Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-21 00:00:00

12 листопада 2012 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням домоволодінням № 94 по вул. Лавицького м. Маріуполя та зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона є власником домоволодіння за адресою: м. Маріуполь, вул. Лавицького, 94 та проживає там же. Це домоволодіння приналежить їй на основі договору купівлі-продажу, укладеного 15.03.2012 року, права власності зареєстрованого в БТІ. Також в будинку прописана відповідачка [PERSON], про що стоїть відмітка в домовій книзі. Однак відповідачка в будинку не проживає, комунальні платежі не виплачує, розтрати на ремонт та утримання будинку вона не несе, що ставить позивачку в скрутне матеріальне становище, оскільки всі витрати, повязані з утриманням житлового приміщення вона несе не тільки за себе, але і за відповідачку, особистих речей відповідачки в будинку не має. Те що вона не проживає в будинку більше року, підтверджується довідкою квартального. Просила позов задовольнити. В судове засідання позивачка не зявилась, надавши суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, зазначивши що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що домоволодіння № 94 по вул. Лавицького в м. Маріуполі Донецької області належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 15 березня 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу, [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 165, (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованою за адресою: [INFO], що підтверджується копією довідки від 02.11.2012 року № 347/269 (а.с. 15). Згідно довідки від 02.11.2012 року № 347/269, [PERSON], [INFO], не мешкає за адресою: м. Маріуполь, вул. Лавицького, 94, з 2009 року по наступний час, про що свідчать сусіди (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно до вимог ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутніми з поважної причин більше шести місяців, цей строк по заяві відсутнього може бути продовжений наймодавцем, а у разі спору судом. У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачка не проживає в домоволодінні № 94 по вулиці Лавицького в м. Маріуполі Донецької області понад шість місяців, не використовує зазначене жиле приміщення за його призначенням, не сплачує комунальні платежі, а тому суд вважає, що вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилою площею у домоволодінні та знята з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. На підставі ч. 1 ст. 319 ЦК України,

Outcome: approved