Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму заборгованості за договором в розмірі 15781,19 гривень, посилаючись на невиконання відповідачами взятих на себе зобовязань. Під час розгляду справи представником позивача було збільшено позовні вимоги, відповідно до яких просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму заборгованості за договором в розмірі 28158,80 гривень Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням уточнень підтримала, з підстав викладених в позові та просила про їх задоволення в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме конвертом, який повернуся до суду з відміткою відділення поштового звязку про його повернення за закінченням терміну зберігання (а. с. 51-56). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи вищевикладене, та у відповідності до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, за згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09 вересня 2011 року між Кредитною спілкою Володар та [PERSON] було укладено кредитний договір №3551-ДЗ, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 30000,00 гривень, строком до 09 вересня 2012 року, зі сплатою З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачами [PERSON], ТОВ Траєкторія, [PERSON] були укладені договори поруки від 09.11.2011 року. Відповідно до умов договорів поруки договору в якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань, щодо погашення кредиту, сплати відсотків, комісії, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених договором, [PERSON] та ТОВ Траєкторія поручилися солідарно та в повному обсязі відповідати перед банком за неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з умов кредитного договору, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банка вимагати виконання зобовязання повністю як від позичальника так і від поручителя, так і від кожного окремо, одночасно таке право кредитора передбачене ч. 1 ст. 543 ЦК України. Згідно зі статтями 553, 554 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обовязку. У разі порушення такого зобовязання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Погашення кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватись позичальником щомісяця у розмірі та в строки визначені кредитним договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних ресурсів відповідачу [PERSON] У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором позивачем на адреси відповідачів були направлені повідомлення про порушення зобовязання №12-24/07.12 від 12.07.2012 року (а. с. 35) , №12-15/07.12 від 12.07.2012 року (а. с. 36, 37), №12-14/07.12 від 12.07.2012 року (а. с. 38, 39), №05-2/06.12 від 05.06.2012 року (а. с. 40. В свою чергу відповідачем ТОВ Траєкторія було погашено заборгованість в розмірі 71165,94 гривень. Відповідно до ст. 610 порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Після часткового погашення відповідачем ТОВ Траєкторія, станом на 19.11.2012 р. загальна сума заборгованості відповідачів, відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а. с. 50-52) становить 28158,80 гривень і яка складається з заборгованості: - за кредитом 11696,90 гривень; - за відсотками 12195,44 гривень; - пеня 593,57 гривень - 15 % вартість послуг ТОВ Внутрішня виконавча служба - 3672,89 гривень. Відповідно до статей 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Також відповідно до умов кредитного договору кредитна спілка має право вимагати дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених додатковою угодою та можливих штрафних санкцій передбачених угодою. Згідно ч.2 ст. 1050 якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.10 ЦПК, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав суду належні та допустимі докази, довів суду їх переконливість, а також довів обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог. Відповідачем доводів позивача не спростовано. Вiдповiдно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуєтъся на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослiдженнi наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність i взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд при задоволенні позову, з урахуванням викладеного вище, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що у звязку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобовязань, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві\~ пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved