Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на наступні обставини. З 26.07.1991 року вона є основним квартиронаймачем у квартирі [ADDRESS], згідно ордеру на жиле приміщення №336 від 26.07.1991 року. За вищезазначеною адресою також прописаний (зареєстрований) її колишній чоловік- відповідач [PERSON]. У грудні 2010 року відповідач [PERSON] забрав усі свої речі з указаної квартири, та переїхав на інше месце проживання. Відповідач добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку, не сплачує комунальні послуги і всі обов'язки, які випливають із договору найму житлового приміщення, покладені тільки на позивача. Вважає, оскільки відповідач безпідставно не користується житловим приміщенням більше шести місяців, тому втратив право користування житловим приміщенням квартирою №70 будинку №36-а по вул. Леніна м.Рубіжне, отже вона змушена звернутися в суд з позовом, у якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Зобов,язати [PERSON] міський сектор Управління Державної міграційної служби України в Луганській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO]. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, дала суду аналогічні пояснення по суті заявленого позову Відповідач [PERSON] у судове засідання заперечень не надав, про день слухання справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим,з урахуванням згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Представник відповідача [PERSON] міського сектору Управління Державної міграційної служби України в Луганській області у судове засідання заперечень не надав, про день слухання справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим,з урахуванням згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з позивачем по справі вони сусіди. В квартирі позивача відповідач не проживає приблизно п,ять років. Свідок [PERSON] пояснила суду, що з позивачем вони родичі. Вона переодично буває в гостях у позивача, відповідач в спірній квартирі не проживає декілька років. Їй відомо, що він проживає у своєї матері. Суд, заслухавши позивача, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що сторони зареєстровані у [INFO] ( довідка-а.с.3). Позивач є квартиронаймачем указаної квартири (копія ордеру - а.с.7). У спірній квартирі також прописаний (зареєстрований) відповідач [PERSON] (довідка-а.с.3). Зазначені обставини підтверджені поясненнями позивача, свідків. Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу України (далі ЖК України) визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Строк протягом 6 місяців для збереження права користування жилим приміщенням встановлений ст.71 ЖК України. Відповідно до ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved