Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-11 00:00:00

У лютому 2012 року позивачка звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, треті особи Житлово будівельний кооператив № 74 Будівельник 2, Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка у судовому засіданні просила суд встановлення факту прийняття спадщини квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла 25.03.2010 року; визнати за нею право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивачка не зявилася. Представник позивачки суду надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Представник Виконавчого комітету Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська у судове засідання у справі не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник ЖБК № 74 Будівельник 2у судове засідання у справі не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання у справі не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник КП ДМБТІ у судове засідання у справі не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що матері позивачки [PERSON], як члену ЖБК № 74 Будівельник 2на підставі ордеру № 656 від 25.07.1965 року була надана двокімнатна квартира [ADDRESS], житловою площею 27,91 кв.м., загальною площею 42,63 кв.м. В 1979 році мати позивачки повністю виплатила вартість зазначеної квартири, що підтверджується довідкою ЖБК № 74 Будівельник 2від 02.09.2010 року № 28. 09 жовтня 2010 року померла матір позивачки [PERSON], про що ВРАГС Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська зроблено актовий запис № 436 від 30.03.2001 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з: квартири [ADDRESS]. Позивачка, у встановлений законом строк прийняла спадщину за законом після смерті матері шляхом подання до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.12.2011р., позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно на імя [PERSON] Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до цивільних норм права спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 15 Закону України Про власність, який діяв на час виниклих правовідносин, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за кооперативну квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на це майно. Таким чином, громадяни, які повністю внесли пайові внески до прийняття Закону СРСР Про власністьта Закону України Про власністьавтоматично стали власниками квартир. Відповідно до пп. б п. П постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності(зі змінами), при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариству, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаражу чи іншої будівлі. Таким чином, член ЖБК, який повністю вніс свій пай за квартиру, надану йому для проживання, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на квартиру за позивачкою знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Решта вимог позивачки стосується дій, які здійснюються нотаріусом по оформленню спадщини, згідно Закону України Про нотаріат. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного й у силу ст.ст. 16, 1220,1222,1223,1268, 1269, 1270, 1274, 1278, 1296, 1297 ЦК України в редакції 2003 року, постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, ст. 15 Закону України Про власність, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України суд,

Outcome: partial