Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-22 00:00:00

Відповідачі [PERSON], [PERSON] не зявилися в судове засідання і від них не надійшло повідомлення про причини їх неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON], [PERSON] були повідомлені належним чином. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] позову не визнав, про що подав суду відповідне письмове заперечення, та пояснив, що перед укладенням вищевказаного договору банком не було надано позичальнику обовязкової інформації, передбаченої Законом України "Про захист прав споживачів". Зазначені обставини свідчать про те, що позивач уклав договір з відповідачем із застосуванням нечесної підприємницької практики, а тому його позовна заява обґрунтовується нікчемним договором про надання споживчого кредиту. Представник відповідачів ствердив, що позивач, заявляючи вимогу про дострокове стягнення наданого відповідачу кредиту, не заявив вимоги про розірвання договору, що суперечить ст.611 ЦК України. Крім цього, на думку представника відповідача, позивач обґрунтував свої доводи неналежними доказами, якими повинна бути первинна бухгалтерська документація, та на підставі вищевикладеного, посилаючись на рішення Конституційного суду України від 10.11.2011 року № 15-рп/2011, норми Закону України Про захист прав споживачів, ст.ст.203, 610 ЦК України, представник відповідачів просив у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник позивача - публічного акціонерного товариства комерційного банку "Надра" в особі філії публічного акціонерного товариства комерційного банку "Надра" Луцького регіонального управління [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та суду пояснив, що 10 серпня 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційним банком "Надра" в особі філії відкритого акціонерного товариства комерційного банку "Надра" Луцького регіонального управління та [PERSON] В,І]. було укладено кредитний договір № 6М/2007/840-МК/24Ю про надання останньому кредиту в сумі 30000,00 доларів США на строк 60 місяців з виплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14,4% річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до графіку. З метою забезпечення виконання [PERSON] умов вищевказаного кредитного договору10 серпня 2007 року між ВАТ КБ Надра в особі філії ВАТ КБ "Надра" Луцького регіонального управління та [PERSON] був укладений договір поруки № 6М/2007/840- МКЛ/24Ю/1, відповідно до якого поручитель зобов'язалася перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором № 6М/2007/840-МК/24Ю від 10 серпня 2007 року. Представник позивача ствердив, що перед укладенням вищевказаного кредитного договору відповідачу [PERSON] було надано всю необхідну інформацію, кредитний договір відповідач підписав власноручно, отримав передбачені договором кредитні кошти, однак сплачує тіло кредиту та нараховані відсотки в обсязі, набагато меншому, ніж той, який передбачено графіком повернення кредиту. Своїм правом на проведення звірки з представником банку з приводу суми заборгованості відповідач не скористався. Оскільки всупереч умовам вищевказаних договорів своїх зобовязань відповідач [PERSON] належним чином не виконав, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів у користь банку кредитну заборгованість в розмірі 190717,20 гривень. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, між відкритим акціонерним товариством комерційним банком "Надра" в особі філії відкритого акціонерного товариства комерційного банку "Надра" Луцького регіонального управління та [PERSON] 10 серпня 2007 року було укладено кредитний договір № 6М/2007/840- МК/24Ю (а.с.4), згідно з п.п.1.1, 1.3, 4.1.2.1 якого позичальнику [PERSON] надавався кредит в сумі 30000.00 доларів США на термін 60 місяців з виплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14,4% річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами шляхом здійснення кожного місяця щомісячних платежів відповідно до графіку (а.с.5). Крім того, 10 серпня 2007 року на виконання умов кредитного договору № 6М/2007/840-МК/24Ю між ВАТ КБ Надра в особі філії ВАТ КБ "Надра" Луцького регіонального управління та [PERSON] було укладено договір поруки № 6М/2007/840- МКЛ/24Ю/1 (а.с.7), згідно з п.п.1.1., 1.2 Поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором №6М/2007/840-МК/24Ю, а у разі порушення боржником виконання зобовязання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобовязання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору. Пунктом 1.3 кредитного договору від 10 серпня 2007 року № 6М/2007/840-МК/24Ю передбачено сплату позичальником відсотків в розмірі 14,4% на рік. Пунктом 9.1 кредитного договору 10 серпня 2007 року № 6М/2007/840-МК/24Ю передбачено сплату позичальником пені в розмірі 0,5% від суми простроченної заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Пунктом 9.3 кредитного договору від 10 серпня 2007 року № 6М/2007/840-МК/24Ю передбачено сплату позичальником штрафу за порушення строків платежів по будь - якому з грошових зобовязань, передбачених договором у розмірі 5% від суми заборгованості. Заявою на видачу готівки № 649 від 10 серпня 2007 року (а.