Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-07 00:00:00

У листопаді 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У травні 2002 року між нею та [PERSON] в усній формі було укладено договір безоплатного користування майном, відповідно до якого нею було передано відповідачу у безоплатне користування належну їй квартиру, а відповідач зобовязався повернути зазначену квартиру за її вимогою. В липні 2012 року вона письмово попередила відповідача про свою відмову від укладеного між ними договору і запропонувала йому звільнити квартиру та передати їй за актом прийому-передачі у строк до 01.11.2012, про що повідомила відповідача письмово. Посилаючись на те, що відповідач відповіді на її звернення не надав, квартира не повернута, а відповідач та члени його сімї продовжують проживати у ній з реєстрацією, просила суд зобовязати відповідача повернути їй квартиру [ADDRESS], для чого відповідачу та вселеним ним особам звільнити приміщення. знятися з реєстрації та передати їй квартиру за актом прийому-передачі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вказала, що позов не підлягає задоволенню, його задоволення порушить її права, оскільки вона із сином проживають у квартирі, іншого житла не мають, виселитися їм нікуди. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив. [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що він перебуває на навчанні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.02.2002, виданого Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради, зареєстрованого ММБТІ 04.04.2002 за № 17726. Відповідно до довідки про склад сімї від 07.11.2012, виданої ЖКП «Південь» разом з відповідачем у спірній квартирі зареєстровані колишня дружина [PERSON] та син [PERSON] Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо виконання відповідачем зобовязання в натурі, а саме повернення квартири, яку він отримав у користування за усним договором найму. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 810-818 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та окрім цього підлягають застосуванню ст. ст. 638-641 ЦК України. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги повністю, однак судом не може бути прийнято визнання позову виходячи з такого. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд не приймає визнання позову якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позову порушує права та інтереси [PERSON] та [PERSON], а також суперечить закону. Позивач, як на підставу позову, посилається на укладення усного договору найму квартири. Згідно зі ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Частина 1 ст. 811 ЦК України встановлює обовязкову форму договору найму житла, а саме письмову форму. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що сторони в письмовій формі не оформили досягнення згоди з усіх істотних умов найму квартири, суд дійшов висновку про те, що договір найму квартири є неукладеним, а тому не породжує жодних правових наслідків. За змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу виключно в межах предмету і підстав, зазначених позивачем та не може змінювати підстав позову. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити. Одночасно суд вважає можливим розяснити позивачу, що вона не позбавлена права на звернення до суду з інших підстав. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed