Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому вказує, що знаходився у трудових відносинах з відповідачем з лютого 2009року по грудень 2009року. Однак, до теперішнього часу позивачу не сплачено заборгованість по заробітній платі за період з лютого по грудень2009р. у розмірі 8189,95грн. та середній заробіток за січень 2010 року по 07.11.2012 року , тобто за час затримки заробітної плати у сумі 25\~843,05грн., також відповідач заподіяв моральні страждання, а тому відповідно до ст. 237-1 КЗпПУ просить стягнути моральну шкоду у розмірі 2000,00грн. Ці обставини і з*явилися підставами позову. У судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позову та просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно трудової книжки [PERSON], останній працював в приватному виробничому-комерційному підприємстві Векторз 20.04.20005р. по 15.12.2009 р. Згідно листа Артемівської ОДПІ [PERSON] отримував на підприємстві ПВКП Вектор: за 1-й квартал 2009року сума (січень, лютий,березень) нарахованого доходу 764,22грн. сума виплаченого доходу 764,22грн.; за 2-й квартал 2009 року сума (квітень, травень, червень) нарахованого доходу 366,75грн. сума виплаченого доходу 366,75грн.;за 3-й квартал 2009 року відсутня інформація про доходи. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівників виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Згідно ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період з 01 лютого 2009року по 15 грудня 2009р. у сумі 5937,40грн. 565,48грн. (середньомісячна заробітна плата) х 10 місяців (з 01.02.2009р.по 01.12.2009р.)=5654,80грн.+282,60грн(за 15 днів, тобто з 01.12.2009р.по15.12.2009р.)=5937,40грн. Також, з відповідача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку з моменту звільнення на час ухвалення рішення, яка становить 20 402,55грн. 565,48грн. (середньомісячна заробітна плата) : 21,2 (коефіцієнт при 5-ти денному робочому тижні) х 765(період часу утворення заборгованості та затримки розрахунку) = 20\~402,55грн. Позовні вимоги, щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 2000грн.,суд вважає, можливим задовольнити, оскільки діями відповідача були спричинені моральні переживання, страждання позивачу, він був змушений надавати додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, оскільки позивач був звільнений від сплати судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути його з відповідача.

Outcome: partial