Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-18 00:00:00

Позивач у лютому 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] Олівера заборгованість на свою користь за кредитним договором № IFXRRF54560082 від 26.06.2011 року у розмірі 51891,04 грн.; з ПАТ Акцент банк, [PERSON] Олівера солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10000,00 грн.; з [PERSON] Олівера на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн.; з [PERSON] Олівера на свою користь стягнути судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № IFXRRF54560082 від 26.06.2011 року відповідач [PERSON] Олівер отримав кредит у розмірі 19928,68 грн. зі сплатою за користування ним відсотків 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.01.2013 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] Олівер свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON] Олівера, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Відповідно до заяви представник позивача просив слухати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання у справі не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Договору № IFXRRF54560082 від 26.06.2011 року відповідач [PERSON] Олівер отримав кредит у розмірі 19928,68 грн. зі сплатою за користування ним відсотків 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.01.2013 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] Олівером умов договору № IFXRRF54560082 від 26.06.2011 року заборгованість за ним станом на 31.01.2013 року склала 61891,04 грн., в тому числі 12600,92 грн. заборгованість за кредитом; 8,61 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 6289,44 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 39568,69 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2923,39 грн. штраф (процентна складова). Зобовязання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ Акцент-Банк, договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду документального підтвердження сплати та вартості наданих юридичних послуг, акту виконаних робіт, крім того юристом не надавались послуги позивачу у судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягають стягненню з відповідачів на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial