Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без укладення шлюбу та визнання права власності, посилаючись на те, що на початку серпня 1999 року він познайомився з [PERSON], з якою в нього склалися гарні стосунки. З жовтня 1999 року вони вирішили проживати разом, як одна сімя, вели спільне господарство і мали спільний бюджет. З жовтня 1999 року по грудень 2008 року вони проживали в [INFO]. У грудні 2008 року він помітив, що [PERSON] постійно зустрічається з іншим чоловіком, тому в них неодноразово відбувалися розмови з цього приводу, але вона на його прохання та зауваження не реагувала, а тільки сварилася та продовжувала зустрічатися. У звязку з чим у січні 2009 року він пішов від неї. Коли він від неї уходив, він зібрав тільки особисті речі, а все майно, що було придбано за час їх спільного життя залишилося в неї. Фактично вони проживали однією сімєю, вели спільне господарство і мали спільний бюджет з 01 жовтня 1999 року по 01 січня 2009 року. За час спільного проживання, за спільні гроші вони з відповідачем придбали 20.03.2004 року нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, 30, 27.10.2005 року домоволодіння № 91, яке знаходиться по вулиці Борова у м. Сєвєродонецьк, 19.01.2006 року квартиру № 10, яка розташована у будинку № 5 по вулиці Горького у м. Сєвєродонецьку, 25.01.2006 року 1/3 частку будівлі магазину, який знаходиться за адресою м. Сєвєродонецьк, с. Щедрищево, вул. Артема, 1-а, 27.12.2006 року автомобіль ВАЗ 2121 (Нива), державний номер [NUMBER]. Однак при купівлі цієї нерухомості покупцем у договорі купівлі продажу була тільки відповідач. Раніше він не вважав цей факт істотним, але на цей час вважає за доцільне визнати за собою право власності на Ѕ частку всієї нерухомості, що була придбана за час їх спільного проживання. На його пропозицію оформити документи щодо визнання за ним Ѕ частки цієї нерухомості відповідач відмовилась, у звязку з чим він звернувся до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовну заяву, просив позов задовольнити та встановити факт його проживання з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з 01 жовтня 1999 року по 01 січня 2009 року, визнати за ним право власності на 1/2 частку нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, 30, на 1/2 частку домоволодіння № 91, яке розташоване по вул. Борова у м. Сєвєродонецьку, на 1/2 частку квартири № 10, яка розташована у будинку № 5 по вулиці Горького у м. Сєвєродонецьку, та на 1/2 від 1/3 частки, тобто на 1/6 частину будівлі магазину, який знаходиться за адресою м. Сєвєродонецьк, с. Щедрищево вул. Артема, 1-а, а також право власності на 1/2 частку автомобілю «ВАЗ 2121» (Нива), державний номер [NUMBER]. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовну заяву, просив її задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вимоги позивача не визнала та пояснила, що дійсно у серпні 1999 року вона познайомилась з позивачем та з жовтня 1999 року вони почали жити спільно у квартирі № 10, яка знаходиться у будинку № 5 по вул. Горького, а у січні 2009 року позивач покинув її. Увесь цей час вони жили гарно, як сімя, вони кохали один одного, спільно купували різні речі, у тому числі майно, яке позивач зазначив у позові, але позивач сам бажав записувати все майно на її імя, оскільки дуже кохав її. Вона не починала зустрічатися іншим чоловіком, це позивач знайшов собі іншу жінку і пішов від неї. В них неодноразово відбувалися розмови з цього приводу, але він на її прохання жити разом не реагував, а тільки сварився та продовжував зустрічатися з іншої жінкою. Вислухавши позивача, його представника та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу комунального майна, нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] 12 березня 2004 року, відповідач [PERSON] придбала у Фонда комунального майна Сєвєродонецької міської ради нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, 30, загальною площею 271,4 м2. Відповідно до копії договору купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] 27 жовтня 2005 року, відповідач [PERSON] придбала у [PERSON] домоволодіння № 91, яке розташоване за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Борова, 30. Згідно копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] 19 січня 2006 року, відповідач [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру № 10, яка розташована за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Горького, 5. Відповідно до копії дублікату договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] 25 січня 2006 року, відповідач [PERSON] придбала у Приватного підприємства «Система» 1/3 частку будівлі магазину, яка розташована за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Артема, -1-а. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РСА № 643933, № відповідач [PERSON] є власником транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 21214-20», реєстраційний номер [NUMBER], 2006 року випуску, синього кольору, шасі ХТА 21214071834514, тип ТЗ легковий (універсал), масою 1610 кг. Позивач посилається на те, що він проживав з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з 01 жовтня 1999 року по 01 січня 2009 року та за час спільного життя ними було придбано як нерухоме так і рухоме майно, яке було записано на відповідача [PERSON] і тому він також є власником Ѕ частки спільно придбаного ними майна. Відповідач [PERSON], хоча і заперечувала у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог, але визнала факт спільного проживання однією сімєю з позивачем та придбання ними майна, при цьому пояснила, що вважає дане майно своїм, оскільки вважала його подарунками, а не спільним майном подружжя. Але дані пояснення відповідача суд не бере до уваги, оскільки згідно ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обовязків подружжя. Разом з тим, згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Подружжя вважається сімєю і тоді, коли дружина та чоловік, у звязку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Враховуючи наведені позивачем обставини, які були визнані і відповідачем, та той факт, що ні позивач, ні відповідач не перебували протягом спільного життя в іншому зареєстрованому шлюбі, суд приходить до висновку, що позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах у період з 01 жовтня 1999 року по 01 січня 2009 року, а тому позовні вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню, як і позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на Ѕ частку набутого за їх спільне життя майна, а саме на 1/2 частку нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, 30, на 1/2 частку домоволодіння № 91, яке розташоване по вул. Борова у м. Сєвєродонецьку, на 1/2 частку квартири № 10, яка розташована у будинку № 5 по вулиці Горького у м. Сєвєродонецьку, та на 1/2 від 1/3 частки, тобто на 1/6 частину будівлі магазину, який знаходиться за адресою м. Сєвєродонецьк, с. Щедрищево вул. Артема, 1-а, а також право власності на 1/2 частку автомобілю «ВАЗ 2121» (Нива), державний номер [NUMBER], так як дані вимоги відповідають вимогам ст. 74 СК України та дані обставини визнані відповідачем у судовому засіданні З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 214,60 грн. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3005,4 грн. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», оскільки позивач під час звернення до суду з позовною заявою частково сплатив підлягаючий сплаті судовий збір у розмірі 214,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved