Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, а саме автомобіля [NUMBER], та просить суд поділити спільне майно подружжя, стягнути із відповідача на користь позивача 12000 грн. 00 коп. за ? частку вартості автомобіля. Свій позов обґрунтовує тим, що 27 жовтня 1999 року між нею та відповідачем укладений шлюб, який зареєстрований Богданівською сільською радою Броварського району Київської області, про що свідчить актовий запис № 29. 25 серпня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. 17 липня 2002 року сторони придбали автомобіль [NUMBER]. Вартість вказаного автомобіля позивач оцінила в розмірі 24000 грн. 00 коп., тому враховуючи вимоги ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України просила стягнути із відповідача на її користь 12000 грн. 00 коп. Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] просила суд поділити спільне сумісне майно подружжя кожному по ? частки спірного автомобіля, виділити на праві власності [PERSON] зазначений автомобіль, а на її користь стягнути із відповідача грошову компенсацію в розмірі 10000 грн. 00 коп., вартості ? частки автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER], а також судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 500 грн. 00 коп. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] частково визнали позовні вимоги, а саме відповідач не заперечував сплатити позивачу 10000 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору, щодо витрат за проведення автотоварознавчого дослідження просили в цій частині позову відмовити, оскільки вважають, що дослідження проведено із порушенням: досліджений не той автомобіль, сторони про проведення дослідження не повідомлялись та не викликались. Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи із наступного. Відповідно\~ст. 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до\~ст. 60 Сімейного кодексу України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1\~ст. 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 27 жовтня 1999 року між ними укладений шлюб, який зареєстрований Богданівською сільською радою Броварського району Київської області, про що свідчить актовий запис № 29. 25 серпня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. Під час спільного подружнього життя 17 липня 2002 року сторони придбали автомобіль [NUMBER]. 09 грудня 2011 року спірний автомобіль відповідачем [PERSON] був знятий з реєстраційного обліку та 20 грудня 2011 року перереєстрований на [PERSON] за новими д.н.з. [NUMBER], що підтверджується обліковими картками приватного АМТ наданими Броварським МРЕВ. Відповідно ч.1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд враховуючи визнання позову відповідачем в частині сплати грошової компенсації вартості ? частки автомобіля на користь позивача в розмірі 10000 грн. 00 коп. (десять тисяч гривень 00 коп.), та перевіривши, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права відповідача, задовольняє позовні вимоги в цій частині. Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Відповідно ч. 2 ст. 86 ЦПК України кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи. Якщо клопотання про проведення експертизи заявлено обома сторонами, витрати на її оплату несуть обидві сторони порівну. У разі неоплати судової експертизи у встановлений судом строк суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи. Як вбачається із матеріалів справи 24 вересня 2012 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області призначена авто-товарознавча експертиза автомобіля [NUMBER], 2002 року випуску, проведення якої доручено фізичній особі підприємцю, субєкту оцінювальної діяльності [PERSON]. 30 жовтня 2012 року на адресу суду надійшов звіт № 00171 про визначення ринкової вартості КТЗ. У висновку вказує, що СПД-ФОП [PERSON] виконала роботи по оцінці з визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER], яка становить 30671 грн. 59 коп. Але, вивчивши зміст складеного звіту № 00171, суд дійшов висновку про неналежне виконання вимог ст.ст. 146-147 ЦПК України та порядку проведення судових експертиз, а тому вказаний звіт не може бути прийнятий як доказ в розумінні ст. 57-60 ЦПК України та з відповідача стягнута плата за його проведення в розмірі 500 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 0005 від 10 жовтня 2012 року.

Outcome: partial