Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 25.11.2008 року [PERSON] взяла у нього у позику грошові кошти на суму 137 674 (сто тридцять сім тисяч шістсот сімдесят чотири) доларів США і зобов'язалась повернути їх на першу вимогу. Після отримання грошей [PERSON] добровільно власноруч написала розписку від 25.11.2008р. З 01 березня 2009 року [PERSON] неодноразово пред'являв [PERSON] вимогу про повернення зазначеної позики. А 24.11.2010р. позивачем було пред'явлено відповідачу вимогу про повернення позики і сплату процентів від її суми у письмовій формі. Між тим, до цього часу [PERSON] взяте на себе зобов'язання не виконала, грошові кошти на зазначену суму [PERSON] не повернула. Оскільки грошові зобов'язання за договором позики відповідачем не виконані, позивач вважає, що сума основного боргу у гривні станом на час подання позову складає 1 092 814 (один мільйон дев'яносто дві тисячі вісімсот чотирнадцять) грн. 91 коп., проценти від суми позики складають 176 480 (сто сімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят) грн. 46 коп. Протягом судового розгляду справи позивач ніс численні судові витрати, які складають: судовий збір - 4 526 (чотири тисячі п'ятсот двадцять шість) грн. 10 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 240 (двісті сорок) грн. 00 коп., витрати на проведення судових експертиз - 4 459 (чотири тисячі чотириста п'ятдесят дев'ять) грн. 94 коп., всього - 9 226 (дев'ять тисяч двісті двадцять шість) грн. 04 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь основну суму боргу 1 092 814 (один мільйон дев'яносто дві тисячі вісімсот чотирнадцять) грн. 91 коп., проценти від суми позики складають 176 480 (сто сімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят) грн. 46 коп., суму судових витрат, яка складає 9 226 (дев'ять тисяч двісті двадцять шість) грн. 04 коп. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі, підтвердивши обставини, на які посилався позивач, вказавши, що відповідач не бажає повертати гроші добровільно, тому вони підлягають стягненню в судовому порядку з урахуванням процентів від суми позики і судових витрат. 04.03.2013р. представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд подальший розгляд справи проводити без його участі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повторно повідомлена належним чином, про що свідчать телеграфне повідомлення /т.2, а.с.34, 36/ , вручене згідно з вимогами ч.3 ст. 76 ЦПК України повнолітньому члену сім`ї відповідача, та особиста розписка [PERSON] /т.2, а.с.37/, вручена згідно з вимогами ч.5 ст. 74 ЦПК України особисто відповідачу у приміщенні суду, що не суперечить вимогам ст.. 74 ч.6 ЦПК України. Згідно правових позицій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ стосовно трактування положень ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України: - ч. 1 ст. 224 ЦПК України урегульовує питання ухвалення заочного рішення, при цьому, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання і не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи; у ч. 4 ст. 169 ЦПК України йдеться дещо про інше, у разі повторної неявки відповідача, повідомленого про дату судового засідання, тобто незалежно від поважності причин його неявки, навіть якщо вони є поважними, суд на підставі наявних у справі доказів вирішує справу (постановляє заочне рішення), останні слова взяті в дужки і це означає лише як альтернативне вирішення справи: або ухвалення звичайного рішення, якщо позивач не погоджується на заочне рішення (це вимога ч. 1 ст. 224 ЦПК України), або ухвалюється заочне рішення при згоді на це позивача. У даному випадку, позивач погодився на ухвалення заочного рішення по справі. Судом досліджені докази по справі: - пояснення сторін та їх представників; - письмові докази по справі; - показання свідків у справі - [PERSON] і [PERSON]; - оглянуті речові докази - розписки; - висновки експертів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази і з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст.1046 Цивільного кодексу України (далі скорочено - ЦК України), за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Укладення договору позики між [PERSON] і [PERSON] і факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів на суму 137 674 (сто тридцять сім тисяч шістсот сімдесят чотири) доларів США підтверджується розпискою [PERSON] від 25.11.2008р. /т.1, а.с.6/. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.545 Цивільного кодексу України (далі скорочено - ЦК України), якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Згідно зі ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлені наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини: Згідно розписки від 25.11.2008р. /т.1, а.с.6/ [PERSON] взяла в борг у [PERSON] гроші в сумі 137 674 (сто тридцять сім тисяч шістсот сімдесят чотири) доларів США і зобов'язалась повернути їх на першу вимогу. Договір позики укладений у письмовій формі з дотриманням вимог ст.1047 ЦК України. Розписка відповідача до подання її позивачем до суду знаходилась у [PERSON], що свідчить про невиконання [PERSON] обов'язку щодо повернення позики позивачу. З 01 березня 2009 року [PERSON] неодноразово пред'являв [PERSON] вимогу про повернення зазначеної позики. А 24.11.2010р. позивачем було пред'явлено відповідачу вимогу про повернення позики і сплату процентів від її суми у письмовій формі /т.1, а.с.54, 55/. Між тим, до цього часу [PERSON] взяте на себе зобов'язання не виконала, грошові кошти на зазначену суму [PERSON] не повернула. Оскільки грошові зобов'язання за договором позики відповідачем не виконані, сума основного боргу [PERSON] у гривні станом на час подання позову складає 1 092 814 (один мільйон дев'яносто дві тисячі вісімсот чотирнадцять) грн. 91 коп., проценти від суми позики складають 176 480 (сто сімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят) грн. 46 коп. Судові витрати позивача складають: судовий збір - 4 526 (чотири тисячі п'ятсот двадцять шість) грн. 10 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 240 (двісті сорок) грн. 00 коп., витрати на проведення судових експертиз - 4 459 (чотири тисячі чотириста п'ятдесят дев'ять) грн. 94 коп., всього - 9 226 (дев'ять тисяч двісті двадцять шість) грн. 04 коп. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлений цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК Україн, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України, комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань. Відповідно до ст.150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Факт особистого написання розписки від 25.11.2008р. відповідач [PERSON] не заперечує, підтвердивши свій підпис та почерк, якими написана та підписана розписка. Розписка відповідача до подання її позивачем до суду знаходилась у [PERSON] Таким чином, суд вважає встановленим факт передачі грошей відповідачеві та наявність у останнього зобов'язання перед позивачем щодо повернення суми боргу за договором позики. Оскільки згідно зі ст.1051 ЦК України, рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків на підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором, суд не може брати до уваги пояснення свідків [PERSON] і [PERSON] Крім того, їх показання є нечіткими, суперечливими та такими, що викликають сумнів у їх правдивості, оскільки один із свідків - [PERSON] знаходиться з [PERSON] у давніх дружніх відносинах, а другий - [PERSON] знаходиться у підлеглому від неї стані на роботі - працює секретарем у ПП «АРЕАЛ-2000», засновником і директором якого є [PERSON] Також показання [PERSON] підтверджують факт існування на час отримання [PERSON] від [PERSON] позики певних ділових відносин між позивачем і відповідачем, під час яких [PERSON] отримувала грошові кошти від [PERSON] Твердження відповідача про те, що нібито вона повернула позику [PERSON] і надана відповідачем у підтвердження цього розписка від 01.05.2009р. /т.1, а.с.70/, нібито надрукована і підписана [PERSON], спростовуються висновками судових експертів від 27.07.2011р. /т.1, а.с.74 - 78/ і від 27.12.2012р. /т.2, а.с.23 - 33/. Висновком судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 27.12.2012р. № 9057/9058/12-33/9059/12-32/9060/12-34 за результатами проведення комплексної експертизи у цивільній справі № 2-1480/5225/12 /т.2, а.с.23 - 33/ встановлено, що підпис від імені [PERSON] зліва від друкованого прізвища «[PERSON].» у розписці від 01.05.2009р. /т.1, а.с.70/ виконаний не [PERSON], а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису [PERSON] /т.2, а.с.27/. Разом з тим, суд не приймає до уваги висновок науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України у Дніпропетровській області від 27 липня 2011 року /а.с.74-78/, згідно якого підпис від імені [PERSON] на розписці від 1 травня 2009 року виконано ймовірно [PERSON], оскільки вказаний висновок суперечить вимогам ч.4 ст. 60 ЦПК України, згідно яких доказування не може ґрунтуватися на припущенням. Крім того, вказаний висновок суперечить встановленим судом обставинам та визначеним до них правовідносинам та дослідженим судом доказам по справі. Згідно з офіційною інформацією, розміщеною в мережі інтернет на офіційному веб-сайті Національного Банку України http://www.bank.gov.ua офіційний курс гривні до долара США станом на час подання позову (24.11.2010р.) склав 793,77грн. за 100 доларів США. Таким чином, сума боргу [PERSON] по поверненню [PERSON] позики у гривні станом на час подання позову склала: 137 674,00 х 793,77/100,00 = 1 092 814 (один мільйон дев'яносто дві тисячі вісімсот чотирнадцять) грн. 91 коп. Згідно зі ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Станом на час надання позики її розмір у гривні складав: 137 674,00 х 629,51/100,00 = 866 671 грн. 60 коп., де 137 674,00 доларів США - сума позики, 629,51/100,00 - офіційний курс гривні до долара США станом на 25.11.2008р. за інформацією, розміщеною в мережі інтернет на офіційному веб-сайті Національного Банку України http://www.bank.gov.ua. Таким чином, враховуючи офіційну інформацію щодо розміру облікової ставки Національного Банку України у період користування відповідачем позикою, розмір процентів від суми позики склав: 866 671,60 х (196/365 х 12/100 + 58/365 х 11/100 + 299/365 х 10,25/100 + 30/365 х 9,5/100 + 31/365 х 8,5/100 + 107/365 х 7,75/100) = 176 480 (сто сімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят) грн. 46 коп. Також суд вважає такими, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати: судовий збір - 4 526 (чотири тисячі п'ятсот двадцять шість) грн. 10 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 240 (двісті сорок) грн. 00 коп., витрати на проведення судових експертиз - 4 459 (чотири тисячі чотириста п'ятдесят дев'ять) грн. 94 коп., всього - 9 226 (дев'ять тисяч двісті двадцять шість) грн. 04 коп. Встановлені судом факти і обставини справи підтверджуються: - розпискою [PERSON] від 25.11.2008р. /т.1, а.с.6/, згідно якої підтверджується факт та умови укладання договору позики між позивачем і відповідачем та факт отримання грошових коштів [PERSON] від [PERSON] на суму 137 674 доларів США; - письмовою вимогою [PERSON] від 24.11.2010р. /т.1, а.с.54 - 55/, згідно якої підтверджується факт пред'явлення письмової вимоги позивачем відповідачу про повернення позики і сплату процентів від її суми; - офіційним курсом валют /т.1, а.с. 7/, згідно якого підтверджується офіційний курс гривні до долара США станом на 24.11.2010р.; - офіційним курсом валют /т.1, а.с. 8/, згідно якого підтверджується офіційний курс гривні до долара США станом на 25.11.2008р.; - обліковою ставкою НБУ /т.1, а.с. 9/, згідно якого підтверджується розмір облікової ставки НБУ у період з 2000 року по 2010 рік; - висновком судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 27.12.2012р. № 9057/9058/12-33/9059/12-32/9060/12-34 за результатами проведення комплексної експертизи у цивільній справі № 2-1480/5225/12 /т.2, а.с.23 - 33/, згідно якого підтверджується, що підпис від імені [PERSON] зліва від друкованого прізвища «[PERSON].» у розписці від 01.05.2009р. /т.1, а.с.70/ виконаний не [PERSON], а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису [PERSON] /т.2, а.с.27/. - паспортом [PERSON] /т.1, а.с.10/, згідно якого підтверджується його особа громадянина України; - паспортом [PERSON] /т.1, а.с. 22/, згідно якого підтверджується її особа громадянки України. На підставі ст.ст.11, 12, 14, 15, 16, 20, 22, 207, 208, 218, 524, 525, 526, 530, 533, 545, 610, 611, 612, 623, 624, 625, 629, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved