Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-01 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом до публічного акціонерного товариства «Київенерго», в якому просить визнати дії відповідача щодо зміни з лютого 2011 року наданої позивачу, як інваліду війни, 100 % знижки в оплаті 75 квт. до оплати спожитої за місяць електроенергії із застосуванням цієї знижки лише до частини спожитої електроенергії, такими, що порушують положення п. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов'язати відповідача відновити становище позивача із застосуванням наданої йому пільги. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що публічне акціонерне товариство «Київенерго» в порушення вимог п. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Постанови КМ України «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати» № 879 від 01 серпня 1996 року безпідставно змінило порядок застосування пільг щодо оплати електричної енергії, внаслідок чого збільшилися витрати позивача з оплати спожитої електричної енергії. За наведених обставин вважає дії відповідача протиправними та просить задовольнити позов в заявлений ним спосіб. У судове засідання [PERSON] не з'явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлений належним чином (ас. 30), проте в позовній заяві останнього (зворотна сторона а.с.1) та у заяві позивача від 06 грудня 2013 року (а.с.18) міститься клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Представник публічного акціонерного товариства «Київенерго» в судове засідання не з'явилася, про місце, день і час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 28, 31), подала до суду письмову заяву (а.с. 32), в якій проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні, та проводити судове засідання за її відсутністю. Відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України, неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. Враховуючи викладені обставини, положення ч. 2 ст. 169 ЦПК України, суд визнав за можливе провести судове засідання у відсутність сторін за наявними в справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є інвалідом 2 групи (а.с. 12) та має право на пільги встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до п. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам, зокрема, надається 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Підпунктом «а», п.1 Постанови КМ України «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати» № 879 від 01 серпня 1996 року, встановлено, що громадянам, які відповідно до законодавства мають пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг, з 1 серпня 1996 р. пільги з оплати споживання електричної енергії на комунально-побутові потреби: у сільських і міських населених пунктах (крім будинків, які обладнано електричними плитами і електроопалювальними установками) - у розмірі 75 кВт.год на сім'ю з однієї-двох осіб на місяць, у тому числі, якщо обидва члени сім'ї мають право на знижку і додатково 15 кВт.год на кожного іншого члена сім'ї, а також осіб, які не належать до членів сім'ї пільговика, але зареєстровані і проживають у зазначеному житловому приміщенні (будинку) і мають право на знижку плати, але не більш як 150 кВт.год на місяць. З пп. 2.2 п. 2 Постанови НКРЕ «Про затвердження Порядку застосування тарифів на електроенергію» від 23 квітня 2012 року № 498 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2012 р. за № 599/20912, зокрема вбачається, що норми споживання електричної енергії населенням, установлені законодавством, у межах яких надаються пільги та субсидії населенню, застосовуються до обсягів електричної енергії, спожитих від 0 кВт.год до встановленої норми. Тобто нарахування, за спожиту електричну енергію понад встановлені пільги, здійснюється за повним тарифом. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що нарахування за спожиту електричну енергію здійснено публічним акціонерним товариством «Київенерго» за тарифами встановленими діючим законодавством, без порушень прав [PERSON] та з урахуванням пільг останнього. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження порушення публічним акціонерним товариством «Київенерго» прав [PERSON] останнім не надано. Оскільки, під час розгляду справи не було встановлено порушення публічним акціонерним товариством «Київенерго» прав [PERSON], позов останнього є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed