Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом, в якому просить встановити йому, час для здійснення ним участі у вихованні, розвитку та спілкуванні з: сином [PERSON] - Мішелем, [INFO] з понеділка по п'ятницю з 14.00 год. до 18.00 год., та донькою [PERSON], [INFO] з понеділка по п'ятницю з 09.00 год. до 13.00 год.; з сином [PERSON] - Мішелем [INFO] та донькою [PERSON], [INFO] разом, в першу суботу з 09.00 год. до 13 год., а в кожну наступну суботу з 14.00 год. до 18.00 год., і так в подальшому почергово. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він з 15.12.2000р. перебував у шлюбі з [PERSON]. Від вказаного шлюбу у них є двоє малолітніх дітей: син [PERSON] Жан-Мішель - [INFO] та донька [PERSON] - [INFO]. Внаслідок особистих неприязних стосунків, які виникли з вини [PERSON], остання чинить йому всякого роду перешкоди у здійсненні ним прав та обов'язків по вихованню сина [PERSON] та доньки [PERSON], а також перешкоджає піклуватися про їх здоров'я, фізичний духовний і моральний розвиток, чинить перешкоди в утриманні дітей. 03.03.2012р. приблизно о 10-00 годині, прибувши з Швейцарії, він намагався зайти до житлового будинок по вул. Ставище, 13 у м. Дрогобичі, де проживає разом із сім'єю упродовж чотирьох років. Проте, [PERSON] змінила замок і він не міг відчинити двері до подвір'я будинку, тоді спробував декілька раз подзвонити, але двері ніхто так і не відчинив. У розмові по стаціонарному телефону (за вищевказаною адресою) він повідомив [PERSON], що хоче зайти до свого помешкання, бачити дітей, яким привіз багато необхідних речей. Однак, вона у категоричній формі відмовила йому, сказала, що додому не впустить, і спілкуватися з дітьми не дозволить. Зазначені протиправні дії відповідачки змусили його 03.03.2012р. звернутися до Дрогобицького МВ УМВС України у Львівській області, який на даний час не вчинив жодних дій щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. Раніше він вже звертався до виконкому Дрогобицької міської ради, який розглянувши матеріали засідання Комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 08.06.2011 № 6), рішенням за № 212 від 16.06.2011р. встановив йому час спілкування з малолітніми дітьми: [PERSON], та [PERSON] - Мішелем, щопонеділка, щовівторка, щосереди з 09.00 год. до 13.00 год., щочетверга, щоп'ятниці, щосуботи з 16.00 год. до 20.00 год. у присутності матері дітей [PERSON]. Проте, [PERSON] зовсім не дотримувалася вимог згаданого рішення виконкому Дрогобицької міської ради та робила те, що хотіла. Натомість, зазначеним рішенням № 212 від 16.06.2011р. йому надано лише право на спілкування з дітьми, та ще й у присутності матері. Проте, що згідно ст. 257 СК України право на спілкування з дитиною належить бабі, діду, прабабі та прадіду, Однак, за законом він, як батько має право на виховання дітей та участь у їх розвитку і утриманні. Крім того, вказаний час встановлено без урахування тих обставин, що [PERSON] - Мішель з 01.09.2011р. ходить до школи, тому встановлений щопонеділка, щовівторка, щосереди час з 09.00 год. до 13.00 год. унеможливлює його участь у нормальному розвитку та вихованні сина та доньки, оскільки син у цей час повинен знаходитись в школі на заняттях, а донька у післяобідній час відпочиває, тобто спить. Неприязні стосунки, які виникли між ним та [PERSON] негативно впливають на нормальний розвиток та виховання дітей підчас його спілкування з ними, коли остання є присутньою. Зокрема, висловлювання [PERSON] та її поведінка у присутності дітей негативно впливає на його авторитет перед дітьми. Тому, виходячи з інтересів дітей, вважає за доцільне здійснення ним участі у вихованні дітей, їх розвитку та спілкуванні з ними у відсутності [PERSON]. У зв'язку з викладеним він вдруге звернувся до виконкому Дрогобицької міської ради, проте Комісія з питань захисту прав дитини розглянувши його звернення рекомендувала вирішувати вказаний спір у судовому порядку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив суду аналогічне, просить позов задоволити. Доповнив, що його заява про визначення часу його побачень з дітьми розглядалась повторно на засіданні органу опіки та піклування, про що було прийнято відповідне рішення виконкому Дрогобицької міської ради. Згідно вказаного рішення він вправі спілкуватися та брати участь у вихованні з його малолітніми дітьми: [PERSON] Мішелем, [INFO] та з донькою [PERSON], [INFO], щовівторка та щочетверга з 16.00 год. до 18.00 год., кожну другу та четверту суботу місяця з 10.00 год. до 18.00 год. без присутності матері дітей [PERSON]. З цим рішенням він також не погоджується, оскільки в місяць він буде бачитись з дітьми лише 44 години, це дуже мало. Вважає, що не давав ніяких приводів для того, щоб діти не хотіли з ним бачитись, навпаки, всіляко намагався з ними спілкуватись, брати участь у їхньому вихованні. Просить позов задоволити. Відповідачка та її представник [PERSON] в судове засідання не зґявилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] Жан-Пєра [PERSON] заперечують, а погоджуються з висновком органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради. Посилаються на обставини викладені ними в письмових поясненнях, а саме: 15 листопада 2000 року в місті Андріан, яке знаходиться у Французькій Республіці (фр. Rйpublique franзaise) вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі в них народилося двоє дітей - [PERSON] - Мішель, [INFO] та [PERSON], [INFO]. За час спільного сумісного життя з'ясувалось, що у них різні погляди на життя та сімейні відносини, що призвело до втрати кохання та поваги одне до одного. Відповідач часто влаштовував сварки, свідками яких ставали діти. Внаслідок такої негідної поведінки чоловіка, вона змушена була подати до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позов про розірвання шлюбу. 25 червня 2011 року згідно Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2011р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] - П'єра [PERSON] про розірвання шлюбу вказаний шлюб було розірвано та встановлено місце проживання малолітніх дітей, [PERSON] -Мішеля, та [PERSON] - разом з нею. 24 квітня 2012 року вказане Рішення було залишене без змін колегією суддів Апеляційного суду Львівської області, а відтак набуло законної сили. 16 червня 2011 року Комісія з питань захисту прав дитини (протокол від 08.06.2011р. № 6) встановила час спілкування відповідачу з малолітніми дітьми [PERSON] - Мішелем, та [PERSON] щопонеділка, щовівторка, щосереди з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., щочетверга, щоп'ятниці, щовівторка з 16 год. 00 хв. До 20 год. 00 хв. У присутності матері дітей [PERSON], згідно Рішення Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 212 від 16 червня 2011 року. Не дивлячись на те, що відповідачу було надано можливість практично щодня спілкуватись з дітьми, він подав до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позов про усунення перешкод у здійсненні виховання дітей та встановленні часу для виховання дітей висунувши позовні вимоги, згідно з якими він хоче спілкуватись з дітьми щодня, почергово з кожним без її присутності, починаючи з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., а також - в першу суботу з 09 год. 00 хв. та кожну наступну суботу з 14 год. 00 хв., і так в подальшому почергово. Вона не погоджується з такими вимогами відповідача в силу їх цілковитої абсурдності, однак одночасно не може погодитись із порядком, який був встановлений Комісією з питань захисту прав дитини, оскільки [PERSON] - Мішель відвідує школу, і відповідно, встановлений час з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. щодня унеможливлює нормальне засвоєння шкільної програми. Окрім того, вважає, що часті зустрічі дітей з відповідачем негативно впливають на них, оскільки його поведінка є вкрай негідною в силу, можливо старечих змін у його психіці, або загостренні природних вад його характеру. Її твердження ґрунтуються на наступному: у 2008 році вона приїхала до України і з того часу фактично постійно проживає в місті Дрогобичі. На той момент відносини між подружжям вже були напружені, оскільки відповідач постійно принижував її людську гідність, зазначаючи, що вона українка, що на його, думку вже є підставою вважати її людиною не порядною. Окрім того він безпідставно ревнував її, про що не одноразово вказував їй у нецензурній формі в присутності, як дітей так і батьків. Однак, вона, яка була вихована у дусі християнської моралі, і відповідно шлюб для неї був важливим інститутом, а тому вона тривалий час терпіла негідну поведінку відповідача. Як зазначалось вище, 5 червня 2010 року, вже на території України, народилась [PERSON], однак це не покращило ситуацію між подружжям. Навпаки, відповідач почав деградувати у вказаному вище напрямку і щодалі частіше вчиняв скандали, неодноразово ображав її, і що найбільше є неприпустимим, робив це у присутності дітей. Не дивлячись на усі її намагання все ж зберегти бодай видимість нормальних стосунків у сім'ї, робити це було дедалі важче. В силу своїх природних вад характеру, зокрема необгрунтованій ревності, дволичності, неповазі до жінки, відповідач почав вести себе вкрай неприпустимо і вона була змушена неодноразово звертатись до правоохоронних органів. Зокрема, 18 червня 2010 року відповідач погрожував, обзивав її у присутності дітей та батьків, виражався в її адресу нецензурними словами, забирав дитину під час грудного годування. Особливо цинічно це виглядає з боку відповідача, оскільки [PERSON] на той момент було тільки один рік. Того ж дня вона звернулась з відповідною заявою до Дрогобицького МВ ГУМУВС України у Львівській області на підставі якої було винесено Постанову про відмову в порушення кримінальної справи від 25.06.2010р. матеріали ЖРЗПЗ № 1681 від 18.06.2010р. 23 липня 2010 року відповідач в присутності батьків та спільних дітей ображав її нецензурними словами, вона знову ж таки звернулась до Дрогобицького МВ ГУМУВС України у Львівській області з відповідною заявою на підставі якої було винесено Постанову про відмову в порушення кримінальної справи від 24.07.2011р. матеріали ЖРЗПЗ № 2065 від 23.07.2010р. Окрім того був складений відповідний протокол, який був направлений в Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області де був розглянутий і за результати судового розгляду Відповідач був визнаний винним у вчиненні насильства в сім'ї, та згідно Постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Гарасимків Л. І. від 27.07.2010р. у справі №3-2064/2010р. до нього було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Не зробивши належних висновків для себе відповідач знову в межах однорічного терміну, 17 січня 2011 року вчинив аналогічне адміністративне правопорушення, зокрема вчинив психологічне насильство в сім'ї, а саме ображав її нецензурними словами в присутності дітей, що підтверджується Постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Крамара О. В. від 27.01.2011 у справі №3-242/11 у відповідності до якої його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-2 ч.2 КпАП України та встановлено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 10 січня 2012 року відповідач вчинив аналогічне адміністративне правопорушення, що підтверджується Постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Гарасимків Л.І. від 16.01.2012р. у справі №1306/25/2012 у відповідності до якої його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-2 ч.2 КпАП України та встановлено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Усі зазначені вище рішення компетентних органів, зокрема судів, відповідачем не оскаржувались і на даний час набули законної сили, а відтак факти, які були ними встановлені не потребують доказування та визнаються, як приюдиційні. На підставі наведеного можна зробити висновок, що поведінка відповідача відносно неї носить систематичний та злонамірений характер, дії відповідача є осмислені і він не має жодного наміру виправляти свою антисоціальну протиправну поведінку. Оскільки такі дії чиняться в середовищі її сім'ї, у присутності спільних дітей, вірним буде висновок, що вони шкідливо впливають на дитячу психіку, оскільки відповідач намагається створити перед дітьми негативний образ їх матері, тобто її. Внаслідок таких дій у дітей виникає негативний психологічний стан, оскільки в душі дітей виникає внутрішній конфлікт: з одного боку вони люблять і батька і матір, а з іншого: один з батьків - відповідач, ображає і принижує їхню матір, що не може не вплинути на сприйняття дітьми світу і вочевидь негативно впливає на їх психічно - емоційний стан. Так після спілкування з батьком, як [PERSON] - Мішель, так і [PERSON] виглядають пригніченими та засмученими і потребують психологічної підтримки. За таких обставин вона вважає, що час спілкування дітей з відповідачем слід скоротити. Представник Органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради [PERSON] підтримала позовні вимоги частково і суду пояснила, що при проведенні обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання [PERSON] Жан-Мішеля та [PERSON]. було встановлено, що умови проживання дітей є дуже добрі, діти забезпечені окремими кімнатами та всіма необхідними речами. Крім того, відповідно до рішення виконкому Дрогобицької міської ради від 17.05.2012 року за №214, вирішено питання про можливість зустрічей [PERSON] Жан-Пґєра [PERSON] з його малолітніми дітьми: [PERSON] та [PERSON] Жаном-Мішелем, а тому вона підтримує все викладене у висновку органу опіки та піклування. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і сторонами не оспорюється, сторони з 15.12.2000 року до 24.04.2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них 11.08.2005 року народився син [PERSON] - Мішель, та 05.06.2009 року народилася дочка [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до п. 7 рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за №214 від 17.05.2012 року [PERSON] Жан-Пєру [PERSON] встановлено час спілкування та участі у вихованні з його малолітніми дітьми: [PERSON] Мішелем, [INFO] та з донькою [PERSON], [INFO], щовівторка та щочетверга з 16.00 год. до 18.00 год., кожну другу та четверту суботу місяця з 10.00 год. до 18.00 год. без присутності матері дітей [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка не виконує вище вказаного рішення виконкому та чинить для позивача перешкоди у спілкуванні з дітьми. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що мати та батько - найрідніші для дитини люди на землі, тому одним із найосновніших їхніх немайнових прав є можливість постійного або хоча б систематичного спілкування: безпосереднього (прямого), телефонного, листовного. Дитина має природну потребу і право спілкуватися з батьком. Брак батьківської любові у дітей є психологічною травмою на все життя, а відсутність батьківської лінії виховання, справляє на них негативний вплив. Враховуючи наведене, той факт, що відповідачка погоджується надати можливість позивачу зустрічатись з дітьми у відповідності до рішення Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 214 від 17.05.2012 року, суд вважає, що в цій частині позов підлягає задоволенню, зокрема шляхом усунення перешкод позивачу в спілкуванні та участі у вихованні дітей у спосіб, що визначений вказаним вище рішенням виконкому. З огляду на зазначене вище, суд вважає, за необхідне розяснити сторонам, що позивач не позбавлений права виховувати дітей і його спілкування з ними не обмежується лише побаченнями, він зобов'язаний матеріально допомагати відповідачці утримувати дітей. Однак, спілкування з батьком - це право, а не обов'язок дитини. Якщо дитина через певні обставини відмовляється бачитися з батьком, силувати її ніхто не має права. Такий примус буде актом неповаги до дитини.

Outcome: dismissed