Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-09 00:00:00

24.05.2013 року позивачі звернулись до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовано тим, що 02.06.2012 року помер їх рідний брат [PERSON] після смерті якого залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в м. Пирятин, Полтавської області по вул. Шапрана, 62, однак позивачки позбавлені можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки за життя померлий не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на вказане майно. Тому позивачі звернулись до суду і просять визнати за ними право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивачі підтримали вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній і просять позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Полтавської області в судове засідання не зявився. До суду надійшов лист міського голови про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги відповідач визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріли справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 02.06.2012 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №219396 (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину серії ВЕЕ №784177 померлому було видане вказане свідоцтво на спадкове майно, а саме житловий будинок №62 з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Садовій в м. Пирятин, Полтавської області (а.с. 15). Згідно довідки виконавчого комітету [PERSON] міської ради Полтавської області №02-23/116 від 22.02.2013 року, вулиця Садова в м. Пирятин перейменована на вулицю Шапрана (а.с. 14). Відповідно до положень ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Судом встановлено, що позивачки є рідними сестрами померлого [PERSON], що підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с. 8,11). Прізвище позивачки змінено з «Носко» на «Скачко» у звязку з укладенням шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 12). Прізвище позивачки змінено з «Носко» на «Марчук» у звязку з укладенням шлюбу, що підтверджується записом акту про укладення шлюбу №131 (а.с. 53). Таким чином, обидва позивача є спадкоємцями за законом другої черги майна, яке належало померлому [PERSON] За змістом листа [PERSON] державної нотаріальної контори №829/02-14 від 16.05.2013 року, нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо житлового будинку розташованого по вул. Шпрана, 62 в м. Пирятин, Полтавської області, оскільки померлий [PERSON] не зареєстрував своє право власності на вказане майно у встановленому законом порядку. (а.с. 17). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З наданої суду копії спадкової справи на майно померлого [PERSON] вбачається, що позивачі прийняли спадщину за законом шляхом подання відповідних заяв (а.с. 43-44). При цьому, донька померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачів (а.с. 57-58). Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки померлий [PERSON] не встиг зареєструвати своє право власності на вказаний житловий будинок у звязку зі смертю, що є для будь-якої людини подією непередбачуваною, суд вважає, що це майно належало йому на праві власності, а тому позивачі як спадкоємець другої черги за законом мають право на його спадкування. За обставин, коли домоволодіння належало померлому, позивачі є спадкоємцями другої черги, однак свідоцтво про право власності на житловий будинок у спадкоємців відсутнє, учасники процесу не заперечують проти задоволення позову, визнання права власності на домоволодіння за позивачами в порядку спадкування за законом відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved