Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-17 00:00:00

В лютому 2013 року позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму передбаченого на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 27 липня 2007 року за рішенням суду шлюб між нею та відповідачем по даній справі було розірвано, від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні позивачка підтримала позов у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти сплати аліментів, просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що позовні вимоги необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідач добровільно сплачує аліменти у більшому розмірі, ніж встановлено законодавством. Суд, вислухавши пояснення позивача, взявши до уваги заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Заперечення представника відповідача суд не бере до уваги, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленість щодо розміру виплати аліментів на утримання дитини, доньки - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: approved