Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] звернувся до Камянобрідського районного суду м. Луганська із позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої порушенням зобовязань. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що у жовтні 2007 року він вирішив придбати будинок, який розташований за адресою: м. Луганськ, вул. Шишкіна,14 та домовився про вартість будинку з власниками [PERSON] та [PERSON], яка склала 7000 доларів США. . 04.10.2007 року між позивачем та відповідачами було укладено письмовий договір завдатку у вигляді розписки з терміном дії до 30.05.2009 року, відповідно до якого позивач передав спочатку відповідачці [PERSON] суму в розмірі 2100 доларів США, а згодом, 03.02.2009 року позивач передав [PERSON] суму у розмірі 1400 доларів США. В підтвердження цього були складені розписки, згідно яких відповідачі зобовязались взяти ці гроші в якості завдатку та після цього терміном до 30.05.2009 року укласти з позивачем договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки за адресою: м. Луганськ, вул. Шишкіна, 14. Однак, у встановлений договором завдатку строк, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобовязання з відчуження будинку та земельної ділянки не виконали, а в подальшому відмовилися від укладення договору купівлі-продажу вказаного будинку та земельної ділянки. Неодноразові нагадування та прохання про повернення завдатку або укладення договору купівлі-продажу із відповідачами, виявились марними, у звязку з чим просить стягнути з відповідачів на його користь суму завдатку у розмірі 27996,00грн., тобто 3500 доларів США та додаткову суму в розмірі завдатку 27996,00грн. (3500 доларів США), а усього 55992,00 грн. 14.06.2012 року на адресу Кам»янобрідського районного суду надійшло доповнення до позовної заяви від представника позивача [PERSON], яка діяла на підставі довіреності ВРД №075363 від 01.12.2010 року та крім того, уклала з позивачем договір щодо виконання юридичних послуг від 14.09.2009 року, згідно якого просила стягнути з відповідачей [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] суму завдатку у розмірі 27996 грн та додаткову суму завдатку у розмірі 27,996 грн., вартість юридичних послуг у сумі 5000 грн., вартість судового збору у розмірі 559 грн. та вартість інформаційно-технічних послуг у розмірі 120 грн.( а.с.1-4 т.2) 20.02.2013 року на адресу Кам»янобрідського районного суду від відповідача надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої просив стягнути з відповідачей [PERSON] та [PERSON] на свою користь суму авансу в розмірі 22856, 40 грн, 3% річних в розмірі 2643, 20 грн., інфляційні витрати в розмірі 4342, 71 грн, а всього 29842, 31 грн. та судові витрати. 01.04.2013 року на адресу Кам»янобрідського районного суду від відповідача надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої просив стягнути з відповідачей [PERSON] та [PERSON] на свою користь суму авансу в розмірі 26655, 80 грн, 3% річних в розмірі 3082, 57 грн., інфляційні витрати в розмірі 5117, 91 грн, а всього 24856, 28 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявив, що відмовився від послуг свого представника [PERSON] у лютому 2013 року, підтримав позовні вимоги та просив суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку на його користь суму авансу в розмірі 26655,80 грн., 3% річних в розмірі 3082,57 грн., інфляційні витрати в розмірі 5117,91 грн., а разом 34856,28 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє за довіреністю ВРВ №944081 від 04.11.2010 року пояснила, що, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку, в установленій законом формі, між позивачем та відповідачами укладено не було, передану позивачем суму у розмірі 3500 доларів США слід вважати авансом та просила просив суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку на користь позивача суму авансу в розмірі 26655,80 грн., 3% річних в розмірі 3082,57 грн., інфляційні витрати в розмірі 5117,91 грн., а разом 34856,28 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник відповідачів [PERSON]І, який діє за договором про надання правової допомоги № 11-02-13-1 від 10.02.2013р. та довіреністю ВРС №753627, посвідченою [PERSON], приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу, зареєстрованої в реєстрі № 638 надав письмові заперечення щодо позовних вимог, в якому зазначив, що 04.10.2007 року між позивачем та відповідачами було укладено письмовий договір завдатку у вигляді розписки з терміном дії до 30.05.2009 року, відповідно до якого позивач передав відповідачці [PERSON] суму в розмірі 2100 доларів США, а 03.02.2009 року позивач передав [PERSON] суму у розмірі 1400 доларів США, в підтвердження цього була складена розписка, згідно якої відповідачі зобовязались взяти ці гроші в якості завдатку та після цього терміном до 30.05.2009 року, укласти з позивачем договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки за адресою: м. Луганськ, вул. Шишкіна, 14. Із суті зазначених договорів вбачається, що позивач та відповідачі мали намір укласти договір купівлі продажу і цими розписками закріпили свій попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна вартістю7000 доларів США. Дані розписки не можна визнати договором завдатку, так як у них відсутні істотні умови, передбачені для даного виду договорів. В розписці від 04.10.2007г. відсутній предмет договору, тобто не вказано адресу об'єкту нерухомості, що продається, його технічні характеристики, а вказано лише назву вулиці і номер будинку, без зазначення населеного пункту, не вказана дата і час укладання передбачуваної угоди купівлі - продажу. В розписці від 03.02.2009 року так само відсутній предмет договору, тобто не вказано адресу об'єкту нерухомості, що продається, його технічні характеристики, а вказано лише назву вулиці і номер будинку, без зазначення населеного пункту, не вказана дата і час укладання передбачуваної операції, а лише зазначено число і місяць. Згідно ст.570 Цивільного кодексу України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається однією з договірних сторін в рахунок належних з неї за договором платежів іншій стороні на підтвердження укладення договору і в забезпечення його виконання і якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних платежів, є завдатком, вона є авансом. Тобто завдаток характеризується тим, що він підтверджує факт укладення договору; передається в рахунок платежів за договором, забезпечує виконання сторонами зобов'язань за договором. З відносин, що склалися між позивачем та відповідачами вбачається, що фактично грошові кошти за вказаними розписками свідомо передавалися позивачем в якості авансового платежу за домоволодіння вартістю 7000 (сім тисяч) доларів США, тому просив у задоволенні позову відмовити у зв»язку із необґрунтованістю. Але згодом, у судовому засіданні представник відповідачів позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти їх задоволення у частині стягнення з відповідачів на користь позивача суми авансу у розмірі 26655,80 грн, а в частині стягнення 3% річних в розмірі 3082,57 грн та інфляційних витрат в розмірі 5117,91 грн. просив відмовити у зв»язку із необґрунтованістю. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про час та дату слухання справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає уточнені позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60, 61 ЦПК України, які регламентують, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, 2)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, 3)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, 4)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, 5)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~чи слід позов задовольнити або в позові відмовити, 6)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~як розподілити між сторонами судові витрати, 7)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, 8)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає зазначений спір у межах заявлених позовних вимог. Судом встановлено, що 04.10.2007 року відповідачка [PERSON], згідно розписки, отримала від [PERSON] в рахунок продажу будинку, розташованого за адресою : м.Луганск, вул.Шишкіна,14 вартістю 7000 доларів США, 2100 доларів США ( а.с.8 т.1), а згодом, 03.02.2009 року, відповідач [PERSON], також згідно розписки, отримав від [PERSON] в рахунок продажу будинку, розташованого за адресою : м.Луганск, вул.Шишкіна,14 вартістю 7000 доларів США, 1400 доларів США ( а.с.9 т.1). В підтвердження цього були складені розписки, згідно яких відповідачі зобовязались взяти ці гроші у якості завдатку та після цього терміном до 30.05.2009 року, укласти з позивачем договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки за адресою: м. Луганськ, вул. Шишкіна,14 (т. № 1, а.с.8-9). Протягом строку дії розписок від 04.10.2007 року та 03.02 2009 року відповідачі відмовились укласти з позивачем договір купівлі-продажу будинку, тобто правочин не відбувся за вини відповідачів. У звязку з тим, що гроші за договором завдатку відповідачі не повернули, позивач 02.09.2009 року звернувся з заявою до Камянобрідського РВ ЛМУ ГУМВС України в Луганській області за захистом своїх законних прав. Співробітниками Камянобрідського РВ ЛМУ ГУМВС України в Луганській області була проведена перевірка та було відмовлено в порушені кримінальної справи у відношенні відповідачів за ст.190 КК України, на підставі п. 2 ст.6 КПК України, у звязку з відсутністю складу злочину та наявністю цивільно-правових відносин ( а.с. 10-11 т.1). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно [PERSON] та [PERSON] відсутні відомості щодо речових прав на нерухоме майно (т. № 2, а.с. 111,112-113), житловий будинок, який розташований за адресою: м. Луганськ, вул. Шишкіна, 14 належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі продажу (т. № 2, а.с. 114, 122). Згідно статті 570 ЦК України сторони можуть забезпечити зобов'язання внесенням завдатку у рахунок належних за договором платежів. Проте, якщо не буде встановлено, що зазначена сума є завдатком, вона вважається авансом. З матеріалів справи, із пояснень сторін, зі змісту самих розписок, в яких зазначено, що спірна сума, еквівалентна 3500 доларам США, була сплачена позивачу у рахунок купівлі нерухомості будинку, розташованого за адресою: м.Луганск, вул..Шишкіна,14 вбачається, що зазначена сума була сплачена в якості авансу. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що договір купівлі-продажу будинку укладений не був, будинок позивачем придбаний не був, тому правові підстави для утримання відповідачами зазначеної суми відпали і сума авансу підлягає поверненню позивачу. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що рішенням Камянобрідського районного суду м. Луганська № 2-125/12 від 14.01.2013р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], третя особо [PERSON], яке набуло законної сили, відповідачка [PERSON] була згодна сплатити позивачу [PERSON] отримані нею грошові кошти у розмірі 2100 доларів США. Отже, встановлені у справі обставини дозволяють суду зробити обґрунтований висновок, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів суми авансу в розмірі 26655,80 грн. підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів 3% річних в розмірі 3082,57 грн та інфляційних витрат в розмірі 5117,91 грн. за невиконання зобов»язання, суд приходить до наступного. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки індекс інфляції (індекс споживчіх цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні, то норми ч.2 ст.625 Цк України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов»язання, яке визначено договором у гривні. У судовому засіданні було встановлено, що грошові кошти були отримані відповідачами в іноземній валюті, тому застосування до спірних правовідносин положення закону, який регулює порядок сплати боргу, визначеного договором у гривні, неможливо, тому у задоволенні позовних вимог позивача в цій частині необхідно відмовити за необґрунтованістю. Крім того, грошовим зобов»язанням є зобов»язання, за яким боржник зобов»язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів. Як встановлено у судовому засіданні відповідачі не мали перед позивачем саме грошових зобов»язань, тому у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідачей 3% річних в розмірі 3082,57 грн. також слід відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, у звязку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідачів суму судового збору по 148,75 грн. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу по 30 грн. з кожного.

Outcome: partial