Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18 жовтня 2003 року померла його мати [PERSON], а 01 травня 2011 року помер батько [PERSON] Під час перебування у шлюбі батьки придбали будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Пулемець, вул. Шкільна, 21, Шацького району Волинської області. Після смерті матері відкрилась спадщина на половину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] та позивач, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 22 липня 2008 року секретарем Пулемецької сільської ради, яким заповів все своє майно, в тому числі і житловий будинок за адресою с. Пулемець, вул. Шкільна, 21, Шацького району Волинської області [PERSON] та [PERSON] Позивач прийняв спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця постійно проживав разом із спадкодавцем. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. У спадкодавця також є ще одна малолітня дитина [PERSON], яка є спадкоємцем по закону та має право на обовязкову частку у спадщині. Позивач спілкувався із [PERSON], законним представником малолітньої [PERSON], і та повідомила, що бажає відмовитися від права на спадщину. Також [PERSON] зверталася в орган опіки та піклування з метою отримання згоди на відмову від спадщини, однак згоди не отримала. Позивач бажає оформити свої права на все спадкове майно, однак не може цього зробити у звязку з відсутністю витягу з реєстру права власності та відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Просив визнати його, в порядку спадкування за заповітом, власником житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Пулемець, вул. Шкільна, 21, Шацького району Волинської області. В судовому засіданні позивач та його представник, кожен зокрема, позов підтримали із зазначених у заяві підстав, просили позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Шацького району Волинської області в судове засідання не зявився, проте подав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнає, заперечує проти його задоволення. Представник малолітньої [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнала, однак зазначила, що зробила це тому, що у позивача до її дочки неприязні відносини, у звязку з чим вона хоче щоб її та малолітню дочку залишили в спокої. Представник третьої особи Шацької районної державної адміністрації [PERSON] позовні вимоги не визнала, вважає їх безпідставними, просила у задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, подав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши обставини справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 02 лютого 1977 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 286323. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища [PERSON] (а.с. 15). В судовому засіданні встановлено, що 18 квітня 1985 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: с. Пулемець Любомльського району Волинської області. Договір зареєстровано у реєстрі за № 18. Згідно умов договору [PERSON] придбав у [PERSON] вказаний будинок за 3000 крб. (а.с. 89). [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO] померла 18 жовтня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 129540 (а.с. 11). Відповідно до змісту ст. 525 ЦК України (в ред. 1963 року) після її смерті відкрилася спадщина. Згідно ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй половину житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Пулемець, вул. Шкільна, 21, Шацького району Волинської області. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно зі ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що заповіт [PERSON] не складався та не посвідчувався, а спадкова справа не заводилась, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 158 від 04 травня 2012 року, інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с. 13, 125, 126). Відповідно до ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина та батьки померлого. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії ІІ-ЕГ № 258812 від 03 липня 1981 року (а.с. 6). [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, оскільки на день смерті [PERSON] проживали разом із спадкодавцем, вступили у володіння спадковим майном. 01 травня 2011 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 109240 (а.с. 10). За життя [PERSON] склав заповіт від 22 липня 2008 року, посвідчений секретарем Пулемецької сільської ради Шацького району Волинської області за реєстровим номером 137, яким заповів усе своє майно, в тому числі житловий будинок № 21 по вул. Шкільній, в с. Пулемець, Шацького району Волинської області [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч. 1ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки [PERSON] сільської ради № 157 від 04 травня 2012 року встановлено, що заповіт від імені [PERSON] посвідчувався у [PERSON] сільській раді, заповіт не змінений, не відмінений. На день смерті [PERSON] разом з ним проживав [PERSON] з сімєю. Спадкоємцем по закону є [PERSON] [INFO] (а.с. 14). З матеріалів спадкової справи [PERSON] вбачається, що [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, про що подав до нотаріуса відповідну письмову заяву (а.с. 73). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має право на обовязкову частку у спадщині, оскільки є малолітньою дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 062084, виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції (а.с. 117). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звертався до приватного нотаріуса [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак оскільки позивачем не було надано всіх необхідних документів, в тому числі і витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, нотаріус не видала позивачу свідоцтва на право власності на спадщину на нерухоме майно. Крім того приватним нотаріусом було надано позивачу з цього питання розяснення, що підтверджується листом № 262/02-14 від 27 серпня 2012 року (а.с. 18). Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] показала, що [PERSON] дійсно звертався до неї за видачею свідоцтва про право власності на спадщину на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Пулемець, вул. Шкільна, 21, Шацького району Волинської області. Однак через ненадання позивачем всіх необхідних документів, вона не могла видати свідоцтво. [PERSON] неодноразово надавались розяснення про те, що він, як спадкоємець, має право здійснити реєстрацію права власності на житловий будинок та отримати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно в БТІ, після чого звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва. Однак [PERSON] цього не робить. У разі надання позивачем всіх необхідних документів, в тому числі і витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, нотаріус видасть свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно і немає підстав з цього приводу звертатися до суду. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних чи трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16, ч. 3 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої пятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Згідно п.п. 2.1, 2.2 наказу Міністерства юстиції України Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно№ 7/5 від 07.02.2002 року для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники) інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав. До заяви про державну реєстрацію прав додаються правовстановлювальні документи (додаток 2), їх нотаріально засвідчені копії, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав та видачу витягу про державну реєстрацію прав, а також інші документи, визначені Положенням. Відповідно до п.п. 7.1, 7.2 зазначеного Положення право на отримання витягу з Реєстру прав мають спадкоємці або уповноважені ними особи. Витяг з реєстру прав для оформлення спадщини надається спадкоємцям згідно з письмовим запитом нотаріуса. У додатку 2 до вказаного Положення визначений перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Зокрема, у додатку одним з правовстановлювальних документів зазначено договір купівлі-продажу. Таким чином, [PERSON], не позбавлений можливості здійснити реєстрацію права власності на житловий будинок та отримати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах БТІ, після чого отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно у нотаріуса. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність порушеного права [PERSON], захист якого передбачений нормами ЦК України та ЦПК України. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549, 560 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) та ст.ст. 13, 16, 328, 1217, 1220, 1223, 1241, 1268, 1296, 1297 ЦК України, наказу Міністерства юстиції України Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно№ 7/5 від 07.02.2002 року,

Outcome: dismissed