Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-01 00:00:00

В жовтні 2012 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення у житловому будинку (літ. А-5) загальною площею 132,6 кв.м. (поз. 1-10) за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Титова, буд. 13, прим. 78А та 1/2 частину легкового автомобіля - типу ТЗ, ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, марки MITSUBISHI, модель PAJERO, 2008 рік випуску, колір - чорний, свідоцтво АЕС № 145114 від 12.02.2008 року, реєстраційний номер [NUMBER], виключити з Акту опису та зняти арешт з нежитлового приміщення у житловому будинку (літ. А-5) загальною площею 132,6 кв.м. (поз. 1-10) за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Титова, буд. 13, прим. 78А та з легкового автомобіля - типу ТЗ, ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, марки MITSUBISHI, модель PAJERO, 2008 рік випуску, колір - чорний, свідоцтво АЕС № 145114 від 12.02.2008 року, реєстраційний номер [NUMBER]. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що 25 квітня 2012 року Красногвардійським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-п-104/11, виданого 19.03.2011 року на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.07.2011 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON] в сумі 268960,16 грн. 24 квітня 2012 року Красногвардійським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] і об'явлено заборону на його відчуження. 27 квітня 2012 року співробітниками відповідача було складено акт опису та арешту майна боржника [PERSON], а саме: нежитлового приміщення у житловому будинку (літ. А-5) загальною площею 132,6 кв.м. (поз. 1-10) за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Титова, буд. 13, прим. 78А та легкового автомобіля - типу ТЗ, ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, марки MITSUBISHI, модель PAJERO, 2008 рік випуску, колір - чорний, свідоцтво АЕС № 145114 від 12.02.2008 року, реєстраційний номер [NUMBER]. Позивачка вважає, що такі дії відповідача не відповідають вимогам закону, з наступних підстав. Нерухоме та рухоме майно, на яке накладено арешт і заборону на відчуження, співробітниками відповідача, є спільно нажитим майном, придбаним позивачкою разом з [PERSON] у шлюбі. Так, 04.10.2004 року ними у шлюбі було придбано, на ім'я [PERSON], нежитлове приміщення у житловому будинку (літ. А-5) загальною площею 132,6 кв.м. (поз. 1-10) за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Титова, буд. 13, прим. 78А та в 2008 році ними було придбано легковий автомобіль - типу ТЗ, ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, марки MITSUBISHI, модель PAJERO, 2008 рік випуску, колір - чорний, свідоцтво АЕС № 145114 від 12.02.2008 року, реєстраційний номер [NUMBER]. Отже майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Тому, позивачка претендує на визнання за нею права власності на 1/2 частину арештованого рухомого і нерухомого майна [PERSON] Ухвалою суду до участі у справу було залучено Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк у якості третьої особи. У судове засідання позивачка не зявилася, про слухання справи була повідомлена належним чином, раніше її представник [PERSON] надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без участі позивачки та її представника та винести рішення, яким задовольнити позовні вимоги [PERSON] Представник Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] в судове засідання не зявилася, про слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності. Раніше в своїх письмових запереченнях просила відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог, оскільки відкриття виконавчого провадження, накладення арешту та опису майна належного [PERSON] було виконано у суворій відповідності із діючим законодавством та відповідачем не були порушені права сторін виконавчого провадження. Також вказала, що такими діями позивачка та її чоловік [PERSON] намагаються уникнути виконання своїх боргових зобовязань. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного позову та визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину спірного майна. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Представник Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Вислухавши представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У судовому засіданні встановлено, що 20 вересня 1985 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 916, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії ІІІ-КИ № 436777 (а.с.14). Після укладання шлюбу позивачці було присвоєно прізвище Шелобаєва. За час шлюбу подружжям було придбане майно. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні було встановлено, що за час шлюбу сторонами було придбано нежитлове приміщення у житловому будинку (літ. А-5) загальною площею 132,6 кв.м. (поз. 1-10) за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Титова, буд. 13, прим. 78А та легковий автомобіль - типу ТЗ, ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, марки MITSUBISHI, модель PAJERO, 2008 рік випуску, колір - чорний, свідоцтво АЕС № 145114 від 12.02.2008 року, реєстраційний номер [NUMBER], які зареєстровані за відповідачем [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу нежилого приміщення від 04.10.2004 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 3942 (а.с.9) та Договром № 0712-12006 від 12.12.2007 року, укладеним між ДП Ніко-Дніпропетровськ ТОВ Ніко-Україна та [PERSON] на придбання вищевказаного автомобіля (а.с.25-27). Крім того, вищевказана обставина підтверджується відповіддю Комунального підприємства Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради від 03.08.2012 року за № 20/107777,3352 (а.с.184). На придбання нежитлового приміщення у житловому будинку (літ. А-5) загальною площею 132,6 кв.м. (поз. 1-10) за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Титова, буд. 13, прим. 78А подружжя отримало кошти згідно Договору кредиту № 40/487-4 від 04.10.2004 року, укладеного між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк, правонаступником якого з усіма правами та обовязками є Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, у розмірі 78000,00 доларів США (а.с.66). В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань за Договором кредиту № 40/487-4 від 04.10.2004 року, між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк, правонаступником якого з усіма правами та обовязками є Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, 04.10.2004 року був укладений Іпотечний договір № 490, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 97, згідно якого [PERSON] передав Банку в іпотеку належне йому нежитлове приміщення у житловому будинку (літ. А-5) загальною площею 132,6 кв.м. (поз. 1-10) за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Титова, буд. 13, прим. 78А (а.с.20-24), яке є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Датою остаточного повернення Кредиту є 03.10.2014 року. На придбання легкового автомобіля - типу ТЗ, ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, марки MITSUBISHI, модель PAJERO, 2008 рік випуску, колір - чорний, свідоцтво АЕС № 145114 від 12.02.2008 року, реєстраційний номер [NUMBER], подружжя отримало кошти згідно Договору кредиту № 095007 від 13.02.2008 року, укладеного між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк, правонаступником якого з усіма правами та обовязками є Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, у розмірі 34761,78 доларів США. В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань за Договором кредиту № 095007 від 13.02.2008 року, між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк, правонаступником якого з усіма правами та обовязками є Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, 13.02.2008 року був укладений Договір застави транспортних засобів № 095007/1, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.105-109), згідно якого [PERSON] передав Банку в заставу належне йому рухоме майно, а саме: легковий автомобіль - типу ТЗ, ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, марки MITSUBISHI, модель PAJERO, 2008 рік випуску, колір - чорний, свідоцтво АЕС № 145114 від 12.02.2008 року, реєстраційний номер [NUMBER]. Отже, як встановлено в судовому засіданні вищевказане нерухоме та рухоме майно було набуто сторонами за час шлюбу, що підтверджується вищевказаними договорами, доказами, які маються в матеріалах справи та не заперечуються самими сторонами. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 23 Закону України Про іпотеку у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Вищевказаними Іпотечним договором та Договором застави визначено, що іпотекодавець (заставодавець) не може розпоряджатися предметом іпотеки. З огляду на положення Закону України Про іпотеку, суд приходить до висновку, про можливість поділу спільного майна подружжя шляхом визнання права власності на нього, оскільки право володіння та користування майном не заборонено, а поділ майна подружжя не є розпорядженням ним. Крім того, суд враховує, що згідно із ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом, майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини. Також статтею 70 СК України передбачено, що в разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Також необхідно зазначити, що згідно зі ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно в шлюбі вони чи шлюб між ними розірвано, мають рівні права та обовязки щодо спільно нажитого у шлюбі майна. В результаті придбання подружжям нерухомого та рухомого майна в кредит боргові зобовязання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір. За таких обставин, у відповідності до вищевказаних норм законодавства України, суд вважає що кожен з подружжя має право на половину всього спільно набутого майна, тому суд вважає за можливе Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення у житловому будинку (літ. А-5) загальною площею 132,6 кв.м. (поз. 1-10) за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Титова, буд. 13, прим. 78А та 1/2 частину легкового автомобіля - типу ТЗ, ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, марки MITSUBISHI, модель PAJERO, 2008 рік випуску, колір - чорний, свідоцтво АЕС № 145114 від 12.02.2008 року, реєстраційний номер [NUMBER]. В судовому засіданні також було встановлено, що постановою Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 25 квітня 2012 року (а.с.71) було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-п-104/11 (а.с.60), виданого 19.03.2011 року на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.07.2011 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON] в сумі 268960,16 грн. Постановою Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 24 квітня 2012 року було накладено арешт на майно боржника [PERSON] і об'явлено заборону на його відчуження. 27 квітня 2012 року співробітниками відповідача було складено акт опису та арешту майна боржника [PERSON], яке складається з: нежитлового приміщення у житловому будинку (літ. А-5) загальною площею 132,6 кв.м. (поз. 1-10) за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Титова, буд. 13, прим. 78А та легкового автомобіля - типу ТЗ, ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, марки MITSUBISHI, модель PAJERO, 2008 рік випуску, колір - чорний, свідоцтво АЕС № 145114 від 12.02.2008 року, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.193-194). Як було встановлено вище у даному рішенні, позивачці належить 1/2 частина всього майна вказаного в акті опису та арешту майна боржника [PERSON], складеного 27 квітня 2012 року Красногвардійським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. За таких обставин, оскільки позивачці належить тільки 1/2 частина спірного майна, суд вважає за можливе виключити з Акту опису та зняти арешт з 1/2 частини нежитлового приміщення у житловому будинку (літ. А-5) загальною площею 132,6 кв.м. (поз. 1-10) за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Титова, буд. 13, прим. 78А та з 1/2 частини легкового автомобіля - типу ТЗ, ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, марки MITSUBISHI, модель PAJERO, 2008 рік випуску, колір - чорний, свідоцтво АЕС № 145114 від 12.02.2008 року, реєстраційний номер [NUMBER]. На підставі викладеного,

Outcome: partial