Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-02 00:00:00

21 березня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 8 червня 2005 року між нею та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки. Орендар зобовязався на протязі року сплачувати орендодавцю орендну плату. Відповідач умов договору не виконує, орендну плату за 2011 рік не сплатив. Позивач просила розірвати договір, стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в розмірі 1032,53 грн. та судовий збір. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, представник позивача направив заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити, справу розглянути без його участі. В судове засідання представник відповідача не зявився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, 2 серпня 2012 року направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи відкласти, у звязку із перебуванням обох представників у лікарні м. Києва через харчове отруєння, не підтвердив доказами обставини, які викладені в заяві. Суд приходить до висновку про те, що представник відповідача в судове засідання не зявився без поважної причини, його заява про відкладення має за мету затягнути розгляд справи, а тому його неявка не є перешкодою для розгляду справи. Враховуючи заперечення представника позивача проти проведення заочного розгляду справи, суд розглядає справу у звичайному порядку в відсутності сторін, по наявних у справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склались договірні відносини щодо оренди земельної ділянки, яка належить позивачу, що підтверджується копією договору оренди землі та копією державного акту, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 8-9, 10). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 статті 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 \~ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст. ст. 24, 25 цього Закону та умов\~договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. 11 договору оренди від 8 червня 2005 року, орендна плата вноситься до 30 листопада кожного року. Відповідач не надав суду доказів, які б відповідно до умов договору посвідчували виплату орендної плати чи передачу продукції орендодавцю. Погодження розміру орендної плати та строки її виплати є істотними умовами договору оренди. До спірних правовідносин необхідно застосувати п. 38 договору, який погоджений між сторонами, яким передбачено, що дія Договору припиняється за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором. Станом на 1 грудня 2011 року відповідач не виконав взятого на себе обовязку по сплаті орендної плати за 2011 рік. Суд приходить до висновку про те, що відповідач порушив істотні умови договору щодо своєчасної сплати орендної плати. Договір оренди підлягає розірванню у звязку з невиконанням відповідачем обовязку по сплаті орендної плати. Вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по орендній платі не підлягають задоволенню у звязку з тим, що на час розгляду справи позивач одержала орендну плату, що підтверджується письмовими поясненнями представника позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України позивачу підлягають відшкодуванню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір на загальну суму 429,20 грн., що підтверджується квитанціями (а.с. 1-3). Позовні вимоги задоволені частково (50 %), а тому відшкодуванню підлягає сума 214,60 грн. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 611, 625, 629, 651 ЦК України, ст. ст. 22, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 88, 197, 212-215 ЦПК України, суд,

Outcome: partial