overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що збереження сім»ї з відповідачем суперечить його інтересам, просить розірвати шлюб, зареєстрований 08.10.2005 року відділом РАЦС Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1847. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить розірвати шлюб, так як подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, суду показав, що вони досягли згоди щодо утримання спільної дитини, майновий спір між ним та відповідачкою відсутній. Просить судові витрати віднести на себе. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, суду показала, що не заперечує щодо розлучення шлюбу, так як сімейні відносини з позивачем не підтримує. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище Федюк. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді, так як примирити сторони і зберегти сім"ю неможливо, а тому позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають в зареєстрованому шлюбі з 08.10.2005року, від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON],[INFO]. Сторони сімейних відносин не підтримують, а тому позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як подальше збереження сім"ї суперечить його інтересам, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, підлягає прийняттю, а тому позов підлягає задоволенню. Вищенаведене підтверджується показаннями позивача, визнається відповідачем, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини. Згідно ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини. Відповідно до ст.174 ЦПК України суд, при наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у разі визнання позову відповідачем. Витрати по сплаті судового збору сплачені позивачем під час подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-26 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, посилаючись на те , що сім"я фактично не існує, так як вона втратила почуття до відповідача, з яким відсутні взаєморозуміння та повага один до одного, а тому збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду показала, що протягом тривалого часу в сім»ї відсутні взаєморозуміння та повага один до одного, на грунті чого в сім»ї постійно виникають сварки, позивач втратила почуття та повагу до відповідача, протягом тривалого часу шлюб існує лише формально і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище Лук»яненко. Відповідач [PERSON]»яненко С.П., попереджений належним чином про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, а тому суд з врахуванням думки позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі доказів, які маються в справі, заочно. Заслухавши позивача, оглянувши та дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді, підлягає задоволенню по таким підставам. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка та позивач зареєстрували шлюб 25.04.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 380. Від спільного проживання у позивачки з відповідачем є малолітня дитина- син Богдан, [INFO]. Між позивачкою та відповідачем відсутні взаєморозуміння та повага один до одного, сім"ї фактично не існує, так як позивач втратила почуття до відповідача, а тому збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позов підлягає до задоволення. Вищенаведене підтверджується окрім показань позивача, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини. Згідно ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, аналізуючи вищенаведене та норми Закону, суд прийшов до висновку що подальше перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача, а тому шлюб необхідно розірвати, позов підлягає до задоволення. Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 107,30грн., які підтверджені квитанціями, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-26 00:00:00

Позивач у березні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 17 889,19 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору позички № 21 від 31.03.2010р. [PERSON] отримала кредит у сумі 10 000,00 гривен зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 889,19 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 21 від 31.03.2010р. [PERSON] отримала кредит у сумі 10 000,00 гривен зі сплатою за користування ним відсотків. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 02.03.2012р. за ним склала 17 889,19 грн. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягають стягненню з відповідачки на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-26 00:00:00

Позивач у березні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 8 806,89 грн. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що відповідно до Кредитного договору № 119522 від 27.09.1995р. [PERSON] отримав кредит у сумі 3 000,00 грн. зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 806,89 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 119522 від 27.09.1995р. [PERSON] отримав кредит у сумі 3 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування ним. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 24.02.2012р. за ним склала 8 806,89 грн., тому числі: заборгованість по кредиту 3 000,00 грн.; відсотки 5 806,89 грн. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України одною з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-26 00:00:00

Позивач пред'явив позов про розірвання шлюбу. Зазначив, що 04.07.1987 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Гальчинською сільською радою Бердичівського району Житомирської області. Від шлюбу мають дочку [PERSON], яка на час звернення до суду є повнолітньою. Позивач вказує, що відносини в шлюбі не склались, у зв»язку із різними поглядами на життя виникають конфліктні ситуації та сварки. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім»ї, наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання позивач не з»вився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилась, надала заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності, позовні вимоги визнала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.1987 року Гальчинською сільською радою Бердичівського району Житомирської області між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб актовий запис № 2. Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, спільне господарство не ведуть, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно його доньки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивачка, яка є матірю неповнолітньої, обґрунтовує тим, що відповідач донькою не піклується, цей факт підтверджує ухилення батька від виконання батьківських обовязків, мати займається вихованням дитини одна. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, представник третьої особи позов також підтримав, вважаючи, що його задоволення відповідає інтересам дитини. Відповідач до суду не зявився, надав належним чином засвідчену заяву, якою позов визнав в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 29 серпня 1998 народилась [PERSON] батьками якої є [PERSON] позивачка по справі та [PERSON] відповідач. Відповідно до ст. 164 СК України мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з матеріалів справи після розірвання шлюбу 14 липня 2009 року актовий запис № 357, виконаний Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обовязків, адже дитиною зовсім не цікавився, матеріальної допомоги не надає, що підтверджується відповідними довідками. Згідно Висновку Служби у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 157 від 13.04.2012 року Управління вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини. Отже, суд, погоджуючись з твердженням позивачки, вважає, що відповідач з 2009 року ухиляється від виконання своїх обовязків батька щодо виховання та розвитку дитини, передбачені ст. 150 СК України, а саме: не піклується про здоровя доньки, матеріальну допомогу їй не надає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягується судові витрати. Враховуючи вищевикладені норми, відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 367 ЦПК, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений 28.03.2009 р.. Від шлюбу дітей не мають. Вимоги обґрунтувала тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. Чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не забезпечував сімю. З вересня 2011р. проживають окремо. Відповідач мав намір виїхати на проживання до Пакистану. Останнє відоме місце його перебування та можливої реєстрації у [ADDRESS]. В даний час позивачка чекає дитину від іншого чоловіка, з яким бажає створити нову сімю. Судові витрати просить покласти на неї. Позивач просить залишити після розлучення прізвище «Островська». Відповідач до суду не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, через засоби масової інформації. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе на підставі наявних у справі доказів постановити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.03.2009 р., про що свідчить копія свідоцтва. Дітей від шлюбу не мають. Спільне життя подружжя припинило у вересні 2011р.. Заперечень щодо позову відповідач не надав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-26 00:00:00

У квітні 2012 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 18 жовтня 2003 року Солонівською сільською радою Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 02. В обгрунтування вимог посилається на те, що сімейне життя не склалося, так як між ними виникали всякого роду непорозуміння, які привели до розпаду сімї. Сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. У судовому засідання позивач позов підтримала і просила його задовільнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18 жовтня 2003 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а пілюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-26 00:00:00

У березні 2012 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 12 вересня 1998 року Новобиківською сільською радою Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис № 16. В обгрунтування вимог посилається на те, що сімейне життя не склалося, так як між ними виникали всякого роду непорозуміння, які привели до розпаду сімї. Сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство з вересня 2011 року. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. У судовому засідання позивач позов підтримала і просила його задовільнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. 'о Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. и 12 вересня 1998 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] ^ Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде ^ встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-26 00:00:00

Позивачка з [PERSON] перебувала в юридичному шлюбі, який між ними було розірвано 20.02.2012 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина Артема, [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.5). Мотивуючи тим, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], тому [PERSON] і просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, а відповідач до суду не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно. Вислухавши пояснення [PERSON] та проаналізувавши наявні по справі докази, суд вважає необхідним задовольнити даний позов, стягнувши з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на обох батьках лежить обовязок по утриманню та вихованню своїх неповнолітніх дітей, як це передбачено ст.ст.180-183 СК України, а відповідач не виконує такого свого обовязку. Тому, на підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-26 00:00:00

В березні 2012 року позивач звернулася з позовом до суду і просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини, яка перебуває на її утриманні у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що 11 серпня 2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу з відповідачем мають дочку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося, з грудня 2011 року вони проживають окремо. З цього часу відповідач припинив надання матеріальної допомоги, дитина знаходяться на утриманні позивача, її доходів не вистачає на утримання дочки, оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач офіційно не працює, хоча є фізично здоровою людиною, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позові, додала що 03 квітня 2012 року Броварським міськрайонним судом винесене рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти його задоволення, про що надав суду заяву. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ОК № 047123, виданого Виконкомом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, 11 серпня 2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Із свідоцтва про народження серії 1-ОК № 092387, виданого Виконкомом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON] Згідно довідки № 326, виданої 23 лютого 2012 року Великодимерською селищною радою, дитина [PERSON] проживає спільно зі своєю матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно і своєчасно коштів на утримання дитини не надає, не працює хоча є здоровою, працездатною людиною, тому може працювати та надавати матеріальну допомогу, але добровільно цього робити не бажає. Коштів позивачки не вистачає на утримання дочки та повноцінне забезпечення її потреб. У ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи встановлене, зокрема, доходи позивача, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. У відповідності із п. 1 ст. 367 ЦПК України, дане рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На основі викладеного,

Outcome: approved