Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-08 00:00:00

В жовтні 2012 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В позові вказувала, що 16.09.1991 року вона отримала ордер на квартиру [ADDRESS] Після цього вона стала проживати у квартирі [ADDRESS] разом з сином [PERSON]. В 1995 році син, [PERSON] уклав шлюб з відповідачем [PERSON] і з того часу вона надала дозвіл на її реєстрацію у власній квартирі з її внуком [PERSON]. В серпні 2000 року між її сином [PERSON], та відповідачем склалися неприязні стосунки і їх сім'я розпалася. З того часу відповідач [PERSON] з [PERSON] виїхали проживати на орендовану квартиру по [ADDRESS] В 2005 році її син [PERSON] розірвав шлюб з відповідачем. Отже, наразі позивач з відповідачами не спілкуються, не ведуть спільного господарства, одним словом вони сторонні люди один одному. Факт не проживання Відповідачів в належній позивачу квартирі, підтверджується актом про не проживання, складеним обслуговуючою компанією «Житлорембудсервіс» та свідками вказаними в акті. Позивач неодноразово зверталася до Відповідачів, коли зустрічала їх в місті з проханням у добровільному порядку знятися з реєстрації, але вони цього робити не хочуть, всі її прохання ігнорують. Вона зараз має намір оформити субсидію, але у зв'язку з тим, що у належній їй квартирі зареєстровані відповідачі, які не мають можливості надати довідки про свою заробітну плату, йому цього зробити не можливо. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просила суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користуватись жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] зв'язку з їх не проживанням за вказаною адресою більше шести місяців. Зобов'язати ВГІРФО при Автозаводському РВ КМУ ГУМВС України в Полтавській області зняти з реєстрації [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно у судове засідання не прибули, про дату розгляду справи повідомлялися належним чином - засобами рекомендованого почтового зв'язку, про причини неявки суд не повідомляли. Представник відповідача - Управління Державної Міграційної Служби України в Полтавській області в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, надав суду заяву про слухання справи у відсутності представника. Суд беручи до уваги відсутність з боку позивача заперечень щодо постановлення по справі заочного рішення та враховуючи факт повторної неявки відповідачів в судове засідання та неповідомлення відповідачами про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувших відповідачів на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що є всі підстави та докази для розгляду справи по суті, а позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутні члени сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття фізичної особи з реєстрації за місцем проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення, свідоцтва про смерть. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 391 ЦК України, лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Судом достовірно встановлено, що 16.09.1991 року [PERSON] отримала ордер на квартиру [ADDRESS] Після цього вона стала проживати у квартирі [ADDRESS] разом з сином [PERSON]. В 1995 році син, [PERSON] уклав шлюб з відповідачем [PERSON] і з того часу позивач надала дозвіл на її реєстрацію у власній квартирі з її внуком [PERSON]. В серпні 2000 року між її сином [PERSON], та відповідачем склалися неприязні стосунки і їх сім'я розпалася. З того часу відповідач [PERSON] з [PERSON] виїхали проживати на орендовану квартиру по [ADDRESS] В 2005 році [PERSON] розірвав шлюб з відповідачем [PERSON]. Факт не проживання Відповідачів в належній позивачу квартирі, підтверджується актом про не проживання, складеним обслуговуючою компанією «Житлорембудсервіс» та свідками вказаними в акті. З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову, оскільки власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими у вищевказаній квартирі внаслідок чого на них нараховуються комунальні платежі, які [PERSON], як власник квартири вимушена сплачувати, чим останній чиняться перешкоди в користуванні власністю.

Outcome: approved