Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить встановити факт прийняття нею спадщини шляхом фактичного управління майном після смерті [PERSON], померлої [INFO]; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на Ул частину житлового будинку [ADDRESS], визнати частково недійсним заповіт на ім'я [PERSON] від імені [PERSON] в розмірі % частини будинку. Свій позов обґрунтовує тим, що її батьки [PERSON] та мати [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого за спільні кошти збудували житловий будинок з надвірними будівлями на земельній ділянці, яка була виділена під будівництво за адресою [ADDRESS] за рішенням виконкому Броварської міської ради депутатів трудящих № 277 від 31 липня 1968 року на [PERSON] 12 лютого 1973 року Броварським міським комунгоспом на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, яке було зареєстровано в Броварському БТІ за № 3735. [INFO] [PERSON] помер. Позивач зазначає, що вона в шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька. В нотаріальній конторі їй повідомили, що батько [PERSON] залишив заповіт у 2008 році на все належне йому майно на день смерті на ім'я [PERSON] Позивач з цим не погодилась та вказує на те, що спірний будинок був побудований під час зареєстрованого шлюбу між її батьками, а тому її мати [PERSON] мала право на половину будинку, з урахуванням цієї обставини, позивач звернулась до відповідача з проханням вирішити питання про визнання за нею право власності на 1А частину спірного будинку, також враховуючи що в спірному будинку їх батьками їй та членам її сім'ї були виділені приміщення для постійного проживання № 7 - 115 кв.м., № 8-24 кв.м., № 9 - 5,7 кв.м., №10-11,3 кв.м., а також з урахуванням тієї обставини, що вона на день смерті матері проживала в спірному будинку, на протязі 6-ти місяців після смерті матері фактично управляла спадковим майном, тому вона вважає, що фактично прийняла спадщину. Позивач також зазначила, що в приміщеннях будинку, які їй виділили батьки для постійного проживання знаходиться майно, в будинку залишився проживати її син. Крім того, із дозволу батька самочинно були збудовані нею прибудова № 2-4 - 7,4 кв.м., 2-1 - 5,2 кв.м., 2-1 - 3,3 кв.м., про це не заперечує і відповідач, але не бажає оформити % частки будинку на позивача. В ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просила суд встановити факт прийняття нею спадщини шляхом фактичного управління майном після смерті [PERSON], померлої [INFO]; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1А частину житлового будинку [ADDRESS]; визнати частково недійсним заповіт на ім'я [PERSON] від імені [PERSON] в частині % частини будинку, а також визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/5 частин спірного будинку виданого на ім'я відповідачки [PERSON], яке видане [PERSON] міською державною нотаріальною конторою 14 жовтня 2011 року за № 1-3069 у розмірі % частини будинку. При подачі уточнень зазначила, що вона у 1995 році почала проживати із [PERSON] в його помешканні, але в червні 1996 року вже повернулась додому до батьків в будинок [ADDRESS]. У листопаді 1996 року її син [PERSON], який мешкав разом із нею в будинку батьків, пішов в армію, в цей же день вони примирились із першим чоловіком - батьком синів, з яким вона була розлучена. Проживала із [PERSON] до літа 1997 року, після чого із-за пияцтва припинила з ним сумісне життя і він пішов із спірного будинку. В цей же час мати починає хворіти і [INFO] помирає. На день смерті матері позивач проживала у спірному будинку разом із сином [PERSON]. Після того, як виповнився рік з дня смерті матері, позивач у березні 1999 року вступила у шлюбні відносини з [PERSON] і проживала з ним у спірному будинку. У жовтні 2000 року син [PERSON] пішов до армії. У серпні 2000 року відповідач [PERSON] прийшла проживати до спірного будинку, а оскільки між нею, її дітьми та відповідачкою [PERSON] та її дітьми виникали сварки, позивач змушена була у 2001 році разом із чоловіком [PERSON] залишити будинок та перейти проживати на квартиру. У 2003 році після побиття її [PERSON] вона перейшла проживати до спірного будинку, де у 2005 році з дозволу батька розпочато будівництво прибудови до будинку. У 2006 році позивач вийшла заміж за [PERSON]. з яким проживає разом і по сьогодні. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Просили відмовити в задоволенні заяви про застосування строків позовної давності за безпідставністю. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали в повному обсязі, заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що спадщину після смерті матері [PERSON] прийняли тільки вона та її батько [PERSON], подавши про це письмові заяви до нотаріальної контори. Відповідач зазначає, що оскільки її подружнє життя не склалося, то вона в кінці 1997 року повернулась проживати до своїх батьків, де проживає і по сьогоднішній день за адресою [ADDRESS]. 11 грудня 1997 року [PERSON] прооперували в Національному інституті хірургії та трансплантологии ім. О.О. Шалімова. В період до 19 грудня 1997 року вона перебувала з матір'ю в лікарні, де надавала необхідну медичну допомогу по догляду за нею. 19 грудня 1997 року вона забрала її з лікарні додому в [ADDRESS], де і надалі її доглядала. 19 січня 1998 року [PERSON] в тяжкому стані забрали до Броварської ЦРЛ, 22 січня забрали із лікарні, а [INFO] вона померла. Відповідач вказує на те, що вони з батьком прийняли спадщину після смерті [PERSON] тим, що були зареєстровані та фактично проживали до відкриття спадщини і протягом шести місяців після відкриття спадщини за вказаною вище адресою, тобто фактично вступили в управління майном, фактично володіли усім спадковим майном, а саме будинком, ощадними книжками іншими речами спадкодавці. Відповідач зазначає, що її сестра [PERSON] на момент смерті матері та протягом шести місяців після того проживала у цивільному шлюбі з [PERSON]. та його дітьми за його адресою проживання: [ADDRESS]. Вважає, що позивач фактично не прийняла спадщину хоч і була зареєстрована за адресою по [ADDRESS], так як на момент смерті та протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті матері, тобто в період з [INFO] по 23 липня 1998 року не проживала, не управляла, не володіла спадковим майном, так як проживала у цивільному шлюбі з [PERSON]. у його квартирі. .Відповідач в своїх письмових запереченнях посилається на те, що враховуючи кількість спадкоємців після смерті [PERSON] позивачу могла б належати тільки 1/6 частка за умови прийняття спадщини після смерті матері. Відповідач заперечує той факт, що позивач зі згоди батька [PERSON] здійснювала прибудову приміщень 2-4 площею 7, 4 кв.м., 2-1 - площею 8, 2 кв.м., 2-І площею 3,3 кв.м., оскільки батько за власний кошт та власними матеріалами побудував вищезазначені прибудови. Щодо складання заповіту та договору дарування, то відповідач вказує на те, що це є волевиявлення батька, який на власний розсуд розпорядився належним йому майном. За наведених обставин вважає, що позов необгрунтований і в його задоволенні слід відмовити. Відповідач в судовому засіданні подала заяву про застосування до вказаних правовідносин строку позовної давності. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] до 2011 року постійно проживала в будинку свого батька [PERSON] Вони часто відвідували сім"ю брата, ще і при житті [PERSON]. На день смерті [PERSON] [PERSON] проживала в будинку, доглядала за хворою матір'ю, робила їй уколи. На всі сімейні свята на стіл готувала та подавала [PERSON] Сестри [PERSON] та [PERSON] завжди проживали мирно і спору щодо майна в них не виникало, вони спільно обробляли город. Разом із [PERSON] в будинку проживали і її діти [PERSON] та [PERSON], яких вона з цього будинку і випроводила в армію. Свідок [PERSON] яка є сусідкою, суду пояснила, що бачила [PERSON] постійно у домоволодінні за адресою [ADDRESS]. Років з 7-8 назад вона почала здійснювати прибудову до будинку, на сьогодні будинок має три входи. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона дуже добре знає сім"ю [PERSON], так як вона дружила із їх матір'ю [PERSON] В спірному будинку по [ADDRESS] проживали її чоловік [PERSON], [PERSON], та її двоє дітей. Коли [PERSON] почала хворіти, то за нею весь час доглядала [PERSON]. Свідок пояснила, що [PERSON] дійсно проживала на момент смерті матері [INFO] разом із нею в одному будинку. Після смерті матері, з дозволу батька [PERSON] та її син [PERSON] у 2000 - 2001 році почали будувати до будинку прибудову, наймали для цього працівників. Також свідок пояснила, що [PERSON] наймала житло із своїм чоловіком з яким вона проживала без реєстрації шлюбу по [ADDRESS], але проживала з ним не довго і влітку 1997 року повернулась до батьків. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] проживала в не зареєстрованому шлюбі із [PERSON] в нього на квартирі з 1995 року по кінець травня до початку червня 1996 року, а потім повернулась проживати до своїх батьків за адресою [ADDRESS]. Вказану подію добре пам'ятає, так як вона проживала в одному під'їзді із [PERSON], і після сварки з ним [PERSON] перенесла до неї речі, а потім вже перевозила до батьків. Свідок також пояснила, що вона працювала разом із [PERSON] з літа 1996 року у ТОВ ''Венус" та вони займалися пошиттям одягу. На день смерті матері позивач проживала у будинку батьків, так як в зв'язку із тяжкою хворобою матері вона брала роботу додому і там працювала, щоб встигати її доглядати, а з товариства рулони із тканиною відвозили до неї додому, потім забирали товар. Крім того, пояснила,що знає що у неї було двоє дітей - хлопчиків, але вона їх із собою не забирала, оскільки у [PERSON] також після смерті дружини залишились діти: хлопчик та дівчинка. У листопаді 1998 року вони із чоловіком були присутні на дні народженні [PERSON] в будинку по [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що до 2000 року в будинку по [ADDRESS] [PERSON] не бачила, а [PERSON] постійно проживала в будинку. Восени 1997 року [PERSON] захворіла і вона приїздила її провідувати. Свідок стверджує, що [PERSON] проживала з батьками в будинку, та доглядала мати до смерті. Всі свої дні народження [PERSON] святкувала в будинку у батьків. [PERSON] приблизно розлучилась із своїм першим чоловіком у 1996-1997 році. У січні 1998 року з ним же зійшлася, але через 5 місяців знову вигнала його з будинку. [PERSON] почала проживати у будинку з літа 2000 року, коли її батько забрав від сватів, перевіз її речі додому, подарував їй частину будинку і побудував прибудову до будинку з окремим входом. Також [PERSON] зробив прибудову для свого онука [PERSON] з окремим входом. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він після смерті дружини у січні 1994 році познайомився із [PERSON], та вони разом почали проживати у нього на квартирі по [ADDRESS]. Ще у 1996 році вони проживали разом та святкували день народження. З кінця літа початку осені 1998 року разом не проживали, так як працюючи на городі в селі Дімітрово посварились, вона забрала речі та занесла до сусідки поверхом вище. У 1997 році стверджує, що вони разом проживали, їздили в інститут Шалімова провідувати мати [PERSON] У 1997 році разом проводили [PERSON] в армію та він їздив його відвідувати у м. Харків де той служив. В м. Харкові [PERSON] пробув не довго, так як мати його звідти забрала та перевела десь ближче, куди не пам'ятає. Свідок також засвідчив, що після смерті матері та похорон в будинку відразу посилилась і [PERSON] - сестра [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] знає з 1997 року так як разом працювали. У 1997 - 1998 роках їй було дуже тяжко оскільки виник спір з її чоловіком, вони розлучались, у 1998 році померла мати. Вона декілька раз відпрошувалась, щоб доглядати матір і вони її підміняли на роботі. Свідок [PERSON] суду пояснив, що вони дійсно розлучились із [PERSON] у 2000 році, до цього у 1998 році він подав заяву до суду про розлучення. У січні 1998 року померла його теща [PERSON] Інші події більш детально він не пам'ятає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], вона часто ходила до них із [PERSON] в гості кожен тиждень. Свідок стверджує, що до та після смерті [PERSON] в будинку [PERSON] не проживала, чи проживали в будинку її діти вона не пам'ятає. Сідок зазначила, що [PERSON] на момент хвороби проживала із [PERSON] ([PERSON]) у нього на квартирі. [PERSON] розповідала їй, що [PERSON] приходить та дає їй уколи. Вона вказує на те, що [PERSON] в будинку після смерті матері не проживала, оскільки влітку 1998 року [PERSON] попросив її доглянути за будинком та надав ключі поки вони із [PERSON] та онуками зїздять на море відпочинуть, як би в ньому проживала [PERSON] такої б потреби не виникло. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є свекром [PERSON] Із її рідним батьком [PERSON] та матір'ю [PERSON] були в дуже добрих відносинах. Коли він дізнався про хворобу [PERSON] за домовленістю восени 1997 року влаштував її цля лікування в інститут ім. О. Шалімова, там їй зробили операцію і в грудні 1997 року він на своєму автомобілі її забрав додому по [ADDRESS]. Вона ще потім лікувалась в Броварській лікарні, а в січні 1998 року померла. На той час між [PERSON] та [PERSON] виникли спірні родинні відносини, вирішувалось питання їх спільного проживання. Вони із сватом [PERSON] будь-якими шляхами намагалися їх примирити, але в них нічого не вийшло. Згодом через 2-3 місяці після смерті матері [PERSON] переїхала проживали до батьків, її забрав [PERSON], вона із будинку по [ADDRESS] забрала всі речі, він і не заперечував, так як знав, що все залишиться його онукам [PERSON] та [PERSON]. Свідок стверджує, так як часто відвідував своїх онуків по [ADDRESS], що [PERSON] ніколи не проживала в будинку батьків, її дуже рідко можна було там застати. Суд вислухавши сторони, та їх представників, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку часткове задоволення позову виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що під час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] побудували житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом на будинок в якому містяться план забудови земельної ділянки складеної 08 серпня 1968 року, рішенням № 277 виконкому Броварської міської ради депутатів трудящих від 31 липня 1968 року про виділення земельної ділянки [PERSON] під будівництво житлового будинку в [ADDRESS], рішення № 73 виконкому Броварської міської Ради депутатів трудящих від 05 лютого 1973 року про оформлення права власності на будинок, який знаходиться в [ADDRESS], рішення № 595 виконкому Броварської міської ради депутатів трудящих від 24 жовтня 1972 року про прийняття в експлуатацію житлового будинку [PERSON] по [ADDRESS], акт державної прийомки індивідуального домоволодіння від 10 березня 1972 року. 12 лютого 1973 року на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право власності на жилий будинок по [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Броварської міської ради депутатів трудящих № 73 від 05 лютого 1973 року. Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Таким чином кожному із подружжя [PERSON] та [PERSON] належало на праві спільної сумісної власності по Уг частині домоволодіння по [ADDRESS]. [INFO] померла мати позивача та відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть видане відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому [NUMBER]. Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження видане на ім'я [PERSON]. видане ЗО серпня 1963 року, свідоцтвом про народження видане 26 вересня 1966 року на ім'я [PERSON] та їх батько - чоловік померлої [PERSON] Прізвище [PERSON] в зв'язку із реєстрацію шлюбу 29 вересня 1984 року змінено на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу видане відділом ЗАГСУ Броварського міськвиконкому Київської області [NUMBER]. Прізвище [PERSON] в зв'язку із реєстрацію шлюбу 4 червня 1977 року змінено на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу видане відділом ЗАГСУ Броварського міськвиконкому Київської області [NUMBER]. 27 вересня 1994 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено актовий запис за № 348 та 27 вересня 1994 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER]. Як вбачається із матеріалів справи за рішенням Броварського міського суду Київської області від 19 жовтня 1998 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - відмовлено. Ухвалою судової колегії в цивільних справах Київського обласного суду від 17 листопада 1998 року по вказані справі касаційна скарга [PERSON] залишена без задоволення, а рішення Броварського міського суду від 19 жовтня 1998 року без змін. 27 серпня 2000 року рішенням Броварського міського суду Київської області позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між подружжям укладений в Броварському міському ЗАГСІ 23 вересня 1984 року за актовим записом № 434 - розірвано. Після смерті [PERSON] її донька [PERSON] та чоловік [PERSON] 28 липня 1998 року звернулись до Броварської міської державної нотаріальної контори із заявами ([PERSON] про прийняття спадщини, а [PERSON] про відмову на користь доньки [PERSON].) Вивчивши спадкову справу до майна померлої [INFO] [PERSON] за №227 розпочатої 28 липня 1998 року встановлено, що в своїй заяві [PERSON] вказує на те, що спадщину після смерті матері вона прийняла та просить видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, також вказує, що іншими спадкоємцями до цього майна є чоловік померлої [PERSON] Нотаріус при оформленні вказаної заяви робить службову відмітку про те, що місце відкриття спадщини встановлено по будинковій книзі, виданій Броварським МВВС, в якій є відмітка про простійну прописку та проживання спадкодавця в спадковому будинку з 05 липня 1980 року та її виписці в зв'язку зі смертю. Факт прийняття спадщини спадкоємцем встановлений по будинковій книзі, виданій Броварським МВВС, в якій є відмітка про постійну прописку та проживання спадкодавця разом із спадкоємцем в м. Бровари з 05 липня 1980 року та по цей час. 28 липня 1998 року [PERSON] подав заяву до нотаріальної контори про те, що він не претендує на спадщину після смерті дружини [PERSON], не заперечує проти оформлення спадщини на ім'я дочки померлої [PERSON], і в суд протягом 3-х років звертатись по цьому питанню не буде. 28 липня 1998 року на ім'я [PERSON] державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори на підставі ст. 529 Цивільного кодексу України видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з трьох тисяч акцій з відповідними дивідендами, що знаходиться в Акціонерному товаристві ''Київхліб" в м. Київ, які належали померлій [PERSON] на підставі акцій № 06883 серії ХЛ 23, виданого вищезазначеним товариством 30 січня 1997 року. Крім того, 25 березня 2009 року [PERSON] подала до Броварської міської державної нотаріальної контори заяву в доповнення до заяви № 323 від 28 липня 1998 року, в якій вона зазначає, що спадщину вона подавши заяву 28 липня 1998 року прийняла, та вказує, що після смерті матері залишилось спадкове майно: цінні папери, грошові вклади, інше майно точний перелік якого вона не знає. 25 березня 2009 року на ім'я [PERSON] після смерті її матері [PERSON] державним нотаріусом Броварської міської нотаріальної контори на підставі ст. 529 Цивільного Кодексу України видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, на яке в указаній 1 частці видано свідоцтво складається із грошових вкладів у філії - Броварське відділення № 5400 відкритого акціонерного товариства ''Державний ощадний банк України". При вивченні та дослідженні спадкової справи № 88/2011 року до майна померлого [INFO] [PERSON] початої 02 березня 2011 року судом встановлено, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області [NUMBER]. На випадок своєї смерті [PERSON] 21 березня 2001 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 1768. В цьому заповіті [PERSON] на випадок свої смерті зробив таке розпорядження: все його майно, яке буде належати на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, заповів [PERSON] Вказаний заповіт на день смерті спадкодавця не змінений та не скасований, про що міститься на ньому відмітка. Ще при житті [PERSON] подарував [PERSON] 2/5 частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходяться за адресою [ADDRESS], про що 7 жовтня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу, та внесено в реєстр за № 3700. Договір дарування зареєстрований у Броварському БТІ за № 3735 кн. 17 - 07 листопада 2000 року. Після смерті [PERSON] відрилася спадщина на належне йому майно. 02 березня 2011 року [PERSON] подала до Броварської нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] В заяві зазначається, що інших спадкоємців за законом, передбачених ст. 1241 ЦК України, у тому числі пережившої дружини померлого немає. 02 вересня 2011 року [PERSON] подала до Броварської нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] 02 вересня 2011 року нотаріусом на ім'я [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,122 га, що розташована по [ADDRESS], свідоцтво про право на спадщину за завітом на земельну ділянку 238 площею 2, 0171 га, що розташована в с. Красилівка Красилівської сільської ради та належала спадкодавцю на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 705380, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,4927 га, що розташована на території Балико - Щучинської сільської ради Кагарлицького району, а також свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади у філії АТ ''Банк Золоті Ворота", ВАТ ''Державний ощадний банк України", АТ ''Родовід банк". 14 жовтня 2011 року [PERSON] подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS]. 14 жовтня 2011 року на ім'я [PERSON] державним нотаріусом Броварської міської нотаріальної контори Київської області видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], що складається з 3/5 частин житлового будинку з відповідними надвірними будівлями під [ADDRESS]. Будинок позначений на плані літерою А-1, загальною площею 182, 1 кв.м., житловою площею 91, 3 кв.м., з надвірним будівлями: погріб - В, погріб - Є, сарай - Б, сарай - Г, сарай - Д, гараж - Е, вбиральня - Ж, вбиральня - 3, літній душ - и, огорожа - N. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстровано в реєстрі за № 1 - 3061. В матеріалах вказаної спадкової справи до майна померлого [PERSON] міститься копія будинкової книги для прописки, осіб що проживають в будинку [ADDRESS]. За вказаною адресою крім спадкодавців [PERSON] та [PERSON], зареєстрована і [PERSON] з 01 липня 1975 року, про що міститься штамп Броварського МВ ГУ МВС у Київській області, також за цією адресою зареєстровані з 07 липня 1984 року онук спадкодавця [PERSON] та онук [PERSON] зареєстрований з 11 червня 1996 року. 23 березня 2011 року [PERSON] подала до Броварської міської нотаріальної контори заяву про те, що їй відомий зміст заповіту від 21 березня 2008 року яким батько [PERSON] заповідав все своє майно [PERSON], зміст ст. 1241 ЦК України їй роз'яснено, про що вона зазначає, що на час відкриття спадщини вона не є непрацездатною, тому на одержання обов'язкової частки у спадщини не претендує. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно ст. 63 ЗУ ''Про нотаріат" нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме.Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. В п. 97, 113, 114 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами Україхни від 14 червня 1994 року зазначається про те, що державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Державний нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які подали заяву, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців із спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів громадянського стану, виписки з книг запису актів громадянського стану, записи в паспортах про дітей, про другого з подружжя, копії рішень суду, що набрали законні сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Місце відкриття спадщини підтверджується: свідоцтвом органів реєстрації актів громадянського стану про смерть спадкодавця, якщо останнє постійне місце проживання його і місце смерті збігаються; записом у будинковій книзі про постійну прописку спадкодавця. Відповідно до ст. 529 ЦК України ( в ред. 1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( в тому числі усиновлені), дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24 червня 1983 р. " Про практику розгляду судами України справ про спадкування " (зі змінами, внесеними постановами від 25 грудня 1992 р. № 13, від 25 травня 1998 року № 15) передбачений ст. 549 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Виходячи із наведених та встановлених обставин справи враховуючи, що [PERSON] відповідно вимог ст. 22 КпШС на день смерті мала право на 1Л частину домоволодіння за адресою [ADDRESS], а також що в судовому засіданні свідками доведений факт проживання [PERSON] в спадковому будинку з дітьми, крім того у вказаному будинку вона постійно була зареєстрована, також і на день смерті матері, таким чином кожну спадкоємцю повинна належати 1/3 частка від частки спадкодавця, але враховуючи відмову від свої частки у спадщині [PERSON] на користь [PERSON], кожному із спадкоємців після смерті [PERSON] належить: [PERSON] 2/6 частки, а [PERSON] 1/6 частки. Після такого розподілу часток, за [PERSON] залишається належна йому на праві власності 1/2 частка домоволодіння за вказаною вище адресою. Посилання в заяві на те, що позивач пропустила строки позовної давності безпідставні, та повністю суперечать встановленим по справі обставинам, які підтверджені доказами, тому суд дійшов висновку про те, що [PERSON] вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] Оскільки, [PERSON] на даний час вже отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], то його слід частково визнати недійсним, виключивши належну [PERSON]. 1/6 частку домоволодіння по [ADDRESS]. Щодо позовних вимог про визнання недійсним заповіту суд дійшов висновку про відмову в їх задоволенні оскільки не вбачає для цього підстав.

Outcome: partial