Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

У серпні 2012 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким державний акт на право власності на земельну ділянку серія І-КВ № 002375 площею 0,2897 га, що знаходиться в [ADDRESS], на ім'я позивача, державний акт на право власності на земельну ділянку серія І-КВ № 049651 площею 0,2500 га, що знаходиться в [ADDRESS], видані на ім'я [PERSON] визнати недійсними, скасувати їх державну реєстрацію, державний акт на право власності на земельну ділянку серія І-КВ № 049652 площею 0,2370 га, що знаходиться в [ADDRESS], видані на ім'я [PERSON] визнати частково недійснимм, скасувати в цій частині його державну реєстрацію відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить земельну ділянку площею 0,2897 га, що знаходиться в [ADDRESS]. Вказана земельна ділянка була надана йому на підставі рішення Фастівецької сільської ради 4 сесії 23 скликання від 06 липня 1999 року. Відповідач у справі -його судка, їх земельні ділянки межують. У власності відповідача знаходиться земельна ділянка площею 0,2500 га, що знаходиться в [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,2500 га, що знаходиться в [ADDRESS]. Фактично земельні ділянки позивача та відповідача межують, їх розділяє паркан, який встановлений ще 1975 році, який стоїть до теперішнього часу. Проте виявилося, що на плані земельної ділянки відповідача, лінія, яка визначає, межу з його земельною ділянкою в координатах Г-В є прямою на відстані 28,15 м впритик проходить до його будинку. Позивач, зазначає, що переоформити свій державний акт відповідач не бажає, посилаючись на те, що у її державному акті все вірно, тому він змушений звернутися до суду з позовом. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з частиною першою статті 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до частини другої статті 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки (частина шоста статті 126 Земельного кодексу України). Судом встановлено, відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія І-КВ № 002375, виданого [PERSON], який мешкає по [ADDRESS], позивачу на підставі рішення № 5 Фастівецької сільської Ради народних депутатів 4 сесії 23 скликання від 06 липня 1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2897 га в межах згідно з планом. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 186. Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 049651, виданого [PERSON], відповідач на підставі Договору дарування земельної ділянки ВАО 505414, № 4013 від 28 листопада 2003 року є власником земельної ділянки площею 0,2500 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована по [ADDRESS]. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 049651, виданого [PERSON], відповідач на підставі Договору дарування земельної ділянки ВАО 505414, № 4013 від 28 листопада 2003 року є власником земельної ділянки площею 0,3756 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована по [ADDRESS]. Враховуючи те, що право приватної власності на спірні земельні ділянки набуті сторонами у справі в порядку визначеному Земельним кодексом України підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed