overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

У квітні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказувала, що в липні 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даних шлюбних стосунків народила сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося, останній не бажав працювати, застосовував до неї фізичну силу. На даний час шлюбні стосунки припинені. Відповідач проживає в іншій державі з 2010 року. Вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім»ї неможливе. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просила про задоволення позову. В судовому засіданні свої вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належно. Направив до суду заперечення, просив в позові відмовити, зазначаючи, що обставини на які в позові посилається відповідачка є вимислом і доказами не підтверджені. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши заперечення відповідача, матеріали справи дійшов до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2008 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], 03.08.2010 року, який проживає з позивачкою, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб від 22 липня 2010 року виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним центром розвитку сім»ї, актовий запис № 1369, та свідоцтвом про народження дитини від 26 серпня 2010 року виданого відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 505. З червня 2010 року сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають в різних державах, ніяких дій для збереження сім»ї ні одна із сторін не робить. Намірів про своє бажання зберегти сім»ю відповідач не зазначав. Дані обставини останній не заперечував і не зазначив про це в запереченні на позов. Із переписки сторін в соціальній мережі наданою позивачкою вбачається, що відповідач повідомив останню, що в нього є інша сім»я, він чекає на дитину. За таких обставин суд вважає, що шлюб носить формальний характер, збереження сім»ї неможливе. Тому позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Після розірвання шлюбу, прізвище позивачці змінити за її проханням на Погорельська.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача, у якій зазначив, що позивач та відповідачка [PERSON] уклали кредитний договір № DO14AN90940145 28 травня 2008 року. Згідно даного договору ПАТ Приватбанкзобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 14214.97 доларів США на термін до 27 травня 2013 року, а відповідачка зобовязувалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Просить суд стягнути з відповідача суму боргу. У судове засідання представник позивача не явився, звернувся до суду із заявою, у якій підтримав позовні вимоги, просить суд розглянути справу у його відсутності. Відповідачка до суду не зявилася, про час та місце справи була повідомлена належним чином, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе справу розглянути заочно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідачка повинна надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань по кредиту відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ Приватбанксвої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 14214,95 доларів США. Але всупереч вимог кредитного договору відповідачка виконала свої зобовязання лише частково. Так, відповідачка [PERSON] станом на 13 вересня 2011 року має заборгованість у розмірі 21414,04 доларів США, яка складається із наступного: 1) 13940,30 доларів США заборгованість за кредитом; 2) 1671,03 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 3) 404,89 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 4) 4348,24 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором, а також штрафи відповідно до договору: 31,36 доларів США штраф (фіксована частина), 1018,22 доларів США штраф (процентна ставка). Відповідно до ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачкою [PERSON] зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі викладеного, відповідно до ст.526, 554, 610, 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

У серпні 2011 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2004 року та від цього шлюбу дітей не мають. Відповідачка не бажає зявлятися до органів РАЦС для оформлення розлучення, тому він вимушен звернутися до суду. Просить розірвати Шлюб, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачкою є не можливим. Майнового спору вони не мають. Посилаючись на наведене, просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2004 року, шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 372. Від даного шлюбу дітей не мають. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що в результаті приватизації квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], співвласниками даної квартири по 1/5 частки стали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], це підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8900620 від 10.11.2005 р. Після смерті [PERSON] успадкувала 1/20 частку вищевказаної квартири, [PERSON] від спадкування відмовився, а [PERSON] продав свою частку [PERSON], це підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 04.12.2006 р. і договором купівлі-продажу 1/4 частини квартири серії ВКО № 335636 від 20.05.2008 р. Позивач зазначає, що їй належить 1/4 частина квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], і в даній квартирі проживає разом зі своїм чоловіком [PERSON], також в даній квартирі проживає [PERSON], який постійно здійснює перешкоди в користуванні квартирою та створює умови, для виселення позивача. Позивач вказує, що не може домовитись про користування житловою площею спільної квартири. Тому просить визначити порядок користування житловою квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], виділивши для проживання житлову кімнату 4 площею 12,40 кв. м., а всі інші жилі приміщення залишити у користуванні [PERSON] та [PERSON], інші приміщення, а саме: кухня, ванна, туалет, коридор 1, коридор 9, балкон залишити в спільному користуванні. Позивач у судове засідання з'явилася, підтвердила обставини викладені у позовній заяві, позов підтримала у частині вимог: визначити порядок користування житловою квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], виділивши для проживання житлову кімнату 4 площею 12,40 кв. м., а всі інші жилі приміщення залишити у користуванні [PERSON] та [PERSON], інші приміщення, а саме: кухня, ванна, туалет, коридор 1, коридор 9, балкон залишити в спільному користуванні. Від інших позовних вимог відмовилася. Представник позивача у судове засідання з'явилася, позов підтримала у частині вимог, заявлених позивачем. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали, не заперечували проти його задоволення. Заслухавши доводи сторін, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідачі позов визнали, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Рівненської міської ради про визнання права власності на гараж, в якому просить суд визнати за ним право власності на будівлю гаража площею 77,4 кв.м. по вул.Новодвірській, 94 у м.Рівному. Представник Рівненської міської ради [PERSON] подав суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі відповідача, вирішення справи покладає на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки позовні вимоги є обгрунтованими та доведеними. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0, 0106 га із цільовим призначенням для будівництва індивідуального гаража в м.Рівному, по вул.Новодвірській, 94, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №794624 р.№011058300621 від 28.10.2010 року. На вказаній земельній ділянці позивачем виконано будівництво будівлі гаража згідно Передпроектних пропозицій будівництва гаража на індивідуальній земельній ділянці по вул.Новодвірській, 94, розробленої ПП «Архбудсервіс». Будівництво зазначеного обєкта проведено відповідно до діючих норм і правил забудови, що підтверджується належною містобудівною документацією (схемою генплану забудови земельної ділянки), погодженою управлінням містобудування та архітектури. Розташування вказаного будівельного обєкта погоджено інспектуючими службами, управлінням містобудування та архітектури Рівненського міськвиконкому, управлінням Держкомзему у м.Рівному, санепідемстанції та охорони навколишнього природного середовища, управління культури Рівненської ОДА, у встановленому порядку. На теперішній час, у звязку із скрутним матеріальним становищем, позивач має намір відчужити земельну ділянку під гаражем, однак відсутність правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності на будівлю гаража, відсутність державної реєстрації прав власності на цей обєкт нерухомого майна, перешкоджає позивачу у здійсненні права власності в обсязі, встановленому чинним законодавством, в тому числі і у здійсненні права розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст.З ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.16 ЦК України серед інших способів захисту цивільних прав є визнання права та інтересів. Згідно зі ст.З 19 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник вправі пред'явити позов про визнання його прав власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст.16, ст.319, ст.320, ст.328, ст.383, ст.392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

Зважаючи \~\~на складність у викладені повного рішення суду на що потрібен значний час суд оголошує вступну та резолютивну \~частину рішення, відклавши виготовлення повного рішення на 5 днів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, про визнання права власності на гараж № 35, що знаходиться на стоянці № ІІІ в гаражному кооперативі № 3. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що на підставі рішення виконкому Червоноградської міської ради № 150 від 15.05.1980 р. його батькові [PERSON] було визначено місце на стоянці № 1 і 2 в гаражному кооперативі № 3 для утримання автотранспорту. Гараж № 35 на стоянці ІІІ зареєстрований за його батьком та Червоноградським МБТІ видано технічний паспорт де вказано, що реєстрація права власності, батьком не проводилась. 20.06.1991 року його батько, помер. Оскільки [PERSON] за життя не оформив свідоцтво про право власності на гараж, Червоноградською державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив, що він являється єдиним спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] За життя батько не оформив права власності на гараж, тому йому було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину. Просить позов задовольнити визнавши за ним право власності на гараж № 35, що розташований на стоянці № ІІІ у гаражному кооперативі № 3 м. Червонограда Львівської області . Представник відповідача, [PERSON] в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позов. Представник третьої особи ДКП ЛОР Червоноградське МБТІв судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 188586 від 29.12.1959 р., [PERSON] народився 14.12.1959 р. та його батьками є [PERSON] та [PERSON] На підставі свідоцтва про смерть серії ІІІ-СГ № 350537, [PERSON] помер 20.06.1991 р., у віці 55 р. [PERSON] померла 15.05.2003 р., у віці 64 р., що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 295692 від 16.05.2003 р.. Судом встановлено, що згідно довідки гаражного кооперативу № 3, гараж № 35 на стоянці № ІІІ в гаражному кооперативі № 3 зареєстрований за [PERSON] Згідно витягу з рішення виконкому Червоноградської міської Ради народних депутатів Львівської області № 721 від 8.07.2010 р., [PERSON] на стоянці № 1 і 2 в районі шахти ім.. [PERSON], було надано місце під металевий однотипний гараж, розміром 3,50 х 5,6 м. для утримання автотранспорту. Виходячи з вище викладеного, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], з інших осіб про визнання права власності на вищезазначений гараж ніхто не звертався, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на гараж № 35, що розташований на стоянці № ІІІ у гаражному кооперативі № 3 м. Червонограда Львівської області після смерті його батька.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторони, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~ Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договорами позики 23000 гр., 7000 гр. компенсацію за несвоєчасне виконання зобов*язання, 1400 гр. 3% річних від просроченої суми, а також моральну шкоду в розмірі 5000 гр. В обґрунтування посилається на те, що 17.07.2008 року між нею та відповідачем був укладений договір № 4 на виготовлення дверей, меблі та частини інтер*єру для житлового дому. Договір був укладений в письмовій формі та підписаний сторонами. В якості авансу вона передала відповідачу 40000 гр. Однак відповідач не в повному обсязі виконав умови договору. Із 16 дверей тільки 4 двері відповідали умовам договору, в зв*язку з чим вказаний вище договір був розірваний. Після цього між ними була домовленість про те, що відповідач зобов*язується повернути частину отриманого авансу в розмірі 23000 гр. Ця домовленість була оформлена двома письмовими розписками, згідно з якими відповідач зобов*ячався повернути 4000 гр. до 13.04.2010 року, а 19000 гр. до 07.06.2010 року. Однак свої зобов*язання до теперішнього часу не виконав. Позивач просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач про час розгляду справи повідомлявся, в судове засідання не з*явився без поважних причин, в зв*язку з чим суд виносить по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Як було встановлено судом, 17.07.2008 року між [PERSON] та відповідачем був укладений договір № 4 на виготовлення і колорірованіє дверей, меблі та частини інтер*єру для житлового дому. Договір був укладений в письмовій формі та підписаний сторонами. В якості авансу позивач передала відповідачу 40000 гр. Однак відповідач не в повному обсязі виконав умови договору, в зв*язку з чим вказаний вище договір був розірваний. Після цього між сторонами була домовленість про те, що відповідач зобов*язується повернути частину отриманого авансу в розмірі 23000 гр. Ця домовленість була оформлена двома письмовими розписками, згідно з якими відповідач зобов*язався повернути 4000 гр. до 13.04.2010 року, а 19000 гр. до 07.06.2010 року. Однак свої зобов*язання до теперішнього часу не виконав. Таким чином відповідач повинен повернути позивачу суму основного боргу в розмірі 23000 гр. Крім того з відповідача підлягають стягненню відповідно до ст.. 625 ЦК України, 3% річних за порушення грошового зобов*язання, що складає 1400 гр., а також індекс інфляції за весь час просрочення зобов*язання, що складає 3770 гр. за 2010 рік, та 3531 гр. за 2011 рік. Також діями відповідача позивачу була спричинена моральна шкода, так як діями відповідача був порушений звичайний уклад життя, остання була вимушена звертатися за захистом свого порушеного права. Моральну шкоду суд стягує з відповідача в розмірі 5000 гр. Остаточна сума, які підлягає стягненню складає 43701 гр.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договорами позики 23000 гр., 7000 гр. компенсацію за несвоєчасне виконання зобов*язання, 1400 гр. - 3% річних від просроченої суми, а також моральну шкоду в розмірі 5000 гр. В обґрунтування посилається на те, що 17.07.2008 року між нею та відповідачем був укладений договір № 4 на виготовлення дверей, меблі та частини інтер*єру для житлового дому. Договір був укладений в письмовій формі та підписаний сторонами. В якості авансу вона передала відповідачу 40000 гр. Однак відповідач не в повному обсязі виконав умови договору. Із 16 дверей тільки 4 двері відповідали умовам договору, в зв*язку з чим вказаний вище договір був розірваний. Після цього між ними була домовленість про те, що відповідач зобов*язується повернути частину отриманого авансу в розмірі 23000 гр. Ця домовленість була оформлена двома письмовими розписками, згідно з якими відповідач зобов*ячався повернути 4000 гр. до 13.04.2010 року, а 19000 гр. до 07.06.2010 року. Однак свої зобов*язання до теперішнього часу не виконав. Позивач просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач про час розгляду справи повідомлявся, в судове засідання не з*явився без поважних причин, в зв*язку з чим суд виносить по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Як було встановлено судом, 17.07.2008 року між [PERSON] та відповідачем був укладений договір № 4 на виготовлення і колорірованіє дверей, меблі та частини інтер*єру для житлового дому. Договір був укладений в письмовій формі та підписаний сторонами. В якості авансу позивач передала відповідачу 40000 гр. Однак відповідач не в повному обсязі виконав умови договору, в зв*язку з чим вказаний вище договір був розірваний. Після цього між сторонами була домовленість про те, що відповідач зобов*язується повернути частину отриманого авансу в розмірі 23000 гр. Ця домовленість була оформлена двома письмовими розписками, згідно з якими відповідач зобов*язався повернути 4000 гр. до 13.04.2010 року, а 19000 гр. до 07.06.2010 року. Однак свої зобов*язання до теперішнього часу не виконав. Таким чином відповідач повинен повернути позивачу суму основного боргу в розмірі 23000 гр. Крім того з відповідача підлягають стягненню відповідно до ст.. 625 ЦК України, 3% річних за порушення грошового зобов*язання, що складає 1400 гр., а також індекс інфляції за весь час просрочення зобов*язання, що складає 3770 гр. за 2010 рік, та 3531 гр. за 2011 рік. Також діями відповідача позивачу була спричинена моральна шкода, так як діями відповідача був порушений звичайний уклад життя, остання була вимушена звертатися за захистом свого порушеного права. Моральну шкоду суд стягує з відповідача в розмірі 5000 гр. Остаточна сума, які підлягає стягненню складає 43701 гр.

Outcome: approved