Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-06 00:00:00

В листопада 2012 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 47 по пр. Корабелів, 8 в м. Миколаєві. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що є власником зазначеної квартири. Відповідачка [PERSON] є його колишньою дружиною, яка була зареєстрована в зазначеній квартирі з 2007. В 2009 році шлюбні відносини фактично між сторонами припинені, в звязку з чим [PERSON] переїхала жити до іншого житла, а саме квартири [ADDRESS]. Позивач стверджує, що відповідачка хоча і зареєстрована у спірній квартирі, але не проживає в ній без поважних причин з вересня 2009 року. В судовому засіданні позивачі [PERSON] позов підтримав, посилаючись на факти, наведені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, не представила доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення позивача, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яка належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.10.2004 року (а.с. 7), що зареєстроване в ММБТІ за р. № 7428718 (а.с. 8). В зазначеній квартирі зареєстровані сторони по справі та їх неповнолітній син [PERSON], 10.08.2007 р.н.(а.с. 11). Відповідачка [PERSON] хоча і зареєстрована у спірній квартирі, але не проживає в ній без поважних причин з вересня 2009 року, що обєктивно підтверджується актом про не проживання (а.с. 12). Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні доведено, що відповідачка [PERSON] як колишня дружина [PERSON], без поважних причин не проживає в спірному житлі понад один рік, а тому на підставі ст. 405 ЦК України визнається такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою № 47 по пр. Корабелів, 8 в м. Миколаєві. Відповідно до абзацу 6 ч.І ст.З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Outcome: approved