Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

У червні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартири №57, вул. Гайок, 182, м. Біла Церква. В обґрунтування позову позивач, зазначає, що вона та двоє її синів [PERSON], [PERSON] є власниками квартири №57, по вул. Гайок, 182, у м. Біла Церква. На правах члена сім'ї (чоловік) у цій же квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO] З травня 2009 року відповідач забрав свої речі і переїхав жити до своїх родичів. На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 23.03.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Як на доказ відсутності відповідача у вищевказаній квартирі позивач посилається на показання свідків, акт обстеження житлових умов від 31.01.2011 року. Зазначає, що усі обовязки, що випливають з договору користування житлом виконує лише позивач. Як на правову підставу своїх позовних вимог позивач посилається на ч. 2 ст. 405 ЦК України. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], у якій просить визнати за ним право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та вселити його у вказану квартиру. Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги зазначає, що у травні 1999 року уклав шлюб з [PERSON] Перед цим у квітні 1999 року продав свою квартиру та отримані кошти вклали у торговий бізнес [PERSON] З 2000 по 2005 рік позивач за зустрічним позовом працював на будівельних обєктах у м. Києві. У 2006 році у звязку з відсутністю роботи між ним та відповідачем за зустрічним позовом почали виникати конфлікти: остання вчиняла бійки та скандали, постійно виганяла його з квартири. У січні 2010 року [PERSON] вчинила бійку, порвала одяг, нанесла травми обличчя тулуба, рук, у зв'язку з чим 16.01.2010 позивач за зустрічним позовом звертався до лікарняного закладу за допомогою. В подальшому до дільничного інспектора, однак заяву не було прийнято, а дільничний інспектор порадив [PERSON] залишити квартиру. Були випадки, коли відповідач за зустрічним позовом о 7 год. ранку виставляла його з квартири і раніше 22 год. наказувала не повертатися. Позивач змушений був ночувати у знайомих та у колег по роботі, позивача [PERSON] та її діти закривали на балконі, де він змушений був ночувати. З огляду на вказані обставини позивач змушений був приходити додому у час, коли у квартирі нікого не було. У травні 2012 він не зміг потрапити у квартиру, оскільки був змінений вхідний замок. Вважає, що не проживав у квартирі з поважних причин. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав. Крім того, позивач пояснила, що вона відповідачу не чинила перешкод у користуванні квартирою, відповідач сам з травня 2009 року залишив квартиру, оскільки він, з його слів, знайшов собі іншу жінку. У січні 2010 року бійки з відповідачем не вчиняла, так як його не було вдома. Для фіксування факту не проживання відповідача у квартирі до січня 2011 року нікуди не зверталася, оскільки надіялася, що відповідач повернеться жити до неї. Пояснила також, що за вказаною у позовній заяві адресою відповідача [PERSON] [ADDRESS] проживає її син [PERSON] у квартирі своєї дружини. Дану адресу вона вказала, оскільки їй телефонували знайомі відповідача і висували припущення, що відповідач міг жити за цією адресою. Зі своїм сином [PERSON] не спілкується, оскільки вона перебуває поганих стосунках з дружиною сина. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позовної заяви заперечували з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві та просили задовольнити зустрічну позовну заяву. Крім того, відповідач пояснив, що ніколи не проживав за вказаною у первісній позовній заяві адресою. Із сином позивача [PERSON] ніяких стосунків не підтримує. Його графік роботи був таким, що він на тиждень був три дні вдома та три дні на роботі. Третя особа [PERSON] проти задоволення первісного позову не заперечував та заперечив проти задоволення зустрічної позовної заяви. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва на право власності на житло №29117 від 17.04.2000 року [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] на праві власності належить квартира №57, по вул. Гайок, 182, у м. Біла Церква. 21.05.1999 року [PERSON] одружилася з [PERSON], [INFO]. Між позивачем та відповідачем упродовж спільного сімейно шлюбного життя склалися стійкі конфлікті стосунки з приводу ведення сімейного господарства. У звязку з чим відповідач змушений був періодично залишати квартиру та проживати у своїх знайомих або по місцю своєї роботи. На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 23.03.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідно до ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем у судовому засіданні не доведено у порядку та у спосіб встановленому законом, що відповідач [PERSON] втратив право на користування житловою площею квартири [ADDRESS]., оскільки був відсутній без пов?ажних причин понад один рік. Як вбачається з копії свідоцтва? на право власності на житло №29117 від 17.04.2000 [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] на праві власності належить квартира №57, по вул. Гайок, 182, у м. Біла Церква. З копії технічного паспорту на квартиру №57, видно, що співвласниками вказані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до акту обстеження житлових умов від 31.01.2011, складеного представником ЖЕК 4 у присутності позивача, сусідів [PERSON], [PERSON] затвердженого начальником ЖЕК-4, «у квартирі зареєстровано троє осіб :[PERSON], [PERSON], [PERSON] Однак фактично проживає двоє осіб. [PERSON] в квартирі не проживає з травня 2009 року. Зі слів [PERSON] останній квартирою не цікавиться, квартплату не сплачує речей у квартирі не зберігає» (а.с.32). Суд частково приймає до уваги даний доказ, а саме в частині того, що станом на 11.01.2011 представником ЖЕКу зафіксовано факт відсутності відповідача у квартирі позивача. Однак критично оцінює акт в частині даних про не проживання з травня 2009 року та відсутності речей відповідача у квартирі, оскільки вказані дані були занесені до акту зі слів позивача, яка є заінтересованою особою. Інших письмових доказів, які б обєктивно фіксували факт непроживання відповідача у квартирі з травня 2009 року по 31.01.2011 року позивачем суду не надано. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] дали показання, що з травня 2009 року відповідач не проживає у квартирі позивача. Свідкам [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, не було відомо про її конфлікти з відповідачем самі вони нічого не чули, а позивач не розповідала про це. Свідок [PERSON], яка працює разом з позивачем дала показання, що їй відомо про часті конфлікти та бійки в сім'ї позивача. Свідки були у квартирі позивача та зробили висновок, що відповідач не проживає у квартирі, так як не бачили там речей та одягу відповідача. При цьому свідок [PERSON] повідомила, що бачила у квартирі чоловічі речі, які вона сприйняла як речі сина позивача [PERSON], виходячи з їх невеликого розміру. Свідки [PERSON], [PERSON] також бачили у квартирі речі сина позивача [PERSON] Суд критично ставиться до показань свідків у тій частині, що у кватирі з 2009 року були відсутні речі відповідача. Суд виходить з того, що у кватирі крім відповідача також проживає з 2005 року син позивача - третя особа по справі [PERSON], [INFO], якому у 2009 році було 23 роки, який є людиною значно вищого зросту ніж відповідач та має середню статуру тіла, що не узгоджується з показаннями свідка [PERSON] Крім того, даючи показання свідки не навели суду беззаперечних фактів, які б давали підстави вважати, що вони добросовісно не помиляються або їм достовірно відомо про відсутність речей відповідача у кватирі. З показань свідків видно, що вони не бачили речей відповідача, які були відсутні на видному місці, що в той же час не виключає наявність речей відповідача у шафах, комодах та інших прихований від сторонніх осіб місцях. Дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, виходячи з внутрішнього переконання, яке склалося під час спілкування зі сторонами, суд приходить до висновку, що викладені в позовній заяві обставини не знайшли свого підтвердження відповідними доказами. Позивачем не надано суду доказів того, що відповідач понад 1 рік не проживав у її квартирі без поважних причин. Крім того суд прийшов до переконання, що позивачем при поданні позовної заяви та під час попереднього розгляду справи допущено недобросовісне використання своїх прав, оскільки у позовній заяві було вказано неправдиву інформацію про місце проживання відповідача, а саме, [ADDRESS], куди він «переїхав проживати до своїх родичів». Тоді як у судовому засіданні встановлено, що за вказаною адресою проживає третя особа у справі син позивача [PERSON], який не є родичем [PERSON] Вказана обставина призвела до винесення у справі заочного рішення без повідомлення та виклику відповідача. Таким чином у задоволенні первісної позовної заяви слід відмовити. Вирішуючи зустрічну позовну заява про визнання за [PERSON], права на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та вселення його у вказану квартиру судом враховується, що на час даного судового розгляду [PERSON] був знятий з реєстрації за вказаною адресою на підставі заочного рішення суду від 04.11.2012. Так, допитаний свідок [PERSON] дав показання суду, що разом з відповідачем працює охоронцем на заводі без офіційного працевлаштування. Знає відповідача приблизно 4 роки. За цей час відповідач періодично залишався ночувати у нього вдома, або на роботі, пояснюючи це тим, що постійно конфліктує зі своєю дружиною відповідачем по справі, та її дітьми. Показання даного свідка не суперечать фактичним обставинам, які встановлені судом. Суд критично оцінює доводи позивача за зустрічним позовом, що його було побито відповідачем [PERSON] 15.01.2010, оскільки у постанові про відмову у порушенні кримінальної справи від 22.01.2010 не встановлено обставин заподіяння тілесних ушкоджень відповідачу саме [PERSON], зокрема сам [PERSON] таких фактів не повідомляв. Проаналізувавши надані сторонами докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що зустрічна позовна заява підлягає задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: approved