Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів та просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] інваліда 1-ої групи з [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на його утримання, а також стягнути аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], студента Житомирського державного технологічного університету денної форми навчання з [PERSON] в розмірі в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка та її представник в судовому засіданні від стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], у зв`язку з навчанням відмовились, просили на користь позивача стягувати аліменти. Позивач повідомила, що її син [PERSON] навчається на 4-му курсі Житомирського інституту МАУП. Вона опікуном не являється, отримує соціальну допомогу на старшого сина по 1\~200 грн. щомісячно. Заяву син [PERSON] від 17.04.2012 року подавав до канцелярії суду разом із нею. Відповідач позов не визнав повністю, повідомив, що з позивачкою проживає разом, повністю сплачує комунальні платежі, робить ремонти в будинку, огорожі, купує продукти харчування, телевізори, комп`ютери. Грошей на меншого сина позивач не надає. [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що батько на багато більше допомагає дітям ніж мати. Остання зловживає спиртними напоями. Два дні примушувала брата [PERSON] підписати заяву від 17.04.2012 року про те, що батько дітей не утримує і щоб рішення суд прийняв на її користь. Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.ст. 10 ч.3, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 стаття 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Позивачем та її представником суду не було надано доказів того, що відповідач не утримує сім`ю та своїх дітей. Доводи відповідача та його сина [PERSON] викладені вище, та наданих ними суду документів щодо безпідставності вимог позивачки в судовому засіданні останньою та її представником не заперечувались. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття. Враховуючи, те що позивач не є опікуном [PERSON], [INFO], а також те, що останній навчається на 4-му курсі Житомирського інституту МАУП, є повнолітнім, згідно наданих документів суду не є недієздатним, та може особисто здійснювати свої цивільні процесуальні права та виконувати обовязки в суді, позивача довіреністю не уповноважував представляти його інтереси в суді, суд приходить до висновку, що [PERSON] не є належним позивачем по справі. Матеріали справи дають суду підстави для відмови у задоволенні позову, і це не суперечить діючому законодавству і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved