Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідачів батьківських прав. Свій позов мотивує тим, що відповідачі являються батьками [PERSON], вона являєся бабусею [PERSON]. З 2008 року по даний час [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 259 від 02.07.2012 р. За весь час проживання [PERSON], лише вона займалася його вихованням а відповідачі взагалі до дитини не з'являються. Вона вважає, що права дитини порушені в зв'язку з чим і звернулась з відповідним позовом до суду. Позивачка в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надіслала заяву з проханням слухати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав та не заперечував стосовно його задоволення. Представник служби у справах дітей Богуславської РДА Київської області в судове засідання з'явився та зазначив, що позовні вимоги є не обґрунтовані та задоволення позовних вимог є недоцільним, оскільки відсутні підстави щодо позбавлення відповідачів батьківських прав. Представники Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області та Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області в судове засідання не з'явились, але надіслали заяви з проханням слухати справу без їх участі. Прокурор Власов Є.К. в судову засіданні також заперечував стосовно задоволення позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника служби у справах дітей Богуславської РДА, думку прокурора, повно з'ясувавши обставини справи, та перевіривши їх доказами, та з урахуванням ст. 60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому на запитання суду про надання інших доказів, крім наданих, чи неможливості їх витребування і необхідність цієї дії судом, призначення відповідних експертиз встановлено, що всі докази надані. Протягом усього часу позивач не змінила позовних вимог, а тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що відповідачі по справі являються батьками [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 21.09.2007 року. Позивачка по справі являє бабусею [PERSON]. З 2008 року по даний час [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 259 від 02.07.2012 р Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області. Відповідач [PERSON] проживає в с. Іванівка, Богуславського району Київської області в будинку з позивачкою та малолітнім [PERSON], та періодично бачиться з дитиною. Відповідач [PERSON] створив нову сім'ю та проживає в с. Ліпляве, Канівського району Черкаської області, працює, отримує заробітну плату, передбачену законодавством та характеризується виключно позитивно за місцем проживання. Зі своїм сином [PERSON] бачиться рідко, надає незначну матеріальну допомогу грошима. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України: «Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей». В судовому засіданні встановлено, що позивачка на даний час сама не бажає отримувати від батьків допомогу в додатковому матеріальному утриманні (аліменти на утримання дитини з відповідачів не стягувались). На підставі ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно міжнародної Конвенції ООН «Про права дитини», яка набула чинності та діє на території України з 27.09.1991 року, держава зобов'язується поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки, не допускаючи протизаконного втручання» (ст.9 Конвенції). Питання доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів відносно малолітнього [PERSON] не було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Богуславської райдержадміністрації Київської області, оскільки позивачка з даним питанням не зверталась. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.07 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позивачем в порушення ст. 60 ЦПК України не надано суду жодних доказів на підтвердження наявності зазначених вище обставин. В судовому засіданні позивачка не змогла обґрунтовано пояснити, чому саме вона хоче позбавити батьківських прав відповідачів. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд розглянувши справу в межах позовних вимог приходить до висновку що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed