Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-10 00:00:00

У серпні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 23 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва було зареєстровано її шлюб із [PERSON]. Від даного шлюбу у них є малолітній син [PERSON], [INFO] року народження, який проживає разом з нею. Чотири роки тому позивач з відповідачем розірвали свої подружні стосунки з вини відповідача, який нехтував сім'єю, не допомагав їй у ведені домашнього господарства, не приділяв належної уваги вихованню та розвитку сина. З того часу вони проживають окремо, ніяких стосунків не підтримують. Взаємних претензій щодо майна між позивачем та відповідачем не виникало. Позивач зі своєї сторони не бачить сенсу у збереженні фактичних шлюбних відносин між ними, так як у кожного з них за цей час вже склалось своє - інше життя і примирення між ними неможливе. Таким чином, позивач, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити своє шлюбне прізвище -[PERSON]. Витрати за надання правової допомоги у розмірі 200 грн. за складання позову -покласти на відповідача. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений судом належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 жовтня 2004 року було зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON] (актовий запис № 1406). Згідно зі Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 12 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, [INFO] року у сторін народився син -[PERSON]. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позовній заяві у разі розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Витрати на правову допомогу стягненню не підлягають, оскільки наявна в матеріалах справи довідка адвоката Мазуркевич Т.В. не може вважатись належним документальним підтвердженням здійснення позивачем таких витрат. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial