Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПСП Валентина про розірвання договорів оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що 13 лютого 2011 року померла її мати [PERSON], у власності якої перебувало дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01 лютого 2010 року між [PERSON] та ПСП "Валентина" був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно якого [PERSON] передала в оренду строком на 10 років належну їй згідно державного акту серії IІІ-ЧP №028736 від 26 серпня 2002 року земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,65 га, а ПСП "Валентина" зобовязався виплачувати позивачу орендну плату в розмірі 3% від вартості орендованої земельної ділянки. 01 лютого 2010 року між [PERSON] та ПСП "Валентина" був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно якого [PERSON] передала в оренду строком на 10 років належну їй згідно державного акту серії IV-ЧP №052028 від 28 серпня 2002 року земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,65 га, а ПСП "Валентина" зобовязався виплачувати позивачу орендну плату в розмірі 3% від вартості орендованої земельної ділянки. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті матері, своєчасно прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26 вересня 2012 року №1678, згідно якого успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробицтва площею 2,65 га, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту серії IV-ЧP №052028 від 28 серпня 2002 року; та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26 вересня 2012 року №1676, згідно якого успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробицтва площею 2,65 га, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту серії III-ЧP №028736 від 26 серпня 2002 року. Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом позивач [PERSON] отримала державні акти на право приватної власності на земельну ділянку: серії ЯМ №240050 від 27 грудня 2012 року на земельну ділянку площею 2,6513 га та серії ЯМ №240049 від 27 грудня 2012 року на земельну ділянку площею 2,6499 га. Мотивуючи тим, що вона являється власником належних її матері земельних ділянок і її правонаступником за договорами оренди земельних ділянок, але станом на 20 лютого 2013 року орендна плата за оренду вищевказаних земельних ділянок за 2012 рік не виплачена, що є порушенням умов договорів оренди та ст.32 Закону України "Про оренду землі", позивач просить розірвати договори оренди, укладені 01 лютого 2010 року між [PERSON] та ПСП "Валентина". Представник відповідача подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до ч.3 ст.148-1 Земельного кодексу України особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов"язана повідомити про це її користувачів. В зв"язку з тим, що позивач не виконала вимоги ч.3 ст.148-1 ЗК України, позивач не вправі вимагати виплати орендної плати, а відповідач не має права виплатити орендну плату позивачу, так як правонаступництво по договору має бути доведено. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві, та просив задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив суд в позові відмовити з підстав, викладених в запереченні. Крім того, зазначив, що позивач в рахунок орендної плати отримала грошима та послугами всього 4212 грн., тому підстав для розірвання договору оренди землі не вбачає і в задоволенні позову просить відмовити повністю. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини. 13 лютого 2011 року померла мати позивача [PERSON], у власності якої перебувало дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01 лютого 2010 року між [PERSON] та ПСП "Валентина" був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно якого [PERSON] передала в оренду строком на 10 років належну їй згідно державного акту серії IІІ-ЧP №028736 від 26 серпня 2002 року земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,65 га, а ПСП "Валентина" зобовязався виплачувати позивачу орендну плату в розмірі 3% від вартості орендованої земельної ділянки . Договір оренди землі зареєстрований у Чорнобаївському РВ ЧРФ "Центр ДЗК" 17 листопада 2010 року за №041079700063 .(а.с.8-10). 01 лютого 2010 року між [PERSON] та ПСП "Валентина" був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно якого [PERSON] передала в оренду строком на 10 років належну їй згідно державного акту серії IV-ЧP №052028 від 28 серпня 2002 року земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,65 га, а ПСП "Валентина" зобовязався виплачувати позивачу орендну плату в розмірі 3% від вартості орендованої земельної ділянки. Договір оренди землі зареєстрований у Чорнобаївському РВ ЧРФ "Центр ДЗК" 17 листопада 2010 року за №041079700062 (а.с.15-17). Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті матері, своєчасно прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26 вересня 2012 року №1678, згідно якого успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробицтва площею 2,65 га, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту серії IV-ЧP №052028 від 28 серпня 2002 року (а.с.34); та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26 вересня 2012 року №1676, згідно якого успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробицтва площею 2,65 га, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту серії III-ЧP №028736 від 26 серпня 2002 року (а.с.35). Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом позивач [PERSON] отримала державні акти на право приватної власності на земельну ділянку: серії ЯМ №240050 від 27 грудня 2012 року на земельну ділянку площею 2,6513 га (а.с.12) та серії ЯМ №240049 від 27 грудня 2012 року на земельну ділянку площею 2,6499 га (а.с.13). Правовідносини, що виникли між сторонами, стосуються оренди земельних ділянок та відповідно до ч.1 ст.2 Земельного кодексу України є земельними відносинами, а тому при вирішенні даного спору слід враховувати вимоги Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України Про оренду землі №161-XIV від 06 жовтня 1998 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст.ст.21, 23 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов"язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, про що зазначено в ч.4 ст.32 Закону України "Про оренду землі". Із вказаною нормою Закону узгоджується п.41 договорів оренди землі, згідно якого перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Таким чином, дія договорів оренди земельних ділянок, укладених між [PERSON], спадкоємцем якої являється позивач [PERSON], та ПСП "Валентина" після переходу права власності на земельні ділянки до позивача продовжується і при цьому за умовами договору не потребується внесення змін до діючого договору. З пояснень директора ПСП "Валентина" [PERSON] судом встановлено, що йому було відомо про смерть [PERSON], він надавав допомогу на її поховання та оформлення спадкових прав позивача на земельні ділянки, які є предметом судового спору. Так як діючим законодавством (ст.ст.526 ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, відповідач зобов"язаний виконувати умови договорів оренди землі, в тому числі і стосовно виплати орендної плати. Згідно умов договорів оренди землі (п.11) орендна плата вноситься з 15 серпня до 15 грудня кожного року. Представник позивача в судовому засіданні стверджував, що позивач орендну плату за оренду належних їй земельних ділянок в 2012 році не отримувала. Директор ПСП "Валентина" [PERSON] в судовому засіданні пояснював, що орендну плату за 2011-2012 роки отримала попередній власник земельних ділянок [PERSON], про що написала розписку, копію якої долучив до матеріалів справи (а.с.22), також вказував про те, що позивач [PERSON] отримала готівку 09 березня 2012 року в сумі 1000 гривень та 21 жовтня 2012 року в сумі 420 гривень (довідка ПСП "Валентина" №4 від 05.03.2013 року (а.с.21). Суд відхиляє подані відповідачем зазначені письмові докази на підтвердження виплати орендної плати позивачу в зв"язку з тим, що виплата орендної плати не підтверджена бухгалтерськими документами; з поданої довідки (а.с.21) неможливо встановити, які саме виплати здійснювались 09 березня 2012 року та 21 жовтня 2012 року; виплата орендної плати на майбутнє суперечить умовам укладених договорів оренди землі (п.11), яким встановлені строки виплати орендної плати. За приписом п. "д" ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Суд вважає, що відповідач, не виплативши орендну плату позивачеві за оренду земельних ділянок, порушив право власності позивача, право своєчасно отримувати орендну плату (п.28 договору оренди земельної ділянки). Невиконання обов"язків орендарем - ПСП "Валентина" - по своєчасному внесенню орендної плати є підставою для розірвання договорів оренди землі в порядку ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі". У відповідності до ч.2 ст.16 ЦК України порушене право підлягає захисту шляхом припинення правовідношення.

Outcome: approved