Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частку у спільному майні колишнього колгоспного двору, на 1/3 частку спадкового майна за заповітом та на 1/3 частку за законом посилаючись на те, що станом на 15.04.1991 року двір, що знаходиться в с. Банилів-Підгірний по вул.. Довбуша,104., в якому проживали та були зареєстровані батько позивача, [PERSON], мати [PERSON], та позивач відносився до соціальної категорії колгоспних. Таким чином згідно Цивільного Кодексу Української РСР (1963 року), кожен з зазначених осіб став володіти правом на 1/3 частку у спільному майні колишнього колгоспного двору. 08.05.2002 року мати позивача [PERSON] склала на імя [PERSON] заповіт, яким заповіла їй все своє майно, яке буде їй належати на день її смерті. . 09.12.2010 року помер голова колишнього колгоспного двору [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належну йому 1/3 частку всього майна колишнього колгоспного двору, що розташоване в с. Банилів-Підгірний вул.. Довбуша,104, та складається з житлового будинку літ. А-1 вартістю 31483 грн., ґанку з козирком літ. а вартістю 784 грн., літньої кухні літ. Б вартістю 10704 грн., сараю літ В вартістю 1221, сараю літ Г вартістю 3419 грн., сараю літ Д вартістю 8606 грн., вбиральні літ Е вартістю 633 грн., сараю літ Є вартістю 918 грн., гаража літ Ж вартістю 9916 грн., навісу літ З вартістю 995 грн., та криниці №1 вартістю 1003 грн., загальною вартістю 69612 гривень. Після смерті [PERSON], в зазначеному вище будинковолодінні залишились проживати [PERSON] та позивач. Спадщину після смерті чоловіка [PERSON] не встигла прийняти так, як 26.12.2011 року померла. На даний час спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], є позивач та її рідний брат [PERSON], який на спадщину не претендує, відмовляється від частки своєї спадщини на користь позивача. Після смерті спадкодавців виявилось, що вищевказане домоволодіння не зареєстроване в БТІ внаслідок чого відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння. Просить визнати за нею право власності на майно колишнього колгоспного двору, з яких: на 1/3 частку у спільному майні колишнього колгоспного двору, на 1/3 частку майна колишнього колгоспного двору за законом, що залишилось після смерті [PERSON], та на 1/3 часку спадкового майна за заповітом, після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини вказані вище, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, від спадщини за законом після смерті батьків відмовляється на користь позивача. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наданих позивачем матеріалів. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що станом на 15.04.1991 року сімя у складі: голови двору - [PERSON], дружини - [PERSON] та дочки - [PERSON] проживали в господарстві розташованому в с. Банилів-Підгірний по вул.. Довбуша,104., яке відносилось до суспільної групи колгоспних дворів, що підтверджується довідкою виконкому Банилово Підгірнівської сільської ради №1385 від 15.03.2012 року та витягом з по господарської книги №199, особового рахунку №227. Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»від 22 грудня 1995 року № 20 розяснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Ч.2 ст.123 ЦК Української РСР (1963 р.) визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином кожен з зазначених осіб володіє правом на 1/3 частку колишнього колгоспного двору. 08.05.2002 року мати позивача [PERSON] склала на її імя заповіт, яким заповіла їй все своє майно, яке буде їй належати на день її смерті. Заповіт не змінювався та не скасовувався, що підтверджується підписом секретаря Банилово Підгірнівської сільської ради. 26 грудня 2011 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. В установлений законом шестимісячний строк, а саме 16.03.2012 року [PERSON] подала до Сторожинецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується довідкою державного нотаріуса від 27.06.2012 року № 364/01-16. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. На [PERSON] був складений 08 травня 2002 року заповіт, який не змінювався та не скасовувався, тому позивач являється спадкоємцем за заповітом на 1/3 частину домоволодіння колишнього колгоспного двору, що розташоване с. Банилів-Підгірний по вул.. Довбуша,104, Сторожинецького району Чернівецької області, після смерті [PERSON]. 09.12.2010 року помер голова колишнього колгоспного двору [PERSON]П, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належну йому 1/3 частку всього майна колишнього колгоспного двору, яке розташоване в с. Банилів-Підгірний по вул.. Довбуша,104, Сторожинецького району Чернівецької області. На даний час спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], є позивач та її рідний брат [PERSON], який на спадщину не претендує, від частки своєї спадщини відмовляється на користь позивача, що підтверджується його заявою, яка засвідчена підписом секретаря виконкому Банилово Підгірнівської сільської ради. Згідно 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1275 ЦК України, якщо від спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав прийняти переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Оскільки відповідач [PERSON] відмовився від частки своєї долі, то його частина долі у спадщині переходить до [PERSON]. Тобто позивач володіє правом спадкування за законом на 1/3 частку майна колишнього колгоспного двору, після смерті померлого [PERSON]. Враховуючи наведене суд вважає, що позивач володіє правом на все домоволодіння колишнього колгоспного двору, з яких на 1/3 частку, як частка у спільному сумісному майні колишнього колгоспного двору, на 1/3 частку, як спадщина за законом , що залишилась після смерті спадкодавця [PERSON] та на 1/3 частку за заповітом після смерті [PERSON]. З цих підстав суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.ст.1216, 1223, 1261, 1275 ЦК України, ст.ст.112, 120, 123 ЦК Української РСР (1963 р.),ст 10,60, 212-215 ЦПК України суд,- \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved