Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-12 00:00:00

27 листопада 2013 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з неї заборгованість у розмірі 19107 грн. 61 коп. за кредитним договором № PL0XRX11650190 від 12 вересня 2007 року, що складається із заяви позичальника про надання послуг, а також Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» . Свої вимоги обґрунтовував тим, що 12 вересня 2007 року відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредит у сумі 1824 грн. 90 коп. , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих відсотків, комісії за користування кредитом. Проте [PERSON] умови договору на виконує, внаслідок чого станом на 14 листопада 2013 року накопичилась заборгованість у сумі 19107 грн. 61 коп., за стягненням яких Банк змушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач про час і місце судового засідання була повідомлена шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, до суду не з'явилася, про причини неявки не повідомила, тому суд, з підстав ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, в зв'язку з наступними встановленими судом обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. 12 вересня 2007 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" було укладено договір № PL0XRX11650190 про надання кредиту, що складається з заяви позичальника про надання послуг, а також Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» , відповідно до якого відповідач отримала кредит, який був перерахований на відповідний рахунок за дорученням позичальника, у сумі 1824 грн. 90 коп. на строк 12 місяців по 12 вересня 2008 року включно, з умовами сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,5 відсотка на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту. [PERSON] своїм підписом у заяві від 12 вересня 2007 року підтвердила свою згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») ( «Стандарт») складає між нею та Банком кредитно - заставний договір. Згідно умов договору погашення заборгованості за кредитом здійснюється щомісяця в період сплати, за який приймається період з 20 по 25 число кожного місяця , шляхом внесення на відповідний рахунок позичальником грошових коштів ( щомісячного платежу) у сумі 202 грн. 75 коп. При порушенні Позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 11, 89 % на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. (а.с.6) Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Проте [PERSON] умови кредитного договору не виконувала, на підставі розрахунку заборгованості судом встановлено, що нею порушено договірні зобов'язання, внаслідок чого станом на 14 листопада 2013 року її заборгованість по кредиту склала 19107 грн. 61 коп., а саме : - заборгованість за кредитом - 1824 грн. 90 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 7208 грн. 02 коп.; - заборгованість з комісії - 501 грн. 82 коп.; - пеня за несвоєчасність виконання за договором - 8186 грн. 79 коп.; - штраф (фіксована частина) - 500 грн.; - штраф ( процентна складова) - 886грн. 08 коп. (а.с. 3). З підстав положень ст. ст. 1054, 1049, 1050 ЦК України, позивач має право вимагати повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Від відповідача заяви про застосування строку позовної давності не надходило. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, в межах встановлених судом сум заборгованостей. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved