Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-24 00:00:00

07.02.2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, третя особа - [PERSON], в якому вказав, що він народився [INFO] року в сім'ї [PERSON] та [PERSON]. Його мати [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) народилась [INFO] року в сім'ї [PERSON] та [PERSON]. Окрім матері позивача в сім'ї [PERSON] та [PERSON] була ще одна донька [PERSON] - відповідач по справі. [INFO] року помер дід позивача - [PERSON], який за життя був власником житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані за адресою: [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 09.08.1974 року та власником земельної ділянки, загальною площею 0,10 га, яка також розташована за вказаною вище адресою, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд згідно державного акту серія [NUMBER]. 23.01.2007 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все належне йому майно [PERSON], який після смерті діда, [INFO] року звернувся до Зміївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON], який прийняв спадщину. На момент смерті дід був вдівцем, так як бабуся позивача - дружина діда померла [INFO] року. [PERSON] не прийняла спадщину від свого батька, так як не зверталась до державної нотаріальної контори після його смерті із заявою про прийняття спадщини. Тітка позивача [PERSON] - відповідач по справі, також не зверталась до Зміївської державної контори із заявою про прийняття спадщини та не мешкала разом з померлим, тобто не прийняла спадщину. Тітка взагалі не мешкає в м. Змієві вже на протязі 10 років, однак, вона залишилась зареєстрованою в спадковому будинку, тобто на момент смерті діда вона була зареєстрована разом з ним за однією адресою. Нотаріальна контора відмовила позивачу в оформлені права власності на спадкове майно, так як тітка може мати претензії щодо спадщини після смерті своїх батьків. Будинок було побудовано під час шлюбу діда з бабусею, і спірною може бути та частина будинку, яка могла б належати бабусі на праві сумісної власності. Таким чином, [PERSON] вже більше чотирьох років після смерті діда не має можливості скористуватися своїм правом спадкоємця та вступити в спадщину, в зв'язку з чим він звернувся до суду з даним позовом. На підставі вищезазначеного [PERSON] просив встановити той факт, що [PERSON] не мешкала разом з [PERSON], який помер [INFO] року на час відкриття спадщини, тим самим не прийняла спадщину; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON]; визнати за позивачем право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, загальною площею 0,10 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, справу просив розглядати у його відсутності за участю його представника [PERSON], яка також у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій справу просила розглядати у її відсутності на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, місце розгляду справи, в силу ч. 9 ст. 74 ЦПК України, була повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надавала, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. З копії Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], зареєстрованого Мерефянською міською радою Харківського району, вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 157 /а.с. 7/. Батьками [PERSON]. були [PERSON] та [PERSON] /а.с. 8, 9/. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], зареєстрованим Зміївським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 321 /а.с. 11/. [INFO] року помер [PERSON], копія Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], зареєстроване відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 148 /а.с. 10, 12/. За життя [PERSON] належало на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташовані за адресою [ADDRESS], а також земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,10 га, розташована за вищевказаною адресою. Даний факт підтверджується копією Договору купівлі-продажу від 09.08.1974 року, копією технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], довідкою КП «Зміївське БТІ» від 15.10.2012 року, якою повідомляється, що даний житловий будинок належить в цілому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Зміївською державною нотаріальною конторою Харківської області 09.08.1974 року р-р № 1904, а також копією Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель Зміївської міської ради Харківської області від 04.02.2009 року та копією Державного Акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] /а.с. 15, 16-19, 20, 21-22, 23/. Відповідно до копії Заповіту від 23.01.2007 року, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідав все належне йому майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, взагалі, все те, що йому буде належати на день смерті та на що він за законом матиме право, своєму онукові - [PERSON] /а.с. 14/. Тобто, [PERSON] на випадок свої смерті заповідав [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] по вул. Бабушкіній та земельну ділянку за цією ж адресою. Однак, як вбачається з копії домової книги у вищевказаному домоволодіння на момент смерті [PERSON] була зареєстрована [PERSON] /а.с. 24-25/. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Копією Акту обстеження житлового будинку, складеного 19.04.2012 року депутатом Зміївської міської ради Харківської області Котихіним В.Є., встановлено, що [PERSON] не мешкає за адресою [ADDRESS] з 2002 року. Особистих її речей в будинку немає. В 2007 році помер власник будинку [PERSON], який на момент смерті мешкав один, його жінка - [PERSON] померла у 1995 році. Поховання [PERSON] проводив онук - [PERSON] [PERSON] на поховання батька не приїздила /а.с. 13/. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи, що [PERSON] хоча і була зареєстрована на день смерті [PERSON] за однією адресою із померлим, однак, була відсутня у домоволодінні, не проживала там та не проживає на даний момент, крім того, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька не зверталася, суд вбачає підстави для задоволення позовною вимоги щодо встановлення факту стосовно того, що [PERSON] не мешкала разом з [PERSON], який помер [INFO] року на час відкриття спадщини, а отже, є такою, що не прийняла спадщину. Листом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 06.03.2013 року № 256/01-16 повідомляється, що після померлого [INFO] року [PERSON] до нотаріальної контори надійшла заява від [INFO] року про прийняття спадщини він його онука [PERSON] Заповіт від 23.01.2007 року, складений [PERSON] не змінювався та не скасовувався /а.с. 26, 41/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У ст. 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Отже, встановлено, що померлий [PERSON] був власником житлового будинку [ADDRESS], а також земельної ділянки за вказаною адресою. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, яким заповів вищевказане майно своєму онуку [PERSON], однак, через те, що у житловому будинку № 16 була зареєстрована донька померлого - [PERSON], позивач не має змоги інакше як через суд отримати право власності на спадкове майно. Крім того, судом встановлено, що відповідач за визначеною вище адресою з 2002 року і на даний момент не проживає, спадщину після смерті [PERSON] не прийняла. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення.

Outcome: approved