Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг [PERSON] сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки та довідки [PERSON] сільської ради житловий будинок № 8 по пров. Дружби, в с. Бесідка Ставищенського району Київської області, 1967 року побудови, відносився до майна колгоспного двору, в якому на час припинення ( 15 квітня 1991 року ) його членом був [PERSON], який і набув право власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору. 27 жовтня 2010 року [PERSON] в с. Бесідка Ставищенського району Київської області склав заповіт, яким заповів все своє майно йому (позивачу). 28 травня 2012 року помер [PERSON], спадщину після його смерті прийняв він, як спадкоємиць за заповітом (позивач), подавши у встановлений законом шестимісячний строк до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємицею першої черги після померлого, яка в силу ст. 1241 ЦК України має право на обовязкову частку спадщини є його мати [PERSON] Відсутність правовстановлюючого документу на будинок та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно не дає змоги оформити йому (позивачу), як спадкоємцю права на будинок. Вартість вищевказаного житлового будинку становить відповідно до технічного паспорта 95954 гривень, загальна площа 79,9 кв. метри, житлова площа 43,9 кв. метри. Земельна ділянка, на якій розташований вказаний житловий будинок, приватизована. Позивач просить суд визнати за ним право на спадщину за заповітом після смерті 28 травня 2012 року [PERSON] на вищезазначений житловий будинок. В судове засідання позивач та його представник не прибули до суду подала заяви, в яких заявлені позовні вимоги підтримують та просять слухати справу у їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не прибув, проте [PERSON] сільська рада до суду подала заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, справу просить слухати без їх представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, до суду подала заяву, в якій просить слухати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, заяву відповідача - [PERSON] сільської ради про визнання позову, та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до записів погосподарських книг [PERSON] сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок № 8 по пров. Дружби в с. Бесідка Ставищенського району Київської області, 1967 року побудови, відносився до майна колгоспного двору; на час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року в ньому проживав та не втратив право на нього [PERSON], який і набув право власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору. 27 жовтня 2010 року [PERSON] в с. Бесідка Ставищенського району Київської області склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON] 28 травня 2012 року помер [PERSON], спадщину після його смерті прийняв позивач, як спадкоємиць за заповітом, подавши у встановлений законом шестимісячний строк до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємицею першої черги після померлого, яка в силу ст. 1241 ЦК України має право на обовязкову частку спадщини є мати позивача [PERSON] Вартість вищевказаного житлового будинку відповідно до технічного паспорту складає 95954 гривні, загальна площа 79,9 кв. метри, житлова площа 43,9 кв. метри. Земельна ділянка, на якій розташований вказаний житловий будинок, приватизована. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Проте, свідоцтво про право власності [PERSON] сільською радою на вищевказаний будинок не видавалось і сільська рада відмовила позивачу у видачі такого свідоцтва на імя [PERSON], оскільки первинна видача свідоцтв на право власності вказаним Типовим положенням на імя померлих не передбачена. Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності. Згідно ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя набув право власності на вищевказаний будинок, як член колгоспного двору відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), а після його смерті право на спадщину за заповітом на вказаний будинок набув позивач [PERSON], і оскільки відповідачем позов визнається, то він підлягає задоволенню. Оскільки відповідач [PERSON] сільська рада до предявлення позову про визнання права на спадщину за заповітом не оспорювала і не оспорює цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved