Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

У жовтні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Позивач вказує на те, що 26 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір. У забезпечення виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором позичальник передав Банку автомобіль «ВАЗ-21101», 2007 року випуску, н/з [NUMBER], що на праві власності належить [PERSON] Банк зареєстрував відомості про обтяження заставного автомобіля в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 5396182 від 31 липня 2007 року. Проте постановою державного виконавця Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 3 лютого 2012 накладено арешт на все майно боржника [PERSON], в тому числі на даний автомобіль, у звязку з примусовим виконанням виконавчого листа про стягання з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання. Посилаючись на те, що наявність арешту та заборони відчуження на даний транспортний засіб не дозволяє заставодержателю реалізувати свої права щодо першочергового задоволення вимог при зверненні стягнення на заставне майно або продажу предмету застави третім особам у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, договір застави було укладено раніше, ніж видані виконавчий лист про стягнення аліментів на користь [PERSON], просив суд виключити з-під арешту транспортний засіб «ВАЗ-21101», 2007 року випуску, н/з [NUMBER]. Ухвалою суду від 21 грудня 2012 року [PERSON] та [PERSON] залучені до участі у справі у якості співвідповідачів. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Представник відповідача Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції проти позову заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні 21 грудня 2012 року проти позову заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Як вбачаться з матеріалів справи, 26 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № DN80AM00000049. У забезпечення виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором 26 липня 2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу «ВАЗ-21101», 2007 року випуску, шасі кузова № Y7С21101070073292, н/з [NUMBER], зареєстрованого згідно свідоцтва про реєстрацію ВЕС 016885, виданого 19 липня 2007 року. 31 липня 2007 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис за реєстраційним № 5396182 щодо реєстрації обтяження транспортного засобу «ВАЗ-21101». 7 жовтня 2011 року Ленінським ВДВС Миколаївського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2468, виданого 3 жовтня 2011 року Заводським районним судом м. Миколаєва на виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, яке набрало законної сили 23 серпня 2011 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1/3 частини, починаючи з 10 травня 2011 року і до досягнення дитиною трьох років, та постановою від 3 лютого 2012 року накладено арешт на все майно, яке належить [PERSON], а також накладено заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржникові. Відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Як вбачається з матеріалів справи, право застави на транспортний засіб у позивача виникло 26 липня 2007 року, а виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] виданий на виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, яке набрало законної сили 23 серпня 2011 року, 3 жовтня 2011 року. Згідно ст.. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 12 грудня 2012 року йому нараховано заборгованість за кредитним договором у розмірі 18853,92 дол. США. Згідно договору застави транспортного засобу від 26 липня 2007 року сторони оцінили предмет застави у розмірі 49125 грн. Відповідно до ч.3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Таким чином, зазначене свідчить про те, що вартість предмета застави не перевищує розміру заборгованості боржника перед заставодержателем. Враховуючи викладене, вимоги щодо звільнення майна з-під арешту підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved