Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-25 00:00:00

Позивач, ПАТ Акцент Банк, у грудні 2012 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №А327СС9FМZ0020 від 04 січня 2011 року у сумі 233840 гривень 84 копійки та судових витрат у розмірі 2338 гривень 41 копійка (а.с. 1-4). В обґрунтування позовних вимог вказав, що 04 січня 2011 року уклав із [PERSON] кредитний договір № А327СС9FМZ0020, згідно з яким надав їй кредит у сумі 50000 гривень, сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік від залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном 03 січня 2014 року. Відповідач зобовязувалася погашати кредит, сплачувати відсотки за користування ним і комісію, у терміни та на умовах, передбачених кредитним договором. З метою забезпечення виконання цього договору, 04 січня 2012 року уклав із [PERSON] договір поруки № А327СС9FМZ0020-п, згідно з яким останній поручився за виконання [PERSON] умов кредитного договору на суму у 500 гривень. Позивач свої зобовязання виконав, видавши [PERSON] кошти у обумовленій договором сумі. Однак, відповідачі своїх обовязків за кредитним та поруки договорами не виконують, так як кредитні кошти не повертають, відсотки за користування кредитом не сплачують. Внаслідок цього, станом на 15 листопада 2012 року, за ними утворилася заборгованість у сумі 233840 гривень 84 копійки, яку прохає стягнути з [PERSON] разом із судовими витратами, а також солідарно стягнути з [PERSON] та поручителя [PERSON] кошти у сумі 200 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 55-57). Відповідач [PERSON] також у судове засідання не зявився, його представник звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні спору покладався на розсуд суду (а.с. 58-59). Відповідач [PERSON] належним чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с. 42, 44, 54). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення). З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих позивачем межах, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 січня 2011 року банк та [PERSON] уклали кредитний договір № А327СС9FМZ0020, згідно з яким позичальнику надано кредит у сумі 50000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік від залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 04 січня 2012 року позивач уклав із [PERSON] договір поруки №А327СС9FМZ0020-п, згідно з яким останній поручився за виконання [PERSON] умов кредитного договору на суму у 500 гривень (а.с. 7-8). Згідно із наданим суду розрахунком заборгованості, станом на 15 листопада 2012 року за [PERSON] утворилася заборгованість у сумі 233840 гривень 84 копійки, яка складається з наступного: із заборгованості за кредитом у сумі 45226 гривень 73 копійки, заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 19070 гривень 49 копійок, заборгованості з комісії у сумі 1000 гривень, пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором у сумі 168543 гривні 62 копійки (а.с. 9-10). Судовий збір становить 2338 гривень 41 копійка (а.с. 1). Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із вимогами ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до вимог ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється у разі припинення забезпеченого нею зобовязання. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, банк зобовязується надати грошові кошти позивальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та матеріально підтверджені судові витрати. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Банк уклав з [PERSON] кредитний договір, забезпечений договором поруки з [PERSON] на суму 500 гривень. Позичальник та поручитель умови договорів належним чином не виконують. Внаслідок цього право банка на повернення його власності кредитних коштів та нарахованих за користування ними відсотків у встановлені у договорі строки, порушено, а тому підлягає захисту. Банк має право вимагати стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] і реалізував це право, звернувшись до суду. З цих підстав позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором підлягають задоволенню. Також, враховуючи те, що у договорі поруки [PERSON] поручився за виконання [PERSON] умов кредитного договору на суму 500 гривень, ці кошти підлягають стягненню саме з нього, а не солідарно з [PERSON], як це прохає позивач. Тому сума коштів, яка підлягає стягненню з [PERSON] зменшується на 500 гривень. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачів у долях, які відповідають розміру стягнення. Враховуючи те, що стосовно [PERSON] позов задоволено на 99,91%, за підрахунками суду з неї підлягає стягненню судові витрати у сумі 2336 гривень 31 копійка, а з [PERSON] у сумі 02 гривні 09 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved