Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-06 00:00:00

04 квітня 2013 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання малолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини заробітку (доходу) батька дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову в суд до досягнення дитиною повноліття. Вказані вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини в добровільному порядку не надає, хоча інших утриманців немає та щомісячно отримує заробіток у достатньому розмірі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала свої позовні вимоги. Згідно з доводами позивачки відповідач [PERSON] з 07 березня 2013 року спільно з нею і малолітньою дитиною не проживає, своїх батьківських обов'язків не виконує, малолітнього сина [PERSON], [INFO], матеріально не забезпечує. Так, в березні 2013 року і в квітні 2013 року, як пояснила позивачка, відповідач не надав їй жодної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, яка, окрім загальновідомих потреб харчування, забезпечення одягом, взуттям та житлом, потребує лікування. З пояснень [PERSON] слідує, що окрім звичайних витрат на дитину, вона щомісячно оплачує найм квартири і комунальні послуги в розмірі 1100 (одної тисячі сто) грн. 00 коп. та курси масажів для дитини, загальною вартістю 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. Згідно доводів позивачки єдиним її доходом є державна допомога по догляду за дитиною, розмір якої є недостатнім для забезпечення малолітнього сина [PERSON], [INFO], належними умовами проживання та лікування. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково, зазначивши, що він має постійне місце роботи, одержує заробіток в розмірі 4000 грн.-6000 грн. в місяць, тому погоджується сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини свого заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 04 квітня 2013 року до настання дитиною повноліття, та додатково оплачувати витрати по лікуванню дитини. З пояснень відповідача слідує, що окрім малолітнього сина [PERSON], інших утриманців в нього немає. У судовому засіданні [PERSON] визнав факт окремого проживання із позивачкою і малолітнім сином [PERSON] з 07 березня 2013 року до теперішнього часу та необхідність лікування малолітньої дитини [PERSON] При цьому відповідач вказав, що в загальному на потреби малолітнього сина [PERSON] необхідно понад 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. в місяць. Представник відповідача - [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що відповідач не ухиляється від виконання батьківських обов'язків та погоджується сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) та додатково надавати грошові кошти на лікування малолітнього сина. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі. Зокрема, враховуючи обставини, зазначені в ст.182 СК України, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають примусовому стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивачки [PERSON] на утримання малолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 04 квітня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, повинен становити 1/3 (одну третю) частину заробітку або іншого доходу батька дитини щомісячно. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав і мотивів. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 12 липня 2012 року, актовий запис за №112 від 12 липня 2012 року, свідчить, що на теперішній час сторони по справі: [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі [INFO] у них народилася дитина - син [PERSON], який на момент вирішення спору є малолітнім, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Любахівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області 29 листопада 2012 року, актовий запис за №14 від 29 листопада 2012 року. Із довідок виконавчого комітету Любахівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області №453 від 23 квітня 2013 року і №454 від 23 квітня 2013 року слідує, що малолітня дитина сторін - [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні матері [PERSON] і проживає разом з нею. Судом встановлено, що згідно з довідкою державного закладу "Спеціалізована медична санітарна частина №3" МОЗ України від 18 квітня 2013 року, консультативним висновком дитячого невропатолога Рівненської обласної дитячої лікарні від 24 квітня 2013 року та записами медичної картки [PERSON], [INFO], має діагноз: перинотальна постгіноксична енцефалопатія, синдром підвищеної нервово-рефлекторної збудливості, як наслідок гіпоксично-ішемічного ураження центральної нервової системи, в зв'язку з чим потребує лікування та 10 курсів масажів спини і верхніх кінцівок в місяць. Із відомостей медичної картки позивачки слідує, що [PERSON] також має хворобливий стан здоров'я та потребує лікування. З пояснень, наданих позивачкою в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків, протягом останніх двох місяців в березні 2013 року та в квітні 2013 року в добровільному порядку не утримує малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Цих обставин відповідач не спростував, заперечень проти позову [PERSON] суду не надав. Разом з цим, суд прийняв до уваги, що відповідач визнав у судовому засіданні фактичні обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги [PERSON], а саме: те, що з 07 березня 2013 року до теперішнього часу він спільно із позивачкою і малолітнім сином [PERSON] не проживає, а також те, що малолітня дитина сторін потребує лікування, масажів та іншого утримання в загальному на суму понад 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. в місяць. Вказані обставини, що визнані обома сторонами, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Довідка відокремленого підрозділу "Рівненська АЕС" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" №1363 від 07 березня 2013 року свідчить, що [PERSON] працює в цьому підприємстві електрослюсарем з ремонту й обслуговування автоматики та засобів вимірювань електростанцій і отримує заробітну плату, сукупний розмір якої за період часу з вересня 2012 року до лютого 2013 року включно після здійснення відрахувань податків та інших обов'язкових платежів становить 30394 (тридцять тисяч триста дев'яносто чотири) грн. 57 коп. Отже, з наведеного слідує, що відповідач за станом здоров'я та матеріальним становищем є працездатним і фінансовоспроможним здійснювати утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини свого заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 04 квітня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з вимогами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з наведених підстав, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі заявлених вимог, які обґрунтовані визнаними сторонами і доведеними обставинами. Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.180, ч.3 ст.181, ст.ст.182, 183, ч.1 ст.191 СК України,

Outcome: approved