Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є рідним онуком по лінії батька [PERSON], якій на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.05.1993 року на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS]. Позивач вказує, що [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла йому. [PERSON] померла [INFO]. Позивач вказує, що він звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у наданні витягу з реєстру прав власності у зв»язку з наявністю самовільно побудованих спадкодавцем господарських будівель. Позивач вказує, що в теперішній час самовільно побудовані спадкодавцем господарські будівлі обстеженні архітектурною комісією та визнані такими, що можуть експлуатуватись. На підставі наведеного, позивач просить визнати за ним за правом спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS], разом з усіма господарськими будівлями та спорудами, в тому числі самовільно побудованими. Позивач [PERSON] надав до суду заяву, у якій підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Голова Верхньошевирівської сільської ради надав суду заяву якій визнав позов у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Нотаріус Красно донської районної державної нотаріальної контори надав заяву, в якій визнав позов та просив розглянути справу за його відсутності. Від третьої особи КП «Красно донське МБТІ» надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та письмові пояснення по суті позову, в яких зазначено, що позивачу було відмовлено у наданні витягу з реєстру прав власності для оформлення спадщини в нотаріальній конторі через наявність самовільно побудованих господарських будівель. Третя особа [PERSON] надав суду заяву, в якій визнав позов у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи ДАБК в судове засідання не з»явився, заяв про розгляд справи за відсутності їх представника не надходило, про дату розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.05.1994 року [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується данними БТІ, викладеними в письмових запереченнях на позов. 25 лютого 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла [PERSON]. Заповіт був посвідчений секретарем виконкому Верхньошевирівської сільської ради 25.02.2004 року (а.с.12). Вказаний заповіт не змінювався, не оспорювався та є дійсним. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] (а.с.21). Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Із копії домової книги по будинку [ADDRESS] вбачається, що позивач зареєстрований у спадковому будинку, тобто на час відкриття спадщини він постійно проживав разом із спадкодавцем. Дані про надання відповідачем заяви про відмову від спадщини в Реєстрі спадкових справ відсутні, тобто позивач вважається таким, що прийняв спадщину. Із інформації КП «Красно донське МБТІ» № 161 від 20.06.2012 року вбачається, що позивач звертався до них із вимогою надати витяг з реєстру прав власності для оформлення спадщини в нотаріальній конторі, але при виході техніка на місце було встановлено, що за життя власник будинку [PERSON] самовільно, без дозволу органу місцевого самоврядування, побудувала ряд господарських побудов, які вважаються самовільно побудованими, тому витяг з реєстру прав власності не надавався. Згідно з довідкою Верхньошевирівської сільської ради № 221 від 27.04.2012 року, земельна ділянка. Розташована за адресою: [ADDRESS], не приватизована, знаходиться у користуванні [PERSON] (а.с.9). Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом [PERSON], є таким, що фактично прийняв спадщину, є належним користувачем земельної ділянки, на якій розташований спадковий будинок, інших спадкоємців, які б мали право на спадщину [PERSON] не встановлено, суд вважає необхідним ввести позивача в право спадкування за заповітом [PERSON] Згідно з актом обстеження самовільно побудованих будівель за адресою [ADDRESS], самовільно побудовані господарські будівлі - сарай під літ. «Ж», сарай під літ. «З», сарай під літ. «Д» не порушують діючи державні санітарні, пожежні та будівельні норми та можуть бути прийняті в експлуатацію. Самовільно збудований сарай під літ. «Л» в експлуатацію не може бути прийнятий, оскільки знаходиться в незадовільному стані і має 70% ізносу (а.с.14). У акті державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом житлових будинків № 47 від 26.08.2008 року зазначено, що рішенням державної приймальної комісії самовільно побудовані сарай «Ж», сарай «З», сарай «Д», розташовані за адресою: Красно донський район, [ADDRESS], прийнято в експлуатацію (а.с.15-16). Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, як що це не порушує права інших осіб. Суд встановив, що позивач є належним користувачем земельної ділянки, на якій розташовані самовільно побудовані господарські будівлі; всі будівлі, крім сараю під літ. «Л», відповідають державним будівельним, санітарним та пожежним стандартам та належним чином прийняті в експлуатацію, що є підставою для оформлення права власності на збудовані об»єкти та включення їх до державної статистичної звітності. Позивачем наданий акт обстеження житлово-побутових умов [PERSON] депутатом сільської ради, в якому зазначено, що сарай, який значився в архітектурно-технічному паспорті під літ. «Л» знесений, та його у наявності нема. Враховуючи наведене, суд вважає можливим визнати за позивачем за правом спадкування за заповітом померлої 31.жовтня 2007 року [PERSON], право власності на житловий будинок [ADDRESS], разом із усіма господарськими будівлями та спорудами, в тому числі самовільно побудованими.

Outcome: approved