Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-17 00:00:00

Виконавчий комітет Новодонецької селищної ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], заінтересована особа Комунальне підприємство Новодонецьксервіс, про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на земельну ділянку та привести документи у відповідність до цільового використання земельної ділянки, мотивуючи тим, що згідно з наказом Донецького регіонального відділення Фонду Державного майна України №371 від 25 лютого 1999 року та проведеним аукціоном, Добропільський комбінат та торгівлі виробничого обєднання Добропіллявугілля продав фізичній особі [PERSON] державне майно - споруду колишнього магазину №43 площею 439,3 кв.м. за адресою: селище Новодонецьке, вул.Московська, будинок №5, на земельній ділянці 533,2 кв.м. з подальшим оформленням земельної ділянки в оренду. Рішенням виконавчого комітету Новодонецької селищної ради №73 від 28 червня 2000 року, відповідачу було надано дозвіл по реконструкції магазину №43 під житловий будинок. Рішенням виконавчого комітету Новодонецької селищної ради №92 від 27 липня 2000 року, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1414 га. по вул.Московська, 5 в с.Новодонецьке для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Добропільським відділом земельних ресурсів [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1979 від 4 грудня 2000 року. Протягом 12 років земельна ділянка площею 0,1414 га,, яка розташована в с.Новодонецьке, вул.Московська, 5 знаходиться у приватній власності [PERSON] та використовується не за цільовим призначенням, а в комерційних цілях. Позивач просить, визнати недійсним державний акт №1979 від 4 грудня 2000 року на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1414 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, розташованої в с.Новодонецьке, м.Добропілля, вул..Московська, 5 на [PERSON] та зобовязати відповідача привести документи у відповідність до цільового використання земельної ділянки. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, виключив з позову вимогу зобовязати відповідача привести документи у відповідність до цільового використання земельної ділянки і просить ухвалити рішення на розсуд суду. Представники відповідача [PERSON] і [PERSON] позов не визнали. Представник заінтересованої особи [PERSON] не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Наказом Донецького регіонального відділення Фонду Державного майна України №371 від 25 лютого 1999 року та проведеним аукціоном, Добропільський комбінат та торгівлі виробничого обєднання Добропіллявугілля продав фізичній особі [PERSON] державне майно - споруду колишнього магазину №43 площею 439,3 кв.м. за адресою: селище Новодонецьке, вул.Московська, будинок №5, на земельній ділянці 533,2 кв.м. з подальшим оформленням земельної ділянки в оренду. Відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 травня 2004 року, було задоволено позов [PERSON] до Добропільського комбінату харчування і торгівлі Добропіллявугілля про визнання договору купівлі-продажу приміщення колишнього магазину №43 по вул.Московська, 5 в с.Новодонецьке, площею 439,3 кв.м., укладеного між [PERSON] та відповідачем. Відмовляючи в задоволенні позову суд виходить з наступного. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.325 ЦК України, субєктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. У відповідності зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Рішенням виконавчого комітету Новодонецької селищної ради №92 від 27 липня 2000 року, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1414 га. по вул.Московська, 5 в с.Новодонецьке для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. До теперішнього часу рішення ніким не оспорене і воно не скасоване. Після прийняття цього рішення, [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1979. Державний акт підписаний уповноваженою особою та скріплений печаткою. Згідно ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст.126 ЗК України, яка діяла на час видачі державного акту, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, посвідчується державними актами. Отже, підстав для визнання державного акту недійсним не має, оскільки він повністю відповідає вимогам які затверджені Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed