Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-23 00:00:00

ВАТ «Запоріжжяобленерго»в особі Східного району Запорізьких міських електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості обсягу електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, в сумі 2642,92 гривень, а також понесених ним при пред'явленні позову судових витрат у розмірі 214,60 гривень, посилаючись на те, що 01.02.2011 року електромонтерами Східного району Запорізьких міських електричних мереж було проведено перевірку дотримання правил користування електричною енергією в будинку [ADDRESS], в якому проживає відповідач. Перевіркою було виявлено самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, після припинення енергопостачання з причини порушення правил користування електричною енергією. За цим фактом відповідно до п.п.42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення було складено акт №00115756 від 01.02.2011 року. Згідно Методики обчислення обсягу та вартості не облікованої електроенергії було обчислено кількість неврахованої електричної енергії по акту №00115756 від 01.02.2011 року на суму 2642,92 гривень за період з 18.06.2010 року по 01.02.2011 року, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. На підставі ст.60 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. ВАТ «Запоріжжяобленерго»включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Відповідно до п.2.1 Статуту ВАТ «Запоріжжяобленерго», затвердженого загальними зборами акціонерів ВАТ «Запоріжжяобленерго»№16 від 26.03.2009 року, основною метою діяльності ВАТ «Запоріжжяобленерго»є одержання прибутку шляхом задоволення потреб споживачів електричної енергії, насичення ринку товарами та послугами відповідно до предмету діяльності, в умовах функціонування єдиної енергосистеми України. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], та є споживачем електричної енергії (особовий рахунок [NUMBER]), яка постачається ВАТ «Запоріжжяобленерго». 01.02.2011 року електромонтерами Східного району Запорізьких міських електричних мереж -Постниковим Д.Г., Личко Т.А., Стаюльським О.Б. було проведено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією для населення в будинку [ADDRESS], за результатами якої в присутності [PERSON] був складений акт про порушення №00115756 від 01.02.2011 року. Згідно акту №00115756 від 01.02.2011 року, складеного представниками Східного району Запорізьких міських електричних мереж, встановлено, що за адресою: [ADDRESS], споживач [PERSON] порушив Правила користування електричною енергією для населення шляхом самовільного підключення електричної проводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, після припинення енергопостачання з причини порушення правил користування електричною енергією (а.с.3). Як вбачається з матеріалів справи, на підставі акту №00115756 від 01.02.2011 року та протоколу №774 від 24.02.2011 року, складеного комісією з розгляду актів у складі провідного інженера СГ по ОПС, контролера СГ по ОПС та юрисконсульта СГ по ОПС за результатами розгляду вищезазначеного акту, відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04.05.2006 року, був зроблений розрахунок завданих відповідачем збитків на суму 2642,92 гривень за період з 18.06.2010 року по 01.02.2011 року (а.с.4, 5). Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 Цивільного кодексу України, ст.ст.24-27 Закону України від 16 жовтня 1997 року "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 4 травня 2006 року. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1 Закону України «Про електроенергетику»споживачі енергії -суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. На підставі ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Частиною 4 статті 26 Закону України «Про електроенергетику»передбачено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником, Правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. Згідно п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, споживач зобов'язаний забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред'явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об'єкта для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки. Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику»встановлено, що правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. На підставі п.48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, споживач за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку несе відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п.53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Пунктом 4.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 4 травня 2006 року, встановлено, що в акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення. Як вбачається з матеріалів справи акт №00115756 від 01.02.2011 року відповідає вказаним вимогам, тому суд приймає його як належний доказ вини відповідача. В акті №00115756 від 01.02.2011 року споживачем вказана [PERSON], так як відповідно до особового рахунку [NUMBER] саме вона є споживачем електричної енергії. Згідно акту №00115756 від 01.02.2011 року електромонтерами були проведені відповідні заміри. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №122 від 08.02.2006 року, обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Національної комісії регулювання електроенергетики України. Пунктом 5 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №122 від 08.02.2006 року, розрахунок вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, здійснюється за встановленими для відповідної групи споживачів тарифами, що діяли у період порушення. Позивачем було розраховано вартість безобліково спожитої відповідачем електроенергії відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 4 травня 2006 року, та п.п.4, 5 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №122 від 08.02.2006 року, обсяг електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією для населення, визначено за величиною розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які виразились в порушенні Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, шляхом самовільного підключення електричної проводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, після припинення енергопостачання з причини порушення правил користування електричною енергією, внаслідок чого електроенергія споживалась, а лічильником не враховувалась, позивачу завдана майнова шкода в розмірі 2642,92 гривень, яка підлягає відшкодуванню в повному обсязі відповідачем. У зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved