Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину що вона перебувала у трудових відносинах з ТОВ " Инжиниринг -Украина" на посаді інженера - конструктора з 02 липня 2009 року до 27 грудня 2012 року , була звільнена на підставі ст.38 КЗпП України , за власним бажанням. Однак в день звільнення підприємство не виплатило їй повного розрахунку по заробітній платі. Просила стягнути заборгованість по заробітній платі , в порядку ст. 116 КЗпП України яка склалась на 27 грудня 2012 року ,вихідну допомогу в порядку ст. 44 КЗпП України в розмірі 12600 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку , в порядку ст. 117 КЗпП України за період з 27 грудня 2012 року по 05 лютого 2013 року в розмірі 7200 грн. Так як порушено її законні права на своєчасне отримання винагороди за її роботу що завдало їй моральних страждань , просила суд стягнути на її користь моральну шкоду , в порядку ст. 237-1 КЗпП України в розмірі 15000 гр. Позивач в судовому засіданні , в порядку вимог ст. 31 ЦПК України збільшила розмір заявлених нею раніше позовних вимог і посилаючись на підстави зазначені в позові просила суд стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі яка склалась на 27 грудня 2012 року в розмірі 36007.53 грн., вихідну допомогу в розмірі 16110.54грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 27 грудня 2012 року по 21 березня 2013 року в розмірі 14568.06 грн. з розрахунку 255.58 грн. середньоденної заробітної плати, та моральну шкоду в розмірі 15000 гр. Представник позивача , за довіреністю [PERSON] , в судовому засіданні підтримала позовні вимоги заявлені позивачем і просила суд задовольнити їх посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та в заяві поданій в порядку ст. 31 ЦПК України. Представник відповідача в судовому засіданні позові визнав частково . Не заперечував проти стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 26114.09 грн. . а також середнього заробітку з розрахунку середньоденної заробітної плати в розмірі 125.12 грн. за весь час затримки розрахунку, в задоволенні інших позовних вимог просив суд відмовити за необґрунтованістю. Вислухавши пояснення сторін , свідка , дослідивши матеріали справи , суд встановив, що позивач працювала у ТОВ " Инжиниринг -Украина" на посаді інженера - конструктора з 02 липня 2009 року до 27 грудня 2012 року . Була звільнена , на підставі ст.38 КЗпП України , за власним бажанням , відповідно до наказу від 27 грудня 2012 року за № 159. З 02 січня 2013 року , за слів позивача вона працевлаштована в інженерному бюро "Корвет". Згідно до довідки ТОВ " Инжиниринг -Украина" , яка співвідноситься з розрахунковими листами з вересня по грудень 2012 року , заборгованість ТОВ " Инжиниринг -Украина" по заробітній на день звільнення позивача становила 26114.09 грн., яка до теперішнього часу не погашена відповідачем , у зв'язку з чим вказана заборгованість на підставі ст. 116 КЗпП України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України " Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" № 100 від 08 лютого 1995 року при обчисленні середньо заробітної плати у всіх випадках її збереження включається основна заробітна плата , доплати надбавки , виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива , електроенергії і теплової енергії та інше, так як позивачем не надано суду , в порядку вимог ст.ст. 58,59 ЦПК України, належних та допустимих доказів того , що заробітна плата та премії на підприємстві нараховувались в більшому розмірі та за іншими критеріями , а покази свідка допитаного в судовому засіданні не підтверджують доводів позивача та не спростовують заперечень відповідача , у зв'язку з чим суд вважає що позов в частині стягнення середнього заробітку підлягає частковому задоволенню в розмірі 10134.72 грн. ( без ПДФО) , з розрахунку 125.12 гр. середньоденного заробітку за 81 робочий день затримки, тобто з 27 грудня 2012 року по 25 квітня 2013 року , на підставі вимог ст. 117 КЗПП України. Також на думку суду доводи позивача в частині порушення відповідачем законодавства в частині нарахування заробітної плати , яка є нижчою від законодавчо встановленого , є такими що не знайшли свого підтвердження , оскільки як слідує з розрахункових листів за період з вересня по грудень 2012 року заробітна плата розраховувалась позивачу саме з законодавчо встановленого мінімуму заробітної плати , що відображено в зазначених розрахункових листках , а саме у вересні з розрахунку 1102 грн., у жовтні та листопаді з розрахунку 1118 грн., у грудні відповідно з 1134 грн. З урахуванням положень ст. 44 КЗпП України , суд вважає що позовні вимоги заявлені позивачем , в цій частині є обґрунтованими , оскільки судом встановлено що відповідачем порушено законодавство про працю , а саме вимоги ст. 115 КЗПП України, однак вони підлягають частковому задоволенню в розмірі 7544.74 грн. Крім того , на підставі положень ст. 237-1 КЗпП України якими передбачено , що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі , якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає що позовні вимоги заявлені позивачем в частині стягнення моральної шкоди обґрунтовані , і з урахуванням їх характеру та тривалості підлягають також частковому задоволенню в розмірі 5000 грн. На підставі вимог ст.ст.74, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487.94 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України , суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати позивачу за один місяць.

Outcome: partial