Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

позовні вимоги позивачки [PERSON] обгрунтовані наступним. 29 лютого 2008 року на автодорозі Н-10 "Стрий-Чернівці" в с.Креховичі, Рожнятівського району, Івано-Франківсткої області водій автомобіля "Дачія" реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] рухаючись в напрямку м.Калуш, здійснив наїзд на пішохода [PERSON], чоловіка позивачки, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження і був госпіталізований в Калуську ЦРЛ. В результаті отриманих тілесних ушкоджень у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, закритого перелому кісток лівої гомілки, закритої травми живота, розриву печінки та сальника [PERSON] помер 7 березня 2008 року в лікарні. Слідчим СВ Рожнятівського РВ УМВС Майборода Д.В. 7 березня 2008 року порушено кримінальну справу №298833 по факту даної ДТП за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. З квітня 2008 року позивачку [PERSON] визнано потерпілою по даній кримінальній справі. Постановою Рожнятівського районного суду від 9 вересня 2010 року кримінальну справу про обвинувачення [PERSON] за ст.286 ч.2 КК України закрито у зв'язку з його смертю. Внаслідок неправомірних дій водія [PERSON] позивачка вважає, що їй спричинена значна матеріальна шкода, а саме на суму 15 600 грн, які вона витратила на лікування чоловіка в Калуській ЦРЛ з 29 лютого по 7 березня 2008 року, на його поховання, оплату за виготовлення надгробного пам'ятника. Перед смертю [PERSON] був працездатним, з жовтня 2004 року постійно займався підприємницькою діяльністю та отримував доходи. Згідно довідки ДПІ в Рожнятівському районі № 4249/0/17-170 від 07.04.2008 року його дохід за 2007 рік становив 23 200 грн, тобто 1 933 грн в місяць. Позивачка та син [PERSON], [INFO], перебували на його утриманні. Виходячи з цього позивачка та син мають право на відшкодування частини неотриманих доходів потерпілого, яка кожному утриманцю належала б при його житті, за вирахуванням пенсій, наданих утриманцям внаслідок втрати годувальника. Згідно довідки №3724/03 від 16 вересня 2008 року виданої управлінням Пенсійного Фонду України в Рожнятівському районі позивачка отримує пенсію по втраті годувальника на сина [PERSON], 2001 року народження та на себе по догляду за дитиною до досягнення 8-ми років в розмірі 515,38 грн. щомісячно. Позивачка заявляє право на відшкодування 16 977,84 грн на дитину. Внаслідок ДТП з вини водія [PERSON] позивачці завдана і значна моральна шкода, що проявилась в перенесенні та терпінні нею та її дитиною психологічного та психічного стресу, моральних переживань та страждань, емоційного перенапруження, погіршенні стану здоров"я внаслідок втрати чоловіка та батька, якого дитині вже ніхто не зможе повернути і її син залишився без годувальника. Водій [PERSON] на момент вчинення ДТП був власником транспортного засобу - автомобіля "Дачія Логан", реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується долученим до матеріалів кримінальної справи технічним паспортом на автомобіль, виданий Коломийським МРЕВ УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області 12 вересня 2007 року, а тому саме він повинен відшкодувати на думку позивачки завдану шкоду. Поскільки водій [PERSON] при придбанні автомобіля уклав договір про цивільно-правову відповідальність із ВАТ СК "ПРАВЕКС - СТРАХУВАННЯ", тому згідно ст.22 ЗУ"Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивачка 19.09.2008 р. звернулась до ВАТ СК"ПРАВЕКС - СТРАХУВАННЯ" із заявою про страхове відшкодування, проте листом №75583 від 02.10.2008 р. їй повідомлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ВАТ "УСК "Дженералі Гарант" за полісом ВА №1891666 від 24.09.2007 р. Зазначений поліс був оформлений ВАТ СК"ПРАВЕКС СТРАХУВАННЯ" на підставі агентського договору №0006027 від 31.01.2005 р. з ВАТ УСК"Дженералі Гарант". 9.12.2008 р. позивачка звернулась із аналогічною заявою до ВАТ УСК"ДЖЕНЕРАЛІ ГАРАНТ". Листом №8539/01 від 6 липня 2012 року ТзОВ "Євроасистанс", що є правонаступником ВАТ УСК"Дженералі Гарант", позивачці повідомлено про часткове задоволено поданої заяви про страхове відшкодування та виплачено їй шляхом перерахування на її розрахунковий рахунок страхове відшкодування в сумі 16 169,23 грн, з яких : - 14 696,50 грн., як неотримані доходи на сина та дружину до 8 років; - 1 040 грн за ритуальні послуги; - 346,65 грн за медикаменти. Враховуючи вище викладене позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача ТзОВ "ЄвроАсистанс" в її користь матеріальну шкоду - 1090 грн. за ритуальні послуги, 1123,35 грн. за медикаменти, 2195,26 грн. неотриманих доходів на сина та дружину, 12000 грн. за виготовлення пам'ятника, 12550 в рахунок відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати по справі, в тому числі по оплаті за надання юридичної допомоги адвокатом. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак направила до суду заяву в якій вкзала, що позовні вимоги підтримує у повному об"ємі та просить суд її позовні вимоги задоволити у повному обсязі, а справу слухати у її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з"вився, хоча завчасно і належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд оглянувши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази вважає, що позовні вимоги належать до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 29 лютого 2008 року на автодорозі Н-10 "Стрий-Чернівці" в с.Креховичі, Рожнятівського району, Івано-Франківської області водій автомобіля "Дачія" реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] рухаючись в напрямку м.Калуш, здійснив наїзд на пішохода [PERSON], внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження і був госпіталізований в Калуську ЦРЛ. В результаті отриманих тілесних ушкоджень у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, закритого перелому кісток лівої гомілки, закритої травми живота, розриву печінки та сальника [PERSON] в лікарні помер. Слідчим СВ Рожнятівського РВ УМВС Майбородою Д.В. 7 березня 2008 року порушено кримінальну справу №298833 по факту даної ДТП за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.(а.с.5). 03 квітня 2008 року [PERSON] визнано потерпілою по даній кримінальній справі.(а.с.6). Копією постанови Рожнятівського районного суду від 9 вересня 2010 року підтверджено, що кримінальну справу про обвинувачення [PERSON] за ст.286 ч.2 КК України закрито у зв'язку з його смертю.(а.с.7). Копією страхового полісу №ВА 1891666 від 24.09.2007 р. підтверджено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ВАТ УСК"Дженералі Гарант" за полісом №ВА 1891666 від 24.09.2007 р.(а.с.39). Копіями квитанцій підтверджено, що витрати на ритуальні послуги та поховання склали 1090 грн. та відповідно 9320 грн.(а.с.44-46). Крім того, витрати понесені на лікування та утримання [PERSON] до настання смерті склали 1123,35 грн., що підтверджується копіями товарних та фіскальних чеків(а.с.47, 48, 49). Відповідно до ст.ст. 22, 24, 27 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України в межах п`яти відсотків ліміту визначеного п. 9.3 ст. 9 даного Закону. Страховик відшкодовує витрати на поховання (в тому числі поминальний обід), а також документально підтверджені витрат на лікування потерпілої та її утримання в медичному закладі до настання смерті. Право на отримання відшкодування за шкоду, пов`язану із смертю потерпілого, мають особи, які знаходилися на утриманні потерпілого, та особи, які взяли на себе витрати з поховання. Згідно із ст.1187 ЦК України, шкода заподіяна джерелом підвищеної небезпеки підлягає відшкодуванню особою, що на відповідній правовій основі володіє даним джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) і є винною у завданні шкоди. Відповідно до п.4 ч.1 ст.1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди має один з батьків (усиновлювачів) незалежно від віку і працездатності, якщо він здійснює догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого - до досягнення ними чотирнадцяти років. Відповідно до ч.2 ст.1200 та ч.1 ст.1202 ЦК України, дана шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди, а відшкодування здійснюється шляхом виплати щомісячних платежів. Розмір відшкодування шкоди у зв`язку із смертю потерпілого (годувальника) обчислюється відповідно до вимог ст.ст. 1200, 1197 ЦК України. А саме: шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. Середньомісячний заробіток (дохід) померлого розраховується за аналогічними правилами, які встановлено для відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я - шляхом поділу сукупного заробітку (доходу) за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи на відповідну кількість місяців. Якщо потерпілий на момент завдання йому шкоди не працював, його середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється або виходячи з його заробітку до звільнення, або виходячи із звичайного розміру заробітної плати працівника його кваліфікації у цій місцевості. У випадку якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до п.7 "Порядку проведення розрахунку розміру страхового відшкодування утриманцям у зв'язку із смертю годувальника внаслідок ДТП", затвердженого постановою КМУ від 31 грудня 2004 року, встановлено, що у разі якщо питання про страхове відшкодування вирішується в судовому порядку, його виплата проводиться у строк та в обсязі, визначені рішенням суду. Моральна шкода завдана смертю фізичної особи, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України, відшкодовується її чоловікові, батькам, дітям та особам, які проживали з нею однією сім`єю. Аналізуючи матеріали справи, заперечення відповідача, суд вважає, що письмові доводи відповідача не можливо покласти в основу рішення, як доказ, що спростовує вимоги позивачки в частині її права на відшкодування витрат на лікування та поховання потерпілого. На підставі зазначених вище норм законодавства вимоги позивачки до відповідача в частині стягнення грошових коштів на відшкодування моральної шкоди в сумі 12 550 грн. підлягають частковому задоволенню. Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної позивачці діями [PERSON], суд бере до уваги моральні страждання, яких вона зазнала внаслідок протиправних дій [PERSON], що призвело до смерті її чоловіка, глибину завданих душевних страждань та незворотність наслідків протиправних дій [PERSON] Розмір моральної шкоди визначений позивачкою в розмірі 12550 грн., суд вважає завищеним, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що грошова сума в розмірі 2550 грн. буде достатньою для відшкодування завданої позивачці моральної шкоди. За вказаних вище обставин, суд, оцінюючи зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позивачка частково довела ті обставини, на які посилалася, як на підставу своїх позовних вимог. Судові витрати підлягають стягненю з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.16, 23, 1167, 1168, 1187, 1200, 1201 ЦК України, ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та

Outcome: approved