Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

25 січня 2012 року позивач звернулась до суду з названим позовом та просила постановити рішення, відповідно до якого стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей . Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем по справі вона з 23.09.2006 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі, від якого народились донька [PERSON] Дар`я, [INFO] та син [PERSON], 29.04.2011року народження. Після народження сина стосунки між сторонами припинились, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, вихованням доньки та сина не займається. Матеріальну допомогу на утримання дітей, які потребують повноцінного харчування, придбання одягу іграшок та книжок для її духовного розвитку не надає. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\\2 частини від усіх видів заробітку, пояснивши судові, що відповідач інколи надає грошові кошти, яких не вистачає на іжу дітям, та вказані грошові кошти надає тоді, коли йому заманеться, тоді коли сам є військовослужбовцем збройних сил України, має постійний дохід, а позивачці самій складно забезпечувати дітей, знаходячись у декретній відпустці. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання сповіщений належним чином, заяв про відкладання судового засіданні не надавав. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 23.09.2006 року, шлюб не розірвано, однак з моменту народження сина [PERSON], 29.04.2011 року, разом не мешкають. Від даного шлюбу народилась донька, [PERSON] Дар`я Олексіївна, [INFO], батьком якої є відповідач відповідно до свідоцтва про народження, виданого Другим відділом актів цивільног стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, від 08.04.2008 року (актовий запис № 337 ( а.с.4) та син [PERSON], 29.04.2011року народження, батьком якого є відповідач відповідно до свідоцтва про народження, виданого Другим відділом актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, від 19.05.2011 року, актовий запис № 494 ( а.с.5). Позивач пояснила суду, що вона не працює у звязку з тим, що знаходиться в декретній відпусці, доглядає малолітніх дітей, тому на теперішній час позбавлена можливості одержувати будь-які додаткові джерела доходу, тоді коли батько дітей, відповідач по справі, є працездатним, матеріально забезпеченим, має постійний дохід, являється військовослужбовцем Збройних Сил України, інших дітей на утриманні не має. Відповідно до ст.180 СК України батьки несуть рівний обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.1 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Позивач просила в судовому засіданні про стягнення з відповідача на утримання доньки та сина аліментів у розмірі 1\\2 частини з усіх видів заробітку. Суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання доньки та сина є розумними і підлягають задоволенню та необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, [PERSON], та [PERSON], починаючи з 25.01.2012 року у розмірі 1\\2 частини зі всіх видів заробітку щомісяця до досягнення ними повноліття, з урахуванням того, що мінімальний розмір аліментів на утримання дитини не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При винесенні рішення суд бере до уваги вік дітей, той факт, що позивач знаходиться у декретній відпустці та не може працювати і отримувати дохід, а діти кожного дня потребують грошових коштів для їх утримання. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь держави у разі ухвалення на користь позивача, звільненого від судового збору рішення . Судовий збір підлягає стягненню у розмірі 214,6 гривні.

Outcome: approved