с.6) стверджується, що 10 серпня 2007 року [PERSON] отримав у відкритому акціонерному товаристві комерційному банку "Надра" в особі філії відкритого акціонерного товариства комерційного банку "Надра" Луцького регіонального управління кредит в сумі 30000,00 доларів США. У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або іншафінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Рішенням Конституційного суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 стверджується, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ з наступними, змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. У наведеному Законі чітко прописана процедура укладання договору, яка включає питання щодо надання інформації кредитодавцеві та споживачеві один про одного та щодо умов кредитування: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений, форми його забезпечення, тип відсоткової ставки, сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту, строк, на який кредит може бути ..одержаний, та варіанти його повернення. При цьому в разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону. Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один із оригіналів якого передається споживачеві. Споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені в договорі. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи,, відповідач . [PERSON]П обрав для себе фінансову установу, яка надавала відповідні фінансові послуги, тобто публічне акціонерне товариство комерційний банк "Надра" відповідно до вимог ст.627 ЦК України. Сторони погодили між собою умови договору відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, про що свідчать їх підписи на договорі. Таким чином, волевиявлення сторін було вільним і направленим на отримання реальних наслідків правочину, тобто із сторони відповідача - отримання кредиту, а позивача - повернення виданих коштів і отримання прибутку у виді плати за користування кредитом. Сторони також погодили між собою відповідальність сторін, яка настає при невиконанні ними умов договору, відповідач до певного часу виконував свої зобовязання належним чином. З огляду на вищенаведене суд вважає, що представник відповідача [PERSON] не довів, що кредитний договір укладено із застосуванням нечесної підприємницької практики і не підлягає виконанню. Суд також не бере до уваги твердження представника відповідача з посиланням на зміст ст.611 ЦК України про те, що в даному випадку у звязку з порушеннями відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором позивач, заявляючи позовну вимогу про повернення тіла кредиту достроково, повинен заявити вимогу про припинення зобовязання або розірвання кредитного договору. Суд, виходячи із системного аналізу вищевказаної норми закону, вважає, що застосування таких правових наслідків порушення зобовязання є правом, а не обовязком тієї сторони договору, права якої порушуються. Крім того, у відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Системний та комплексний аналіз наведених норм закону дає суду підстави вважати, що штраф і пеня є взаємовиключними різновидами неустойки, як міри цивільно-правової відповідальності особи, винної у порушенні зобов'язань, а не окремими видами штрафних санкцій, які можуть застосовуватись одночасно та незалежно одна від одної. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 10 серпня 2007 року № 6М/2007/840-МК/24Ю позичальником [PERSON] станом на 01 квітня 2012 року (а.с.12-13), заборгованість відповідачів перед публічним акціонерним товариством комерційним банком "Надра" в особі філії публічного акціонерного товариства комерційного банку "Надра" Луцького регіонального управління становить: 161862,38 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 2050,11 грн. заборгованості по відсотках, 19920,75 грн. заборгованості по пені, 6883,98 грн. штраф за порушення вимог кредитного договору, що складає в загальному розмірі 190717,20 грн. Однак, із наведеного банком розрахунку заборгованості вбачається, що наряду з пенею позивачем нараховано також неустойку у виді штрафу. А тому в задоволенні позовних вимог про стягнення 6883,98 (шість тисяч вісімсот вісімдесят три гривні 98 копійок) штрафу слід відмовити. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягує їх в рівних долях з відповідачів в користь позивача в розмірі 1838,33 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial