Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-24 00:00:00

В квітні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі та мають від нього спільних неповнолітнього сина та повнолітню доньку. 03.06.1999 року між ним та [PERSON] шлюб було розірвано. На підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва з позивача стягнуто аліменти на утримання спільних з відповідачем дітей [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 24.07.2000 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час позивач сплачує аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ? виходячи ії середньої заробітної плати по Києву. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що 30 квітня 2008 року він вдруге одружився із [PERSON] і від нового шлюбу у нього народилась ще одна дитина [PERSON]. Крім того, позивач зазначає, що починаючи з 2009 року він не працює, оскільки не може знайти роботу за фахом, у зв'язку з чим його матеріальне становище погіршилось і він не має змоги сплачувати зазначений розмір аліментів. Таким чином, як зазначає позивач, у звязку зі зміною його матеріального та сімейного стану, розмір аліментів на утримання сина [PERSON] може бути зменшено до 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Заслухавши позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, що підтверджується відповідною заявою, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дану справу можливо розглянути у відсутності відповідачки, а позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та повнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Шлюб між сторонами було розірвано 03 червня 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 15.10.1999 № 203186(а.с. 5). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання спільних з відповідачем дітей [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 24.07.2000 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час позивач сплачує аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ? виходячи із середньої заробітної плати по Києву. 30 квітня 2008 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб № 075993 (а.с.8). Від цього шлюбу, у позивача та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження №287892 (а.с. 9). Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно до ч. 1. ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач в своєму позові посилається на те, що з 2009 року він не працює, оскільки не може знайти роботу за фахом, а також на те, що має ще одну неповнолітню дитину. Відповідно до ч.2. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги, що у позивача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі 30 % від його заробітку змінився сімейний стан, та його матеріальне становище погіршилось, що обумовлено знаходженням на утриманні малолітнього [PERSON] [INFO] та тим що позивач не працює, отримує допомогу на утримання малолітнього сина, суд вважає вимогу позивача про зменшення розміру аліментів обґрунтованою та підтвердженною належними та допустимими доказами по справі, а саме: копію свідоцтва про шлюб з [PERSON], копію свідоцтва про народження сина [PERSON], довідкою управління праці та соціального захисту населення, копію трудової книжки (арк.с. 8, 9, 11, 12-14). На підставі викладеного та

Outcome: approved