Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

31 жовтня 2012 року позивач звернувся до Володарського районного суду Київської області з названим позовом, в якому вказав, що 25 листопада 2011 року померла його мати [PERSON]. За життя [PERSON] слала заповіт. Позивач просить суд визначити йому додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON], яка померла 25 листопада 2011 року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 25 листопада 2011 року померла мати позивача [PERSON], підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії І-ОК № 224838 (а.с.11). 24 грудня 2003 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все свої майно, де б воно не було і з чого б не складалося [PERSON] (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 4,20 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Городище-Пустоварівської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 050725 (а.с.9-10). Спадкоємцем за заповітом після померлої є позивач [PERSON], [INFO], син померлої, що стверджено свідоцтвом про народження (а.с.5). Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлої 25 листопада 2011 року [PERSON] не заводилась. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ст. 1261 ЦК України вказує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1270 ЦК України, строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, строк для прийняття спадщини закінчився. Позивач в шестимісячний строк для прийняття спадщини, який встановлено в ст. 1270 ЦК України не звернувся до нотаріуса у звязку з тим, що хворів та перебував на лікуванні. Суд вважає це поважною причиною пропуску встановленого законом строку, тому позивачу слід визначити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини. Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved