Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-09 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що рішенням [PERSON] комітету Ірпінської міської ради від 28.12.10 № 272/16 вирішено доручити КП КОР «Іртиське МБТІ»оформити відповідну правову документацію [PERSON] на самочинно добудовану веранду пл. 11,2 кв.м та нежитлове приміщення на мансарді 1-9 пл. 37,4 кв.м на власній земельній ділянці в м. Ірпінь по вул. Суворова 15-а; Зобовязати [PERSON] внести зміни в оригінал інвентаризаційної справи через Ірпінське БТІ. Дане рішення прийнято на підставі заяви [PERSON] від 15.11.2010 р, у якій зазначається, що приміщення 1-9 пл. 37.4 кв.м та І пл. 11.2 кв.м були побудовані у 1985 р. в м. Ірпінь по вул. Суворова 15-а та вказані добудови зробив сам заявник. Проте, даною заявою [PERSON] ввів виконавчий комітет у оману, а виконавчий комітет, узаконюючи вказані приміщення, грубо порушив його права, як власника вказаних приміщень. Відповідно до мирової угоди від 02.06.2008 р., яка затверджена Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02.06.2008р., співвласниками 1/2 частини будинку № 15-а по вул. Суворова у м. Ірпені є [PERSON] 1/4 частина та відповідач [PERSON] 1/4 частина вказаного будинку. Відповідно до акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію по вул. Суворова 15-а у м. Ірпінь від 20.12.2006 р., який затверджений Рішенням виконавчого комітету Іртиської міської ради від 06.02.07 № 19/1, була введена у експлуатацію належна їм 1/2 частина вказаного домоволодіння. Зазначає, що з технічних паспортів на зазначений будинок за 1983 р., 1990 р., 2005 р., а також акту вводу в експлуатацію за 2006 р., вбачається що приміщень: 1-9 пл. 37.4 кв.м., та І пл. 11.2 кв.м., у домоволодінні не існувало, вказані спірні приміщення були збудовані ними в 2008р. виключно за його рахунок, а відповідачу [PERSON] на той час було 89 років і він не мав змогу приймати участь у будівництві. Вважає, що вказану заяву відповідач подав до Ірпінського міськвиконкому, щоб позбавити його права власності на зазначені приміщення, а виконком, достовірно знаючи, що згідно мирової угоди за нами було визнано право власності на 1/4 частину будинку за кожним, провів узаконення спірних приміщень за відповідачем всупереч вимог ст.ст. 357, 358 ЦК України. Просить суд визнати незаконним та скасувати Рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 28.12.10 № 272/16 «Про оформлення відповідної правової документації [PERSON] на добудовану до житлового будинку веранду та приміщення на мансарді в м. Ірпінь по вул. Суворова, 15-а». В судове засідання позивач не зявився з невідомих суду причин, його представник в судовому засіданні позов підтримав, підтвердив обставини, наведені в позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, його представник в судовому засіданні позов не визнала, зазначала, що дійсно позивачу та відповідачу [PERSON] належить в рівних частках Ѕ частина будинку № 15-а по вул. Суворова в м. Ірпіні на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02.06.2008 р. До цієї частини будинку ними за спільні кошти в 2008 р. були прибудовані приміщення І (веранда) площею 11,2 кв.м і 1-9 (мансарда) площею 37,4 кв.м. З метою поділу спільного майна в натурі відповідач [PERSON] звернувся для узаконення самовільно побудованих вказаних приміщень до [PERSON] комітету Ірпінської міської ради Київської області, яким було ухвалено рішення від 28.12.10 № 272/16 про оформлення йому відповідної правової документації на зазначені приміщення. Вважає, що дане рішення прийнято законно, оскільки на час його прийняття позивач не зареєстрував своє право власності на ј частину будинку, а тому просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] комітет Ірпінської міської ради Київської області в судове засідання свого представника не направив, надіслав до суду письмові заперечення, в яких заперечував проти позову, вказував, що оспорюване рішення виконкому прийнято на законних підставах, оскільки на час його прийняття позивач не зареєстрував своє право власності на ј частину будинку № 15-а по вул. Суворова в м. Ірпіні Київської області, в той час, коли таке право власності було зареєстровано за відповідачем [PERSON] Просить в позові відмовити, справу слухати за відсутності представника. Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02.06.2008 р. (а.с. 14-18) позивачу та відповідачу [PERSON] в рівних частках належить на праві власності Ѕ частина будинку № 15-а по вул. Суворова в м. Ірпіні Київської області. До цієї частини будинку ними за спільні кошти в 2008 р. були прибудовані приміщення І (веранда) площею 11,2 кв.м і 1-9 (мансарда) площею 37,4 кв.м. Відповідач [PERSON] звернувся з метою узаконення самовільно побудованих вказаних приміщень до [PERSON] комітету Ірпінської міської ради Київської області, яким ухвалено рішення від 28.12.10 № 272/16 про оформлення йому відповідної правової документації на зазначені приміщення (а.с. 10). Наведені обставини визнаються сторонами, тому не підлягають доведенню в суді. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Оскільки Ѕ частина будинку № 15-а по вул. Суворова в м. Ірпіні Київської області на момент прийняття Виконкомом Ірпінської міської ради Київської області оспорюваного рішення від 28.12.10 № 272/16 належала по ј частині позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON], рішення про узаконення самочинно прибудованих приміщень до їх частини будинку лише на одного із співвласників, порушує право власності другого, в даному випадку позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові та порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Таким чином, суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження в суді і підлягає задоволенню. При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідачів на те, що виконкомом було правомірно узаконено лише за [PERSON] право на самочинно побудовані приміщення через те, що позивач своє право власності на ј частину будинку не зареєстрував, оскільки право на цю частину будинку у позивача виникло з моменту набрання чинності ухвали Ірпінського міського суду від 02.06.2008 р., якою визнано таке право. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved