Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином в сумі 21316 грн. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали. Суду пояснили, що вироком Рівненського міського суду від 30 листопада 2011 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки та звільнений від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік. Внаслідок скоєного злочину, [PERSON] було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді косого перелому головки 2-го пальця, що відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, по критерію довготривалого розладу здоров»я. У звязку з тим , що позивач змушений був лікуватись, ним було витрачено 115 грн 90 коп. на купівлю ліків. Вважають, що злочином, [PERSON] заподіяна і моральна шкода, оскільки він змушений був приділяти багато уваги своєму здоровю, порушилось його сімейне і буденне життя, розмір морального відшкодування оцінено в 20000 грн. Просять суд, позовні вимоги задоволити повністю та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 115 грн.90 коп - матеріальної шкоди , завданої злочином, 20000 грн- моральної шкоди завданої злочином, 1000 грн- витрат повязаних з наданням правової допомоги та 200 грн витрати на оплату інформаційно-консультативних послуг Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Заперечень проти позову не подав. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів, з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст.224-228 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши надані докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що вироком Рівненського міського суду від 30 листопада 2011 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки та звільнений від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строк один рік. По даній кримінальній справі [PERSON] було визнано потерпілим. Внаслідок скоєного злочину позивачу було заподіяно середньої тяжкості ушкодження, що не є небезпечним для життя і не потягнуло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я, у вигляді косого перелому головки 2-го пальця ( а.с. 6) Відповідно до ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно- правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань , чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вирок суду набрав законної сили. Таким чином, вироком Рівненського міського суду встановлено, що [PERSON] заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді косого перелому головки 2-го пальця. Внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON], останній, періодично проходив амбулаторне лікування з 17.08.2011 року по 25.09.2011 року, дана обставина стверджується медичною картою хворого ( а. с .7-8) Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З оглянутих та досліджених у справі квитанцій від 18.08.2011 року та 20.09.2011 року вбачається, що [PERSON] сплатив за бинт, рукавиці, бинт гіпсовий чек №189504 - 32 грн, за анальгетики чек № 5266 31 грн, за озокерит, чек № 97112 19 грн. 90 коп., за диклак гель, чек № 185670 33 грн., всього на суму 115 грн. 90 коп. ( а.с. 9) Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Надані позивачем, та досліджені судом квитанції є належними і допустимими доказами у справі та підтверджують той факт, що саме після заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] 16 серпня 2011 року, останній змушений був проходити лікування і поніс у звязку з цим матеріальні витрати. Суд не ставить під сумнів необхідність та вимушений характер таких витрат, а тому з відповідача підлягає до стягнення понесена та документально підтверджена майнова шкода, що становить 115 ( сто п»ятнадцять) грн. 90 коп. При вирішенні питання про задоволення позову у частині моральної шкоди, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини. Суд вважає доведеним наявність шкоди, що виразилась у тому, що позивач, внаслідок неправомірних дій відповідача зазнав фізичного болю та страждань. У зв'язку із отриманою шкодою позивач змушений був приділяти багато уваги своєму здоров'ю, протиправною дією відповідача йому було створено моральний, побутовий та психологічний дискомфорт. Порушилося його сімейне та буденне життя, для відновлення яких йому необхідно було понести додаткові витрати. Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню [PERSON], суд виходить із глибини, характеру та обсягу фізичних та психічних хвилювань та страждань позивача, які виникли внаслідок заподіяного по відношенню до нього злочину. З урахуванням таких обставин, виходячи із вимог розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення частково - на суму 3000 ( три тисячі) грн.. В частині позовних вимог, щодо стягнення 1000 гривен. витрат, повязаних з оплатою правової допомоги та оплатою інформаційно-консультативних послуг в розмірі 200 грн, суд приходить до висновку про часткове задоволення вказаних вимог , з огляду на наступне. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. З матеріалів справи безспірно вбачається, що [PERSON], надав довіреність на ім»я [PERSON], [PERSON] на представництво його інтересів у суді, сплатив 1 000 гривень, про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордена (а.с.10,11 ), а тому вказані витрати підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] Щодо вимог про стягнення 200 грн., які були сплачені [PERSON] за друкарські, технічні та інформаційно- консультаційні послуги, то вказані витрати не пов»язані з витратами, які понесені у зв»язку з наданням правової допомоги, а відтак в цій частині позов не підлягає до задоволення Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, з [PERSON] підлягає до стягнення на користь [PERSON], понесені та документально підтверджені витрати, пов»язані з оплатою судового збору, що становить 213 ( двісті тринадцять ) грн.. 16 коп.( а.с.1) На підставі викладеного,

Outcome: approved