Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-07 00:00:00

Позовна заява подана 04 вересня 2012 року, в судовому засіданні повністю підтримана представником позивача по справі, яка вказала, що житловий будинок, який наразі належить гр. [PERSON] на праві приватної власності в результаті його успадкування знаходиться в селищі Біловодськ, вулиця Береговий Тупик, б. № 11. В теперішній час в будинку зареєстровані гр. [PERSON], або представник позивача, її колишній чоловік гр. [PERSON] та гр. [PERSON] .Реєстрація місця проживання відповідача за адресою позивача порушує право власності , бо на його думку та думку представника позивача гр. [PERSON], який вибув з будинку в 2004 році в село Степове Біловодського району , на підставі ст.107 Житлового Кодексу України, як вибулий член сімї представника позивача, добровільно розірвав договір найму житлового приміщення, оскільки він вибув як наймач на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. Посилаючись на розяснення Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року « Про деякі питання, які виникали в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», за п.11 вищевказаного розяснення, що за ст. 107 Житлового Кодексу України наймач чи член його сімї, який вибув на інше постійне місце проживання , втрачає право користування житловим приміщенням зі дня вибуття, незалежно від предявлення позову щодо цього. Відповідач в судове засідання не прибув, опитаний за окремим дорученням Краснолучським міським судом Луганської області, позовні вимоги визнав та пояснив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутністю. Також пояснив, що з вересня 2004 року по 2005 рік , тобто до того часу, поки він був заарештований, він не проживав в [INFO], б. № 11. Свідок гр. [PERSON] пояснив, що відповідач ,зареєструвавши своє місце проживання за адресою представника позивача, проживав короткий час в селищі Біловодськ, потім вибув в невідомому напрямку і більше не повернувся. Свідок гр. [PERSON] пояснила, що після розірвання шлюбу представником позивача з гр. [PERSON] , він недовго проживав у неї , потім виїхав в село, де народився і дуже рідко зявлявся. Вислухавши доводи позивачки, пояснення свідків, оглянувши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. ст. 10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Як встановлено при розгляді справи, за паспортними даними сторін , позивачка зареєстрована в житловому будинку в селищі Біловодськ по вулиці Береговий тупик, б. № 11. Відповідач гр. [PERSON] також з 26.10.1999 року зареєстрований в житловому будинку в селищі Біловодськ, вулиця Береговий тупик, № 11, але за даними про обрання йому запобіжного засобу про взяття його під варту 21.01.2005 року він проживав в [INFO]. На даний час будинок в селищі Біловодськ вулиця Береговий тупик № 11 дійсно належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом( а .с 6), що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину від 12.10.2007 року . Відповідач гр. [PERSON] раніше належав до членів сімї представника позивача відповідно до ст. 64 та 156 ч.4 Житлового Кодексу України, але добровільно залишив своє попереднє місце проживання до обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому суд, діючи в межах позовних вимог, знаходить підстави для задоволення цього позову , виходячи з порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання та ст.ст.6,7 норм закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» , за яким зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). На основі викладеного, керуючист ст. ст. 10,11,57- 60,88,213-215,294 ЦПК України, ст. 64,107, ЖК України, ст.16, 405 ЦК України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року( в останній редакції), суд

Outcome: approved