Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], КП «ХМБТІ» про розірвання договору довічного утримання, зобов'язання анулювання реєстрації права власності та визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що на початку серпня 2011 року до неї додому прийшла жінка, яка назвалася [PERSON] з агентства нерухомості та розповіла, що їх фірма надає послуги людям похилого віку, а натомість отримують квартиру після їхньої смерті. При цьому, жінка пообіцяла, що позивачку будуть доглядати та забезпечувати матеріально. Так як, вона мешкає одна, погано ходить та потребує сторонньої допомоги, то надала згоду на укладання договору. В той же день, 04.08.2011 року [PERSON] приїхала до неї разом із [PERSON] та нотаріусом. На питання [PERSON], як за нею буде доглядати [PERSON], якщо він мешкає у іншому місті, [PERSON] пояснила, що вони родичі, тому буде приходити вона або ще хтось інший. Після чого, договір був підписаний. 06.08.2011 року їй принесли гроші в сумі 5000 грн., з яких відразу забрали частину на оплату комунальних платежів, що суперечить п.7 укладеного договору та 25000 грн., які, як пояснили, є компенсацією за квартиру. В той же день, без її згоди були замінені замки у квартирі. Через декілька днів до неї прийшла незнайома жінка [PERSON], яка пояснила, що є родичкою відповідача та запропонувала переїхати до неї, оскільки з великою сумою грошей позивачці небезпечно залишатися вдома самій. [PERSON] відмовилась покинути квартиру, після чого [PERSON], забравши гроші та паспорт, пішла. Через декілька днів [PERSON] звернулась до міліції, внаслідок чого паспорт та гроші їй були повернуті, а відносно [PERSON] порушено кримінальну справу. Після того, вона ніяких грошей більше не отримувала та вважала, що умови договору не виконуються з вини відповідача, тому просила суд розірвати договір довічного утримання, укладений між нею та [PERSON] та зобов'язати КП «ХМБТІ» анулювати реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та визнати за нею право власності на зазначену квартиру. [INFO] року позивачка [PERSON] померла, що підтверджено копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 15.05.2012 року. Після цього, до участі у справі, в якості правонаступника, був залучений [PERSON], який є сином померлої [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. При цьому, пояснив, що його мати - [PERSON] дійсно отримала гроші в сумі 25 000 грн., але він згоден повернути їх відповідачу. Представник відповідача [PERSON], який діяв за довіреністю, позовні вимоги не визнав, пояснив, що [PERSON] повністю виконав умови договору, а тому відсутні підстави для його розірвання. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача КП «ХМБТІ» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 04.08.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, за яким останній отримав у власність квартиру [ADDRESS]. Відповідно до умов зазначеного договору [PERSON] зобов'язався довічно утримувати [PERSON], а саме, щомісячно, до 10-го числа поточного місяця надавати гроші в розмірі 500 грн., сплачувати комунальні послуги та сплатити одноразове грошове утримання у розмірі 25 000 грн. Згідно із ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Пунктом 1 частини 1 статті 755 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. При цьому, для притягнення набувача до відповідальності необхідними елементами складу цивільного правопорушення будуть: наявність заподіяної відчужувачеві шкоди; протиправність дій набувача, що виявляється у невиконанні чи неналежному виконанні договору; причинний зв'язок між двома вказаними елементами. Разом із тим, в судовому засіданні було встановлено, що набувачем на виконання зазначеного договору були передані відчужувачу грошові кошти у сумі 25 000 грн. Факт отримання [PERSON] вказаної суми не заперечував й позивач. Крім цього, згідно наданих представником відповідача квитанцій від 03.10.2011 року, відповідачем [PERSON] на користь [PERSON] були перераховані грошові кошти у сумі 314,40 грн. та 524,0 грн. Наступні виплати, які повинні були бути зроблені до 10-го листопада 2011 року відповідач не здійснив, оскільки 27.10.2011 року [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання договору довічного утримання. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовґязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Оскільки з боку позивача відсутні будь-які докази щодо невиконання або неналежного виконання [PERSON] умов договору довічного утримання, також зазначені факти не були встановлені й у судовому засіданні, натомість позивач не заперечував факт отримання його матір'ю грошової суми, передбаченої умовами договору, твердження щодо оплати комунальних послуг за рахунок переданих грошей у розмірі 500 грн., факт порушення кримінальної справи, наявність обвинувального вироку суду відносно «[PERSON]» також не знайшли підтвердження у судовому засіданні, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання задоволенню не підлягають. Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] до КП «ХМБТІ» про зобов'язання анулювання реєстрації права власності та визнання права власності на квартиру, оскільки зазначений орган з 01.01.2013 року не здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та його дії не пов'язані з набуттям, зміною чи припиненням права власності на спірне майно, а позивач у судовому засіданні не погодився на заміну неналежного відповідача або виключення КП «ХМБТІ» з числа відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed