заподіяння енергопостачальнику ПАТ Миколаївобленергозбитків, розмір яких відповідно до розрахунку складає 593 грн. 03 коп. Згідно вимог п. 4 ст. 611, ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Таким чином, досліджені докази вказують на обґрунтованість вимог позивача, тому позов ПАТ Миколаївобленергопідлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесений та документально підтверджений останнім судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Сторони уклали шлюб у 2007 році і мають від шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому посилаючись на неможливість дальшого спільного сімейного життя з відповідачем, просила ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги і пояснила, що з вересня 2010 року не підтримує з відповідачем шлюбних та сімейних стосунків, вважає примирення неможливим, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позов визнав, на розірвання шлюбу згоден, вважає примирення неможливим. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Пояснення сторін з приводу фактичних взаємин та дійсних причин позову вказують на те, що у звязку з погіршенням взаємовідносин подружжя у вересні 2010 року остаточно припинили сімейні та подружні стосунки, жодна із сторін не вживала заходів щодо примирення та збереження сімї, тому наполягання позивача на розірванні шлюбу та відсутність заперечень проти його розірвання з боку відповідача, базуються на неможливості дальшого спільного життя і збереження сімї. За таких обставин у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, у звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивачка позов підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач позов визнав, просить його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі наступного. З свідоцтв про народження вбачається, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей. Як встановлено в судовому засіданні, діти проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. ст. 180, 181, 182 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Аліменти на неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2000 р. Від шлюбу мають двох дітей. У звязку з тим, що подружжя має різні характери, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачем, сторони фактично проживають окремо, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач вказує, що у сторін відсутні взаєморозуміння, взаємоповага, довіра один до одного. На ґрунті цього тривалий час разом не проживають, не ведуть з відповідачем спільного господарства. Подальше збереження сімї неможливе та недоцільне, просить шлюб розірвати. Відповідач позов визнав повністю, просить шлюб розірвати. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Позивач у березні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 5\~283,01 грн. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що відповідно до Кредитного договору № 001-03035-040807 від 04.08.2007р. [PERSON] отримала кредит зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 5\~283,01 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, просив суд слухати справу без його участі, просив позов задовольнити. Відповідачка в судові засідання у справі не зявлялася, про час і місце їх проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору 001-03035-040807 від 04.08.2007р. [PERSON] отримала кредит зі сплатою відсотків за користування ним. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 27.01.2012 року за нею склала 5\~283,01 грн. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України одною з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

13.12.2011 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 16.09.2006 р. сторони уклали шлюб, від якого народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя позивачки з відповідачем не склалося, оскільки відповідач постійно принижує позивачку, ставиться до неї зневажливо, окрім цього відповідач відлучається з дому на невизначений час, не повідомивши її про своє місце перебування, після чого приходить додому та ініціює сварку із позивачкою, внаслідок чого постійно стали виникати суперечки, які переростають у сімейні конфлікти та скандали, що негативно впливає на виховання дочки. На неодноразові прохання змінити свою поведінку, приділяти більшу увагу сімї та стати належним прикладом дитині, відповідач не реагує, тому позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. 12.01.2012 р. ухвалою суду сторонам був наданий строк на примирення та рішенням Міжгірського райсуду від 12.01.2012 р. присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON]. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить суд шлюб розірвати, оскільки за наданий строк для примирення вони не примирилися. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, через опублікування оголошення в газету. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 16.09.2006 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, за наданий судом термін на примирення сторони не примирилися. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Позивач у квітні 2012 року звернувся до суду із даним позовом, \~посилаючись на те, що 15 травня 2011 року помер її батько [PERSON] , після смерті, якого відкрилась спадщина. Шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини пропустила в \~звязку з юридичною необізнаністю. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просив суд встановити додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Треті особи в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, не заперечували проти заявлених вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Між сторонами виникли правовідносини з приводу здійснення права на спадкування. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За правилами ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 15 травня 2011 року помер [PERSON]. В свідоцтві про народження [PERSON] її батьком записаний [PERSON] 06.09.1985 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON]. Позивачем строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, оскільки вона є юридично не обізнана. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Позивачка з [PERSON] перебувала в юридичному шлюбі, який між ними було розірвано 11 листопада 2010 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку Юлію, [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.6). Мотивуючи тим, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON], тому [PERSON] і просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини. В судове засідання позивачка не зявилася. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення відповідача та проаналізувавши наявні по справі докази, суд вважає необхідним задовольнити даний позов, стягнувши з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на обох батьках лежить обовязок по утриманню та вихованню своїх неповнолітніх дітей, як це передбачено ст.ст.180-183 СК України, а відповідач не виконує такого свого обовязку. Тому, на підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

[PERSON], [INFO], звернулась до суду з заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], [INFO], зазначивши, що спільно проживає з [PERSON], поважають один одного, бажають створити сімю, однак, в силу не досягнення заявником шлюбного віку, вона не має права на шлюб та змушена звернутись до суду про надання їй такого права. В судове засіданні заявник не зявилась, надавши суду заяву про те, що позов підтримує та просить заяву розглянути у її відсутність. Мати [PERSON], [PERSON] направила до суду заяву про те, що проти реєстрації шлюбу між її донькою та [PERSON] не заперечує. Судом встановлено, що відповідно до довідки Ободівської лікарні Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] вагітна, строк вагітності 24 тижні.(а.с. 5). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ч.2 ст.23 СК України передбачає можливість надання судом права на шлюб особі, яка досягла чотирнадцяти років та звернулась до суду з відповідною заявою, якщо це відповідає її інтересам. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення заявника, суд вважає, що заявлені вимоги є обгрунтованими, відповідають інтересам заявника та підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного та

Outcome: approved