Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що 17 вересня 2007 року року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, до якої входить: земельна ділянка площею 2,8667 га, яка розташована на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 443249 від 25 лютого 2005 року, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.327.00141, виданий на імя померлої. За життя, померла [PERSON] заповіт не складала. Позивачка вважає, що має право на спадщину, оскільки є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідач, котрий також являється спадкоємцем першої черги за законом на спадщину не претендує. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Оскільки державний акт втрачено, позивачка не має змоги отримати свідоцтво про прийняття спадщини у нотаріуса. В звязку з даними обставинами позивачка змушена звернутися до суду. Також, 08 жовтня 2009 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, до якої входить: земельна ділянка площею 2,867 га, яка розташована на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії РЗ № 322339 від 22 листопада 2002 року, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 275, виданий на імя померлої. За життя, померла [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого спадкоємцем вищезазначеної ділянки є [PERSON]. Позивачка вважає, що має право на спадщину, оскільки є спадкоємницею за заповітом. Відповідач по справі є [PERSON], на спадщину, що залишилася після смерті [PERSON], не претендує. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Оскільки державний акт втрачено, позивачка не має змоги отримати свідоцтво про прийняття спадщини у нотаріуса. В звязку з даними обставинами позивачка змушена звернутися до суду. [PERSON] просить суд, визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після [PERSON], що складається із земельної ділянки площею 2,8667 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 443249 від 25 лютого 2005 року, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №01.05.327.00141, вартістю 101409 грн.14 коп.; та право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, після [PERSON], що складається із земельної ділянки площею 2,8670 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії РЗ № 322339 від 22 листопада 2002 року, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №275, вартістю 101409 грн.14 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Із пояснень представника позивачки та матеріалами справи встановлено, що 17 вересня 2007 року померла [PERSON] (а.с.13). Позивачка по справі, [PERSON], є донькою померлої, що стверджено свідоцтвом про народження (а.с.7). 12 вересня 1998 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 8). 01 квітня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.9). Після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 9). За життя померла [PERSON] заповіт не складала. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, до якої входить: земельна ділянка площею 2,8667 га, яка розташована на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області. На імя [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 2,8667 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серії ЯА №443249 від 25 лютого 2005 року, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №01.05.327.00141, яка розташована на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки складає 101409 грн.14 коп., що стверджено довідкою Держкомзему у Володарському районі від 03.10.2012 року за № 1113 (а.с.15). 05 жовтня 2012 року в газеті Голос Володарщини було розміщено обяву про втрату державного акта серії ЯА №443249 від 25 лютого 2005 року, зареєстрованого на імя [PERSON] (а.с12). Відповідач по справі [PERSON], який являється спадкоємцем за законом першої черги, на спадщину, що залишилася після смерті [PERSON], не претендує. Судом встановлено, що 08 жовтня 2009 року померла [PERSON] (а.с.14). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, до якої входить: земельна ділянка площею 2,8670 га, яка розташована на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області. На імя [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 2,8670 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серії РЗ № 322339 від 22 листопада 2002 року, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №275, яка розташована на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки складає 101409 грн.14 коп., що стверджено довідкою Держкомзему у Володарському районі від 11.10.2012 року за № 1152 (а.с.26). 09 жовтня 2012 року в газеті Голос Володарщини було розміщено обяву про втрату державного акта серії РЗ № 322339 від 22 листопада 2002 року, зареєстрованого на імя [PERSON] (а.с12). 08 жовтня 2007 року, покійна [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого спадкоємницею вищезазначеної ділянки є позивачка [PERSON] (а.с.6). Відповідач по справі [PERSON], на спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] не претендує та не заперечує проти прийняття спадщини позивачкою. Позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державні акти втрачено, що стверджено матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. [PERSON] 10 п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», (затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка фактично прийняла спадщину, поскільки вступила у володіння та користування спадковим майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. [PERSON] ст. 125 Земельного кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Померлі [PERSON] та [PERSON] за життя отримали на своє імя державні акти на право власності на вказану земельну ділянку і дані державні акти не визнані судом недійсними. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ст. 126 ЗК України вказує, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч. 1 ЦК України вказує, що спадкоємцями за законом і за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. [PERSON] вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Крім того, відповідно до ст.1223 ЦК України, позивачка являється спадкоємницею за заповітом. Позивачка по справі є спадкоємницею і за законом, і за заповітом. Відповідач не заперечує проти прийняття спадщини позивачкою. [PERSON] довідки №2012/367/01-16 від 09 листопада 2012 року Володарської районної державної нотаріальної контори Київської області, - спадкова справа після померлої, 17 вересня 2007 року, [PERSON] не заводилась, отже спадщина ніким не приймалася. [PERSON] спадкової справи №2012/361/01-16 від 09 листопада 2012 року до майна померлої 26 квітня 2009 року [PERSON], позивачка зверталася до державного нотаріуса з приводу оформлення спадщини, але в звязку з тим, що державний акт на земельну ділянку втрачено, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. [PERSON] ст. 1268 ч. 1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивачки базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved