Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що у нього з відповідачем був укладений договір від 06.07.2006 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що відповідач, всупереч норм закону та умов договору зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 30.11.2012 року утворилась заборгованість, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом- 4990 грн. 40 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом- 10771 грн. 91 коп., 250 грн. - штраф (фіксована частина), 788 грн. 12 коп. - штраф (процентна складова), а всього: 17050 грн. 43 коп. Представник позивача до суду не зявився та надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилась та до суду надала особисто заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю та просить постановити рішення у зв»язку з визнанням позову. Наслідки визнання позову їй зрозумілі. Відповідно до положень 4.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно 4.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевірив законність визнання позову відповідачем, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. ст. 610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач у простій письмовій формі 06.07.2006 року уклали кредитний договір. Відповідно до умов кредитного договору позивач випустив та надав відповідачу - держателю платіжну картку, на яку на день укладення цього договору встановив ліміт у розмірі 2000 грн., відсоткова ставка - 36 % річних. Відповідач суму кредиту отримав та зобов'язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому кредитним договором, не виконав, у звязку з чим у останнього перед кредитором виникла заборгованість. Станом на 30.11.2012 року, згідно розрахунку ПАТ, заборґовсшіеть |\|lf|||||lffj]]l]|l|||]l(ifj|f^|f|J||]]|||ffjj| [Цpljf *1409*353059*1*1* заборгованість по процентам за користування кредитом- 10771 грн. 91 коп., 250 грн. - штраф (фіксована частина), 788 грн. 12 коп. - штраф (процентна складова), а всього: 17050 грн. 43 коп. Беручи до уваги, що у відповідача створилась заборгованість за кредитним договором, су; вважає, що позов заявлено обгрунтовано, тому він підлягає задоволенню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Також, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, сплачені позивачем прі: подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved