overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Рішенням Соломянського районного суду міста Києва від 06.08.2012 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Солом`янська районна у м. Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування)задоволено частково. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частки всіх видів доходу (заробітку) щомісячно починаючи з 24.02.2012 року по 04.07.2012 року. Не погодившись з вищезазначеним рішенням [PERSON] подав апеляційну скаргу. Ухвалою Апедляційного суду м. Києва від 27.08.2012 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Солом`янська районна у м. Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування) повернуто до Соломянського районного суду міста Києва для дооформлення, зокрема в частині вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У судове засідання сторони не зявилися, однак, відповідно доч.3 ст. 220 ЦПК України їх присутність не є обовязковою. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку,про необхідність ухвалення додаткового рішення виходячи з наступного. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею i документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки під час ухвалення рішення у справі судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат у відповідності до вимог статті 88 ЦПК України, суд приходить до висновку щодо ухвалення додаткового рішення у справі, у звязку з чим судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 214,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

6 серпня 2012 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в 2010 році зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від сумісного життя мають малолітнього сина [PERSON] Вони припинили шлюбні відносини та не підтримують подружніх стосунків. В теперішній час відповідачка створила нову сімю. Позивач дійшов до впевненості, що їх сім'я з відповідачкою розпалася та примирення між ними неможливе, крім того, збереження шлюбу не відповідає його інтересам. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності та просив розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідачка в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала та просила розірвати шлюб з позивачем. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Полігонівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 22 жовтня 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 6. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.6). Згідно заяви [PERSON] він визнав своє батьківство зачатої дитини [PERSON], яка є вагітною (а.с.13) Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.3 ст. 110 Сімейного кодексу України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сімї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 107 грн. 30 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Позивачка у судове засідання не зявилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій просить задовольнити її вимоги з викладених у заяві мотивів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій не заперечує, щодо задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти : Від зареєстрованого шлюбу в сторін по справі народилися син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 140211 від 06.02.2004 року, виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 132158 від 08.02.2011 року, виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області . Діти проживають разом з матірю і перебувають на її утримані, що підтверджується довідкою № 1167 від 07.08.2012 року, виданою ПП Перспектива. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька , яка визначається судом. Відповідачем не було подано суду жодних доказів того, що він за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем, не може виконувати аліментних обовязків по утриманню неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття підлягають до задоволення. Відповідно до п. ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Артемівська міська рада звернулась до суду з заявою, у якій вказує, що власником квартири № 168 по вул.. Декабристів - 45 в м. Артемівську є [PERSON], який знятий з реєстрації на підставі актового запису про смерть №1130 від 14.102008 року. Після його смерті залишалося спадкове майно у вигляді вказаної квартири, яке до іншої особи не перейшло. В даної квартирі ні хто не зареєстрований. В теперішній час заявнику необхідно визнати спадщину відумерлою. Оскільки позасудове вирішення питання неможливо заявник просить суд визнати спадщину відумерлою. Вказані обставини і зявилися підставою заяви. В судовому засіданні представник заявника наполягає на заявлених вимогах та просив їх задовольнити. У судове засіданні зацікавлені особи КП Артемівське БТІ, КП Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послугне зявилися надав до суду заяву, в якої вказують, що не заперечують проти задоволення заявлених вимог та просять справу розглядати у їх відсутності. Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, з урахуванням думки зацікавлених осіб, вважає, що вимоги заявника необхідно задовольнити, з наступних підстав: Згідно довідки БТІ № 1156 від 17.11.2011 року [PERSON]А є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу засвідченої Артемівською філію Донецької товарної біржі. Згідно довідки про склад родини, [PERSON]А мешкав сам за адресою вул.. Декабристів 45-168 в м. Артемівську до його смерті та знятий з реєстрації 22.10.2008 року. Згідно довідки Першої Артемівської державної нотаріальної контори № 733/01-16 від 03.08.2012 року спадкова справа, до майна після [PERSON]. померлого 06.10.2008 року в нотаріальної конторі не відкривалась. Згідно актової записі про смерть №1130 від [PERSON] помер 06.10.2008 року. Згідно витягу зі Спадкового реєстру № 31259836 від 03.08.2012 року після смерті [PERSON] інформація про спадкові справи відсутня. Згідно ст..1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом ... суд визнає спадщину виморочною за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладеного суд вважає вимоги заявника задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Артемівська міська рада звернулась до суду з заявою, у якій вказує, що власником квартири № 50 по вул.. Декабристів - 39 в м. Артемівську є [PERSON]., який знятий з реєстрації на підставі актового запису про смерть №201 від 19.02.2007 року. Після його смерті залишалося спадкове майно у вигляді вказаної квартири, яке до іншої особи не перейшло. В даної квартирі ні хто не зареєстрований. В теперішній час заявнику необхідно визнати спадщину відумерлою. Оскільки позасудове вирішення питання неможливо заявник просить суд визнати спадщину відумерлою. Вказані обставини і зявилися підставою заяви. В судовому засіданні представник заявника наполягає на заявлених вимогах та просив їх задовольнити. У судове засіданні зацікавлені особи КП Артемівське БТІ, КП Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послугне зявилися надав до суду заяву, в якої вказують, що не заперечують проти задоволення заявлених вимог та просять справу розглядати у їх відсутності. Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, з урахуванням думки зацікавлених осіб, вважає, що вимоги заявника необхідно задовольнити, з наступних підстав: Згідно довідки БТІ № 991 від 10.10.2011 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу засвідченого 1 Артеміською нотаріальною конторою Донецької області. Згідно довідки про склад родини, [PERSON] мешкав сам за адресою вул.. Декабристів 39-50 в м. Артемівську до його смерті та знятий з реєстрації 18.02.2007 року. Згідно довідки Першої Артемівської державної нотаріальної контори № 732/02-14 від 03.08.2012 року спадкова справа, до майна, після [PERSON], померлого 17.02.2007 року в нотаріальної конторі не відкривалась. Згідно актової записі про смерть №201 від [PERSON]. помер 17.02.2007 року. Згідно витягу зі Спадкового реєстру № 31259770 від 03.08.2012 року після смерті [PERSON] інформація про спадкові справи відсутня. Згідно ст..1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом ... суд визнає спадщину виморочною за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладеного суд вважає вимоги заявника задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилвючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, у 2001 році вона виїхала на заробітки в Італію та з цього часу вони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] підтримала позов та з мотивів, викладених у позовній заяві, просить його зодовольнити. Відповідач [PERSON] визнав обставини, викладені позивачкою в позовній заяві та не заперечив проти розірвання шлюбу. Суд встановив наступні факти. Сторони вступили у шлюб 4 жовтня 1986 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 090545, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирського районного управління юстиції, актовий запис № 10. Від даного шлюбу у подружжя народилось двоє дітей, які на час розгляду справи у суді досягли повноліття. У 2001 році позивачка [PERSON] виїхала на заробітки в Італію та з цього часу сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, що вони визнали у суді. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Отже, шлюб який існує формально необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

У лютому 2012 р. Банк звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просив стягнути на свою користь 34838,50 грн. заборгованості за кредитним договором і оплачений судовий збір 348,39 грн. Надалі сума позову була уточнена у звязку з оплатою відповідачкою 1000 грн. на погашення прострочених процентів і зменшена до 33838,50 грн. В судовому засіданні представник позивача, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка позов визнала, окрім суму штрафу у 6967,70 грн., який просила зменшити у звязку із складним матеріальним становищем у звязку із хворобою сина. Суд заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 18 жовтня 2007 р. між [PERSON] і акціонерним банком «Київська Русь», правонаступником якого є Банк, був укладений кредитний договір №15246-С, згідно якого [PERSON] отримала до 18 жовтня 2010 р. споживчий кредит в сумі 17000 грн., який перерахований на поточний рахунок позичальника з обовязком повернути кредит шляхом сплати частинами щомісячно, у тому числі сплатити 25,6% річних (пункти 1.1.-1.6., 2.1.). Згідно пункту 3.3. кредитного договору, у випадку порушення строків повернення кредиту, Банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу в розмірі 25% від суми простроченого платежу за кожен випадок прострочення. Згідно розрахунку заборгованості та письмової вимоги від 26 грудня 2011 р., відповідачка припинила виконання зобовязань за договором з березня 2010 р. (а.с.4,5), їй нарахована наступна заборгованість: за кредитом 15107,85 грн., за процентами 12762,95 грн. і 6967,70 грн. штрафу у розмірі 25% від суми боргу за кредитом і процентами, нарахованого згідно пункту 3.3. кредитного договору за порушення строків повернення. 27 березня 2012 р. відповідачкою оплачено 1000 грн. в рахунок погашення процентів за договором. Загальна сума боргу складає 33838,50 грн. Як передбачено ч.2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст.ст.ст.612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися відповідно до умов договору, якщо зобовязанням встановлений строк виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобовязання не допускається. Отже позовні вимоги є обґрунтованими. На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України суд вважає за можливе зменшити суму нарахованого штрафу з 6967,70 грн. до 2000 грн. Отже загальна сума до стягнення складає 28870,80 грн., з них 15107,85 грн. заборгованості за кредитом, 11762,95 грн. заборгованість за процентами і 2000 грн. штрафу На підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачки слід стягнути оплачену при предявленні позову до суду суму судового збору в сумі 348,39 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

22 травня 2012 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 10 лютого 1990 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, з 2000 року однією сім`єю не проживають. Сімейне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, відсутністю спільних інтересів. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивачка [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просив розгляд справи провести за його відсутності. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 1990 року, який оформили у Золочівському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, свідоцтво про одруження серії 1-ВЛ № 017906, актовий запис № 3 /а.с. 3/. Від шлюбу дітей не мають. Сторони разом не проживають, шлюбні відносини припинені з 2000 року. Між сторонами відсутні спільні інтереси, зберегти сім»ю неможливо, оскільки вони примирення не бажають та прийшли до взаємної згоди про розірвання шлюбу. Спору про майно між сторонами не існує. Суд виходить із положень ст. 61 ЦПК України, де обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що шлюб сторін існує формально, сім"я розпалась повністю та відновлена бути не може. Подальше спільне проживання стало неможливим, так як це суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 2 Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вимагаючи стягувати з тої аліменти в розмірі по 500 грн. щомісяця. В позовні заяві [PERSON] посилається на те, що згідно рішенню Кодимського районного суду Одеської області від 23 березня 2012 року (справа №1514/280/2012) з відповідача на його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] постановлено стягувати аліменти в розмірі по 100 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В теперішній час, у зв»язку зі зростанням цін, визначений розмір аліментів є недостатнім. Просить постановити рішення за яким стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно заочного рішення Кодимського районного суду Одеської області від 23 березня 2012 року (справа №1514/280/2012) з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] постановлено стягувати аліменти у розмірі по 100 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши вимоги позивача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги стосовно збільшення розміру аліментів підлягають задоволенню частково, з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів може бути збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача у разі зміни матеріального стану когось із них. Виходячи з того, що після призначення аліментів судом змінилися матеріальні умови життя позивача зростання цін на різні товари для дітей, він не працює, суд зазначені обставини визнає як погіршення матеріального стану позивача. В той же час, позивач, просячи стягувати аліменти з відповідача в розмірі по 500 грн. щомісяця, не врахував ту обставину, що йому не відомо про фактичні статки [PERSON], а тому суд вважає за необхідне стягувати з тої аліменти в мінімальному розмірі, визначеному законом (30% прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку). На підставі ст. ст. 180, 181, 184, 192 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

У серпні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який зареєстровано 10 липня 2009 року виконкомом Новобілоуської сільської ради Чернігівського району та області, актовий запис №3, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, зазначила що вони проживають окремо вже близько трьох неділь, категорично відмовилася від надання строку на примирення. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, вважає, що підстав для розірвання шлюбу немає, посилається на наявність спільної дитини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10 липня 2009 року виконкомом Новобілоуської сільської ради, актовий запис №3. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved