Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-13 00:00:00

22.08.2012 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки від 01.01.2011 року, загальною площею 7,92 умовних кадастрових гектарів, укладеного з СТОВ «Зірка». Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 01.01.2011 року вона уклала з відповідачем договір оренди земельної ділянки розміром 7,92 га, відомості про який було внесено до книги реєстрації земель. Просить розірвати вказаний договір у зв'язку з тим, що орендна плата відповідачем сплачується без урахування індексів інфляції. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнали та наголошували на тому що позивачці була сплачена сума орендної плати на перед включно по 2018 рік. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, в їх сукупності дійшов наступного висновку. Так судом встановлено, що згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку від 25.11.2005 року серії МК №017789, [PERSON] (позивачка) є власником земельної ділянки розміром 8,16 га., яка знаходиться в межах Новоюр'ївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. Згідно зі ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі це - засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької діяльності та інших видів діяльності. Відповідно договору оренди земельної ділянки від 01.01.2011 року позивачка надала в строкове платне користування земельну ділянку розміром 7,92 га, яка розташована в межах Новоюр'ївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, СТОВ «Зірка»(відповідачу) строком до 2018 року включно. Вказаний договір був зареєстрований 14.12.2011 року в книзі реєстрації земель за №4824500040005000. Стаття 13 Закону України «Про оренду землі», визначає що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно умов договору оренди земельної ділянки [PERSON] (орендодавець) як власник земельної ділянки передала у платне користування строком до 2018 року орендареві СТОВ «Зірка» земельну ділянку розміром 7,92 га., нормативною грошовою оцінкою 83 160,00 гривень, яка розташована в межах Новоюр'ївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області та зобов'язалась не втручатись у виробничу діяльність орендаря і не створювати будь-яких перешкод при використанні умов договору, а також не вносити зміни в договір без згоди орендаря. Орендар в свою чергу зобов'язався перед орендодавцем сплачувати останній орендну плату у розмірі 2494,80 гривень за користування земельною ділянкою щорічно, не змінювати цільового призначення земельної ділянки, не вносити зміни в договір без згоди орендодавця, платити земельний податок та після закінчення строку дії договору повернути земельну ділянку орендодавцю в придатному для цільового використання стані. Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно ст.15 Закону України «Про оренду землі»істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Доводи позивачки про те, що їй не сплачувалась орендна плата у встановленому договором розмірі з урахуванням індексів інфляції були спростовані в судовому засіданні самою позивачкою, яка визнала що отримувала орендну плату наперед по 2018 рік включно в розмірі 19200,00 гривень. На момент отримання коштів ніяких заперечень позивачка з приводу розрахунку не висловлювала. Крім того, на думку суду, розрахунок індексу інфляції можливий тільки за минулі роки, а тому обчислення такого індексу наперед по 2018 рік є неможливим. Звертаючись до відповідача з проханням сплати грошей наперед і отримуючи їх, позивачка усвідомлювала неможливість обчислення індексу інфляції наперед, але свідомо нехтуючи таку умову договору визнала суму в 19200,00 гривень такою, що є достатньою і об'єктивно вираженою орендною платою за земельну ділянку по 2018 рік. Крім того доводи позивачки про те, що підписуючи договір вона буда без окулярів, а тому не могла ознайомитись з його умовами, суд не може прийняти до уваги, адже обов'язком орендаря (відповідача) є надання орендодавцеві такого договору для ознайомлення (що він і зробив), а правом орендодавця (позивачки) є порядок та строк ознайомлення з таким договором. Тобто позивачка підписуючи договір оренди визнала те, що вона ознайомлена з усіма його умовами (пунктами) і не заперечує на його укладенні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed