Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-10 00:00:00

В грудні 2012 р. позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, 08.02.2012 р. помер батько позивачів [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина. Позивачі звернулись до державного районного нотаріуса Іллінецього району Вінницької області для прийняття спадщини, однак нотаріусом у прийнятті заяви було відмовлено, у звязку з чим позивачі просять суд визнати пропуск позивачами строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 08.02.2012 р. з поважної причини та визначити позивачам додатковий строк терміном в один місяць для подання до Бориспільської районної державної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] 21.02.2013 р. відповідачами через канцелярію суду було подано заперечення проти позову, відповідно до якого останні проти позову заперечують, зважаючи на те, що позивачами не надано доказів про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, у звязку з чим просять суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В судовому засідання представник позивачів позов підтримав, а позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували та просили в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та це встановлено судом, що 07.02.2012 р. помер батько позивачів [PERSON], свідоцтво про смерть від 10.02.2012 р., серія І-ОК, № 239806, актовий запис № 10 від 10.02.2012 р. (а.с. 25). Разом з тим за життя [PERSON] заповіт не склав, у звязку з чим спадкування здійснювалось за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи право на спадкування за законом виникло у синів померлого [PERSON], [PERSON], доньки [PERSON] та дружини померлого [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1269 спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. На виконання положень вищевказаних статтей, відповідно до заяви № 10 від 11.07.2012 р. (а.с. 58) донька померлого [PERSON] відмовилась від належної їй частки спадкового майна на користь дружини померлого [PERSON], в свою чергу заявою № 9 від 11.07.2012 р. (а.с. 55) дружина померлого [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, яка надійшла від приватного нотаріуса [PERSON] позивачі [PERSON] та [PERSON] до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини не звернулись. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачі в позовній заяві та додаткових письмових обґрунтуваннях пояснили, що останні пропустили шестимісячний строк для прийняття спадщини у звязку з тим, що вони не правильно зрозуміли положення ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а саме останні вважали, що заява про прийняття спадщини подається після спливу шести місяців з часу відкриття спадщини. Також представник позивачів в судовому засіданні зазначив, що зазначений строк був пропущений позивача у вязку з тим, що позивачі не були письмово повідомлені нотаріусом про можливість звернутись до суду з позовами про визнання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, зважаючи на те, що відповідачі в заявах № 9 та № 10 від 11.07.2012 про відмову та прийняття спадщини умисно зазначили, що інші спадкоємці за законом відсутні, також представник позивачів, додатковою причиною вказаного строку зазначив велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцезнаходженням спадкового майна. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 р. Вирішуючи питання про визначення собі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до пояснень представника позивачів, останнім було відомо про день смерті їхнього батька [PERSON], а саме 07.02.2012 р., також представник позивачів додатково зазначив що позивачі були присутні на похоронах померлого [PERSON], що додатково підтверджує те, що позивачам була відома дата смерті [PERSON] Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачі були ознайомленні з порядком прийняття спадщини за законом передбачено ЦК України, однак не правильно його зрозуміли в частині строку подання заяви про прийняття спадщини. Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності суд приходить до висновку, що зазначена обставина, а саме юридична неграмотність та необізнаність спадкоємців не є поважною причиною, пов'язаною з об'єктивними, непереборними або істотними труднощами. Суд також критично ставиться на посилання представника позивачів про поважність причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини у звязку із великою відстанню між місцем постійного проживання спадкоємців і місцезнаходженням спадкового майна. Судом встановлено, що відповідно до копій паспортів позивачі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5, 8) позивачі проживають в [INFO], а місцезнаходженням складкового майна є м. Бориспіль, Київської області. У звязку з чим суд вважає, що відстань між зазначеними населеними пунктами не є великою і не була перешкодою для вчасного звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на викладене, судом встановлено, що зазначені позивачами причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини не є поважними та такими, що пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, тому приходить до висновку про недопустимість визначення позивачам додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: dismissed