Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила визнати договір купівлі-продажу будинку № 14 по вул. Гончарова в Миколаєві, укладений між нею та відповідачем - дійсним. Свої вимоги мотивувала тим, що 01 липня 1996 року між її чоловіком [PERSON] та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу вищезазначеного будинку. Вказаний договір був оформлений на Миколаївській Універсальній товарно-сировинній біржі за № 380 та зареєстрований Миколаївським БТІ за № 4644 від 30.08.1996. Сторонами за договором було виконано усі суттєві умови. 09 грудня 2011 року помер її чоловік [PERSON], і вона не може оформити спадщину на спірний будинок, оскільки договір купівлі-продажу не посвідчено нотаріально. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Третя особа Миколаївська Універсальна товарно-сировинна біржа свого представника в судове засідання не направила, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи. Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про одруження серії 1-ФП № 267882, 04 листопада 1971 року Палацом урочистих подій Миколаєва зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено запис за № 3625. 01.07.1996 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу будинку № 14 по вул. Гончарова в Миколаєві. Зазначений договір був оформлений на Миколаївській Універсальній товарно-сировинній біржі за № 380 та зареєстрований Миколаївським БТІ 30.08.1996 за № 4644. Сторонами за договором було виконано усі суттєві умови. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 151148, 09 грудня 2011 року помер [PERSON], про що зроблено запис № 348. Статтею 227 ЦК УРСР (1963 р., що діяв на час укладення договору) визначено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Як вбачається з реєстраційного посвідчення від 30.08.1996 право власності та договір зареєстровані Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, яке підпорядковане Миколаївській міській раді. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоди, визнати угоду дійсною. При цьому наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] набув права власності на будинок № 14 по вул. Гончарова в м. Миколаєві. Його право посвідчене реєстраційним свідоцтвом. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на спірний будинок тому що договір купівлі-продажу спірного будинку не був посвідчений нотаріусом. У звязку зі смертю покупця (чоловіка позивачки) та ухиленням відповідача нотаріально посвідчити договір не можливо. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Допитана в якості свідка в порядку ст. 62 ЦПК України [PERSON] пояснила, що була присутня під час підписання договору, підтвердила, що сторони виконали умови договору. Вказує, що звернення до суду є єдиним можливим способом захисту її права власності та права на спадщину. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 47, 227 ЦК УРСР (1963 р.),

Outcome: approved