Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

20.11.2012 року [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 02.06.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя (складено актовий запис №227), посилаючись на те, що причиною припинення шлюбних відносин стало те, що сторони мають різні погляди на спільне життя, із-за чого виникали непорозуміння. Відповідач влаштовує постійні сварки, що ображає честь та гідність позивача. Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2011 року. З цього часу, вони не мешкають разом, загальне господарство не ведуть. Позивач вважає, що їхні відносини з чоловіком розпалися і відновленню не підлягають, спору щодо майна не мають. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні та після розірвання шлюбу буде проживати з останньою. Позивач у судове засідання не зявилася, про час, дату та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання позивачем судової повістки про виклик до суду, про причину неявки суд не повідомила, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. При розірванні шлюбу, позивач бажає залишити собі прізвище «Коноплянка». Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання відповідачем судової повістки про виклик до суду, про причину неявки суд не повідомив, але його представник надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності та відсутності відповідача, проти позовних вимог не заперечують. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] 02.06.2001 року зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя було видано Свідоцтво про одруження серії І-ЖС №023606 та складено актовий запис №227 (а.с.4). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя видано Свідоцтво про народження серії І-ЖС №029356 (актовий запис №745) (а.с.5), який мешкає на даний час та після розірвання шлюбу буде мешкати зі своєю матір'ю [PERSON]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2011 року, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть, спору щодо майна не мають. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved