overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 10 серпня 1995 року. Шлюб у сторін другий. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Причиною розпаду сімї є те, що вона з відповідачем протягом останніх років спільного проживання не розуміють один одного, не могли знайти спільної думки між собою, через що між ними постійно виникали сварки та скандали. З 2002 року вони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась подала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, в яких зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою, не надав суду відомостей про причини неявки. Згідно відповіді на запит у Заставнівский РС УДМС України в Черінвецькій області №7316/03 від 17.08.2012р. відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO]. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача [PERSON] суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.08.1995 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-МИ №261833 від 10.08.1995 року (а.с.4). Шлюб у сторін другий. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Причиною розпаду сімї є те, що сторони протягом останніх років спільного проживання не розуміли один одного, не могли знайти спільної думки між собою, через що між ними постійно виникали сварки та скандали. З 2002 року вони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сімї суперечить її інтересам, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

Відповідно до ч. 3 ст. 209 ЦПК України, суд зважаючи на складність справи\~ вирішив проголосити вступну та резолютивну частини рішення. Складання повного рішення бути здійснено в строк не більше пяти днів з дня закінчення розгляду справи На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

22 серпня 2012 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 10 лютого 2007 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, понад три роки однією сім`єю не проживають. Сторони мають різні погляди на життя, ведення домашнього господарства. Примирення і подальше збереження сім`ї не можливе. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивачка [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] надав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просив розгляд справи провести за його відсутності. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області шлюбі з 10 лютого 2007 року, свідоцтво про одруження серії 1-ВЛ № 051755, актовий запис № 15 /а.с. 2/. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 3) та [PERSON] [INFO] (а.с. 4) Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не намагаються примиритись, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами не існує. Між сторонами досягнута згода про майбутнє місце проживання їхніх неповнолітніх дітей. За взаємною згодою діти залишиться проживати разом з матірю. 2 Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

В червні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем в звязку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сімї виникали сварки, непорозуміння. Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд дослідив докази, які були надані суду. Суд приходить до наступного: Сторони в 1978 році уклали шлюб, неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2000 року в звязку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сімї виникали сварки, непорозуміння. Спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

В серпні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем в звязку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сімї виникали сварки, непорозуміння. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просить позовні вимоги визнати в повному обсязі. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд дослідив докази, які були надані суду. Суд приходить до наступного: Сторони в 2007 році уклали шлюб, мають дитину доньку Ярославу [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 2010 року в звязку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сімї виникали сварки, непорозуміння. Спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 01 вересня 2007 року вони уклали шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося тому, що в різні погляди на життя. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Між ними досягнуто угоди про утримання дітей. Просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надіслала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява в якій він просить розглянути справу без його участі, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 01 вересня 2007 року укладено шлюб (свідоцтво про шлюб [PERSON] 1-КГ № 051855). Спільне проживання у сторін не склалося по причині несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.ст. 110, 111, 112, 115 Сімейного кодексу України, відповідно до яких за заявою одного із подружжя за наявністю підстав шлюб може бути розірваний в судовому порядку. На підставі викладеного ст. 110-112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

У серпні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом у якому зазначив, що 23.04.2009 року ним з відповідачем було укладено договір на виконання підрядних робіт по встановленню бетонного забору. На виконання договору позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 1600 доларів США та 6000 гривень. Строк виконання робіт був обумовлений до 25 травня 2012 року. Відповідач не виконав взяті на себе зобовязання, а тому [PERSON] просить стягнути з нього збитки у вигляді внесеної попередньої плати, з врахуванням курсу НБУ, на день подання позовної заяви в сумі 18784 грн.. В судове засідання позивач не зявився надав до суду заяву в якій справу просив розглянути без його участі позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти цього не заперечував. Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування матеріальної збитків. Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як вбачається з розписок /а.с.5, 6/ [PERSON] отримав від позивача 6000 грн. та 1600 доларів США у якості передплати за виготовлення та встановлення паркану до 25.05.2012 року. Тобто зазначені суми були авансом. З урахуванням офіційного курсу долару США встановленим НБУ на день подання позовної заяви (799,30 грн. за 100 доларів США), ця сума складає 18788,80 грн.. Таким чином, оскільки відповідач не виконав обумовлені роботи, то з нього на користь позивача підлягають стягненню збитки у розмірі сплаченого ним авансу, але оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то стягнути необхідно суму заявлену позивачем. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачки. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на автомобіль марки HYUNDAI, моделі ACCENT, номер шасі (кузова, рами) Z94CU41CBBR071130. В обґрунтування позову зазначив, що власником цього автомобіля була [PERSON], яка померла 05.01.2012 року. За життя вона склала заповіт, яким зазначений автомобіль заповіла йому. Проте, за життя вона не встигла отримати технічний паспорт на автомобіль, а тому позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на цей автомобіль. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі та просили його задовольнити. Представник третьої особи управління ДАІ УМВС України в Чернігівській області в судовому засіданні проти позову не заперечила. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася справу просила розглянути без її участі. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно наданої копії свідоцтва про смерть /а.с.5/, [PERSON] померла 5 січня 2012 року. Після її смерті відкрилась спадщина. До спадкового майна належить автомобіль марки HYUNDAI, моделі ACCENT, номер шасі (кузова, рами) Z94CU41CBBR071130, який вона купила згідно довідки-рахунку /а.с.8/ 18.11.2011 року. Відповідно до заповіту від 04.01.2012 року вона заповіла цей автомобіль позивачу. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с.12/ позивач 01.02.2012 року звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за зазначеним заповітом, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль, оскільки ним як правовстановлюючий документ був наданий тимчасовий реєстраційний талон, а документ, який підтверджує реєстрацію даного транспортного засобу, ним надано не було. Аналогічна інформація міститься у листі приватного нотаріуса [PERSON] від 31.08.2012 року, також у ньому йдеться, що свідоцтво про право на спадщину на спірний автомобіль нікому не видавалося. Тимчасовий реєстраційний талон /а.с.11/ був виданий [PERSON] 19.11.2011 року та був дійсним до 17.02.2012 року. Позивач, відповідно до ст. 1268 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом спадкового автомобіля померлої [PERSON], оскільки він звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. За ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно акту прийому-передачі автомобіля /а.с.9/ [PERSON] отримала автомобіль 18.11.2011 року, а тому на день смерті вона була його власником. Позивач не оформив право власності на спадковий автомобіль через відсутність дійсного свідоцтва про реєстрацію, а тому за ним необхідно визнати право власності на цей автомобіль. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

Позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розміри 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно та до повноліття дитини, вказав, що з відповідачем знаходиться у шлюбі. У теперішній час вирішується питання про розірвання шлюбу. Дитина проживає з нею. Відповідач у добровільному порядку аліменти не сплачує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка у судове засідання не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судове засідання відповідач надіслав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивачки та відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не зявившихся сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справі вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно наданої копії свідоцтва про народження дитини, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

Позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розміри ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно та до повноліття дитини, вказавши, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з нею. Відповідач у добровільному порядку аліменти не сплачує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка у судове засідання не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судове засідання не зявився, про день розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причина неявки суду не відома. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на сімейне життя, через що між ними постійно виникали сварки, непорозуміння. З часом вони віддалились один від одного, кожен із них почав жити своїм життям. Причиною фактичного припинення сімейних стосунків стали зв»язки відповідачки з іншим чоловіком. Тому просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка позов визнала. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 вересня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ОК № 052248 від 15.09.2007 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як пояснив позивач в судовому засіданні, що спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на сімейне життя, через що між ними постійно виникали сварки, непорозуміння. З часом вони віддалились один від одного, кожен із них почав жити своїм життям. Причиною фактичного припинення сімейних стосунків стали зв»язки відповідачки з іншим чоловіком. Тому просив шлюб розірвати. Відповідачка з позовом погодилась, вважає недоцільним збереження сім»ї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд, судові витрати покладає на позивача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя між сторонами не склалось через те що відповідач протягом багатьох років зловживав спиртними напоями. Будучи в нетверезому стані неодноразово вчиняв сварки в сім»ї. Відповідач біля десяти років ніде не працював і не вкладав кошти у ведення спільного господарства. Відповідач вже рік проживає з іншою жінкою. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 жовтня 1988 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія ІІІ-БК № 412701 від 15.10.1988 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку Юлію, [INFO]. Як пояснила позивачка в судовому засіданні, що подружнє життя між сторонами не склалось через те що відповідач протягом багатьох років зловживав спиртними напоями. Будучи в нетверезому стані неодноразово вчиняв сварки в сім»ї. Відповідач біля десяти років ніде не працював і не вкладав кошти у ведення спільного господарства. Відповідач вже рік проживає з іншою жінкою. Строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання, вказавши, що з 1 вересня 2011 року вона навчається на першому курсі Маріупольського машинобудівельного коледжу ПДТУ на бюджетній основі на денній формі навчання, строк закінчення навчання 30.06.2013 року, тому не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання. Проживає разом з матірю, яка утримує її на власні кошти, цих грошей їй не вистачає на життя, навчання, придбання необхідної літератури тощо. Батько проживає окремо, у добровільному порядку матеріальну допомогу не надає, хоча працює і має постійний заробіток, в середньому його заробітна плата складає 4863грн., у звязку з чим вона просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання на період навчання в коледжі у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Позивачка у судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, згоден платити аліменти у розмірі 1/6 частки його заробітку, оскільки на утримання має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивачки [PERSON] (свідоцтво про народження серії I-НО №275593 від 13.08.1994 року). Згідно до довідки Маріупольського машинобудівельного коледжу ПДТУ від 30.05.2012 року №86 позивачка [PERSON] є студенткою вищезазначеного коледжу з 01.09.2011 року, навчання закінчує 30.06.2013 року, знаходиться на денній формі навчання, тому не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання. Відповідно до довідки ЖЕД №3 від 06.08.2012 року позивачка проживає разом з матірю [PERSON] Відповідач [PERSON] працює з 13.04.1995 року у ПАТ «МК «Азовсталь»електромонтером по ремонту та обслуговуванню електроприладів, має постійний заробіток (довідка розрахункового відділу ПАТ «МК «Азовсталь» від 12.07.2012 року). Згідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З огляду на те, що позивачка навчається на денній формі навчання, не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання, виходячи з матеріального становища сторін, а також враховуючи той факт, що відповідач працює у ПАТ «МК «Азовсталь»електромонтером по ремонту та обслуговуванню електроприладів, має постійний заробіток, на утриманні має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], суд стягує з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання у Маріупольському машинобудівельному коледжі ПДТУ.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved