Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] Нікіти Андрійовича, [INFO] , вказуючи , що відповідач [PERSON] не займається вихованням , навчанням та утриманням свого сина. В 2005 році шлюб розірвано. До 2007 року відповідач [PERSON] добровільно сплачував аліменти, а потім взагалі припинив надавати матеріальну допомогу. З 2007 року [PERSON] сином не цікавиться , ухиляється від спілкування з сином, не надає матеріальної допомоги. На даний час син не вважає відповідача своїм батьком. 13 липня 2010 року [PERSON] написав заяву до компетентних органів , в якій зазначив, що добровільно і без примусу відмовляється від своїх батьківських прав щодо малолітнього сина, [PERSON] Нікіти Андрійовича, [INFO]. 4.02.2013 року комісією з питань захисту прав дитини винесено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] Просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку \\доходів \\ щомісячно , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала . Представник орган опіки та піклування виконкому Черкаської міської ради [PERSON] також підтримала вимоги [PERSON] Підтримала вимоги і прокурор Протас І.О.. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечував. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає до задоволення у відповідності до ст.ст. 164-166 СК України , оскільки встановлено та доведено , що відповідач [PERSON] вихованням , навчанням та утриманням дитини сина [PERSON] Нікіти Андрійовича [INFO] не займається , та відповідно до фактично вона самоусунулась від виконання своїх батьківських обовязків. В судовому засіданні встановлено, що батьки дитини відповідач та [PERSON] шлюб розірвали в 2005 році. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради за №23\\30-01-30 від 4 лютого 2013 року визначено, що доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно до вказаного висновку від 4.02.2013 року відповідач [PERSON] не займається навчанням та вихованням дитини , сином не цікавиться , не турбується про його життя , здоровя , духовний та моральний розвиток, не надає матеріальної допомоги та згідно його заяви від 13.07.2010 року не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON]. Всі витрати по навчанню та вихованню дитини несе позивачка [PERSON] Статтею 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.2 вказаної статті - мати , батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо він \\вона \\ ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини . В судовому засіданні знайшли обставини підтвердження саме ухилення відповідача [PERSON] , як батька дитини , від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини . А тому , [PERSON] має бути позбавлена батьківських прав відносно свого сина [PERSON], [INFO] . Позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини не позбавляє його відповідальності щодо обовязку утримувати дитину . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . А тому , до задоволення також підлягає і вимога позивачки про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку \\ доходів \\ щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду з даним позовом , тобто, з 11 лютого 2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. А тому , враховуючи вищенаведені обставини , суд вважає , що позов обґрунтований та підлягає до задоволення . У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати по розгляду справи підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки в сумі 137,95 гривень та у прибуток держави в сумі 229,40 гривень. На підставі ст.ст. 11,60 ,209 , 213-215, 88 ЦПК України та

Outcome: approved