Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Плодородненської сільської ради Михайлівського району Запорізької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позові зазначено, що 24 квітня 1998 року помер [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку № 50 в с. Братське Михайлівського району Запорізької області та земельної частки (паю), розміром 5,81 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Плодородіє». При житті померлий склав заповіт, відповідно до якого належний йому автомобіль марки М-2140, 1988 року випуску, він заповів [PERSON], а все інше майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, заповів позивачу. Однак, позивач не може отримати в державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, так як у встановлений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач вважає, що цей строк він пропустив з поважних причин, так як не знав, що померлий склав на його користь заповіт, про наявність заповіту позивач дізнався лише тоді, коли впорядковував належні померлому документи. Позивач просить суд надати йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 24 квітня 1998 року. В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з'явився, від нього надійшло клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, щодо вирішення позову покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась 24 квітня 1998 року та строк на її прийняття вийшов до 01 січня 2004 року, тому спадкові відносини повинні регулюватись нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР 1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР 1963 року, строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Як встановлено в судовому засіданні, згідно копії заповіту, 24 березня 1997 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Плодородненської сільської ради Михайлівського району Запорізької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 42, відповідно до якого належний йому автомобіль марки М-2140, 1988 року випуску, він заповів [PERSON], а все інше майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, заповів [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 27 квітня 1998 року Плодородненською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] помер 24 квітня 1998 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть 27 квітня 1998 року зроблено запис № 38. Після його смерті залишилось спадкове майно житловий будинок № 50 в с. Братське Михайлівського району Запорізької області, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19 липня 2004 року, та земельна частка (пай), розміром 5,81 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Плодородіє», яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0172905 від 06 лютого 1997 року. Спадкоємцем за заповітом є позивач. Згідно повідомлення Михайлівської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], який помер 24 квітня 1998 року, протягом встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини заяв про прийняття спадщини до Михайлівської державної нотаріальної контори не надходило, спадкова справа після його смерті не заводилась. Судом було встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, оскільки про те, що померлий склав заповіт на його користь позивач дізнався лише тоді, коли знайшов заповіт, після чого 04 грудня 2012 року звернувся до суду з позовом. Тому суд вважає можливим визнати причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними. На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини визнані судом поважними, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 24 квітня 1998 року.

Outcome: approved