overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

В липні 2012 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менш 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. Позивач посилається на те, що 09 лютого 2001 року, вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 99. Від подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2009 року, відповідач почав зловживати спиртними напоями, у нетверезому стані зчиняв скандали, застосовував до позивачки фізичну силу, негідно поводив себе і в присутності дітей. В травні 2012 року сімя розпалась, відповідач перейшов проживати до своєї квартири, з цього моменту неповнолітні діти проживають з позивачкою і повністю знаходяться на її утриманні. В судове засідання позивачка зявилася, просила у повному обсязі задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав, проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, від подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2009 року, відповідач почав зловживати спиртними напоями, у нетверезому стані зчиняв скандали, застосовував до позивачки фізичну силу, негідно поводив себе і в присутності дітей. На даний час позивач сама утримує двох малолітніх дітей, перебуває у тяжкому матеріальному становищі. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, в розмірі 214, 60 грн.. У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище позивачки та відповідача, наявність на утриманні позивачки двох малолітніх дітей, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

03 листопада 2011 року померла [PERSON] мати позивачки, після смерті якої відкрилась спадщина на будинковолодіння № 35 по вул. Ак. Лисенка м. Сміла Черкаської області. Після смерті спадкодавиці позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння нотаріус не може видати, так як на нього відсутні правовстановлююючі документи, оскільки житлові та господарські будівлі побудовані спадкодавицею самочинно. Посилаючись на ці обставини, позивачка звернулася до суду з позовом і просить визнати за нею право власності на спадкове будинковолодіння. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій проти позову не заперечує та просить справу розглядати за його відсутності. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] померла 03 листопада 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, і після її смерті відкрилась спадщина на будинковолодіння № 35 по вул. Ак. Лисенка м. Сміла. Рішенням Смілянського міського народного суду від 09 квітня 1985 року за спадкодавицею визнано право власності на Ѕ частину будинковолодіння за адресою: вул. Ак. Лисенка, 35 м. Сміла. В 1986 році Смілянським міськвиконкомом їй було надано дозвіл на будівництво літньої кухні та сараю, але вона самовільно знесла старий будинок і на його місці побудувала новий будинок, 1987 року побудови, та нові надвірні споруди, 1987-1997 років побудови, на які дозвільні документи в БТІ не надавались. Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 27 жовтня 1994 року № 790 [PERSON], яка змінила прізвище на «Козлова» на підставі свідоцтва про шдюб, надано дозвіл на отримання техпаспорту та реєстрацію побудованого будинку за адресою: вул. Ак.Лисенка м. Сміла Черкаської області. Згідно з довідкою від 26 липня 2012 року, виданою КП «ЧООБТІ», право власності на житловий будинок 1987 року побудови, за адресою: вул. Ак. Лисенка, 35 м. Сміла Черкаської області, не зареєстровано Після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась позивачка. Враховуючи, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла лише позивачка спадкоємиця першої черги, подавши в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини, та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, про відмову від спадщини не заявила, за позивачкою повинно бути визнано право власності на спадкове будинковолодіння. На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1261, 1269 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 2 по вул. Чапаєва 48 м. Чернівці посилаючись на те, що відповідач в квартирі був тимчасово зареєстрований в якості наймача і не проживає в ній. Термін реєстрації закінчився 13.09.2011р. Відповідач не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, особистих речей відповідача в даній квартирі немає. А тому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом зняття з реєстрації. Позивач в судовому засіданні позов підтримала і в своєму поясненні підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся неодноразово. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову має бути відмовлено за безпідставністю. Судом встановлено, що відповідач в квартирі був тимчасово зареєстрований в якості наймача. Термін реєстрації закінчився 13.09.2011р. \\ а.с. 8, 10 \\. Позивач на підставі свідоцтва про право власності на житло разом з своїм покійним чоловіком була власником спірної квартири на праві спільної сумісної власності \\ а.с. 9 \\. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом \\ а.с. 64 \\ позивач є власником 1\\6 від 1\\2 частки квартири як спадкоємець свого покійного чоловіка, а отже є власником 2\\3 частин спірної квартири. Разом з тим після смерті чоловіка позивача [PERSON] до нотаріальної контори звернулися з заявами про прийняття спадщини його син [PERSON] та його онук [PERSON] відповідач по справі. Але свідоцтва про право власності на спадщину за законом вони ще не отримали \\ 41, 42, 64 \\. Згідно з ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ \\ майно \\, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння. Користування та розпорядженням своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже незважаючи на те, що відповідач до цього час не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом він може зробити в будь-який час і відповідно стати власником квартири. В такому разі у випадку задоволення позову відповідач буде обмежений у здійсненні права власності, що забороняється законом. Що ж стосується позовної вимоги про усунення перешкод в користуванні власністю, то в цій частині позову також має бути відмовлено оскільки тимчасова реєстрація відповідача в спірній квартирі закінчилася 13.09.2011р., відповідно він в квартирі по вул. Чапаєва 28\\2 в м. Чернівці в даний час не зареєстрований. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що в задоволенні всього позову має бути відмовлено.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Марганецького міського комунального підприємства Міськкомунгосппро стягнення коштів. В обгрунтування позову посилається на те, що вона була прийнята на роботу до ММКП Міськкомунгоспза переводом 01.04.2006 року на посаду паспортиста з посадовим окладом 760 грн.. Відповідно до розділу ІІ Галузевої угоди комунального підприємства за 2007, 2008, 2009 року оплата праці працівникам комунальних підприємств здійснюється виходячи з наступного розрахунку: Оклад = мінімальна з/п х 120 % х 1,5 для паспортиста. При кожній зміні мінімальної заробітної плати адміністрація підприємства повинна була переглядати посадові оклади та також їх підвищувати, але цього не відбулось до квітня 2010 року. Позивач недоотримала кошти, які необхідні для утримання сімї в розмірі 7718,60 грн.. Моральну шкоду завдану позивачу позивач оцінює в розмірі 5000 грн.. В судовому засіданні, позивач просила зменшити позовні вимоги та стягнути недонараховану заробітну плату у розмірі 5356,10 грн., моральну шкоду не стягувати. Представник відповідача надав до суду заперечення на позовну заяву в якій вказав, що позовні вимоги частково, лише в частині стягнення недонарахованої заробітної плати у розмірі 5356,10 грн., а в задоволенні інших позовних вимог відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] була прийнята на роботу до ММКП Міськкомунгоспза переводом 01.04.2006 року на посаду паспортиста з посадовим окладом 760 грн.. Відповідно до розділу ІІ Галузевої угоди комунального підприємства за 2007, 2008, 2009 року оплата праці працівникам комунальних підприємств здійснюється виходячи з наступного розрахунку: Оклад = мінімальна з/п х 120 % х 1,5 для паспортиста. Відповідно до Закону України Про державний бюджет на 2007 рік, 2008 рік, 2009 рік, 2010 рікмінімальна заробітна плата була встановлена: з 01.07.2007 року 440,00 грн.; з 01.10.2007 року 460,00 грн.; з 01.01.2008 року 515,00 грн.; з 01.08.2008 року 525,00 грн.; з 01.10.2008 року 545,00 грн.; з 01.12.2008 року 605,00 грн.; з 01.04.2009 року 625,00 грн.; з 01.07.2009 року 630,00 грн.; з 01.10.2009 року 650,00 грн.; з 01.09.2009 року 744,00 грн.; з 01.01.2010 року 869,00 грн.. При кожній зміні мінімальної заробітної плати адміністрація підприємства повинна була переглядати посадові оклади та також їх підвищувати, але цього не відбулось до квітня 2010 року. Позивач звільнилась з підприємства 21.05.2012 року але до теперішнього часу не отримала перерахунок заробітної плати. Не донарахована та невиплачена заробітна плата позивачу складає в розмірі 5356,10 грн., згідно розрахунку. Відповідно до ст.. 116 КЗпП України адміністрація підприємства повинна виплатити працівнику всі належні йому кошти в день звільнення. Тому суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

12.07.2012 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі ПАТ КБ «Надра») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 52250,41 грн., а також судових витрат, мотивуючи тим, що відповідач не виконує належним чином зобовязання по виплаті кредиту, який їй було надано позивачем. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.11.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 08/11/2007/980 К 3316, згідно якого останній було надано кредит на суму 28000,00 грн. на споживчі цілі із розрахунку 2,1% на місяць за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості строком з 15.11.2007 року по 12.11.2010 року. Однак відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконує, систематично порушує терміни оплати кредитної заборгованості, у звязку з чим виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків. Так станом на 18.04.2011 року заборгованість по кредиту становить 52250,41 грн., з яких: - 28000,00 грн. непогашений кредит; - 22402,80 грн. несплачені відсотки; - 1487,61 грн. несплачена пеня за прострочення строків виконання зобовязань; - 360,00 грн. несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплатити проценти. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, на даний час заборгованість відповідачем не погашена, тому суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню і стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «Надра» суму боргу за кредитним договором в розмірі 24362,42 грн. Також на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

17 жовтня 2012 року громадянка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивує тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем знаходиться з 16.07.1998 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою, та перебувають на її утриманні. У відкритому судовому засіданні позивачка [PERSON] заявила клопотання про зміну позовних вимог. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] у відкритому судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження на імя [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі, який не заперечує свого батьківства (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження на імя [PERSON], [INFO], її батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі, який не заперечує свого батьківства (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження на імя [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі, який не заперечує свого батьківства (а.с.6). За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачкою вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 214,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 05 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп»янську Куп»янського міськрайонного управління юстиції харківської області згідно актового запису № 326. Причиною розірвання шлюбу є відносини ,які привели до неможливості зберігання сімї. Примирення не можливе. Майнового спору - не має. Спору про утримання та виховання неповнолітньої дитини - не має. У судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Зясувавши думку сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач позов визнав в повному обсязі, він не суперечить закону ,не порушує прав , свобод чи інтересів інших осіб і в такому разі, при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Обґрунтованість своїх вимог позивачка підтверджує свідоцтвом про шлюб, відповідно якого шлюб між сторонами зареєстрований 05 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп»янську Куп»янського міськрайонного управління юстиції харківської області згідно актового запису № 326, свідоцтвом про народження неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO].(а.с.а.с.3,5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, позивачка не бажає поновити стосунки та зберегти сімю. Примирення не можливе. Майнового спору та спору про місце проживання, утримання,виховання неповнолітньої дитини - не має. При таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення для сторін, і на підставі ст.112 СК України шлюб між позивачкою та відповідчем підлягає розірванню. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

4 жовтня 2012 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 2002 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного життя мають малолітню доньку. З липня 2012 року вони припинили шлюбні відносини та не підтримують подружніх стосунків. Позивачка дійшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася та примирення між ними неможливе, крім того, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, у звязку з чим, суд допустив заочний розгляд справи. Відповідно до свідоцтва про одруження виданого Прибузською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 28 вересня 2002 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження було зроблено актовий запис за № 11. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.9). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сімї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в розмірі 107 грн. 30 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

Позов поданий 01 жовтня 2012 року , в судовому засіданні повністю підтриманий позивачем по справі, який в обгрунтування своїх вимог вказав на обставини, викладені ним в позовній заяві. Позивач гр. [PERSON] також вказав, що 09.02. 2002 року уклав шлюб з відповідачкою , але з липня 2012 року не підтримує з дружиною ніяких шлюбних стосунків. На даний час він постійно проживає в м. Луганську, має постійне місце роботи, а дружина з донькою живуть в селище Мілове Луганської області. Спору про місце проживання спільної дитини не має, у дружини є інший чоловік , з яким вона йому зраджувала. Тому позивач просить суд розірвати шлюб, бо він вважає, що подальше його збереження немає сенсу. Відповідачка позов про розірвання шлюбу повністю визнала і уточнила, що спільне проживання дійсно припинено, тому що позивач вів непристойний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, зраджував , тому вона також знайшла собі іншого чоловіка , на вимогу обох сторін невдалий шлюб варто розірвати, за бажанням відповідачки залишити за нею прізвище [PERSON], бо таке прізвище носить їх спільна дитина. Заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що позов повинен бути повністю задоволеним, сторони фактично однією сімєю не проживають досить недавно, мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю, місце проживання спільної дитини позивачем не оспорюється . Позивач та відповідачка не намагалися зберегти свою сімю, на даний час вони мають загострення сімейних стосунків і обоє наполягають на розлученні. На думку суду сімя розпалася, зберегти її неможливо, сторони втратили почуття любові та взаємоповаги, тому позов необхідно задовольнити. На основі викладеного,

Outcome: approved