Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Дубов»язівської селищної ради Конотопського району, в якому прохає суд встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії СМ № 000105, виданий Дубов»язівською селищною радою Конотопського району 7 травня 2001 року на ім»я «Коханівського» [PERSON] належить її чоловіку - [PERSON], який помер 16 листопада 2010 року, а також визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 листопада 2010 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається також із земельної ділянки площею 3,02 га, розташованої на території Дубов»язівської селищної ради, яка була передана у власність її чоловіку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона єдиним спадкоємцем за законом, який своєчасно прийняв спадщину, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На даний час вона вирішила отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва, так як у правовстановлюючому документі державному акті на право приватної власності на землю серії СМ № 000105, який був виданий Дубов»язівською селищною радою Конотопського району 7 травня 2001 року прізвище її чоловіка вказане як «Коханівський», в той час як у свідоцтві про смерть його прізвище зазначене як «Кохановський». В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач Дубов»язівська селищна рада Конотопського району Сумської області в судове засідання не з»явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без участі її представника. Позов визнає (а.с. 34, 35). Третя особа: Конотопська міська державна нотаріальна контора в судове засідання не з»явилася, надала заяву з прохання розглядати справу без участі її представника (а.с. 33). Третя особа: [PERSON] в судове засідання також не з»явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі. Проти визнання права власності на земельну ділянку за її матір»ю [PERSON] не заперечує (а.с. 30, 36). Суд, вислухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що на території Дубов»язівської селищної ради Конотопського району Сумської області знаходиться земельна ділянка площею 3,02 га. Встановлено, що 16 листопада 2010 року в с. Коханівка Конотопського району Сумської області помер [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 000105, який був виданий 7 травня 2001 року Дубов»язівською селищною радою Конотопського району на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ААА № 476113 від 10 квітня 1998 року, реєстровий номер 1-879 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Дубов»язівської селищної ради за № 922, земельна ділянка площею 3,02 га., яка розташована на території Дубов»язівської селищної ради, була передана у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається з [PERSON] з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, власником земельної ділянки, яка знаходиться на території Дубов»язівської селищної ради Конотопського району, право власності на яку посвідчує державний акт серії СМ № 000105, що була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є [PERSON], який помер 16 листопада 2010 року (а.с. 9). Відповідно до довідки виконавчого комітету Дубов»язівської селищної ради Конотопського району від 31.10.2012 № 2351 у державному акті на право приватної власності на землю прізвище власника земельної ділянки помилково зазначене «Коханівський» замість «Кохановський» (а.с. 11). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON], який помер 16 листопада 2010 року, був чоловіком позивачки та йому належала на території Дубов»язівської селищної ради Конотопського району земельна ділянка. Свідок [PERSON] пояснив, що позивачка є його матір»ю, а [PERSON], який помер 16 листопада 2010 року, був його батьком. Його батьку на території Дубов»язівської сільської ради Конотопського району належала земельна ділянка, на яку був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії СМ № 000105. Проте, у вказаному державному акті прізвище батька помилково було зазначене «Коханівський» замість «Кохановський». Від прийняття спадщини він відмовився на користь матері, про що подав відповідну заяву до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті його батька не має. У суду не має підстав ставити під сумнів пояснення свідків, так як вони повністю узгоджуються з іншими, зібраними по справі доказами, будь-якої заінтересованості свідків в результатах розгляду справи встановлено не було. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід встановити факт належності [PERSON], який помер 16 листопада 2010 року, державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 000105, який був виданий Дубов»язівською селищною радою Конотопського району 7 травня 2001 року на ім»я «Коханівського» [PERSON]. Після смерті 16 листопада 2010 року [PERSON] (а.с. 5) відкрилася спадщина до складу якої входить і земельна ділянка площею 3,02 га., розташована на території Дубов»язівської селищної ради, на яку був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії СМ № 000105. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За життя [PERSON] заповіт не залишав. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановлено, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], який помер 16 листопада 2010 року, є його дружина [PERSON] (а.с. 6) та його діти [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч.ч 1, 3 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ст. 1270 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, шести місяців з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За повідомленням Конотопської міської державної нотаріальної контори, після померлого 16 листопада 2010 року [PERSON] до нотаріальної контори 2 грудня 2010 року надійшла заява про відмову від спадщини від сина померлого [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON], на підставі якої заведена спадкова справа № 784/2010 рік. Також 7 грудня 2010 року надійшла заява про прийняття спадщини від дружини померлого [PERSON] (а.с. 33). В судове засідання від доньки померлого [PERSON] надійшла заява, відповідно до якої вона не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку (а.с. 30, 36). За таких обставин та відсутності спору, суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності на земельну ділянку, площею 3,02 га., яка розташована на території Дубов»язівської селищної ради, на яку був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії СМ № 000105 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 16 листопада 2010 року.

Outcome: approved