Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 жовтня 2012 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 06 вересня 2009 року помер його батько [PERSON]. 12 жовтня 2005 року [PERSON] склав заповіт. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,1465 га, яка розташована на території Лобачівської сільської ради Київської області та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії КВ № 030168. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки було втрачено Державний акт на вищезазначену земельну ділянку, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним в право власності на зазначену земельну ділянку після смерті [PERSON], який помер 06 вересня 2009 року. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача, позивача, відповідача [PERSON], розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 26 вересня 2009 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 161357 (а.с.13). 12 жовтня 2005 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON] (а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,1465 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка розташована на території Лобачівської сільської ради Київської області та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії КВ № 030168 (а.с.14). Позивач [PERSON], [INFO], син померлого, що стверджено свідоцтвом про народження (а.с.7). Відповідач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, та відповідач відмовився від прийняття спадщини за заповітом (а.с.15), відповідач [PERSON] є дружиною померлого, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії АЗ № 178113 (а.с.9). Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлого 06 вересня 2009 року [PERSON] не заводилась. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у звязку з тим, що був втрачений державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку (а.с.16). Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, а саме, земельну ділянку та реалізувати свої спадкові права, тому позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved