Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-24 00:00:00

Біляївський міжрайонний прокурор Одеської області звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати розпорядження біляївської районної державної адміністрації за № 14/2002 від 10.01.2002 в частині видачі сертифікату на земельну частку (пай) [PERSON]; визнати недійсним сертифікат на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] № 0570206; визнати незаконним та скасувати розпорядження Біляївської районної державної адміністрації за № 424/2002 від 18.07.2002 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 3,98 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнати недійсним державний акт від 18.07.2002 року на право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 3,98 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Мирненської сільської ради Біляївського району за межами населеного пункту, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 168; зобов'язати відділ Держкомзему у Біляївському районі Одеської області скасувати в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю запис за № 168 та в Державному земельному кадастрі відповідні записи про реєстрацію державного акту від 18.07.2002 року на право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 3,98 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Мирненської сільської ради Біляївського району за межами населеного пункту; зобов'язати Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" в особі Одеської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" скасувати реєстрацію в автоматизованій системі державного земельного кадастру даних про право власності [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 3,98 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Мирненської сільської ради Біляївського району за межами населеного пункту, що посвідчене державним актом від 18.07.2002 року на право приватної власності на землю. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04.12.2001 року зобов'язано ВАТ "Мирний" та Біляївську районну державну адміністрацію видати [PERSON] сертифікат на земельну частку (пай). На підставі вказаного рішення суду, Біляївською райдержадміністрацією на ім'я [PERSON] видано сертифікат на земельну частку (пай) № 0570206, загальною площею 3,9449 га, яка розташована на території Мирненської сільської ради Біляївського району за межами населеного пункту. 10.01.2002 року Біляївською райдержадміністрацією видано розпорядження за № 14/2002 про передачу у власність [PERSON] вищевказаної земельної ділянки. 18.07.2002 року на виконання вказаного розпорядження Біляївською райдержадміністрацією видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 3,98 га, що розташована на території Мирненської сільської ради Біляївського району, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даний державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 168. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.09.2011 року було скасовано рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04.12.2001 року і в задоволенні позову [PERSON] до ВАТ "Мирний" та Біляївської райдержадміністрації відмовлено повністю. Дане рішення апеляційного суду Одеської області набрало законної сили. Прокурор в судовому засіданні на позові наполягав. При цьому пояснив, що на цей час скасоване рішення суду на підставі якого було видано сертифікат на земельну частку (пай), державний акт на земельну ділянку на ім'я [PERSON] а тому відповідні рішення, сертифікат на земельну частку (пай), державний акт на земельну ділянку та його реєстрація в Держкомземі повинні бути скасовані. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому за згодою прокурора, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно положень ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 та частиною 2 ст. 158 ЗК України передбачено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. В судовому засіданні встановлено, що 18.07.2002 року Біляївською райдержадміністрацією видано розпорядження за № 424/2002 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 3,98 га. На підставі вказаного розпорядження [PERSON] 18.07.2002 року Біляївською райдержадміністрацією було видано державний акт на право приватної власності на землю на земельну ділянку площею 3,98 га, що розташована на території Мирненської сільської ради Біляївського району за межами населеного пункту, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 168. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.09.2011 року було скасовано рішення Біляївського районного суду від 04.12.2001 року і в задоволенні позову [PERSON] до ВАТ "Мирний" та Біляївської райдержадміністрації відмовлено повністю. Оскільки підстави набуття права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 3,98 га, що розташована на території Мирненської сільської ради Біляївського району за межами населеного пункту, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, скасовані, тому розпорядження про надання їй у приватну власність земельної ділянки, державний акт на земельну ділянку на ім'я [PERSON] та їх реєстрація повинні бути скасовані. Статтею 14 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Статтею 21 ЦК України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Крім того, статтею 155 ЗК України встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. П.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу X "Перехідні положення" ЗК), а тому суд вважає, що підстави для скасування сертифікату на земельну частку (пай) відсутні, оскільки він вже є недійсним з моменту видачі державного акту про право власності на земельну ділянку. Крім того позивачем не надано до суду для огляду в судовому засіданні сертифікат на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON], отже суд вважає вимогу в частині визнання сертифікату на право на земельну частку (пай) недійсним такою, що не підлягає задоволенню.

Outcome: partial