Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-09 00:00:00

20.03.2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок № 50 по вул. Юності в м. Запоріжжі в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 31.10.2008р. та після смерті [PERSON], яка померла 04.05.2011р. В позові зазначено, що з 1954р. перебували у зареєстрованому шлюбі дід та баба позивачки [PERSON] та [PERSON]. На підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 10.04.1958р. [PERSON] була надана у користування земельна ділянка площею 459 кв.м, яка знаходиться в м. Запоріжжі на сел. Чкалова квартал 80 місце 4 (пізніше вул. Юності, 50). Згідно п. 9 зазначеного Договору після закінчення будівництва збудовані на земельній ділянці будови вступають в експлуатацію та стають особистою власністю забудовника. Будинок був прийнятий в експлуатацію на підставі акта від 14.01.1974р. Таким чином [PERSON] набув право власності на житловий будинок № 50 по вул. Юності в м. Запоріжжі. Оскільки будівництво проводилось подружжям разом, то відповідно ст. 22 КпШС України вищезазначений житловий будинок належав [PERSON]С та [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частках. 31.10.2008р. помер [PERSON]. На випадок своєї смерті він залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачці [PERSON]. Позивач прийняла спадщину шляхом звернення до 5-ї Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. В нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може в звязку з неотриманням спадкодавцем свідоцтва про право власності на житловий будинок, про що видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.02.2012р. 04.05.2011р. померла [PERSON]. На випадок своєї смерті вона залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу. Позивач прийняла спадщину шляхом звернення до приватного нотаріусу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не можу в звязку з неотриманням спадкодавцем правовстановлюваючого документу на частку житлового будинку, про що видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.12.2011р. Позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 50 по вул. Юності в м. Запоріжжі в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 31.10.2008р. та після смерті [PERSON], яка померла 04.05.2011р. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала. В судове засідання представник відповідача не з*явився, надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, проти позову не заперечує. Дослідивши надані докази у сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В порядку ст. 22 КпШС України (1963р.) будинок № 50 по вул. Юності в м. Запоріжжі, належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, оскільки вони перебували у зареєстрованому шлюбі, про що в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про шлюб та акт прийомки індивідуального будинку. Судом встановлено, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 10.04.1958 року [PERSON] була надана у користування земельна ділянка, яка розташована за адресою м. Запоріжжя, сел.. Калова, квартал 80 місце 4 , пізніше вул.. Юності б. 50, зазначений будинок було прийнято в експлуатацію на підставі акта від 14.01.1974 року, про що суду надано копію акту, технічного паспорту, копію договору. Як вбачається з наданої суду копії свідоцтва про смерть 04.05.2011 року [PERSON] - померла. Як вбачається з наданої суду копії свідоцтва про смерть 31.10.2008 року [PERSON] помер. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як передбачено ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Як передбачено ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як встановлено з матеріалів справи на випадок своєї смерті [PERSON] 13.11.2009 року залишила заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON], про що надано копію заповіту. Як встановлено з матеріалів справи на випадок своєї смерті [PERSON] 13.11.2009 року залишила заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON], про що надано копію заповіту. Як передбачено ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати протягом шестимісячного строку до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як встановлено з матеріалів справи позивачі у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про при прийняття спадщини. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], [PERSON] за заповітом, прийняла спадщину у встановленому законом порядку, але не може оформити свідоцтва про прово на спадщину, про що надала обґрунтовані постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії, тому її право на спадщину підлягає захисту у судовому порядку. Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що позов заявлено обґрунтовано та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved