Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до ТОВ "МЧМ" про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання за ним права власності на іпотечне майно. В обґрунтування своїх вимог вказував, що 01.07.2011 року між ПАТ "Банк "Київська Русь" та ним було укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором. Предметом правочину є права іпотекодержателя, які були передані йому від первісного кредитора. Іпотечний договір укладено між АБ "Київська Русь", правонаступником якого є первісний кредитор, та ТОВ "МЧМ", ідентифікаційний код юридичної особи 30759318, на забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "МЧМ" за кредитним договором № 4247-12 від 13.08.2008 року. Предметом іпотеки за вказаним договором є нежитлові приміщення блоку обслуговування [NUMBER] підземного гаража, а саме приміщення І-го поверху з [NUMBER] по [NUMBER], літера [NUMBER], загальною площею 118,2 кв.м. , що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Відповідно до п. 1.3 до прав, які є предметом правочину включаються наступні права, а саме : п. 1.3.1. вимагати від боржника (ТОВ "МЧМ") наступних грошових зобов'язань: сплати коштів у розмірі загальної заборгованості за отриманим кредитом. (в тому числі боргу за кредитом, відсотків, штрафних санкцій, збитків невиконанням ним зобов'язань за кредитним договором) - 215 008,69 грн. у порядку, визначеному кредитним договором; п.1.3.2. користуватися всіма без виключення правами кредитора та іпотекодержателя. Після підписання договору про відступлення прав за іпотечним договором та зміни кредитора відповідач своїх зобов'язань не виконує чим порушує умови договору. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, мотивуючи їх тим, що між ним та ПАТ "Банк "Київська Русь" 01.07.2011 року було укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором. Предметом правочину є права іпотекодержателя, які були передані позивачу від первісного кредитора. Після підписання договору про відступлення прав за іпотечним договором та зміни кредитора відповідач своїх зобов'язань не виконує чим порушує умови Договору. На вимоги позивача повернути кошти не реагує. В добровільному порядку вирішувати питання не бажає. Просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності на іпотечне майно, а саме: нежитлові приміщення блоку обслуговування [NUMBER] підземного гаража, а саме приміщення І-го поверху з [NUMBER] по [NUMBER], літера [NUMBER], загальною площею 118,2 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.07.2011 року між ПАТ "Банк "Київська Русь" та [PERSON] укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором. Предметом правочину є права іпотекодержателя, які були передані позивачу від первісного кредитора. З матеріалів справи вбачається, що іпотечний договір укладено між АБ "Київська Русь", правонаступником якого є позивач, та ТОВ "МЧМ", ідентифікаційний код юридичної особи 30759318, на забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "МЧМ" за кредитним договором № 4247-12 від 13.08.2008 року. Пунктом 6.6. Іпотечного договору передбачено відповідне застереження про можливість задоволення вимог кредитора шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Предметом іпотеки за вказаним договором є нежитлові приміщення блоку обслуговування [NUMBER] підземного гаража, а саме приміщення І-го поверху з [NUMBER] по [NUMBER], літера [NUMBER], загальною площею 118,2 кв.м. , що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Відповідно до п. 1.3, договору про відступлення прав за іпотечним договором до прав, які є предметом правочину включаються наступні права, а саме : п. 1.3.1. вимагати від боржника (ТОВ "МЧМ") наступних грошових зобов'язань: сплати коштів у розмірі загальної заборгованості за отриманим кредитом. (в тому числі боргу за кредитом, відсотків, штрафних санкцій, збитків невиконанням ним зобов'язань за кредитним договором) - 215 008 (двісті п'ятнадцять тисяч вісім гривень), 69 копійок у порядку, визначеному кредитним договором. п.1.3.2. користуватися всіма без виключення правами кредитора та іпотекодержателя. Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржн6иком зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається у первісному обсязі. Частиною 3 ст. 33 Закону "Про іпотеку" передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: 1) рішення суду, 2) виконавчого напису нотаріуса або 3) згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобто шляхом позасудового врегулювання). При цьому правовою підставою для передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання є договір про задоволення вимог іпотекодержателя (або застереження в іпотечному договорі). Листом ВСУ від 07.10.2010 року "Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, які виникають із кредитних відносин (2009-2010 роки) Верховний Суд роз'яснив, що відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону N 898-IV іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателю на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Таким чином, оскільки право на набуття у власність предмету іпотеки передбачено договором іпотеки між його сторонами в якості окремого способу звернення стягнення на майно, то позивач вправі вимагати застосування такого способу задоволення своїх кредиторських вимог через суд. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його не виконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3 ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог кредитора. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за укладеними договорами - про надання кредиту та іпотеки між сторонами у справі.

Outcome: approved