Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-03 00:00:00

Позивач просить витребувати із незаконного володіння ПрАТ «Зернопродукт МХП» земельну ділянку № [NUMBER] площею 2,1013 га., кадастровий номер 0524885900:02:002:029, яка знаходиться на території Рибчинецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області та повернути її власнику, тобто йому. Також просить зобов'язати Реєстраційну службу Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області скасувати державну реєстрацію договору оренди у Державному реєстрі земель від 06 квітня 2012 р. за № 0524800040064. Позивач посилається на те, що являється власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [NUMBER], площею 2,1013 га., яка знаходиться на території Рибчинецької сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЯЖ №255036. В квітні 2012 році йому стало відомо, що 01 лютого 2010 року невідомою особою був підписаний від його імені договір оренди землі за № 450 із ЗАТ «Зернопродукт МХП», за яким акціонерному товариству була передана на умовах оренди належна йому на праві власності земельна ділянка (пай) терміном на 15 років. Наміру укладати договір оренди земельної ділянки із Відповідачем він не мав, своєї згоди на укладення договору не давав і не підписував договір оренди землі за № 450 від 01.02.2012 р. та акт приймання-передачі об'єкта оренди (земельного паю) від 11.04.2012 р. Вважає, що відповідач користується належною йому земельною ділянкою без достатньої правової підстави, так як земельна ділянка використовується відповідачем на підставі договору, який через недосягнення згоди з усіх істотних умов не є укладеним і права користування землею для відповідача не породжує. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що йому стало відомо про укладення договору в 2012 році від економіста ПрАТ «Зернопродукт МХП», після чого він почав звертатися в різні інстанції щодо визнання недійсним такого договору, погоджується з тим, що отримував компенсацію за користування земельною ділянкою в 2010, 2011 роках так як з директором товариства була досягнута домовленість на користування земельною ділянкою в усній формі, тому це не може вважатися орендною платою, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача - ПрАТ «Зернопродукт МХП» - Липень С.В. позовні вимоги не визнав. Вважає їх безпідставними, так як незважаючи на те, що підпис в договорі оренди землі не належить позивачу, [PERSON] отримував орендну плату за землю в 2010, 2011 роках, що підтверджується його підписами у відомостях про отримання орендної плати, тому ці обставини свідчать про те, що договір є укладеним. Заперечує проти задоволення позову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в 2010 році при укладенні договору оренди землі, [PERSON] взяв примірник даного договору для ознайомлення, а повернув уже підписаний договір. Скільки він брав примірників договору не пам»ятає. В 2012 році не звертався за отриманням орендної плати та її не отримував. Чому договір оренди землі № 450 від 01.02.2010 року зареєстрований 06 квітня 2012 року, а акт приймання - передачі земельної ділянки № [NUMBER] складений 11 квітня 2012 року, тобто після реєстрації договору оренди землі, пояснити не може. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини: Позивач [PERSON] являється власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № [NUMBER], площею 2,1013 га., кадастровий номер 0524885900:02:002:029, яка знаходиться на території Рибчинецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 255036 від 29 серпня 2008 року. Відповідно до договору оренди землі № 450 від 01 лютого 2010 року укладеного між [PERSON] та ЗАТ «Зернопродукт МХП» акціонерному товариству була передана на умовах оренди належна [PERSON] на праві власності земельна ділянка (пай) № [NUMBER] площею 2,1013 га терміном на 15 років (а.с.12 - 15). П. 43 даного договору передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди землі № 450 від 01.02.2010 року зареєстрований 06 квітня 2012 року. Висновком спеціаліста Управління МВС України у Вінницькій області за №139-П від 17 серпня 2012 року доведено, що договір оренди земельної ділянки № 450 від 01 лютого 2010 року та акт приймання передачі земельної ділянки (паю) позивач [PERSON] не підписував і підписи у зазначених документах виконані іншою особою (5-10). Висновком експертів за результатами проведення судово-технічної та почеркознавчої експертизи № 167/168/13-21 від 11.03.2013 року доведено, що підписи від імені [PERSON] у договорі оренди землі №450 від 01.02.2010 року та акті приймання-передачі об'єкта оренди від 11.04.2012 року виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи використання технічних засобів. Договір оренди земельної ділянки №450 від 01 лютого 2010 року та акт приймання передачі земельної ділянки (паю) позивач [PERSON] не підписував і підписи у зазначених документах виконані іншою особою. Питання ухвали суду про виконання досліджуваних підписів навмисно зміненим почерком, у незвичних умовах або у незвичному стані, - не вирішувались, оскільки питання відносно виконавця підписів від імені [PERSON] вирішені в категоричній формі. (а.с. 82-86). Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо правочин не підписано стороною, то відсутнє її /сторони/ волевиявлення на вчинення правочину, а тому правочин вважається не вчиненим. У даному випадку правочин - договір оренди землі не підписано позивачем [PERSON], а підписано іншою особою. Повноважень на підписання договору від його імені іншій особі позивач не надавав. Неукладений договір не породжує для його сторін прав та обов'язків, на досягнення яких було спрямоване їх волевиявлення під час його документального оформлення. У разі передчасної передачі на виконання юридично ще не укладеного договору майна, право на це майно у набувача не виникає і власник може витребувати його в порядку, встановленому главою 83 ЦК України. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року зазначен, що в разі невиконання юридично не укладеного договору, стороною передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (ст..ст. 1212, 1213 ЦК України). За вказаних обставин, договір оренди земельної ділянки не є укладеними, а відтак, відповідач користується земельною ділянкою без достатньої правової підстави. Відповідно до ст. 1212 ЦК України набувач, який безпідставно набув майно, зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. З огляду на вищевикладене, суду доведено, що договір оренди земельної ділянки № 450 від 01 лютого 2010 року та акт приймання передачі земельної ділянки (паю) позивач [PERSON] не підписував і підписи у зазначених документах виконані іншою особою, тобто у позивача було відсутнє волевиявлення на вчинення правочину, що тягне за собою визнання такого правочину нікчемним, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі ст.ст. 202, 203, 207, 638, 1212, 1213 ЦК України та

Outcome: approved