Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказано, що вона, [PERSON], 24 листопада 2006 року уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із нею. У чоловіка більше дітей не має, утримань по виконавчим листам з нього не здійснюється. Сімейні стосунки з батьком дитини у неї не склалися з причини, що відповідач відмовляється працювати та утримувати дитину. Просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, однак до суду надала письмову заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 041309, виданого 24 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, 24 листопада 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 847. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 65067, виданим 22 лютого 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилася 09 лютого 2007 року, про що зроблено відповідний запис № 159. Батьком дитини записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно з довідкою № 6179 від 17.12.2012 року, виданою КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Курчатова, 10/140, зареєстровані [PERSON], [PERSON], [INFO] та [PERSON] За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, позовні вимоги підтверджено протягом судового засідання, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати державного мита звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 214 гривень 60 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved