Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-25 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] \\~пені за прострочення сплати аліментів. В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали заявлені позовні вимоги згідно уточненого позову та вказали, що 23 лютого 2011 року Кілійським районним судом у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, на користь позивача присуджено до стягнення з відповідача на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно на період навчання дитини до 30.08.2015 року. Незважаючи на рішення суду, відповідач з 01.01.2012 року \\~по 23.01.2013 аліменти не сплачував та мав заборгованість по сплаті аліментів на суму 6336 гривень, яку погасив частинами: 2.01.2012 року -2500 гривень, - 07.02.2013 року \\~- 2500 гривень; - 20.02.2013 року 1336 гривень. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~ \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~З огляду на наведене позивач та її представник просили суд задовольнити позов згідно уточнених позовних вимог та розрахунку пені, наданих в судове засідання та стягнути з відповідача 11685 гривень пені за прострочення сплати аліментів згідно остаточного розрахунку з 1 січня 2012 року по 19 січня 2013 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що заборгованість зі сплати аліментів утворилась в зв`язку з тим, що він \\~не має постійного місця роботи та доходу, відповідно. Крім цього, він має ще двох дітей, і з нього за судовим рішенням також стягуються аліменти на їх утримання. Також відповідач зазначив, що хворіє на остеохондроз та йому встановлено діагноз «грижа [PERSON] ». В зв`язку з цим від звернувся до суду з окремим позовом про припинення стягнення з нього аліментів на користь позивача [PERSON] і не сплачував аліменти у 2012 році, оскільки чекав позитивного для нього вирішення позову, який було розглянуто Кілійським районним судом 21 січня 2013 року, після чого він частинами погасив заборгованість по аліментам. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 23 лютого 2011 року в цивільній праві № 2-2000/2011 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання доньки, позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково та присуджено до стягнення \\~з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , на період навчання в твердій грошовій сумі \\~розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до 30.08.2015 року. Вказане рішення суду набрало законної сили 06.03.2011 року. Як вбачається з довідки ВДВС Кілійського РУЮ від 22.02.201 р. за № 22-118, на виконанні у відділ знаходиться виконавчий лист по справі № 2-2000, виданий Кілійським районним судом Одеської області 14.03.2011 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на період навчання [PERSON] , [INFO] щомісячно у розмірі 500 гривень, починаючи \\~30.08.2010 року. За період 01.01.2012 року по 31.01.2013 року боржник розрахувався з боргом по аліментам в повному обсязі у сумі 6336 гривень, а саме: - з січня 2012 р. по травень 2012 р. внесено 25.01.2013 р. 2500 гривень; - з червня 2012 р. по січень 2013 р. внесено 07.02.2013 року 2500 гривень; - з листопада 2012 р. по січень 2013 р. внесено 20.02.2013 р. 1336 гривень. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів, затвердженим начальником ВДВС Кілійського РУЮ 13.03.2013 р., відповідно до якого у 20112 році боржником було сплачено 2000 гривень у січні та 500 гривень у березні на погашення заборгованості по аліментам за 2010-2011 роки. Як вбачається з наданої відповідачем в судове засідання довідки, виданої 19.02.2013 р. ВДВС Кілійського РУЮ за № 22-105 та актів державного виконавця, [PERSON] в рахунок погашення заборгованості \\~з аліментів сплатив на користь [PERSON] : - 23.01.2013 р. 2500 гривень; - 06.02.2013 р. 2500 гривень; - 19.02.2013 р. - 1336 гривень. Станом на 19.02.2013 року заборгованості не має. Факт погашення вказаної суми заборгованості підтвердили в судовому засіданні також позивач та її представник. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 21 січня 2013 року у \\~справі № 1513/1473/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, позовні вимоги [PERSON] було задоволено та ухвалено припинити стягнення аліментів, які згідно з рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 23.02.2011 року стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки, виданої 20.01.2013 року Кілійською ЦРЛ, [PERSON] 1967 р.н., встановлено діагноз «остеохондроз середньо-грудинного відділу, грижа [PERSON] »». Як зазначено в довідці, виданій 20.02.2013 р. виконавчим комітетом Кілійської міської ради за № 711, [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] , не працює з 16.05.2003 року. Вказана обставина також підтверджується трудовою книжкою серії [NUMBER] , згідно запису № 14, в якій зазначено, що [PERSON] звільнено 16.05.2003 р. з теплоходу «Тімофєєвск» в зв`язку з закінченням строку дії трудового договору. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 29.07.2010 року відділом РАЦС Кілійського РУЮ, актовий запис № 193, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки для одержання путівки на санаторно-курортне лікування, виданої Кілійською ЦРЛ \\~19.10.2010 р. за № 1960, [PERSON] , [INFO] хворіє на «бронхіальну астму» в зв`язку з чим потребує санаторно-курортного лікування. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відомості про проведення реєстраційних дій відносно [PERSON] в реєстрі не знайдено. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 30 серпня 2012 року у справі 2/1513/1256/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, позовні вимоги було задоволено частково та присуджено до стягнення \\~з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800 гривень щомісячно починаючи з 18.04.2012 року до 01.04.2015 року,надалі присуджено до стягнення на утримання [PERSON] аліменти в сумі 400 гривень щомісячно до 31.10.2017 року. Вказане рішення суду набрало законної сили 11.08.2012 року. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~При вирішенні справи судом враховано і застосовано наступні положення діючого законодавства: Відповідно до ч. 1 ст. 19 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з положеннями ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. \\~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення \\~суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. \\~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено і визнається сторонами, що в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем \\~обов`язку по сплаті аліментів, покладеним на нього судовим рішенням, за ним утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка в зв`язку з їх несплатою \\~відповідачем протягом 2012 року за період з 1 січня 2012 року по 31 січня 2013 року становила 6336 гривень. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 196 СК України - при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, під час розгляду справи суд повинен установити обставини, з якими закон пов`язує звільнення від відповідальності платника аліментів за їх прострочення або зменшення розміру неустойки. Проте зменшити розмір неустойки можна після обрахування її суми за правилами ст. 196 СК України, а не зменшити розмір передбаченого законом відсотку. Розрахована та пред`явлення до стягнення позивачем сума пені /неустойки/ за прострочення відповідачем сплати аліментів за період з 1 січня 2012 року по 19 січня 2013 року становить 11685 гривень. Суд не погоджується \\~з наданим позивачем розрахунком, оскільки за змістом ст. 196 СК України правильним здійсненням нарахування неустойки є її обрахунок за кожен день прострочення конкретного місяця, а не за загальну кількість прострочених днів, як здійснено позивачем. Виходячи з наведеного розмір неустойки /пені/ має бути розрахований помісячно, а саме: 1/ \\~січень 2012 р. 500 гривень?1%?31день = 155 гривень; 2/ лютий 2012 р. 500 гривень?1%?29днів = 145 гривень; 3/ березень 2012 р. 500 гривень?1%?31день = 155 гривень; 4/ квітень 2012 р. 500 гривень?1%?30днів = 150 гривень; 5/ травень 2012 р. 500 гривень?1%?31день = 155 гривень; 6/ червень 2012 р. 500 гривень?1%?30днів = 150 гривень; 7/ липень 2012 р. 500 гривень?1%?31день = 155 гривень; 8/ серпень 2012 р. 500 гривень?1%?31день = 155 гривень; 9/ вересень 2012 р. 500 гривень?1%?30днів = 150 гривень; 10/ жовтень 2012 р. 500 гривень?1%?31день = 155 гривень; 11/ листопад 2012 р. 500 гривень?1%?30днів = 150 гривень; 12/ грудень 2012 р. 500 гривень?1%?31день = 155 гривень; 13/ січень 2013 р. 500 гривень?1%?19днів = 95 гривень. Таким чином, загальна сума неустойки /пені/ за прострочення сплати відповідачем аліментів за період з 1 січня 2012 року по 19 січня 2013 року включно згідно положень ст. 196 СК України має становити 1925 гривень. Разом з тим, визначаючи належну до стягнення з відповідача суму неустойки суд виходить з того, що відповідач має інших дітей, на утримання яких з нього за судовим рішенням також стягуються аліменти, ту обставину, що він не працює, не є підприємцем, неповнолітня дитина відповідача та він сам потребують лікування. З огляду на наведені обставини суд відповідно до положень ч. 2 ст. 196 СК України вважає за можливе зменшити належний до стягнення з відповідача розмір неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів та вважає такою, що підлягає до стягнення з відповідача неустойку у розмірі 1000 гривень, в зв`язку з чим частково задовольняє позов. Судові витрати по справі підлягають до стягнення з відповідача на користь держави.

Outcome: partial