Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просив суд постановити рішення, яким стягнути з останнього на його користь суму боргу в розмірі 16000 грн. 00 коп. та понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що 23.06.2011 р. він дав в борг відповідно до розписки відповідачу кошти в розмірі 16000 грн. 00 коп., обумовивши в розписці що дані кошти надаються за виготовлення дозвільної документації необхідної для встановлення нерухомості -МАФ, дану документацію відповідач зобов»язувався виготовити протягом трьої місяців з дня написання розписки, однак, належним чином зобов»язання відповідач не виконав, документи не виготовив, кошти не повернув. Враховуючи те, що боргові зобов»язання відповідачем не виконані, та на підставі ст.ст. 625, 1049, 1050 ЦК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в вказаній позовній заяві, вказував, що відповідачу він надав кошти за те, що останній в строк -три місяці від написання даної розписки отримає для нього необхідну дозвільну документацію, однак, на даний час відповідач не виконав своої зобов»язання згідно даної розписки, кошти не повернув, тому він вимушений звернутись з позовом до суду. Відповідач в судовму засіданні проти заявлених вимог заперечував, зазначав, що дійсно особисто брав кошти у позивача, однак в подальшому передав їх також під розписку третій особі, яка дійсно своїх зобов»язаннь щодо виготовлення даної дозвільної документації не виконала, вказував, що з позовними вимогами щодо повернення суми до даної особи не звертався, оскільки він і по даний час обіцяє повернути отримані кошти. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позичкодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до розписки ( а.с. 4) дано відповідачу кошти в сумі 16000 грн. за виготовлення дозвільної документації необхідної для встановлення нерухомості -МАФ, рднак, сторонами визнано в судовому засіданні як факт, що в термін визначений в даній розписки і на час розгояду справи дана документація не виготовлена, тобто зобов»язання взяті відповідачем на себе не виконано. Судом не можуть бути взяті до уваги посилання відповідача щодо того, що дані кошти ним передані під розписку іншій особі і позивачу слід звртатись до даної особи з позовом, оскільк як встановленр в судовому засіданні договірні відносини виникли між позивачем та відповідачем, а в подальшому між відповідачем та третьої особою, з якою у позивача жодних документально підтверджених стосунків не існує, крім того як всьановлено в судовому засіданні сам відповідач з позовом щодо поернення коштів до третьої особи не звертається та не звертався. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов*язання. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, щодо задоволення позовних вимог. Окрім того відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 160 грн. судового збору, також суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави не доплачений позивачем при зверненні судовимй збір в розмірі 54 грн. 60 коп.

Outcome: approved