Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості, сум приросту інфляції та трьох процентів річних, в якому вказав, що Публічне Акціонерне Товариство "Донецькобленерго" здійснює постачання електроенергії відповідачам та контролює оплату за її використання. Відповідач є споживачем електричної енергії (особовий рахунок № 060214168). Відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику»та Правилами користування електричною енергією для населення (надалі за текстом - ПКЕЕН), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду України від 4 червня 2008 року). Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно п. 48 ПКЕБН. споживач несе відповідальність згідно з діючим законодавством за порушення вищевказаних Правил. Згідно п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п. 20 ПКЕЕН. розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно п. 21 ПКЕЕН знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. За період з 06.02.2008 р. по 30.706.2011 р. відповідач спожив 2745 кВт/г електроенергії, за яку мав сплатити 668,68 грн., але оплату здійснив лише в розмірі 458,12 грн, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 210,56 грн. На даний час вартість спожитої електричної енергії відповідачем повністю не сплачена. Позивач вказує, що ухвалою Артемівського міськрайонного суду від 10.11.2010 р. в видачі судового наказу про стягнення суми інфляційної складової, нарахованої за прострочення грошових зобовязань на суму боргу і трьох процентів річних відмовлено. Таким чином відповідач повинен сплатити позивачу приріст інфляції, який складає: (210,56 грн. х 1,59) 210,56 грн. = 124,33 грн., де 1,59 - індекс інфляції, та суму трьох процентів річних від простроченої суми, яка складає: (210,56 грн. х 1240 х (3%/366 днів)/100%)=21,46 грн. Крім того позивачів просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у сумі 214,60 грн. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, та пояснив, що до теперішнього часу у добровільному порядку приріст інфляції та сума трьох процентів річних від простроченої суми відповідачами не сплачена. Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи, відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки до суду не надійшло. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. І ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Так, в судовому засіданні встановлено, що особовий рахунок № 060214168 відкритий на [PERSON] за адресою: Донецька область м.Часів-Яр вул..Міліцейська, 6-5 Згідно з ухвалою Артемівського міськрайонного суду донецької області від 19.12.2011 року ВАТ «Донецькобленерго»відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині вимог до [PERSON] про стягнення суми заборгованості . Згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Згідно до розрахунку, сума заборгованості за період 06.02.2008 р. по 30.706.2011 р. складає 210,56 грн., сума приросту індексу інфляції за весь час прострочення складає 124,33 грн., три проценти річних від простроченої суми складає 21,46 грн. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, бо відповідачем порушено право позивача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved