Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 433/1 від 22.02.2011 р. в загальній сумі 24660,68 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] не виконала зобовязань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, а відповідальність у солідарному порядку поручителів, відповідачів у справі [PERSON] та [PERSON], наступає у випадку, коли боржник не виконав своїх зобовязань за договором перед кредитором. Представник позивача у судове засідання не зявився, просив справу розглянути без його участі, позов підтримав, про що надав суду відповідну заяву. Про дату, час та місце судового розгляду відповідачі належним чином повідомлялися, в судове засідання не з'являлися два рази поспіль, клопотань про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали, про поважність причин неявки суд не повідомляли. Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, а тому суд згідно з вимогами статтей 224, 225 ЦПК вбачає підстави для проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення за наявними у справі доказами. У судовому засіданні були досліджені такі докази: копія попереднього додатку № 1 до кредитного договору від 22.02.2011 р.; копія кредитного договору № 433/1 від 22.02.2011 р; копія заяви на отримання кредиту від 22.02.2011 р.; копія графіку розрахунків; копія паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера відповідача [PERSON]; копія довідки № 63 від 23.02.2011 р.; копія договору поруки № 263/1 від 22.01.2011 р.; копія паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера відповідача [PERSON]; копія довідки про доходи № 30 від 30.03.2011 р.; копія договору поруки № 264/1 від 22.01.2011 р.; копія паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера відповідача [PERSON]; копія видаткового касового ордеру від 22.02.2011 р.; копія прибуткового касового ордеру № 155/1 від 01.08.2011 р.; копія прибуткового касового ордеру № 15/1 від 28.02.2013 р.; відомість розрахунку заборгованості по кредиту станом на 20.03.2013 р.; методика розрахунку нарахованих відсотків та додаткової відсоткової ставки; рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст.ст. 553-554 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним своїх зобов'язань і відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. В силу ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Відповідно до ст.ст. 251, 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення, і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін певний момент у часі, з настанням якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. У судовому засіданні встановлено, що 22.02.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 433/1 (а.с.7), відповідно до умов якого відповідачу було надано споживчий кредит на ремонт квартири у розмірі 7100,00 грн. (п. 1 Договору) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 54% річних за фактичну кількість календарних днів користування кредитом (п. 3.1. Договору). Сторони погодили, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх платіжних зобовязань вступає в дію, зокрема, п. 5.4.4. кредитного договору (п. 7.3. Договору), згідно з яким у разі затримки позичальником більш ніж на два місяці сплати відсотків за користування кредитом або повернення кредиту кредитодавець має право стягнути з позичальника додаткову відсоткову ставку у розмірі подвійної річної відсоткової ставки, вказаної в договорі п. 3.1. за користування кредитом. Термін дії цього договору становив 12 місяців, тобто з 22.02.2011 р. до 22.02.2012 р. та діє до повного виконання зобовязань позичальником (п. 2.1. Договору). В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором, 22 лютого 2011 року між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки № 263/1 та № 264/1 відповідно (а.с.13,16), згідно з якими поручителі зобов'язалися відповідати перед кредитором за виконання боржником всіх зобовязань за кредитним договором. Термін дії договорів поруки збігається з терміном дії основного договору (кредитного договору), окрім випадків, визначених у ст. 559 ЦК України та у п. 4.4. розділу 4 цих Договорів (п. 7.1. договорів поруки). Відповідач [PERSON] зобовязалася виплачувати нараховані відсотки за користування кредитом та суму основного боргу, згідно графіку погашення, але, сплативши лише 104,00 грн. на виконання своїх зобовязань за договором (а.с.13,20,21), повністю свої зобовязання не виконала, внаслідок чого станом на 20.03.2013 р. утворилася заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 24660,68 грн., яка складається з: основної суми кредиту 7100,00 грн., відсотки за користування кредитом 10239,30 грн., додатковий відсоток 7321,38 грн., і на підставі статей 526, 530, 1054 ЦК України та умов кредитного договору підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Позивач у звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором просить суд на підставі ст. 554 ЦК України стягнути існуючу заборгованість за кредитним договором солідарно з боржника та поручителів. Однак, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог в порядку солідарного стягнення боргу з поручителів відповідачів у справі [PERSON] та [PERSON] виходячи з того, що термін дії договорів поруки (п. 7.1 Договорів) збігається з терміном дії кредитного договору - з 22.02.2011 р. по 22.02.2012 р. Кредит було видано строком на 12 місяців (п. 2.1. Кредитного договору), проте вказаний договір діє до повного виконання зобовязань позичальником. Таким чином, між сторонами у справі не визначено конкретного остаточного терміну дії кредитного договору, а відповідно і договору поруки. У звязку з чим, до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] підлягає застосуванню положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, згідно з яким, у разі, якщо строк договору поруки не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Перебіг шестимісячного строку розпочався з настанням порушення річного графіку розрахунків за кредитним договором з боку боржника - відповідача у справі [PERSON], однак кредитор не предявив вимог до поручителів відповідачів у справі [PERSON] та [PERSON] у зазначений строк, тобто з 23 лютого 2012 року. Такі ж правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 18 липня 2012 р. у справі № 6-78цс12: якщо в договорі поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, а тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Також, в постановах від 21 травня 2012 р. у справі № 6-48цс11, від 21 травня 2012 р. у справі № 6-68цс11, від 23 травня 2012 р. у справі № 6-33цс12 Верховний Суд України, посилаючись на статті 251, 252 ЦК України сформулював правову позицію, відповідно до якої, умова договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. У звязку з цим порука на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Відповідно до ст. 214, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, які є обовязковими для всіх судів України. За таких обставин, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача до відповідачів [PERSON] та [PERSON], у звязку з цим в частині стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором в сумі 24660,68 грн. з відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 246,61 грн. На підставі ст. ст. 526, 530, 621, ч. 4 ст. 559, ст. 1054 ЦК України,

Outcome: partial