overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-13 00:00:00

Заявник. звернувся в суд з заявою про визнання [PERSON] Доріана Васильовича недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна, заінтересована особа опікунська рада Черешської сільської ради Сторожинецького району, посилаючись на наступне. [PERSON] знаходиться на повному державному в Черешському психоневрологічному будинку-інтернаті з діагнозом шизофреноподібний розлад органічного ґенезу, змішаний дефект, він являється інвалідом 2-ї групи. Внаслідок хвороби [PERSON]не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи вищевказані обставини, заявник просить постановити рішення, яким визнати [PERSON], недієздатним, встановити над ним опіку і призначити опікуна. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав, посилаючись на обставини викладені вище. Заінтересована особа опікунська рада Черешської сільської ради Сторожинецького району свого представника до суду не направив, надіслав на адресу суду листа у формі подання, в якому заяву визнав повністю та просив розглядати справу за відсутності свого представника, просить призначити опікуном [PERSON] Заслухавши пояснення представника заявника та дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним заяву Черешського психоневрологічного будинку-інтернату задовольнити повністю з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] знаходиться на повному державному в Черешському психоневрологічному будинку-інтернаті з діагнозом шизофреноподібний розлад органічного ґенезу, змішаний дефект, він являється інвалідом 2-ї групи. Як вбачається з Акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 346 від 28.05.2012р. [PERSON]В на даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі органічного шизофреноподібного розладу, за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з ч.1 ст.241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Орган опіки та піклування в особі опікунська рада Черешської сільської ради Сторожинецького району вніс до суду подання про призначення зинича Ю.С. опікуном [PERSON], що необхідно для забезпечення особистих немайнових і майнових прав останнього, який за станом здоровя не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки. Враховуючи викладене, аналізуючи всі докази по справі, суд вважає, що заява є підставною і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-13 00:00:00

зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, що повязана з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Повне рішення суду буде виготовлене 19.06.2012 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-13 00:00:00

17.04.2012 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] на квартиру № 108, що знаходиться в будинку № 7 по вул. Савчука у м. Чернігові. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Представники відповідачів в судовому засіданні у вирішенні спору покладались на розсуд суду. Треті особи в судовому засіданні не заперечували проти визнання права власності на вказану вище квартиру за позивачем. Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі на підставі наступного. Судом встановлено, що [PERSON] був членом ЖБК № 99 з 1984 року і у 1992 році повністю виплатив вартість за квартиру [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 176083 [PERSON] помер 14 грудня 2011 року. Згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України в разі викупа квартири член житлово-будівельного кооперативу становиться її власником. Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадщину по закону мають діти спадкодавця, чоловік або дружина яка пережила померлого та батьки. На момент смерті [PERSON] спадкоємцями є його дружина [PERSON] та сини [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвами про народження. В силу ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Треті особи [PERSON] та [PERSON] відмовились від оформлення даної спадщини на користь позивача. У звязку з тим, що померлий [PERSON] за життя не отримав свідоцтво про право власності на квартиру та не зареєстрував право власності на неї в ЧМБТІ, нотаріальна контора не може видати позивачам свідоцтва про право на спадщину без правоустановлюючих документів на спадкове майно. Згідно ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право становиться під сумнів або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати їм документа, що засвідчує його право власності. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають дочку [PERSON] [INFO]. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1\\4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше встановленого мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, також надав заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно довідки виконкому Бобровицької міської ради від 21.05.2012 року № 1209 малолітня донька проживає з матірю, [PERSON]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України зобовязує суд при визначенні розміру аліментів враховувати : 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідач працює у ПрАТ Бобровицьке ХППта отримує заробітну плату. Позивач є інвалідом 2 групи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 25.04.2009 року, мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. 17 травня 2012 року [PERSON] . звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% від суму прожиткового мінімуму для дітей даного віку до повноліттядочки, посилаючись на те, що дитина проживає з нею, а відповідач у добровільному порядку не надає на дочку матеріальної допомоги, хоча згідно закону зобовязаний її надавати, інших утриманців не має. Крім того просила стягнути з відповідача на її утримання до досягнення неповнолітньою дочкою трьох років по 1\\3 частин всіх видів доходу щомісячно, посилаючись на те, що відповідач працює, і може надавати таку допомогу. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, заперечень на позов не надав. Перевіривши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва серії I-ВЛ № 173784 про народження [PERSON] [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] Відповідач не оспорював факт проживання неповнолітньої дочки з матірю та знаходження її на утриманні позивачки. Зазначені обставини підтверджуються й довідкою з місця проживання позивачки (а.с. 9). Оскільки сторони не дійшли згоди про порядок добровільної участі в матеріальному забезпеченні своєї неповнолітньої дочки, суд відповідно до вимог ст.ст. 182, 184, 191 СК України, враховуючи матеріальний стан сторін по справі, відсутність у відповідача інших дітей, вважає необхідним стягнути на користь позивачки з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1\\3 частини всіх доходів щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2012 року(з дня звернення з цим позовом до суду) до повноліття дитини. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки дочка сторін проживає з матірю,позов останньої підлягає задоволенню і на користь [PERSON] з [PERSON] підлягають стягненню аліменти в розмірі 1\\3 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 17 травня 2012 року до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 107 грн..30 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною розірвання шлюбу є зловживання з боку відповідача спиртними напоями, фізичне насилля, конфліктні ситуації, що є перешкодою для подальшого існування сімї. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, суперечить її інтересам. За таких обставин шлюб існує формально, сімя фактично розпалася і зберегти її неможливо. З урахуванням думки відповідача, який заперечував проти розірвання шлюбу з метою збереження сімї, посилаючись на інтереси сімї, власні інтереси сторонам надавався місячний строк на примирення. В судовому засіданні призначеному після наданого строку на примирення, позивач підтримала вимоги в повному обсязі, просила шлюб розірвати, посилаючись на викладене у позові та на те, що згоди з відповідачем протягом строку наданого на примирення, не дійшли. Відповідач після наданого строку на примирення, зазначив, що якщо так хоче позивач, то він не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 жовтня 1986 року у Відділі РАЦС Шевченківського РІК м. Києва, а/з 1275. (а.с. 5) Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сімю та відновити свої стосунки позивач не бажає. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сімя фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сімї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася та відновити її не можливо. Позивачка надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився. Згідно заяви наданої суду позовні вимоги визнав, просив розглядати справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 07 березня 2007 року, від спільного сімейного життя мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили з 2011 року з причини того, що кожний з них має різні характери та різні погляди на життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя стало не можливим, та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Між сторонами були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Збереження сімї, як вважають, не можливо та не доцільно. Сторони спільне господарство та сумісний бюджет не ведуть. Спору про розділ майна між сторонами немає. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї не можливо. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 107,30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-13 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 29149 грн 10к. на підставі кредитного договору від 21 лютого 2008 року. В судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими. Встановлено, що 21.02.2008 року між ПАТ КБ „Приватбанк та відповідачем було укладено кредитний договір №VOXRRC07060232, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 5100,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 21.08.2009р. Відповідно до Розділу 3.2 відповідач зобов'язався погашати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку та в строки визначені в заяві. У відповідності до ст.ст.525, 526, аб.1 ч.1 ст.530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У відповідності до ст.ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст.ст.549, 551 ЦК України кредитор має право на пеню, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання у розмірі, встановленому договором. В результаті неналежного виконання договірних зобовязань за [PERSON] станом на 23.03.2012 року рахується заборгованість в сумі 29149,10 грн, з яких: 4439,14грн заборгованість за кредитом; 4,44грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 1504,62грн заборгованість по комісії за користування кредитом; 21336,66грн - пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором; 500,00грн штраф (фіксована частина); 1364,24 штраф (процентна складова). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача судовий збір 214,60грн На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-13 00:00:00

15 травня 2012 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 21 січня 2011 року Оболонським районним судом м. Києва ПАТ Банк Контрактбуло видано виконавчий лист №2-87/10. Вважає, що виконавчий лист виданий з порушенням норм процесуального права, та є таким, що не відповідає рішенню суду, оскільки 17.03.2011 року Апеляційним судом м. Києва після видачі виконавчого листа була виправлена описка в рішенні суду на підставі якого було видано виконавчий лист. Тому виконавчий лист не відповідає вимогам Закону України Про виконавче провадження. Вважає, що вищезазначене надає підстави для визнання даного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі. Просить постановити ухвалу якою визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню та постановити ухвалу якою зупинити виконавче провадження по даній справі до вирішення питання по суті. В судовому засіданні представник [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити з викладених у ній підстав. Представник стягувача ПАТ Банк Контрактпояснила в суді, що виправлення описки у рішені суду взагалі не стосувалося боржника [PERSON], описка була в частині стягнення з інших боржників по справі, тому відсутні підстави для задоволення даної заяви. Крім того, оскільки виправлення цих описок не впливає на суть ухвали, суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила в процесі розгляду справи, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем [PERSON] перебували у цивільному шлюбі з 2004 року. Від цього шлюбу у них є син: [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від матеріальної допомоги на утримання дитини, мотивуючи це тим, що позивачці особисто він не надасть жодних коштів. На підставі наведеного, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини з всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-13 00:00:00

Позивачка просить суд ухвалити рішення, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO] за державний кордон України. В обґрунтуванні своїх вимог представник позивача посилається на те, що позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем , від шлюбу сторони мають дитину -[PERSON],[INFO] .11.05.2004 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина постійно мешкає з позивачкою, відповідач участі у вихованні та духовному розвитку дитини не приймає, позивачка має намір виїхати за межі України з донькою для відпочинку , оздоровлення та розвитку дитини. У звязку з тим, що позивачка не має змоги отримати дозвіл батька [PERSON]на виїзд дитини за кордон, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився , проти позову не заперечував, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою, що знаходиться в матеріалах справи. Представники Сектору ГІРФО Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ,Управління служби в справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не з'явились про день та час слухання справи були сповіщені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від шлюбу сторони мають дитину -[PERSON],[INFO] . 11.05.2004 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина постійно мешкає з позивачкою, відповідач участі у вихованні та духовному розвитку дитини не приймає, позивачка має намір виїхати за межі України з донькою для відпочинку , оздоровлення та розвитку дитини Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗУ Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України: Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі споживи самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволене на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Згоду батька позивачка отримати не може, тому що з відповідачем був втрачений зв'язок. У зв'язку із чим позивачка не має змоги виїхати до свого чоловіка за кордон разом з дитиною, а тому змушена звернутися до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що 10 травня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис №141 в книзі реєстрації шлюбів. Під час перебування в шлюбі у подружжя 09 липня 2002 року народився син [PERSON]. Спільне життя у подружжя не склалося, сторони припинили подружні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету на мають, як стверджує позивач в тексті позовної заяви, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і буде суперечити його інтересам. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, заперечував щодо надання терміну для примирення. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розірвати шлюб так як сторони мають вкрай суперечливі погляди на життя, проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. Вислухавши позивача, відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. В ході розгляду справи судом достовірно встановлено, що сімя розпалась остаточно. Шлюбних відносин сторони не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї є суперечливі погляди сторін на життя, різниця характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги. Сторони спору майнового характеру на момент розірвання шлюбу не мають. Неповнолітній син залишиться проживати з матірю. Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку розірвати шлюб, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим і буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини.

Outcome: approved