Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], про розподіл спільно набутого майна, посилаючись на те що, між сторонами 09 лютого 1974 року був укладений шлюб. В зв'язку з погіршенням подружніх стосунків шлюб між ними був розірваний 17 лютого 2009 року. В період шлюбу, ними було придбане наступне майно: житловий будинок, по вулиці Червоноармійська, 52, в с Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, вартістю - 300 000 гривень; земельна ділянка площею 0,1330 га, яка розташована по вулиці Червоноармійська, 52, в с Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, вартістю - 400 000 гривень; Після розірвання шлюбу, він неодноразово пропонував відповідачці вирішити питання щодо розподілу спільно набутого майна в добровільному порядку шляхом укладення відповідного договору, але відповідач відмовилася. Станом на сьогоднішній день у нього склалися неприязні стосунки з його колишньою дружиною і він не має можливості вільно розпоряджатися належним майном, що створює для нього труднощі в реалізації своїх прав як власника. Тому просив визнати за ним право власності на ? житлового будинку, який розташований по вулиці Червоноармійська, 52, в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, вартістю - 150 000 гривень; ? земельної ділянки площею 0,1330 на, яка розташована по вулиці Червоноармійська, 52, в с Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, вартістю - 200 000 гривень. Визнати за [PERSON] право власності на: ? житлового будинку, який розташований по вулиці Червоноармійська, 52, в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, вартістю - 150 000 гривень; ? земельної ділянки площею 0,1330 га, яка розташована по вулиці Червоноармійська, 52, в с Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, вартістю - 200 000 гривень. Одночасно припинити право власності [PERSON] на ? житлового будинку, який розташований по вулиці Червоноармійська, 52, в с Хотів, Ки\-єво-Святошинського району, Київської області та ? земельної ділянки площею 0,1330 га, яка розташована по вулиці Червоноармійська, 52, в с Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області. Судові витрати покласти на відповідачку. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали. Відповідачка та її представник позов не визнали та заявили зустрічний позов, посилаючись на те що перелік спірного майна, зазначеного позивачем як спільне сумісно нажите майна, складається з: житлового будинку, розташованого по вулиці Червоноармійській, 52, в с Хотів, Києво- Святошинського району, Київської області, вартістю - 300 000 гривень; земельної ділянки, площею 0,1330 га, розташованої по вулиці Червоноармійській, 52, в с Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, вартістю - 400 000 гривень.Перелік майна, визначений позивачем у позові не є повним та виключним. Так, під час спільного сумісного життя з позивачем, ними, як подружжям, крім зазначеного вище майна, був придбаний автомобіль марки AUDI-A6 1993 року випуску, державний реєстраційний номер 363-00КК, грошова вартість якого на грудень 2011 року складає 80 000 гривень та були накопичені грошові кошти в розмірі 1 500 000 гривень. Автомобіль марки AUDI-A6 1993 року випуску, державний реєстраційний номер 363-00КК, грошова вартість якого на грудень 2011 року складає 80 000 гривень та грошові кошти в розмірі 1 500 000 гривень відповідачка також, на підставі вимог діючого законодавства, відносить до спільного сумісно нажитого майна. Спірним автомобілем позивач продовжує користуватися на свій розсуд. Що стосується грошових коштів, то позивач самовільно вилучив їх з спірного житлового будинку , де вони зберігались та, 27 лютого 2009 року, без узгодження з нею, придбав за грошові кошти, які є спільними сумісно нажитими, - житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по вулиці Софіївській, 1, в селі Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області у громадянки [PERSON]. Відповідачка вважає, що вона має право на ? частини грошової вартості автомобіля марки AUDI-A6 1993 року випуску, державний реєстраційний номер 363-00КК, тобто на 40 000 та на ? частину від загального розміру спільних грошових кошів, незаконно, самовільно та одноосібно витрачених 27.02.2009 року позивачем на придбання житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по вулиці Софіївській, 1, в селі Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, тобто на 1 500 000 : 2 = 750 000 гривень. Тому просила визнати за [PERSON] право власності на: автомобіль марки AUDI-A6 1993 року випуску, державний реєстраційний номер 363-ООКК, зобов'язавши сплатити [PERSON] на її користь грошову компенсацію в розмірі 40 000 гривень; 1/2 частини спільних сумісно нажитих грошових коштів у розмірі 750 000 гривень; Визнати за [PERSON] право власності на: ? частини спільних сумісно нажитих грошових коштів у розмірі 750 000 гривень. Судові витрати покласти на [PERSON]. Представники позивача зустрічний позов визнали частково. Суд вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, позови сторін задовольняє частково з таких підстав: Судом встановлено, що між сторонами 09 лютого 1974 року був укладений шлюб, про що свідчить реєстраційний запис № 6846, який розірваний 17.02.2009 . В період шлюбу, сторонами було придбане наступне майно: житловий будинок, по вулиці Червоноармійська, 52, в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, земельна ділянка площею 0,1330 га, яка розташована по вулиці Червоноармійська, 52, в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, вартістю Також сторонами був придбаний автомобіль марки AUDI-A6 1993 року випуску, державний реєстраційний номер 363-00КК. Але не знайшло свого підтвердження, що сторонами були накопичені грошові кошти в розмірі 1 500 000 гривень. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об'єктами права спільної сумісної власності можуть бути будь-які речі. Відповідно до статті 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Після розірвання шлюбу право спільної сумісної власності на майно набуте за час шлюбу не припиняється. Стаття 69 СК України визначає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними (стаття 70 СК України). Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (стаття 71 СК України). Задовольняючи позовні вимоги відповідачки в частині стягнення на її користь компенсації за ? частину автомобіля марки AUDI-A6 1993 року випуску, державний реєстраційний номер 363-00КК, суд не знаходить підстав для стягнення на її користь компенсації в розмірі 40 000 гр, , оскільки відповідачка та її представник не спростували висновок експерта оцінювача згідно з яким вартість спірного автомобіля на момент розгляду справи в суді складає 48240 гр. 93 коп. Виходячи з цієї оцінки, суд стягує на користь відповідачки 24160 гр. 46 коп. за ? частину його. Як на доказ своїх позовних вимог, відповідачка посилається на пояснення свідків [PERSON], [PERSON] які в судовому засіданні пояснили, що сторони після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім»єю, позивач неодноразово з»являся в спільному будинку. Останні два роки позивач не проживав з дружиною, оскільки у нього з»явилась інша сім»я. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вимагаючи стягнення з позивача 40000 гр. за ? частину автомобіля , відповідачка не надала доказів, які б підтвердили цю вартість., також щодо «накопичених грошових коштів в розмірі 1 500 000 гривень», , відповідач не надав будь-яких доказів існування вказаних коштів, також доказів, що вказані кошти були вилучені позивачем зі спірного будинку. Також вимоги позивача про припинення права власності позивача на ? частину будинку спірного суд знаходить такою, що не грунтується на законі. Тобто відповідачка та її представник не довели тих обставин на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, не надали докази в обґрунтування своїх вимог, не спростували тих обставин на які посилалися позивач та представники його в обґрунтування своїх вимог, що є їх обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював відповідачки та представнику її їх права та обов»язки. Також не доведений позов позивача в частині припинення права власності позивача на ? ч. спірного будинку та земельної ділянки.. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткову обґрунтованість та доведеність вимог сторін , оскільки вони частково відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Outcome: partial