Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

Орган опіки та піклування Олександрівської райдержадміністрації звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач має одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який, на теперішній час, перебуває у притулку для дітей служби у справах дітей Краматорської міської ради. Батько дитини - [PERSON] не займається вихованням, утриманням та фізичним розвитком дитини, оскільки його син [PERSON] є інвалідом дитинства. Після смерті дружини , [PERSON], ( свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 24.01.2013 року, актовий запис № 1), батько не в змозі опікуватися ним та приділяти належну увагу. На підставі викладеного Орган опіки та піклування Олександрівської райдержадміністрації в інтересах неповнолітньої дитини просить суд про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження та передати дитину органу опіки та піклування Олександрівської райдержадміністрації для подальшого влаштування. У судовому засіданні представник органу опіки та піклування - Мелешко Е.В. позов підтримала і вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його сина - [PERSON], [INFO] року народження доцільно і буде відповідати інтересам дитини. Відповідач [PERSON], який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], в графі «батько» зазначено [PERSON]. Відповідно до розпорядження голови Олександрівської районної державної адміністрації малолітнього [PERSON], [INFO] року народження, влаштовано до притулку для дітей служби у справах дітей Краматорської міської ради. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Олександрівської райдержадміністрації від 25 лютого 2013 року № 01/15-78 [PERSON] періодично зловживає спиртними напоями, працює посезонно. Після смерті дружини не займається вихованням, утриманням та фізичним розвитком дитини, письмово відмовився від дитини, мотивуючи своє рішення тим, що його син [PERSON] є інвалідом дитинства, тому належного виховання та утримання він йому дати не в змозі. Орган опіки та піклування у своєму висновку вважає, що немає підстав надавати відповідачеві термін для виправлення, тому що протягом тривалого часу з ним проводилась виховна робота, яка позитивних результатів не дала. Батько дитини письмово відмовився від дитини. Тому, в інтересах дитини позов необхідно задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] року народження, передати його Органу опіки та піклування Олександрівської райдержадміністрації з метою подальшого влаштування. Згідно ст. 12 ЗУ „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає, що з [PERSON] на користь дитячого закладу, куди буде передана дитина, або особи, якої дитина буде передана на виховання, належить стягнути аліменти, починаючи з дня подачі заяви, на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Тому,

Outcome: approved