Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

28 березня 2012 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про зобовязання повернути документи та стягнення моральної шкоди. Свій позов обґрунтовує тим, що вона працювала у відповідача охоронником і двірником території за адресою м Київ, вул. Приколійна, буд. 21, де і проживала. При ній постійно були документи, а саме: паспорт, медична картка, заповіт, свідоцтво про смерть брата позивача - [PERSON], заповіт матері позивача на будинок ст.Старовечерська, вул. Пушкіна, буд. 21 Кіровська область, Мурашинський район довідка з місця роботи ДП Екос, документи з секретаріату Президента України, довідка про ідентифікаційний номер, довідка, свідоцтво про народження на імя [PERSON] [INFO], виписка з лікарні та довідка на легку працю, платіжні квитанції за гуртожиток. Як зазначає позивач в тексті позовної заяви, вищевказані документи на її думку знаходяться у відповідача. Позивач зверталась з заявами до прокуратури Дарницького району м. Києва та Дарницького РУ ГУ МВС України у м. Києві про надання допомоги в поверненні їй вказаних документів, але жодних результатів це не дало, тому вона була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Крім того, позивач вважає, що діями відповідача їй була завдана моральна шкода яку вона оцінює в сумі 50\~000 грн. 00 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні фабулі позовної заяви, не заперечували проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Позивач суду пояснила, що у [PERSON] вона працювала не офіційно з 2008 року по 2010 рік, та отримувала він неї заробітну плату в розмірі 400 грн. за прибирання території біля залізних контейнерів. Відповідач надавала їй в кімнаті для охорони місце для зберігання особистих речей та для проживання. Зазначені в позові документи вона зберігала у тумбочці. Через деякий час позивач виявила, що документів на місці немає, а зі слів працюючої там же особи дізналася, що відповідач у її відсутності заходила в кімнату охорони, тому позивач зробила висновок, що це саме [PERSON] викрала документи. Зважаючи на вищевикладене та те, що заробітна плата позивача була низькою, позивач повідомила відповідача, що має бажання влаштуватись на іншу роботу та просила повернути документи. Відповідач повернула їй паспорт, ідентифікаційний код, атестат, про інші документи вказала, що в неї їх немає. Позивач не заперечувала про те, що вона з метою лікування хворих нирок споживає в невеликій кількості спиртні напої нібито за призначенням лікаря. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином причини неявок суду не відомі. Суд вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. З постанови ст. дільничного інспектора Дарницького РУ ГУМВС України в м.Києві майора міліції [PERSON] про відмову в порушенні кримінальної справи від 16 вересня 2011 року вбачається, що вході проведеної перевірки було зясовано що зі слів гр. [PERSON] вона працювала охоронником складів за адресою м. Київ вул. Приколійна, де вона зберігала особисті документи: паспорт громадянина України, трудову книжку, атестат, ідентифікаційний номер, та інші документи гр.[PERSON] їй повернула вище зазначені документи, а заповіт свідоцтво про смерть брата, свідоцтво про народження, заповіт на будинок не повертає. Допитати гр. [PERSON] і встановити місце знаходження документів не вдалося. 03 жовтня 2011 року заступником прокурора Дарницького району м. Києва винесена постанова про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та матеріали направлені в Дарницьке РУГУ МВС України в м. Києві для проведення додаткової перевірки та прийняття за її результатами передбаченого законом рішення. Дарницьким РУ ГУМВС України в м. Києві повторно проведена перевірка, та постановою від 11 жовтня 2011 року ДІМ Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві ст. лейтенанта міліції [PERSON] відмовлено в порушенні кримінальної справи, вході проведеної перевірки гр. [PERSON] пояснила, що гр. [PERSON] котра була без постійного місця проживання, періодично прибирала поблизу складських приміщень розташованих за адресою м. Київ вул. Приколійна, 21, за що їй виплачувались деякі кошти. Стосовно документів, гр. [PERSON] зазначила, що не брала їх у [PERSON], можливо остання втратила їх з власної необережності, оскільки зловживала спиртними напоями. Будь-які інші докази та обставини за результатами перевірки не встановлені. Відповідно ч. 1, 2, 5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1, ст. 1167 моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність поданих позивачем доказів, а також встановлені обставини дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтовані, не доведеними, зібрані матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження обставин наведених позивачем, як в частині викрадення (утримання) відповідачем належних позивачу документів, так і в частині спричинення в звязку з цим моральної шкоди.

Outcome: dismissed