Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-16 00:00:00

В квітні 2013 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: с. Лененівка Бориспільського району, вулиця Садова, 16, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] який помер 26 серпня 2009 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 26.08.2009 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: с. Лененівка Бориспільського району, вулиця Садова, 16. За життя спадкодавцем заповіт складено не було. Крім позивача інших спадкоємців немає. У визначений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на домоволодіння позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання сторони не зявилися. До початку судового засідання представник позивача надала заяву, згідно якої, просить слухати справу у її відсутність та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області направив до суду письмову заяву, в якій при винесенні рішення покладається на розсуд суду, та просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Дослідивши подані заяви та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги мають бути задоволені повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18 серпня 2009 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 165180, видане виконкомом [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області 26 серпня 2009 року, та свідоцтвом про шлюб серії І-Ок № 128029 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області 14 березня 2012 року /а.с. 6,9/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями, що знаходяться в селі Лененівка, Бориспільського району, Київської області, вулиця Садова, 16. Свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок на імя [PERSON] не видавалося. Належність житлового будинку [PERSON] підтверджується виданим Бориспільським районним БТІ технічним паспортом на імя останнього та довідкою Ревненької сільської ради №3 від 12.01.2010 року /а.с. 10-13,14/. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач (його дружина) [PERSON], яка прийняла спадщину, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Бориспільської районної державної нотаріальної контори /а.с. 15/. Домоволодіння існує, має вартість, факт належності будинку [PERSON] ніким не оспорюється. Від спадщини позивач не відмовлялася, спору відносно обєкту спадкування немає. Частиною 1 статті 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1216 Цивільного кодексу України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, є всі підстави стверджувати, що вищезазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами входить до складу спадкового майна, а позивач як спадкоємиця, після смерті чоловіка має всі законні права на дане спадкове майно. Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права /п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України/. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року „Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна", у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку". Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Згідно до вимог статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що докази, надані позивачем в обґрунтування його позовних вимог є достовірними, належними та допустимими. Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що оскільки [PERSON] мав право за життя оформити належним чином домоволодіння, отримати Свідоцтво про право власності на нього, а позивач в свою чергу набув право власності на спадковий будинок з часу відкриття спадщини, однак не можуть його оформити на своє ім'я, позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved