Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтував тим, що [PERSON], як інваліду Великої Вітчизняної Війни І групи згідно протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 13 січня 2005 року № 26/ГД-10433 було видано у користування, безкоштовно, незалежно від черги, автомобіль марки "Фольксваген" 1995 року випуску, з об'ємом двигуна 1781 куб.см., кузов №WVWZZZ3AZSD027699, який надійшов з Німеччини на головне управління. Право керування було надано члену сімї (внукові) [PERSON], який проживав і був прописаний разом з інвалідом. 03.07.2010 року [PERSON] помер. Відповідач відмовляється у добровільному порядку повернути вказаний автомобіль Департаменту соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації, як власнику. Просить зобовязати [PERSON], члена сімї померлого інваліда [PERSON], повернути Департаменту соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації легковий автомобіль марки "Фольксваген" 1995 року випуску, з об'ємом двигуна 1781 куб.см., кузов №WVWZZZ3AZSD027699 отриманий, як гуманітарна допомога. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала повністю з підстав викладених у заяві, дала пояснення, що місцезнаходження автомобіля позивачу невідоме, відповідач зобовязаний повернути вказаний автомобіль, оскільки у відповідності до діючого законодавства, автомобіль є власністю держави в особі Департаменту соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації. Доказів про те, що відповідач брав на себе зобовязання по збереженню вказаного автомобіля немає однак вважає, що так як позивач мав право керувати цим автомобілем, то повинен був зберігати автомобіль. Відповідач позов не визнав та дав пояснення, що вказаного автомобіля у нього не має. З 21.02.2007 року він проживає за іншою адресою: м.Любомль, провулок Промисловий, буд. 5. Де знаходиться спірний автомобіль йому не відомо, оскільки на час смерті [PERSON] він не проживав разом з останнім та не користувався вище вказаним автомобілем. Він мав право керування спірним автомобілем однак зобовязання по збереженню цього автомобіля на себе не брав. Просить відмовити у позові. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Предметом і підставою вимог позивача є витребування автомобіля у [PERSON], який на його думку незаконно утримує у себе автомобіль, що надавався, як гуманітарна допомога його дідові [PERSON] як інваліду Великої Вітчизняної Війни І групи, який помер 03.07.2010 року. Письмовими доказами в справі встановлено і не заперечується сторонами, що [PERSON] як інваліду Великої Вітчизняної Війни І групи згідно протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 13 січня 2005 року № 26/ГД-10433 було видано у користування, безкоштовно, незалежно від черги, автомобіль марки "Фольксваген" 1995 року випуску, з об'ємом двигуна 1781 куб.см., кузов №WVWZZZ3AZSD027699. [PERSON] помер 03.07.2010 року. Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії КРС № 376789 від 16 лютого 2005 року власником спірного автомобіля вказаний [PERSON], має право керувати [PERSON], відчудження заборонене. Відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року за №999 забезпечення автомобілями інвалідів за місцем проживання і реєстрації здійснюється, в тому числі, головними управліннями праці та соціального захисту населення обласних державних адміністрацій. Згідно абзацу сьомого п. 41 зазначеного вище Порядку, який визначає особливості забезпечення інвалідів автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою, після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, крім випадків, зазначених в абзацах першому-п'ятому пункту 16 цього Порядку, повертається (вилучається) Головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Позивачем не надано доказів того, що автомобіль, який підлягає вилученню, перебуває у володінні відповідача, позивачем з часу отримання інформації про смерть [PERSON] тобто з 2010 року не було вчинено жодних дій (заходів), щодо встановлення місця знаходження спірного автомобіля, що був переданий [PERSON], відповідач дав пояснення, що місцезнаходження цього автомобіля йому невідоме, він не брав на себе зобовязання по збереженню автомобіля, він з 2007 року проживає за іншою адресою. З копії паспорта відповідача серії АС № 025440 вбачається, що він з 21.02.2007 року зареєстрований за адресою: [INFO], а [PERSON] проживав в [INFO]. Оскільки відповідач не брав на себе зобовязання по збереженню автомобіля, що стверджено його поясненнями та поясненнями представника позивача даними в суді, інших доказів про те, що відповідач брав на себе зобовязання по збереженню вказаного автомобіля суду не подано, місцезнаходження автомобіля невідоме, суд приходить до висновку, що даний позов не підлягає до задоволення у зв'язку з недоведеністю позовних вимог, а саме, що автомобіль марки "Фольксваген" 1995 року випуску, з об'ємом двигуна 1781 куб.см., кузов №WVWZZZ3AZSD027699 перебуває у володінні відповідача [PERSON], а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed