Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивач подав до суду позов, який уточним та остаточно просить стягнути з відповідача на свою користь суму спричиненої йому матеріальної та моральної шкоди у розмірі 30\~000,00 гривень. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги просив їх задовольнити та пояснив, що йому спричинена матеріальна шкода у розмірі 27000,00 гривень та моральна шкода у розмірі 3000,00 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 квітня 2005 року агенція нерухомості «Квартал» у місті Мерефа за його оголошенням у пресі знайшло покупця на належний позивачу житловий будинок. Відповідач оглянувши будинок підписав із позивачем договір про намір укладання договору купівлі-продажу будинку за 17\~500 доларів США, що складало 92000 грн. та в рахунок майбутньої угоди передав позивачу завдаток у розмірі 5300 грн., що складало 1000 доларів США. 19 травня 2005 року вони з відповідачем підписали угоду купівлі-продажу будинку та позивач одержав від відповідача за проданий будинок грошову суму у розмірі 92000,00 грн. або 17500 доларів США, як було зазначено у договорі про намір від 14 квітня 2005 року. В день підписання угоди 19.05.2005 року нотаріус позивача із договором не ознайомив і не надав можливості прочитати договір та не видав його копію. Через півтора року, 17 лютого 2007 року позивач одержав у нотаріуса копію договору та ним було зясовано, що будинок проданий за 111982,00 гривень і позивач вказану суму одержав повністю ще до підписання договору купівлі-продажу. Оскільки позивач одержав грошову суму менше ніж 111982,00 гривень, тому йому спричинена матеріальна шкода у розмірі 27000,00 грн. та моральна у розмірі 3000,00 грн. тому позивач звернувся до суду з позовом. Відповідач по справі в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, тому суд за згодою позивача ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, позивач та відповідач 15 квітня 2005 року уклали договір про намір укласти угоду купівлі-продажу обєкта нерухомості житлового будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Східна, 12, відповідно до якого позивач продає, а відповідач купує будинок за 92000,00 грн., що складає 17500 доларів США. Для виконання зобовязання позивач одержав від відповідача грошову суму у розмірі 5300 грн., що складало 1000 доларів США. 19 травня 2005 року позивач та відповідач уклали договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, земельну ділянку за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Східна, 12, відповідно до якого позивач продав, а відповідач купив житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку за 111982 грн. Договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], реєстр № 1823. В якості доказів по справі позивачем надано: скаргу позивача від 31 серпня 2007 року на імя Президента України та Прокурора Харківської області; технічний паспорт на житловий будинок, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.05.2005 року за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Східна, 12, виготовлений КП «ХРБТІ» станом на 02.02.2005 року на імя позивача; візитна картка агенції нерухомості «Квартал»; лист Начальника Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області № 6229 від 21.06.2007 року на імя позивача, де вказано що в порушенні кримінальної справи у відношенні відповідача відмовлено за відсутністю складу злочину; копія паспорту громадянина України на імя позивача; пенсійне посвідчення на імя позивача із відміткою про те ще він є інвалідом І групи; довідка № 59 від 25.07.2007 року Житлово-будівельного кооперативу «Вузовський», відповідно до якої, позивач проживає за адресою: місто Харків, вулиця 23-Серпня, 55, квартира 84; схему на монтаж та будівництво газопроводу від 27.01.2002 року до будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Східна, 12; копія розписки від 25.01.2002 року на отримання позивачем грошових коштів у розмірі 320 доларів США за підключення до газопроводу по вулиці Сонячній, 15; схема надземної прокладки газопроводу по вулиці Сонячній до вулиці Східній у м. Мерефа. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Главою 29 Цивільного Кодексу України визначенні положення захисту прав власності, а статтею 16 ЦПК України способи захисту цивільних прав та інтересів, у тому числі і права власності, зокрема шляхом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки [PERSON] або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів наданих сторонами. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які б особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів чи у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності Фізичної особи, а також ділової репутації. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України, матеріальна та моральна шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала за наявності її вини. Суд, аналізуючи надані докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає тому, що позивач не надав доказів про те, що у звязку із укладанням договору купівлі-продажу житлового будинку від 19 травня 2005 року існує порушення його цивільних прав, крім того позивач не надав доказів про те, що відповідач є винним у спричиненні позивачу будь якої шкоди. Так, позивач стверджуючи, що відповідачем йому спричинені матеріальна та моральна шкода у звязку із отриманням від відповідача грошової суми у розмірі меншому ніж вказано у договорі купівлі-продажу від 19 травня 2005 року, позивач не надав доказів, на підтвердження вказаної обставини, позивач не надав доказів про те, що вказана угода судовим рішенням визнана недійсною, і не висуває таких вимог у своєму позові. Також, позивач не надав доказів, що відповідач визнаний винним у вчиненні протиправних дій у відношенні позивача при укладанні вказаного договору, при цьому позивач у судовому засіданні наполягав на тому, що його вимоги стосуються саме відшкодування матеріальної та моральної шкоди, враховуючи, що суд розглядає цивільні справи тільки в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами, підстави для задоволення позову відсутні, тому суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні вимог за їх безпідставністю та недоведеністю. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України віднести за рахунок держави, оскільки позивач є інвалідом першої групи і звільнений від оплати судових витрат.

Outcome: dismissed