Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності у звязку з втратою документа, який засвідчує це право власності, посилаючись на те, що 11 серпня 1993 року на Одеській Товарній біржі він уклав договір купівлі-продажу нерухомого майна № 201, а саме ізольованої квартири [ADDRESS] у відповідачів [PERSON] та [PERSON]. Умови цього договору були повністю виконані сторонами, позивач передав відповідачам обговорену заздалегідь суму грошей в рахунок вартості квартири та зареєстрував договір купівлі-продажу у КП «ОМБТІ та РОН», прийняв квартиру від відповідачів, оселився в ній та користуюся нею до теперішнього часу, зробив в придбаній квартири необхідний ремонт, зареєструвався за вказаною адресою, несе всі витрати, повязані з користуванням та володінням житлом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в свою чергу також виконали всі істотні умови договору, а саме: отримали від позивача гроші згідно договору, звільнили квартиру, добровільно знялися з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Протизаконних умов угода не містила, проте була порушена її форма, а саме не дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року. Оскільки вказана угода була повністю виконана сторонами, відповідала волевиявленню осіб, які її уклали, але порушена її форма, позивач звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 22 лютого 2012 року по цивільній справі № 2/1522/11668/11 (провадження по справі № 2/1522/673/12) зазначений позов був задоволений у повному обсязі. Судом був визнаний дійсним договір купівлі-продажу № 201 від 11 серпня 1993 року, укладений на Одеській Товарній Біржі, по якому [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON] квартиру № 6, у будинку № 1, про провулку Книжковому в місті Одесі. Тому позивач вирішив скористатися своїм правом на розпорядження належним йому майном та укласти договір купівлі-продажу зазначеної квартири. Однак на стадії підготування документів для оформлення угоди по відчуженню квартири зясувалося, що у нього відсутній оригінал документу, що встановлює його право на квартиру [ADDRESS], у звязку з чим він вимушений звернутися за судовим захистом. Отримати дублікат договору купівлі-продажу № 201 від 11 серпня 1993 року на Одеській Товарній Біржі не представляється можливим у звязку з тим, що законодавством України, в тому числі і Законом України «Про товарну біржу»від 10 грудня 1991 року за № 1956-ХП не передбачена процедура видачі та реєстрації дублікатів договорів купівлі-продажу нерухомості, укладених на товарних біржах. Позивач просить визнати за ним [PERSON] право власності на ізольовану квартиру [ADDRESS], яка має загальну площу 16,2 кв. м. та житлову площу 7,2 кв. м. у звязку з втратою документа, якій засвідчує це право власності. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце був повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України з винесенням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. У ході судового засідання встановлено, що на підставі 11 серпня 1993 року на Одеській Товарній біржі він уклав договір купівлі-продажу нерухомого майна № 201, а саме ізольованої квартири [ADDRESS] у відповідачів [PERSON] та [PERSON]. Умови цього договору були повністю виконані сторонами , позивач передав відповідачам обговорену заздалегідь суму грошей в рахунок вартості квартири та зареєстрував договір купівлі-продажу у КП «ОМБТІ та РОН», прийняв квартиру від відповідачів, оселився в ній та користуюся нею до теперішнього часу, зробив в придбаній квартири необхідний ремонт, зареєструвався за вказаною адресою, несе всі витрати, повязані з користуванням та володінням житлом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в свою чергу також виконали всі істотні умови договору, а саме: отримали від позивача гроші згідно договору, звільнили квартиру, добровільно знялися з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Судом встановлено, що протизаконних умов угода не містила, проте була порушена її форма, а саме не дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року. Оскільки вказана угода була повністю виконана сторонами, відповідала волевиявленню осіб, які її уклали, але порушена її форма, позивач звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 22 лютого 2012 року по цивільній справі № 2/1522/11668/11 (провадження по справі № 2/1522/673/12) зазначений позов був задоволений у повному обсязі. Судом був визнаний дійсним договір купівлі-продажу № 201 від 11 серпня 1993 року, укладений на Одеській Товарній Біржі, по якому [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON] квартиру № 6, у будинку № 1, про провулку Книжковому в місті Одесі. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Позивач вирішив скористатися своїм правом на розпорядження належним йому майном та укласти договір купівлі-продажу зазначеної квартири. Однак на стадії підготування документів для оформлення угоди по відчуженню квартири зясувалося, що у нього відсутній оригінал документу, що встановлює його право на квартиру [ADDRESS], у звязку з чим він звернувся за судовим захистом. Отримати дублікат договору купівлі-продажу № 201 від 11 серпня 1993 року на Одеській Товарній Біржі не представляється можливим у звязку з тим, що законодавством України, в тому числі і Законом України «Про товарну біржу»від 10 грудня 1991 року за № 1956-ХП не передбачена процедура видачі та реєстрації дублікатів договорів купівлі-продажу нерухомості, укладених на товарних біржах. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності кварти № 6, в будинку № 1 по провулку Книжковому в місті Одесі підтверджується: завіреною копією договору № 201 купівлі-продажу нерухомого майна від 11 серпня 1993 року, укладеного на Одеській Товарній Біржі між продавцями [PERSON] та [PERSON] та покупцем [PERSON]; довідкою КП «ОМБТІ та РОН»від 07 липня 2012 року за № 362604.63.12, яка видана на імя [PERSON] про те, що в КП «ОМБТІ та РОН»за ним зареєстроване нерухоме майно, а саме - квартира 6, по провулку Книжковому, 1, в місті Одесі; копією рішення Приморського районного суду міста Одеси від 22 лютого 2012 року по цивільній справі за № 2/1522/11668/11 (провадження по справі № 2/1522/673/12), згідно якого визнаний дійсним договір купівлі-продажу № 201 від 11 серпня 1993 року, укладений на Одеській Товарній Біржі, по якому [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON] квартиру [ADDRESS]; довідкою дільниці № 12 КП «ЖКС «Фонтанський»від 12 липня 2012 року, з якої вбачається, що за адресою: [ADDRESS] з 27 жовтня 1993 року зареєстрований та проживає [PERSON], [INFO]; копією паспорту на імя [PERSON], [INFO], серії КМ № 018148, виданий Іллічівськом РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 23 серпня 2002 року з відміткою про реєстрацію за адресою: [ADDRESS] з 27 жовтня 1993 року; копією технічного паспорту на квартиру № 6, в житловому будинку № 1 по провулку Книжковому в місті Одесі, виготовлений станом на 24 листопада 2009 року на імя [PERSON]. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд робить висновок про те, що право власності на ізольовану квартиру [ADDRESS], яка має загальну площу 16,2 кв.м. та житлову площу 7,2 кв. м. у звязку з втратою документа, якій засвідчує це право власності, може бути визнане за [PERSON].

Outcome: approved