Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-20 00:00:00

В серпні 2012 року [PERSON] звернувсь до суду з названим позовом, в якому вказував, що 27.07.2011 року за усним договором позики передав позичальнику [PERSON] у власність 24 000 грн. 00 коп., при фактичному одержанні вказаної суми позичальником була надана розписка від 27.07.2011 року. Згідно зазначеної розписки [PERSON] зобовязався повернути кошти до 29.07.2011 року. Але до теперішнього часу відповідач борг не повернув, чим взяті на себе зобовязання не виконав. Грубо порушуючи взяті на себе зобовязання, [PERSON], позику не повернув і його борг становить 24 000 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за зобовязанням в сумі 24 000 грн. 00 коп. та сплачений судовий збір. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав свої позовні вимоги, проти винесення заочного рішення по справі не заперечив. Відповідач [PERSON] на виклик суду в судове засідання повторно не зявився, про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, докази чого знаходяться в матеріалах справи, заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав. Суд визнав наявних у справ матеріалів та доказів достатніми для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що 27.07.2011 року [PERSON] було написано розписку, згідно до якої відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання перед позивачем [PERSON] сплатити на користь останнього кошти у розмірі 24 000 грн. 00 коп. до 29.07.2011 року (а.с.6). Позивач звертався до відповідача з проханням повернути кошти в добровільному порядку, що стверджується копією письмового звернення (а.с. 7-8). Однак відповідач ухиляється від сплати зобовязання. Грубо порушуючи взяті на себе зобовязання, відповідач на момент подачі заяви, позику не повернув, а тому сума боргу складає 24 000 грн. 00 коп. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Зазначена форма закону дотримана, що підтверджується розпискою відповідача від 27.07.2012 року (а.с.6). Відповідно до умов даної розписки, відповідач зобовязався повернути позику до 29.07.2011 року. З огляду на ст. 545 ЦК України, юридичний факт наявності розписки у позивача підтверджує невиконання взятих на себе зобовязань зі сторони відповідача, тобто наявність боргу відповідача перед позивачем. Ст. 526 ЦК України, вказує, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Ст. 625 ЦК України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання, а також передбачає відповідальність за порушення грошового зобовязання у вигляді сплати суми боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України, визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. На день розгляду справи в суді, відповідач в добровільному порядку, не виконав свої зобовЧязання за позикою, не сплатив заборгованість за договором позики. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, базуються на законі і їх слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 88 ч. 1 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у сумі 240 грн. 00 коп.

Outcome: approved