Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду з позовом до Меліоративненської селищної ради, треті особи - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, [PERSON], в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її дядька - [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначає, що [INFO] року помер її рідний дядько по материнській лінії [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] Про смерть її рідного дядька їй було невідомо, доки через мережу інтернет, вона не зв'язалась з однокласниками сина померлого [PERSON] - [PERSON], від яких їй стало відомо про смерть її дядька та трагічну загибель двоюрідного брата. Після того, як їй стало відомо про смерть родичів, вона зв'язалась з [PERSON], яка за життя мешкала з [PERSON] без реєстрації шлюбу, від якої їй стало відомо про те, що через відсутність спадкоємців спадщина була визнана відумерлою та передана Меліоративненській селищній раді, у зв'язку з чим нею були зібрані та направлені в Україну усі необхідні документи для прийняття спадщини, однак нотаріусом їй була надана відповідь про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки в шестимісячний термін після смерті [PERSON] вона не звернулась до нотаріальної контори, а тому вона вимушена звернутися до суду, та просить суд задовольнити позов та визначити їй додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її дядька - [PERSON], померлого [INFO] року. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, мотивуючи їх обставинами, викладеними у позовній заяві. Представники відповідача - [PERSON] та [PERSON], заперечували проти задоволення позову, мотивуючи свою позицію тим, що представник позивача - [PERSON] - співмешканка померлого, з моменту його смерті приймала активні дії, щодо отримання права власності на спірну квартиру. Однак, враховуючи той факт, що вона мешкала з [PERSON] без реєстрації шлюбу, їй було відмовлено в отриманні права власності на неї. З цього приводу Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесено рішення від 02.02.2009 року, яким [PERSON] відмовлено в задоволенні позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на спірну квартиру. Вказане рішення є чинним. Інші спадкоємці жодного разу не звертались з будь-якими питаннями, щодо майна померлого [PERSON], у зв'язку з чим спадщина була визнана відумерлою. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Третя особа - [PERSON] проти позову заперечувала, вважаючи його необґрунтованим. Представник Новомосковської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив (а.с.32). Суд, вислухавши пояснення сторін, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Суду надано свідоцтво про смерть [PERSON], померлого [INFO] року, актовий запис №10 (а.с. 14). Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, 2004 року, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. З урахуванням вищенаведеного, до виниклих правовідносини необхідно застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, 1963 року. Згідно з довідкою, наданою державною нотаріальною конторою Новомосковского району Дніпропетровської області, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.20), інших спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] в судовому засіданні не встановлено. Відповідно до ст.ст. 529-532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі), онуки і правнуки померлого (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. З цього слідує, що племінники, згідно діючого на той час законодавства, взагалі не мали право на спадкування за законом. Статтею 555 ЦК ЦРСР (1963 року) передбачено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців за законом, ні за заповітом. Крім того, суд критично оцінює пояснення представника позивача - [PERSON] та свідчення свідків щодо наявності рідної племінниці померлого [PERSON], померлого [INFO] року, оскільки з наданих документів не вбачається родинний зв'язок між ним та [PERSON]. Суду надано копія паспорту [PERSON] (а.с.13), свідоцтво про народження [PERSON], батьками якої значаться «[PERSON]» та [PERSON]» (а.с.11,12), свідоцтво про народження [PERSON], батьками якої значаться «[PERSON]» та «[PERSON]» (а.с.10), а також свідоцтво про смерть [PERSON], померлої [INFO] року (а.с.9). З наданих документів не можливо встановити родинний зв'язок між [PERSON], [INFO] та померлим [INFO] року [PERSON]. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed