Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-28 00:00:00

У серпні 2011 року автогаражний кооператив Олімпієць звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про зобовязання передати голові автогаражного кооперативу Олімпієць [PERSON] свідоцтво про державну реєстрацію вищезазначеного товариства та його фінансову документацію. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що [PERSON] перебуває на посаді голови автогаражного кооперативу Олімпієць з 2003 року по теперішній час. Проте, у березні 2009 року [PERSON], будучи новообраним головою автогаражного кооперативу Олімпієць звернувся до суду в інтересах зазначеного товариства з позовом про зобовязання [PERSON] передати йому печатку, штамп, оригінали установчих документів, а саме: оригінал свідоцтва про державну реєстрацію. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання рішення автогаражного кооперативу Олімпієць про обрання голови вищезазначеного товариства недійсним. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.07.2009 року та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05.11.2009 року позовну заяву автогаражного кооперативу Олімпієць залишено без задоволення, зустрічний позов задоволено та визнано недійним рішення автогаражного кооперативу Олімпієць. 11.10.2009 року були проведені позачергові загальні збори автогаражного кооперативу Олімпієць на яких було обрано головою [PERSON]. Після зазначених загальних зборів [PERSON] в інтересах автогаражного кооперативу Олімпієць знову звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зобовязання [PERSON] передати йому печатку, штамп, оригінали установчих документів, а саме: оригінал свідоцтва про державну реєстрацію. [PERSON] знову звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання рішення автогаражного кооперативу Олімпієць про обрання голови вищезазначеного товариства недійсним. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.04.2010 року та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.11.2010 року позовну заяву автогаражного кооперативу Олімпієць залишено без задоволення, зустрічний позов задоволено та визнано недійним рішення автогаражного кооперативу Олімпієць. Позивач зазначив, що з 2009 року державним реєстратором двічі реєструвались рішення автогаражного кооперативу Олімпієць про переобрання голови вищезазначеного кооперативу, а в послідуючому, після визнання в судовому порядку рішень кооперативу про переобрання голови кооперативу недійсними державним реєстратором вносились відповідні зміни. [PERSON] було подано оголошення до газети про втрату свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи автогаражного кооперативу Олімпієць та круглу печатку зазначеного товариства. У звязку з цим [PERSON] було подано заяву до Києво-Святошинського РВ УМВС України, в якій повідомлено про місцезнаходження свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та круглої печатки товариства, а також про той факт, що питання щодо вищезазначених речей знаходиться на розгляді у Києво-Святошинському районному суді Київської області. Проте, державним реєстратором Києво-Святошинської РДА було видано [PERSON] повторне свідоцтво про реєстрацію товариства. 23.09.2010 року були проведені загальні збори автогаражного кооперативу Олімпієць на яких було обрано головою [PERSON]. 15.12.2010 року та 27.12.2010 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора Києво-Святошинської РДА із заявою про внесення змін до відомостей про юридичну особу. Державний реєстратор Києво-Святошинської РДА відмовив у реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, мотивуючи це тим, що [PERSON] не має відповідних повноважень. [PERSON] неодноразово звертався із заявами щодо неправомірних дій [PERSON], проте працівниками Києво-Святошинського РВ тричі виносились постанови про відмову у порушенні кримінальної справи, які в подальшому скасовувались прокуратурою району та направлялись до районного відділу для додаткової перевірки. Позивач просив суд зобовязати [PERSON] передати голові автогаражного кооперативу Олімпієць [PERSON] свідоцтво про державну реєстрацію автогаражного кооперативу Олімпієць та фінансову документацію товариства. 12 грудня 2011 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із зустрічним позовом до автогаражного кооперативу Олімпієць та [PERSON] про визнання недійсним рішення загальних зборів. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовував тим, що 23.09.2010 року збори членів автогаражного кооперативу Олімпієць не скликались та не проводились. Так як ніхто з членів правління не ініціював їх проведення; оголошення ніде не розміщувалось і до відома членів кооперативу не доводилось; необхідної кількості осіб для кворуму не було; голова зборів і секретар не обиралися;протокол зборів з записом про прийняті рішення по результату голосування по кожному з питань повістки денної не вівся. Як зазначає Позивач за зустрічним позовом, [PERSON], використовуючи печатку кооперативу, підробив протокол № 1 загальних зборів членів кооперативу від 23.09.2010 року. В грудні 2010 року [PERSON] подав до державного реєстратора Києво-Святошинської РДА протокол № 1 від 23.09.2010 року, який вніс до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб до реєстраційної картки кооперативу. Потім 27 січня 2011 року державний реєстратор Києво-Святошинської РДА вніс зміни у довідку АА № 451391 з відомостями про кооператив. Де у графі керівник підприємства, організації вказав прізвище [PERSON]. Як зазначає Відповідач за первісним позовом, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.04.2010 року не наділяє [PERSON] повноваженнями голови кооперативу. 11 жовтня 2009 року членами кооперативу Олімпієць проведено позачергові загальні збори членів кооперативу, на яких були присутні 172 громадян, з яких 25 уповноважених представників. Всі разом в сукупності володіли 90,6 % голосів від загальної чисельності членів кооперативу. На цих зборах було обрано членів правління кооперативу, ревізійну комісію, спостережну раду. Головою правління кооперативу Олімпієць обрано [PERSON]. 20 березня 2010 року було проведено звітні загальні збори членів кооперативу, на яких були присутні 92 чоловік. На зборах було прийнято рішення про виключення [PERSON] із числа членів кооперативу. У звязку з вищевикладеним, Позивач за зустрічним позовом просив суд визнати недійсним протокол № 1 загальних зборів членів автогаражного кооперативу Олімпієць від 23 вересня 2010 року та визнати повноваження [PERSON] як голови автогаражного кооперативу Олімпієць такими, що припинились 31 січня 2008 року у звязку із закінченням пятирічного терміну, на який його було обрано. 12 грудня 2011 року [PERSON] подав до Києво-Святошинського районного суду Київської області заперечення проти позову. Відповідно до яких зазначив, що про проведені 23.09.2010 року про переобрання [PERSON] головою правління кооперативу на другий термін, члени кооперативу дізнались з позовної заяви [PERSON]. Повідомлення про скликання цих зборів або оголошення не було, рішення про скликання загальних зборів правління не приймало, дату, місце, час проведення, порядок денний членам кооперативу повідомлено не було. 12 грудня 2011 року ухвалою Києво-Святошинським районним судом Київської області було прийнято зустрічний позов [PERSON] до автогаражного кооперативу Олімпієць, [PERSON] про визнання недійсним рішення загальних зборів кооперативу до спільного розгляду з первісним позовом автогаражного кооперативу Олімпієць до [PERSON] про зобовязання вчинити певні дії. 16 травня 2012 року Позивач за зустрічним позовом подав до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої просив суд визнати загальні збори членів автогаражного кооперативу Олімпієць, закріплені протоколом №1 від 23.09.2010 року такими, що не відбулись; визнати рішення загальних зборів членів автогаражного кооперативу Олімпієць, що оформлені протоколом № 1 від 23.09.2010 року недійсними та визнати повноваження [PERSON], як голови автогаражного кооперативу Олімпієць такими, що припинились 31 січня 2008 року у звязку із закінченням пятирічного терміну, на який його раніше було обрано. В судовому засіданні представник представники позивача за первісним позовом підтримали первісні позовні вимоги у повному обсязі, проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечували. [PERSON] та його представник підтримали зустрічні позовні вимоги у повному обсязі, проти задоволення первісної позовної заяви заперечували. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення первісного позову та відмову у задоволення зустрічної позовної заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У статті 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до положень ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні, 23 вересня 2010 року відбулись загальні збори членів автогаражного кооперативу Олімпієць, які були скликані правлінням. З протоколу № 1 загальних зборів автогаражного кооперативу Олімпієць від 23.09.2010 року, наявного в матеріалах справи, вбачається, що на зборах були присутні 286 чоловік з 545 членів кооперативу, що становить 52,5 % від загальної кількості членів автогаражного кооперативу. Стаття 15 Закону України Про кооперацію передбачає, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу серед інших належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства; прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об'єднань; прийняття рішень про реорганізацію або ліквідацію кооперативу. Чергові загальні збори членів кооперативу скликаються правлінням або головою кооперативу у разі потреби, але не рідше одного разу на рік. Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення. Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів. Аналогічні положення передбачені також п.11.3 статуту автогаражного кооперативу Олімпієць. Відповідно до п.11.3 статуту автогаражного кооперативу Олімпієць рішення загальних зборів кооперативу про прийняття і внесення змін до статуту, відчуження майна кооперативу, про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів, присутніх на загальних зборах. На загальних зборах автогаражного кооперативу Олімпієць були вирішено питання щодо приватизації земельних ділянок під гаражами членів кооперативу (результат голосування - одноголосно), обрано головою кооперативу [PERSON] (результат голосування 279 чоловік проголосувало за обрання головою кооперативу [PERSON], 3 чоловіки проголосували за обрання головою [PERSON], 4 чоловіки - утрималось), членів правління та ревізійної комісії (результат голосування 280 чоловік проголосували за обрання в члени правління [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та в члени ревізійної комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON], 5 чоловік покинуло збори та 1 чоловік утримався від голосування), обговорено статут кооперативу у новій редакції та затверджено списки членів кооперативу станом на 23.09.2010 року (результат голосування - одноголосно). Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Посилання відповідача за первісним позовом про порушення порядку повідомлення про дату, місце, час проведення загальних зборів члени кооперативу, не підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи, оскільки участь у загальних зборах кооперативу прийняли члени кооперативу у кількості необхідного кворуму для вирішення питань, винесених для вирішення на загальних зборах кооперативу. Вищезазначені твердження [PERSON] про порушення порядку повідомлення про дату та місце проведення загальних зборів також спростовуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були допитані в судовому засіданні та повідомлені про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показів, та за дачу завідомо неправдивих показів. Відповідно до ст. 63 ЦПК України показання свідка це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Суд не може покласти в основу свого рішення лише показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , оскільки вони протирічать поясненням інших допитаних судом свідків та письмовим доказам по справі. Відповідач за первісним позовом не довів, що загальні збори членів автогаражного кооперативу Олімпієць не мали кворуму і є такими, що не відбулись,а тому зустрічна позовна заява в даній частині засновується на його припущеннях. Аналізуючи наведені норми законодавства, оцінюючи з'ясовані обставини справи, що перевірені представленими доказами, у суду не має підстав визнавати загальні збори членів автогаражного кооперативу Олімпієць такими, що не відбулись та визнавати недійсним рішення вищезазначених загальних зборів від 23.09.2010 року, оскільки проведення загальних зборів членів кооперативу відповідало вимогам статуту та Закону України Про кооперацію, а рішення зборів вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більш половини членів кооперативу. Відносно позовної вимоги [PERSON] про визнання повноважень [PERSON] як голови автогаражного кооперативу Олімпієць такими, що припинились у звязку із закінченням пятирічного терміну, на який його раніше було обрано, то суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки такого способу захисту прав та законних інтересів чинним законодавством не передбачено. Повноваження голови кооперативу припиняються їх переобранням чи відкликанням з обраної посади, і вирішення цього питання слід розцінювати як втручанням у внутрішню діяльність кооперативу, що не може належати до компетенції судів. Стосовно первісного позову, то слід зазначити, що у березні 2009 року [PERSON], будучи новообраним головою автогаражного кооперативу Олімпієць звернувся до суду в інтересах зазначеного товариства з позовом про зобовязання [PERSON] передати йому печатку, штамп, оригінали установчих документів, а саме: оригінал свідоцтва про державну реєстрацію. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання рішення автогаражного кооперативу Олімпієць про обрання голови вищезазначеного товариства недійсним. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.07.2009 року та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05.11.2009 року позовну заяву автогаражного кооперативу Олімпієць залишено без задоволення, зустрічний позов задоволено та визнано недійним рішення автогаражного кооперативу Олімпієць. 11.10.2009 року були проведені позачергові загальні збори автогаражного кооперативу Олімпієць на яких було обрано головою [PERSON]. Після зазначених загальних зборів [PERSON] в інтересах автогаражного кооперативу Олімпієць знову звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зобовязання [PERSON] передати йому печатку, штамп, оригінали установчих документів, а саме: оригінал свідоцтва про державну реєстрацію. [PERSON] знову звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання рішення автогаражного кооперативу Олімпієць про обрання голови вищезазначеного товариства недійсним. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.04.2010 року та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.11.2010 року позовну заяву автогаражного кооперативу Олімпієць залишено без задоволення, зустрічний позов задоволено та визнано недійним рішення автогаражного кооперативу Олімпієць. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі мають преюдиційне значення при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 23 вересня 2010 року відбулись загальні збори членів автогаражного кооперативу Олімпієць на який головою кооперативу було обрано [PERSON], при чому при розгляді даної справи судом вже було встановлено легітимність переобрання голови вищезазначеного товариства. Проте свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи автогаражного товариства Олімпієць та фінансова документація кооперативу залишилась у [PERSON], що підтверджується самими поясненнями [PERSON] в судовому засіданні в яких він повідомив, що документація знаходиться у нього та він її не передає тому що він вважає, що [PERSON] вибрано незаконно. Вказані документи належать автогаражному кооперативу Олімпієць від імені якого діє голова кооперативу . Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Володільцем чужого майна, відповідно до ч.1 ст.397 ЦК України, є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння, згідно з п.2 ч.1 ст. 399 ЦК України, припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна. Згідно зі ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобовязаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обовязку заінтересована особа має право предявити позов про витребування цього майна. Відсутність у новообраного голови кооперативу [PERSON] свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи автогаражного товариства Олімпієць та фінансової документації позбавляє його можливості виконувати обовязки, які покладені на нього статутом кооперативу, перешкоджає нормальній діяльності товариства та задоволення соціальних потреб членів кооперативу, а тому первісні позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення первісної позовної вимоги та про відмову у задоволенні зустрічної позовної заяви. На підставі ст. 15 Закону України Про кооперацію, ст. ст. 3, 4, 387, 399, 400 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved