overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

31 липня 2012 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання доньки [PERSON]. В своїх позовних вимогах [PERSON] вказала, що сторони мають спільну доньку [PERSON], 29 жовтня 1992року народження. Яка проживає разом з позивачем, знаходиться на її повному утриманні, та з 01 вересня 2010року навчається в Миколаївському Національному Університеті ім. В.О. Сухомлинського за денною формою навчання, і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на вищевикладене, а також на те що згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітній син чи дочка продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років позивач просила стягувати з [PERSON] на утримання доньки на час навчання аліменти у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку(доходу), але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання заяви і до закінчення нею навчання, але на більш як до досягнення 23років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій вказав що позовні вимоги [PERSON] визнає повністю, та просив справу розглядати в його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони є батьками [PERSON], 29 жовтня 1992року, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії IVФП №339336 виданим Троїцькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 22 лютого 1994року. [PERSON] проживає разом з позивачем, знаходиться на її повному утриманні, та з 01 вересня 2010року навчається в Миколаївському Національному Університеті ім. В.О. Сухомлинського за денною формою навчання, що підтверджується довідкою МНУ ім. В.О. Сухомлинського №658 від 11.05.2012року, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач ухиляється від утримання доньки. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу Враховуючи матеріальне положення відповідача, виходячи з засад справедливості і добросовісності суд вважає, що відповідач повинен платити позивачу на період навчання доньки аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, на підставі статті 367 ЦПК України, підлягає обовязковому негайному виконанню. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

07 серпня 2012року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалася на те, що 09 червня 2010року у ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області вона уклала шлюб з відповідачем. Шлюбні відносини між ними не склалися та погіршувалися на протязі останніх років через постійні сварки, втрату поваги один до одного, різні погляди на життя. Позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] [PERSON] народження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, пояснила що на примирення не згодна, після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище «Бас» Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2010року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1ФП №060369 виданим 09.06.2010року ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] [PERSON] народження (свідоцтво про народження серії 1-ФП №125024 видане 20 липня 2010року ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області). Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований 09.06.2010року між сторонами - розірванню. Клопотання позивача про залишення дошлюбного прізвища слід задовольнити та залишити їй прізвище «Бас»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

06.06.2012 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи тим, що 01 серпня 2010 року помер її чоловік - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 0,06га. з кадастровим №3222482400:03:007:0500, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району. Дана земельна ділянка була надана померлому на підставі рішення Горенської сільської ради Києво-Святошинського району від 10 квітня 2008 року. Згідно заповіту, який складений померлим [PERSON], який все своє майно заповів своїй дружині [PERSON], яка є позивачем по справі. Тому позивач просила визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку площею 0,06га., кадастровий №3222482400:03:007:0500, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Горенської сільської ради Києво- Святошинського району в порядку спадкування за заповітом після померлого 01 серпня 2010 року [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечувала. Представник сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Встановлено, що 01 серпня 2010 року помер чоловік позивача - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 0,06га. з кадастровим №3222482400:03:007:0500, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району. Дана земельна ділянка була надана померлому на підставі рішення Горенської сільської ради Києво-Святошинського району від 10 квітня 2008 року. Згідно заповіту, який складений померлим [PERSON], який все своє майно заповів своїй дружині [PERSON], яка є позивачем по справі. Спадщину позивач в установленому законом строк, шляхом подачі заяви в Києво- Святошинську районну державну нотаріальну контору, відповідач [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини в установленому законом порядку, з приводу чого заведена спадкова справа №462 за 2011 рік до майна померлого [PERSON], що підтверджується спадковою справою №462 за 2011 рік. Однак, постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районного державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку пл.0.06га., кадастровий №3222482400:03:007:0500. розташованої на території Горенської сільської ради Києво Святошинського району Таким чином, суд має визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

31.05.2012 року позивач [PERSON] звернулась з названим позовом до відповідача, зазначаючи що знаходиться з ним в шлюбі з 29 серпня 2007 року, який зареєстрований у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №329, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ОК №047513 від 29 серпня 2007 року. Шлюбні відносини у подружжя припинились. Від спільного шлюбу подружжя має дитину: Михайла, [INFO]. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь, не ведуть спільне господарство. Примирення не можливе. Позивач та відповідач в судове засідання заявились, позов підтримали, просили задовольнити. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач та відповідач 29 серпня 2007 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №329, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-ОК №047513 від 29 серпня 2007 року. Шлюбні відносини у подружжя припинились. Від спільного шлюбу подружжя має дитину: Михайла, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №2071 16 від 23 квітня 2012 року. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь, не ведуть спільне господарство. Примирення не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

ПАТ [PERSON] до суду з позовом, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 002-24056-290507, укладеним 29 травня 2007 року між ним та відповідачем в сумі 7837,27 грн., 214,60 грн. судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 травня 20007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-24056-290507, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № 26257903297053 в національній валюті України гривні та видано платіжну картку. Позивач надав кредит відповідачу шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії. Ліміт Кредитної лінії розраховується банком самостійно. В порушення умов кредитного договору відповідач кредит своєчасно не повернув внаслідок чого утворився борг, який станом на 20.06.2012 року становить 7837,27 грн.. Оскільки відповідачем кредитні зобовязання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню. В судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, доказів на обґрунтування заперечень проти позову не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача в позовній заяві проти цього не заперечував. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 29 травня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № 002-24056-290507, згідно якого банк зобовязувався надати позичальнику кредит, а той в свою чергу погасити кредит у строки, визначені кредитним договором, сплативши відсотки за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором /а. с. 5-8/. Банк свої зобовязання за договором № 002-24056-290507 від 29.05.2007 року виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору [PERSON] погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснював. За таких обставин, загальна сума боргу, відповідно до розрахунку банку станом на 20.06.2012 року, складає 7837,27 грн. /а.с. 12/. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Наведене дає підстави вважати вимоги ПАТ [PERSON], а відповідача таким, що за невиконання умов кредитного договору № 002-24056-290507 від 29.05.2007 року, повинен відповідати за цивільними зобовязаннями, сплативши на користь банку відповідну суму боргу. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на подружнє життя, сімейні відносини та виховання дітей. В останній період вони втратили взаєморозуміння та почуття поваги один до одного. Між ними існують складні, неприязні стосунки, які негативно впливають на виховання дітей. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка та представник позов підтримали. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки та представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 серпня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ТП № 005566 від 13.08.2005 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Як пояснила позивачка та представник позивачки в судовому засіданні, що подружнє між сторонами не склалось, оскільки вони мають різні погляди на подружнє життя, сімейні відносини та виховання дітей. В останній період вони втратили взаєморозуміння та почуття поваги один до одного. Між ними існують складні, неприязні стосунки, які негативно впливають на виховання дітей. За строк наданий судом для примирення нічого не змінилось, відповідач і своєї сторони не вживав ніяких заходів для примирення та збереження сім»ї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням у будинку №26 по вул. Шота Руставеллі в м.Маріуполі з тих підстав, що відповідачка не проживає без поважних причин з 2009р., комунальні послуги відповідачка не оплачує, речей відповідачки у будинку нема. У судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги з вищевказаних підстав та просила задовольнити позов . Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи була повідомлена згідно вимог закону. Суд розглянув справу заочно, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони підтримують стосунку з позивачкою , бувають у неї вдома, але відповідачку бачили останній раз у 2008р. Їм відомо, що відповідачка не проживала у будинку позивачки, а тільки приходила іноді до неї. Речей відповідачки у спірному будинку нема. Вислухавши представника позивачки, допитавши свідків ,дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є власником будинку № 26 по вул. Щота Руставеллі в м.Маріуполі, де зареєстрована відповідачка, але у будинку не проживає з 2009р. Відповідно до ст.71.150 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається право користування житловим приміщенням протягом 6 місяців. Факт непроживання відповідачки у вищевказаному будинку підтверджується актом обстеження від 04.03.2012р. та поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що відповідачка втратила право користування жилим приміщенням у будинку № 26 по вул. Шота Руставеллі в м.Маріуполі , оскільки понад шести місяців вона не проживає без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

14 лютого 2012 року, о 07-45, в с. К.Роздори Пологівського району Запорізької області, по вул. Центральній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля ВАЗ 2107 [PERSON] та водія автомобіля «Шевроле-Авео» [PERSON], в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Пологівського районного суду Запорізької області від 21 лютого 2012 року винним в скоєнні зазначеної ДТП було визнано [PERSON] та накладено штраф у розмірі 340 грн. Вказана постанова [PERSON] до апеляційного суду Запорізької області не оскаржувалася. Протиправними діями [PERSON] водію автомобіля «Шевроле-Авео» [PERSON] - позивачу по справі, було спричинено матеріальну та моральну шкоду. Оскільки, матеріальна шкода в розмірі 15000 грн. [PERSON] була відшкодована страховою компанією, останній прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач - [PERSON], обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову , повністю підтримав свої позовні вимоги. Відповідач - [PERSON] проти позову заперечує, мотиви його предявлення оспорює. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши докази, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичний особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вина [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП повністю підтверджується постановою Пологівського районного суду від 21 лютого 2012 року, яка відповідачем не оскаржувалася. Підстави позивача [PERSON] про спричинення йому моральної шкоди суд приймає як належні та обґрунтовані, а сам позов вважає таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 1167 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить в порядку ст. 23 Сімейного Кодексу України надати їй право на шлюб з [PERSON]; надати право на реєстрацію шлюбу між нею та [PERSON] у вказаний майбутнім подружжям день - 06 жовтня 2012 року, у звязку з вагітністю нареченої. Сторони в судове засідання не зявилися. Заявник надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, за заявлених вимогах наполягає. [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти вступу її доньки в шлюб до досягнення нею встановленого законом шлюбного віку. [PERSON], надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримує вимоги заявника. Представник відділу РАЦСу Новопсковського районного управління юстиції, в судове засідання не зявилася надала заяву про розгляд справи без їх участі з заявленими вимогами згодні. У чинність ст. 22 Сімейного Кодексу України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Частиною 2 ст. 23 Сімейного Кодексу України передбачено, що, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], не досягла шлюбного віку, встановленого ст. 22 Сімейного Кодексу України, проте бажає зареєструвати шлюб з [PERSON]. Приймаючи до уваги, що в даний час заявник [PERSON] знаходиться в стані вагітності, що підтверджується довідкою Старобільської центральної районної поліклініки, суд вважає за можливе надати заявнику право на шлюб до досягнення нею шлюбного віку, оскільки реєстрація шлюбу заявника з [PERSON], який є батьком майбутньої дитини, відповідає інтересам заявника і інтересам її майбутньої дитини. На підставі викладеного й

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 17 вересня 1999 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, у звязку з тим, що в сімейному житті виникали суперечки та скандали через взаємне непорозуміння, різні характери та погляди на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що сімя розпалась остаточно, тому просить шлюб розірвати. Спорів щодо поділу майна та місце проживання дитини на даний час не мають. Позивач в судовому засіданні не був присутній, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка в судовому засіданні не була присутня, з невідомих суду підстав, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] одружені з 17 вересня 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Родина розпалася, оскільки в їх сімейних стосунках часто виникали суперечки та скандали, через те що між ними була відсутня психологічна сумісність. У наданий строк на примирення сторони не примирилась. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя й збереження родини суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, які мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти задоволення позовних вимог суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Заявниця [PERSON], звернулась до суду з вказаною заявою, в якій зазначила, що народилась 29 березня 1995 року. З 2011 року заявниця почала зустрічатись з [PERSON] і у них виникли близькі стосунки, в результаті цього у липні 2012 року заявниця виявила, що є вагітною, про це вона повідомила [PERSON] та свого батька [PERSON]. Ними було прийнято рішення зберегти вагітність та створити сім'ю з [PERSON], однак оскільки заявниця не досягла шлюбного віку, їй потрібно отримати право на шлюб в судовому порядку. Заявниця вважає, що реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам та інтересам їх майбутньої дитини, тому просить суд надати їй право на шлюб, дозволивши реєстрацію шлюбу з [PERSON]. В судовому засіданні заявниця [PERSON], підтримавши подану заяву та виклавши мотиви її предявлення, просить її задовольнити. Зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] подану заяву підтримали, просять її задовольнити. Представник зацікавленої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Пологівського РУЮ подану заяву підтримала та не заперечує проти її задоволення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці і зацікавлених осіб та давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню і вважає необхідним надати заявниці [PERSON] право на шлюб до досягнення нею шлюбного віку, оскільки це відповідає її інтересам, перешкод щодо укладення шлюбу, передбачених ст.ст. 24-26 СК України не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved