Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області з позовом до Зорянської сільської ради Рівненського району. У поданій позовній заяві просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,19 га і 0,15 га в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] .. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , вчасно прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право власності на будинок і земельні ділянки, оскільки в померлої були відсутні правовстановлюючі документи на них. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився подавши заяву в якій просить справу слухати у його відсутность. Суд дослідивши матеріали справи приходить до переконання про необхідність задоволення позову частково. Як встановлено судом, власником садибного (індивідуального) житлового будиноку [ADDRESS] являється [PERSON] , що померла [INFO] . Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.11.2011 року, випискою № 5264 від 15.06.2012 року з погосподарської книги с.Новоставта, технічним паспортом на вказаний будинок від 23.04.2012 року. Відповідно до заповіту від 27.12.1993 року позивач є спадкоємцем всього майна, після смерті [PERSON] . Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, позивач є\\~спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У суду не виникло сумніву, що [PERSON] правомірно володіла житловим будинком [ADDRESS] . ЇЇ право на цей житловий будинок ніким не оспорюється, але відсутнє свідоцтво про право власності, тому спадкоємець позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на даний житловий будинок. Отже позивач має право успадкувати вище вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, який належав померлій [PERSON] .. Поряд з цим, згідно вимог ст.ст. 79-1, 125 Земельного Кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Оскільки, позивачем не надано жодного доказу того, що земельні ділянки площею 0,19 га і 0,15 га, які були виділені [PERSON] рішеннями сільської ради від 06.04.1994 року та 26.07.1996 року для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і для ведення особистого підсобного господарства були сформованими та право власності або постійного користування на них зареєстроване у встановленому законом порядку за спадкодавцем, суд вважає за необхідне відмовити у визнанні права власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1223 ЦК України,

Outcome: dismissed