Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-18 00:00:00

У серпні 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначала, що 28.10.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 363. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. З березня 2009 року відповідач став проживати окремо від неї та дитини, з іншою жінкою, тобто відповідач створив іншу сім'ю. Дитина з 2009 року проживає разом з нею, вона неофіційно працює у приватного підприємця, її заробітна плата не дозволяє самостійно утримувати дитину, у звязку з чим в неї виникають матеріальні труднощі. Відповідач не надає ніякої матеріальної підтримки. Посилаючись на те, що відповідач ніде не працює, його робота носить непостійний характер, він отримує мінливі заробітки, позивачка просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина у розмірі твердої грошової суми 700 грн. в місяць (з наступною індексацією відповідно до закону), починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, і посилаючись на те, що він в даний час не працює та не має постійного заробітку, отримує мінливий дохід, який складає приблизно 700 грн. на місяць, просив суд стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання сина не більше 350 грн. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] 28.10.2006 року у Орджонікідзевському відділі РАЦС Запорізького міського управління юстиції зареєстрували шлюб, про що було зроблено актовий запис № 363. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матірю [PERSON], що не заперечується відповідачем. Як пояснив відповідач, він в даний час офіційно ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, отримує дохід від випадкових замовлень, в місяць отримує приблизно 700 грн. Більше заробляти він не має бажання та можливості. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У силу ст. ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дітей, аліменти присуджуються за рішенням суду в долі від доходу їхньої матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі . Таким чином судом встановлено що позивачка має право на отримання аліментів на утримання неповнолітнього сина. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині допомогу, достатню для задоволення її розумних потреб, виходячи з її віку, стану здоров'я та матеріального становища. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За цих, безпосередньо встановлених у суді обставин, відповідно до конституційного принципу верховенства права, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що неповнолітній син сторін проживає разом з позивачкою, а також зважаючи на матеріальні та духовні потреби дитини, суд вважає за необхідне та справедливе, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, відповідно до вимог ст. 184 СК України, присудити стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн., щомісячно, з дня звернення позивачки до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Ця норма закону є безспірною під час виконання судового рішення про стягнення аліментів та передбаченою чинним законодавством України, через що не підлягає доведенню чи встановленню. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: partial