Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

В липні 2012 року позивач звернулася до суду з позовом про визначення порядку користування квартирою, яка перебуває у спільній частковій власності сторін, стягнення частки витрат по оплаті за опалення та природний газ. В обґрунтування вимог посилається на те, що квартира [ADDRESS] знаходиться у спільній частковій власності сторін з рівними частками по 1/2. Сторони не можуть визначитись з користуванням квартирою. Вказує, що вона сплачує витрати за опалення і природний газ і вважає, що відповідач як співвласник зобов'язавний компенсувати їй частку витрат. Просила визначити порядок користування квартирою, виділивши їй кімнату 17 кв. м, відповідачу кімнату 9,7 кв. м, інші приміщення залишити у спільному користуванні та стягнути з відповідача половину витрат за опалення і природний газ в сумі 1079,33 грн. В судовому засіданні позивач подала заяву про уточнення вимог, просила виділити їй в користування кімнату 10,7 кв. м, а відповідачу - 17 кв. м, інші приміщення залишити у спільному користуванні та стягнути 1079,33 грн. Представник позивачапідтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов позов не визнав, вказав, що він не підлягає задоволенню, оскільки позивач заволоділа квартирою незаконно, він квартирою не користується, бо позивач перешкоджає йому у цьому. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вказав, що в таких спорах не можна визначати порядок користування, а необхідно виділяти частки в натурі. Щодо стягнення витрат, вказав, що відсутні підстави для задоволення цих вимог. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 19.04.2012 за [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.11.2011 (справа №2-1929) зареєстровано право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Інша частка - 1/2 спірної квартири належить відповідача на підставі договору дарування від 07.07.2007. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Позовні вимоги про визначення порядку користування квартирою №3 буд. 54/1 по вул. Південній у м. Миколаєві, надавши [PERSON] в користування жилу кімнату площею 10,7 кв. м, а [PERSON] - жилу кімнату площею 17,0 кв. м., залишивши вспільному користуванні коридор площею 5,9 кв. м., санвузол площею 2,9 кв. м., кухню 5,3 кв. м., вбудовану шафу площею 1,0 кв.м. відповідає часткам сторін і не порушує права відповідача. Посиланрня представника відповідача на те, що необхідно виділяти частку в натурі не приймаються судом, оскільки визначення порядку користування не перешкоджає відповідачу у зверненні до суду з позовом про виділ своєї частки в натурі. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визначення порядку користування квартирою обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивач просить стягнути половину вартості витрат на опалення квартири за період з червня 2010 року до липня 2012 року та за природній газ за травень, червень 2012 року. Статтею 13 Коснтитуції України встановлено, що власність зобов'язує. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Плата за опалення вираховується виходячи з площі квартири і береться з власників або наймачів квартири. При цьому плата за опалення береться не залежно від проживання власника, оскільки опалення централізоване і його відсутність може призвести до руйнування багатоповерхового будинку. Окрім цього, навіть за бажання позивача квартира не може бути відключена від центрального опалення і не опалюватись. Посилання відповідача на те, що він не проживав в квартирі через перешкоди, що створювала позивач не підтверджено належними і допустимими доказами. Навпаки ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 23.04.2012 встановлено, що відповідач квартирою не користувався, проте такої можливості не позбавлений. Щодо витрат за природний газ, суд виходить з того, що це є послуга ,якою користується безпосередньо споживач, квартира може бути відключена від газопостачання і це не вплине на збереження майна. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов у частині стягнення половини витрат за опалення підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені. На підставі ст. ст. 358, 360 ЦК України,

Outcome: partial