overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння. Кожен з них має протилежні погляди на сімейне життя, такі обставини призвели до того що їхня сім»я почала існувати формально. На даний час сторони проживають окремо, ведуть самостійний спосіб життя. Сім»я існує формально. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 серпня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-НМ № 001265 від 05.08.2000 року. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Як пояснила позивачка в судовому засіданні, що подружнє життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння. Кожен з них має протилежні погляди на сімейне життя, такі обставини призвели до того що їхня сім»я почала існувати формально. На даний час сторони проживають окремо, ведуть самостійний спосіб життя. Сім»я існує формально. Строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння. Кожен з них має протилежні погляди на сімейне життя, такі обставини призвели до того що їхня сім»я почала існувати формально. На даний час сторони проживають окремо, ведуть самостійний спосіб життя. Сім»я існує формально. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб ЗО липня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ОЛ № 002417 від 30.07.2005 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку Софію, [INFO]. Як пояснила позивачка в судовому засіданні, що подружнє життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння. Кожен з них має протилежні погляди на сімейне життя, такі обставини призвели до того що їхня сім»я почала існувати формально. На даний час сторони проживають окремо, ведуть самостійний спосіб життя. Сім»я існує формально. Строк для примирення нічого не змінить. Відповідач з позовом погодився, вважає недоцільним збереження сімї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння. Кожен з них має протилежні погляди на сімейне життя, такі обставини призвели до того що їхня сім»я почала існувати формально. На даний час сторони проживають окремо, ведуть самостійний спосіб життя. Сім»я існує формально. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 5 лютого 1977 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ЕЛ № 347015 від 05.02.1977 року. Від спільного проживання сторони мають двох повнолітніх дітей. Як пояснила позивачка в судовому засіданні, що подружнє життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння. Кожен з них має протилежні погляди на сімейне життя, такі обставини призвели до того що їхня сім»я почала існувати формально. На даний час сторони проживають окремо, ведуть самостійний спосіб життя. Сім»я існує формально. Відповідач з позовом погодився, вважає недоцільним збереження сімї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. » Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-27 00:00:00

У листопаді 2011р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 41908,24доларів США (що станом на 21.09.2011р. дорівнює 334163,73грн), посилаючись в обґрунтування вимог на те, що у квітні 2008р. за договором банк надав відповідачу 93730 доларів США кредиту терміном по 03.04.2014р., під 12,95% річних; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини; представник відповідача проти позову заперечила, посилаючись на незаконну реалізацію заставного автомобілю по заниженій ціні. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріали справи свідчать, що відповідно до кредитного договору №014/08-112/77754 від 03 квітня 2008р. позивач надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 93730 доларів США зі сплатою 12,95% річних, з кінцевим строком повернення кредиту 03.04.2014р., що підтверджується копією договору, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість. Про це свідчать і копії листів відповідачу від 11.05.2010р. з вимогою банку погасити заборгованість. Згідно розрахунку позивача розмір заборгованості станом на 21.09.2011р. становить: за кредитом 36691,19 доларів США (еквівалент 292564,54грн), за відсотками 1648,28 доларів США (еквівалент 13142,89грн), що разом становить 38339,47 доларів США (що дорівнює 305707,43грн за офіційним курсом НБУ на 21.09.2011р.). Крім того, позичальник прострочив виконання зобовязань, за що за умовами договору має бути сплаченим: пеня 28456,30грн. Відповідно до вимог статей 525,526,554,625,1054 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За кредитним договором позичальник зобовязується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобовязань не звільняє боржника від відповідальності. За умовами кредитного договору сторін та відповідно до положень ст.1050 ЦК України позивач через невиконання перед ним зобовязань має право вимагати дострокового повернення кредиту. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню зазначені суми. Посилання представника відповідача на реалізацію заставного автомобілю з порушенням закону не підтверджені доказами та не повязані з будь-якими вимогами, тому судом до уваги не беруться. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2823грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-27 00:00:00

У липні 2012 року [PERSON] звернувся до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що у шлюбі з відповідачкою перебуває з 2011 року. Від шлюбу дітей не мають, шлюб розривають в перше та з тієї причини, що вони люди з різними поглядами на життя, у звязку з чим у них постійно виникають суперечки та сварки. Сімейні відносини припинені з січня 2012 року. Оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 16 грудня 2011 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 3032. У судове засіданні позивач зявився. Просив позовні вимоги задовольнити. У судове засідання відповідачка зявилася. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Судом встановлено, що 16 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 3032., що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БК № 181581. Від шлюбу дітей не мають, спільного господарства не ведуть, разом не проживають з моменту укладення шлюбу. Як досліджено з матеріалів справи, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин вони не підтримують з січня 2012 року. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, тому шлюб між ним ними може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-27 00:00:00

Зважаючи на складнiсть у викладаннi повного рiшення суду, пов`язаного з потребою у обгpунтуваннi доводiв cторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхiдне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-27 00:00:00

у липні 2012 року позивачка звернулась до відповідача з позовом, в якому просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання однієї малолітньої дитини у сумі 1000 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що вони з відповідачем проживають окремо, дитина мешкає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає їй матеріальної допомоги. Під час розгляду справи позивачка підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав частково у сумі 400 гривень щомісячно. Заслухавши позивачку та заперечення відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 22 листопада 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про народження дитини, позивачка та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON], яка народилася 02 січня 2010 року (а.с.4). Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Мирнопільської сільської ради Саратського району Одеської області. Позивачка не працює, знаходиться на обліку в Саратському УПСЗН Одеської області та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 782,78 гривень на місяць. Відповідач не працює, інших дітей та непрацездатних осіб на його утриманні немає. Згідно до ст.180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням матеріального та сімейного становища сторін, а також приписів ч.2 ст.182 СК України суд визначає розмір аліментів у сумі 500 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 липня 2012 року і до повноліття дитини. Позовні вимоги в іншій частині не знайшли підтвердження, тому в їх задоволенні належить відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 214 гривень 60 копійок.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-27 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 2005 році . Позивач [PERSON] хліб Ю.Є. звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи, що сімя розпалась. Шлюб у них перший. В шлюбі мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON] [INFO].. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, відповідач на виклик не зявився, про слухання справи повідомлений , про що мається в матеріалах справи його власноручна розписка, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, проти позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, зясував, що подружжя шлюбні стосунки фактично не підтримують з квітня 2012 року, подальше сімейне життя та співіснування разом вважають неможливим через відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та кохання один до одного, тривалий час живуть окремо, шлюб носить формальний характер, спору про місце проживання спільних дітей та спільне майно немає. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням встановлених фактів, які викликані не випадковими причинами, а мають стійких характер і свідчать, що подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-27 00:00:00

У жовтні 2011р. ТОВ «МГЗ» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за комунальні послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання станом на 01.10.2011р. в сумі 1806,48 гривень та судові витрати в сумі 30,00 гривень. В обґрунтування позову зазначали, що відповідачка є можливою спадкоємицею власника квартири [ADDRESS] громадянки [PERSON], яка померла в 2010 році, а тому в порядку ст.1282 ЦК України може відповідати по боргам спадкодавця. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1806,48 грн. та судові витрати. Відповідачка в судове засідання не зявилася, судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки та заяв про розгляд справи в її відсутність суду не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з довідки форми 3, виданої КЖЕП №24 15.03.2010р., власником вищевказаної квартири була [PERSON], яка померла 04.06.2010р. Відповідно до довідки КП «ММБТІ» від 19.04.2012р. № 2800, зазначена квартира зареєстрована на праві власності за [PERSON]. Отже, відповідачем по справі зазначено особу, яка не є спадкоємицею чи власником квартири [ADDRESS]. Таким чином, [PERSON] не може відповідати по боргам померлої власниці зазначеної вище квартири, оскільки доказів прийняття нею спадщини немає. Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-27 00:00:00

У жовтні 2011р. ТОВ «МГЗ звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за комунальні послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання станом на 01.10.2011р. в сумі 3931,70 гривень та судові витрати в сумі 30,00 гривень. В обґрунтування позову зазначали, що відповідачка є можливою спадкоємицею померлого власника квартири [ADDRESS] громадянки [PERSON] і на підставі приписів ст.1282 ЦК України, має відповідати по боргам спадкодавця за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання, які складають суму в розмірі 3931,70грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 3931,70 грн. та судові витрати. Відповідачка в судове засідання не зявилася, судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки та заяв про розгляд справи в її відсутність суду не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до листа Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори від 21.06.2012р. №831/02-14/576-2006 відповідачкою, як спадкоємицею померлої власниці зазначеної вище квартири ([PERSON]К.) подано заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1281 ЦК України кредитори спадкодавця мають право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, а згідно зі ст.1282 цього ж кодексу, спадкоємці зобовязані задовольнити ці вимоги. За життя спадкодавця виникла заборгованість за комунальними послугами в сумі 3931,70 гривень. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України на споживачів комунальних послуг покладено обовязок своєчасної щомісячної їх сплати. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Оскільки спадкодавець не виконала своїх зобовязань своєчасно та в повному обсязі, у звязку з чим утворилась заборгованість за спожиті послуги; обовязок погашення боргу покладається на його спадкоємцицю відповідачку у справі. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: довідками; виписками, розрахунками.\~\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті ІТЗ в розмірі 30,00 грн., які позивач сплатив при зверненні до суду та 51 гривню державного мита на користь держави, оскільки позивач був звільнений від його сплати при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-27 00:00:00

У жовтні 2011р. ТОВ «МГЗ» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просили стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за комунальні послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання станом на 01.10.2011р. в сумі 3360,24 гривень та судові витрати в сумі 30,00 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі є можливими спадкоємцями власника квартири [ADDRESS] громадянки [PERSON], яка померла в 2006 році, а тому в порядку ст.1282 ЦК України можуть відповідати по боргам спадкодавця. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки та заяв про розгляд справи в їх відсутність суду не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з довідкою ф. № 3 у квартирі [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON], який виписаний 28.10.2005р. у звязку зі смертю, [PERSON], яка виписана 22.08.2006р. у звязку зі смертю та [PERSON], яка виписана 11.11.2003р. Відповідно до довідки КП «ММБТІ» від 19.04.2012р. № 2802, зазначена квартира зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Отже, серед власників цієї квартири немає відповідачів по справі. Таким чином, відповідачі не можуть відповідати за боргами померлих власників зазначеної вище квартири, оскільки доказів прийняття ними спадщини немає. Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Outcome: dismissed