Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між ним та [PERSON] 16.02.2009 року був укладений договір позики, що підтверджується розпискою на суму 20000 гривень. Згідно з вказаною розпискою, борг відповідачка зобов'язалася повернути до 10.03.2009 року. Умовами договору передбачалась відповідальність за несвоєчасне повернення боргу у розмірі 0,5 відсотків від суми заборгованості за кожний день прострочення. Оскільки до теперішнього часу на кількаразові вимоги позивача відповідачка борг не повернула, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 22520,00 гривень, 3% річних у розмірі 706,85 гривень, відсотки за обліковою ставкою НБУ за весь час користування коштами у розмірі 2530,95 грн., пеню за несвоєчасне повернення боргу у розмірі 18500 грн. та понесені витрати по справі. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином через оголошення в газеті Вісті Придніпров'явід 26.04.2012 року №32 (1321), про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомляв. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 16.02.2009 року був укладений договір позики, що підтверджується розпискою на суму 20000 гривень. Згідно з вказаною розпискою, борг відповідачка зобов'язалася повернути до 10.03.2009 року. Умовами договору передбачалась відповідальність за несвоєчасне повернення боргу у розмірі 0,5 відсотків від суми заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У зв'язку з тим, що відповідачка до теперішнього часу не повернула позивачу позичені в нього гроші у повному розмірі, тому суд вважає стягнути з стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 22520,00 гривень, 3% річних у розмірі 706,85 гривень, відсотки за обліковою ставкою НБУ за весь час користування коштами у розмірі 2530,95 грн., пеню за несвоєчасне повернення боргу у розмірі 18500 грн. та понесені витрати по справі 562,60 гривень.

Outcome: approved