Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-21 00:00:00

13.02.2013 року заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Мотивуючи заяву, [PERSON] посилається на те, що 13.11.2012 року померла бабуся заявниці [PERSON], яка за життя склала заповіт та заповіла належну їй земельну частку (пай) своїй онуці - заявниці по справі. У визначений законом термін заявниця звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки в правовстановлюючому документі, а саме державному акті на право приватної власності на землю, імя спадкодавця замість «Ганна» записано «Галина» і ця помилка є перешкодою для оформлення права на спадок. Тому заявниця звернулась до суду та просить встановити факт належності державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,1933 га. розташовану на території Малютинської сільської ради померлій 13.11.2012 року [PERSON]. В судовому засіданні заявник підтримала вимоги своєї заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Представник заінтересованої особи Малютинської сільської ради в судове засідання не зявився, до суду надіслано листа про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, вимоги заяви заінтересована особа визнає. Представник заінтересованої особи Пирятинської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, до суду надійшов лист про розгляд справи за відсутності їх представника, заперечень по розгляду справи заінтересована особа не має, при винесенні рішення просить враховувати докази та відповідні документи. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] дали суду ідентичні покази пояснивши, що в с. Малютинці проживала саме [PERSON], а не [PERSON], яку вони добре знали і саме їй належала земельна частка (пай). Суд, вислухавши пояснення заявниці та свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 13.11.2012 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №223103, виданим Малютинською сільською радою Пирятинського району Полтавської області (а.с. 12). За життя (15.04.2003 року) померла [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем виконкому Малютинської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, яким заповіла належну їй земельну частку (пай) заявниці та гр. [PERSON] Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №613577 виданого на підставі розпорядження голови Пирятинської районної державної адміністрації №307 від 11.11.2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №563 від 27.11.2002 року, [PERSON] на праві приватної власності на землю належить земельна ділянка площею 3,1933 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Малютинської сільської ради (пай №409) (а.с. 7). Відповідно до змісту довідки №15 від 28.01.2013 року виданої сільським головою Малютинської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, на території Матютинської сільської ради проживала [PERSON], а не [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до змісту довідки №16 від 28.01.2013 року виданої сільським головою Малютинської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, [PERSON], [INFO], до дня смерті 13.11.2012 року користувалась земельною ділянкою розміром 3,1933 га. (а.с. 10). Згідно довідки №17 від 28.01.2013 року виданої сільським головою Малютинської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, відповідно до розпорядження голови Пирятинської районної державної адміністрації №307 від 11.11.2002 року [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай №409) площею 3,1933 га. (а.с. 11). Як вбачається з матеріалів справи, нотаріус відмовив заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним були виявлені розбіжності в написання імя спадкодавці у свідоцтві про смерть та акті про право приватної власності на землю (а.с. 13). Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У судовому засіданні заявниця письмовими доказами, поясненнями свідків довела, що державного акт на право приватної власності на землю серії Р2 №613577 належить [PERSON]. Заявниця згідно із наявним в матеріалах справи заповітом є спадкоємцем за заповітом земельної частки (паю), який належав померлій. Встановлення факту необхідно заявнику для настання юридичного наслідку - отримання спадку. Пункт пятий частини другої ст. 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 1 ст. 256 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановленні судом, зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Від встановлення факту належності державного акт на право приватної власності на землю [PERSON], яка померла 13.11.2012 року залежить виникнення майнових прав заявника. З наданих суду письмових доказів вбачається, що при виготовленні державного акт на право приватної власності на землю було допущено помилку при зазначенні імя власника вказаної вище земельної ділянки. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджено той факт, що померлій [PERSON] дійсно належав державний акт на право приватної власності на землю виданий на імя [PERSON]. Обставини, викладені заявником, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах Закону, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved