Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-13 00:00:00

[PERSON] 01.08.2011 року звернувся до суду з цим позовом і вказав, і вказав, що відповідач у справі [PERSON] являється його батьком і до дсягнення повноліття сплачував аліменти на утримання позивача. В теперішній час останній зарахований курсантом денної форми навчання до Львіського державного університету безпеки життєдіяльності за рахунок державного бюджету, строк закінчення якого - липень 2016 року. Зазначив, що його фактично утримує матір із власного заробітку в розмірі 2500 гри. Відповідач не надає йому матеріального утримання, сам отримуючи пенсію за вислугу років, розмір якої позивач вважає вищий за звичайну трудову пенсію. Заявлений до липня 2016 року термін свого навчання пояснив подальшим власним наміром продовження навчання в аспірантурі після закінчення у червні 2015 року основного терміну навчання. Просив стягнути на його користь з [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 16,5 відсотків від всіх доходів відповідача до досягнення ним 23 років, а саме до липня 2016 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Пояснив суду, він переважно перебуває на навчанні у вказаному вищому навчальному закладі, де хоча й забезпечений казенним харчуванням, проживанням у казармі, форменим одягом та грошовим утриманням в сумі 202,6 грн. на місяць, проте з даної суми здійснюються добровільні відрахування на потреби навчального закладу по 100 грн. на місяць, а буденна їжа у недостатньому обсязі забезпечує потреби його організму. Також хотів би мати цивільний одяг та кошти на найпростіші розваги з однолітками, а також на оплату проїзду додому пасажирськими потягами за вимушену повну вартість за відсутності у нього студентського квитка. У період літніх канукул через заборону матері та власну втому від вкрай напруженого навчання не вживав заходів щодо отримання особитого заробітку. Вважає, що відповідач спроможний надавати йому матеріальну допомогу, хоча б у меншому від заявленого розмірі. Просив задоволити позов. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Пояснив, що на даний час він звільнений з попереднього місця служби за станом здоровя, отримує пенсію за вислугк років, з якої здійснюється утримання аліментів на іншу його неповнолітню дитину. Зауважив також що на уого утриманні є непрацездатний батько, а його - відповідача - дружина в теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що також потребує його матеріальної допомога. З цих обставин на даний час, він в змозі надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. У позові просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ч.1,3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також сама дитина, яка продовжує навчання. Відповідно до положень ст. 182, 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї; а також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітними дітьми. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що батьком позивача є відповідач, що підтверджує копією свідоцтва про народження І-АМ №267468 (а.с.2). Згідно довідок Львіського державного університету безпеки життєдіяльності від 20 червня та 01 серпня 2011 року (а.с.З), позивач навчається у даному навчальному закладі на денній формі навчання із забезпеченням триразовим харчуванням, проживанням, речовим майном та грошовим утриманням. Термін навчання відповідно до червня 2015 року та до липня 2016 року. З довідки Головного управління ПФУ у Вінницькій області від 17.07.2012 року (а.с.14) вбачається, шо відповідач отримує пенсію за віком, розмір якої хоча й перевищує загальний прожитковий мінімум, проте, з даного доходу здійснюється утримання аліментів, і за ним рахується суттєва заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина [PERSON]. [INFO]. За висновками лікарсько-експертної комісії ГУ МНС України у Вінницькій області від 08.04.2010 року (а.с.14) відповідач [PERSON] за станом його здоров'я визнаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №101743 (а.с.18), витягу з наказу управління освіти Жмеринської міської ради від 06.01.2012 року №10 (а.с.21) відповідач перебуває у зхареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зокрема, по 01.11.2014 року, на утримання якої отримує відповідну соціальну допомогу (а.с.22). З копії свідоцтва про народження І-АМ №210836 (а.с.19) відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], з яким згідно довідки квартального комітету "Довагорський" м.Жмеринка від 16.07.2012 року (а.с.20) проживає разом із дружиною. Згідно пенсійного посвідчення серії ААА №421564 (а.с.23), довідки квартального комітету "Корчовка" м.Жмеринка від 19.07.2012 року (а.с.24) відповідач має непрацездатного батька [PERSON], який проживає одиноко. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не заперечуються. Таким чином, з пояснень сторін та представлених ними доказів в судовому засіданні установлено, що позивач за обставинами свого повноліття та продовження ним навчання у вищому навчальному закладі із недосягненням віку 23 років формально має право на отримання аліментів від батька, однак, обставини хворобливого стану здоров'я відповідача, наявності на утриманні неповнолітньої дитини та непрацездатного батька, яким він за законом зобов'язаний безумовно надавати утримання, а за обставинами перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - також непрацюючої дружини, потреба у надання утримання якій з підстав її тимчасового обмеження в можливості працювати та отримувати дохід є очевиднішою за вказані позивачем потребі у наданні утримання йому батьком за чинних обставин його забезпечення триразовим харчуванням, проживанням, речовим майном та достатнім грошовим утриманням, відсутності скарг позивача на незадовільний стан власного здоровя, а отже його необмеженої працездатності, загалом становлять обєктивні пістави неможливості надання останньому матеріальної допомоги відповідачем, що за визначеним законом відповідним застереженням підсумково не становить його обовязку надання заявленого позивачем утримання, а отже, визначає безпідставність позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed