Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-21 00:00:00

31 липня 2012 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO]. Свої позовні вимоги позивачка аргументувала тим, що вона на протязі останніх десяти років від відповідача народила четверо дітей, але останній після народження спільних дітей не визнав себе їх батьком, оскільки не мав місця реєстрації проживання та документу який би засвідчував його особу. З таких мотивів всі народженні діти в свідоцтві про народження в графі батько були записані зі слів матері, а саме під прізвищем [PERSON]. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі та не заперечував на їх задоволенні. Третя особа без самостійних позовних вимог, відділ реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області направила до суду заяву в якій не заперечувала на задоволенні позовних вимог позивачки. У відповідності зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Так судом встановлено, що відповідно до наданих документів позивачкою, вона є матір'ю неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Також судом встановлено, що позивачка [PERSON] спільно та постійно, без реєстрації шлюбу проживала в с.Вільне Запоріжжя Новобузького району Миколаївської області разом з відповідачем по справі [PERSON], що підтверджується актом обстеження проживання багатодітної сім'ї та довідкою сільського голови від 30.07.2012 року. Відповідач [PERSON], являється кровним батьком неповнолітніх [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], але не був вписаний в свідоцтва про народження дітей як такий, тому що не мав документа який би засвідчував його особу та реєстрації. Записи в свідоцтвах про народження дітей робилися зі слів матері (позивачки), яка вирішила дітям дати своє прізвище [PERSON], але по батькові всі вони є [PERSON], тобто за ім'ям кровного батька, відповідача по справі [PERSON]. Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що вона являється сусідкою сім'ї [PERSON] і знає всіх їх особисто, їй також відомо, що відповідач [PERSON] постійно проживав в с.Вільне Запоріжжя Новобузького району Миколаївської області разом з [PERSON], вони вели спільне господарство та разом виховували спільних дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч.2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно п.3 ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Крім того згідно зі ст.134 СК України рішення суду є підставою для внесення змін до актового запису про народження та видачі нового свідоцтва про народження.

Outcome: approved