Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивує тим, що 04.10.2007 року між позивачем та [PERSON] укладений договір про надання кредиту у розмірі 55 000 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 11,04% з кінцевим терміном повернення 04.10.2027 року. Відповідач за договором зобовязаний погашувати заборгованість кожного місяця. Проте [PERSON] неналежним чином виконує свої зобовязання перед банком, допустив прострочення сплати чергових внесків і заборгованість станом на 07.02.2012 року становить 83 432,40 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 53 932,95 доларів США, за відсотками 13 847,02 доларів США, з комісії 2 530 доларів США, по пені 9 119,63 доларів США, штрафами 31,32 та 3 971,48 доларів США. В забезпечення виконання зобовязання 05.10.2007 року укладений договір іпотеки, яким [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно квартиру [ADDRESS]. В добровільному порядку вирішити спір немає можливості, тому з метою захисту своїх прав ПАТ КБ «ПриватБанк»змушений звернутись до суду. 12.09.2012 року в судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зі зняттям з реєстраційного обліку. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просить позов задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову, оскільки це порушить права малолітніх дітей відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. На адресу суду надійшло клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням у відрядженні в м. Києві. Оскільки до документів справи не долучені документи на підтвердження даного факту, а також приймаючи до уваги, що в матеріалах справи міститься довіреність, якою [PERSON] уповноважує чотирьох представників представляти свої інтереси (а.с. 32), суд визнає причини неявки відповідача неповажними. Відповідачі [PERSON], [PERSON], малолітні [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися також. Про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Причини неявки суду не повідомили. Заперечень проти позову не надали. Представник Новоград-Волинського РС УДМСУ в Житомирській області у судове засідання не з'явився. В заяві просять справу розглядати без його присутності. Беручи до уваги, що представник позивача не заперечує проти вирішення справи без присутності відповідачів з постановленням заочного рішення, суд проводить розгляд справи на підставі наявних доказів по справі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 04.10.2007 року між банком «ПриватБанк»та [PERSON] укладений кредитний договір № ZRW1GA0000000144, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 55000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.10.2027 року. Відповідач [PERSON] неналежним чином виконував умови кредитного договору та, як наслідок, станом на 07.02.2012 року заборгованість по договору становить 83 432,40 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 53 932,95 доларів США, за відсотками 13 847,02 доларів США, з комісії 2 530 доларів США, по пені 9 119,63 доларів США, штрафами 31,32 та 3 971,48 доларів США. (а.с. 5). В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором банк «ПриватБанк»і [PERSON] 05.10.2007 року уклали договір іпотеки, за яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що складається з 4-х житлових кімнат, кухні, двох передпокоїв, ванної та вбиральні, загальною площею 74,90 кв.м., житловою площею 48,60 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить [PERSON] на праві власності на підставі договору міни квартирами, посвідченого приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу [PERSON] 27.09.2005 року (реєстровий № 1682, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 2962921). Вказане підтверджується копіями кредитного договору та договору іпотеки (а.с. 6-13). Стаття 33 ЗУ «Про іпотеку»визначає підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки - у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Ця норма дублюється і у п.18.8.1 укладеного між сторонами договору іпотеки, де зазначено, що банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання строків виконання будь-якого із зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. У відповідності до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобов'язання та зобовязання має виконуватися належним чином та у встановлений термін його виконання. При вирішенні питання щодо доцільності звернення стягнення на предмет іпотеки суд приймає до уваги, що сума заборгованості по кредиту становить 83 432,40 доларів США, що складає 665 790,55 грн., а вартість предмета іпотеки становить 404 000 грн. (а.с. 15), тобто сума заборгованості за кредитом є співмірною з вартістю іпотечного майна, а також той факт, що [PERSON] згідно розрахунку заборгованості взагалі не вносив кошти на виконання умов кредитного договору з 21.08.2010 року (а.с. 5). На підставі вищевказаного, суд вважає доведеним факт неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору № ZRW1GA0000000144 від 04.10.2007 року та задовольняє позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. На виконання вимог ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», так як представником позивача в позовній заяві не зазначено початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, суд визначає початкову ціну у розмірі 404 000 грн. згідно п.35.4 укладеного між сторонами Договору іпотеки (а.с. 15). Відповідно до повідомлення Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані громадяни: [PERSON], [INFO], з 04.10.2005 року; [PERSON], [INFO], з 22.10.2010 року. Також додатково повідомляють, що до талону реєстрації гр. [PERSON] внесені відомості про дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 72). Отже, на момент укладення договору іпотеки 05.10.2007 року відповідач [PERSON] та її малолітні діти [PERSON], [PERSON] не були зареєстровані та не проживали в квартирі, переданій в іпотеку [PERSON], що підтверджується договором іпотеки, де в п. 14.7 зазначено, що у іпотекодавця відсутні відомості про права і вимоги інших осіб на предмет іпотеки, у т.ч. не зареєстровані у встановленому законом порядку, а також заявою [PERSON] до приватного нотаріуса, що внаслідок передачі в іпотеку вищезазначеної квартири, не буде порушено прав та законних інтересів осіб, в тому числі неповнолітніх, малолітніх, непрацездатних та інших осіб, яких він зобовязаний утримувати за законом чи за договором (а.с. 77). Оскільки [PERSON] самовільно зареєстрував вказаних осіб в іпотечній квартирі без письмової згоди банку, в порушення вимог п.20.12 договору іпотеки, суд вважає також обґрунтованою вимогу позивача про визнання незаконною реєстрації [PERSON], [PERSON], [PERSON] в квартирі [ADDRESS] та задовольняє її. Ст.109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Ст. 40 Закону України «Про іпотеку»встановлює, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. 22.05.2012 року за вихідним № 68/юр представниками банку на адресу відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] була направлена письмова вимога про добровільне погашення наявної заборгованості, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки та добровільне виселення з предмету іпотеки квартири [ADDRESS], що стверджується копіями вимоги, поштових повідомлень (а.с. 74-76). Враховуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON] з малолітніми [PERSON], [PERSON] понад місяць з дня отримання вимоги добровільно виселитися та знятися з реєстраційного обліку не бажають, тому суд вважає позов обґрунтованим і в частині виселення вказаних громадян та задовольняє його. Також суд стягує з відповідача судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved