Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

Позивачка 16.10.2012 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 7 665,00 грн.. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що на підставі наказу №42-К від 31.10.2011 року її було прийнято на посаду адміністратора з окладом згідно штатного розкладу. 01.06.2012 року директор ТОВ «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009»[PERSON], повідомив їй по телефону, що її звільнено з роботи та її послуг ТОВ більше не потребує. Також позивачка зазначає, що після її звільнення, її не допускали до приміщень ТОВ «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009» та перешкоджали їй виконувати посадові обовязки. На початку жовтня 2012 року позивачка дізналася про складений акт про її відсутність на роботі. У день складання акту, а саме 20.06.2012 року, було видано наказ № 287 про припинення з нею трудового договору з причини прогулу без поважним причин. З копії наказу №287 від 20.06.2012 року позивачка дізналася про те, що зазначений наказ нібито вручався їй, але вона ніколи не бачила раніше цих документів. У судове засідання позивачка не зявилася, але 12.12.2012 року її представник [PERSON] (діє на підставі довіреності від 14.09.2012 р.) надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутністю. У судове засідання не зявився представник відповідача ТОВ «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009», але 12.12.2012 року надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутністю. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 31.10.2011 року написала заяву на імя в.о. директора ТОВ «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009» - [PERSON] (а.с.6). Наказом №42-К ТОВ «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009»[PERSON] було прийнято на роботу на посаду адміністратора з 01.11.2011 року з окладом згідно штатного розкладу (а.с.5). 20.06.2012 року комісією ТОВ «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009»у складі фінансового директора [PERSON], помічника директора [PERSON], юрисконсульта [PERSON] було складено акт «про відсутність на робочому місці»у якому зазначено, що [PERSON] була відсутня на робочому місті у приміщенні ТОВ «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009»з 18.06.2012 року по 19.06.2012 року, та те що відомості про поважні причини відсутні (а.с.10). Також 20.06.2012 року ТОВ «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009»був виданий наказ №287 про припинення трудового договору з [PERSON], у якому підстава для звільнення була зазначена відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України, тобто прогул без поважних причин (а.с.9). Як вбачається з таблиці відомостей про трудові відносини осіб, яка є у матеріалах справи, [PERSON] а також ще чотирнадцять найманих працівників ТОВ «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009», було звільнено на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. Проте, з позовних вимог вбачається, що 16.06.2012 року учасниками товариства було складено акт про неможливість доступу працівників до приміщень офісу ТОВ «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009», у звязку з перешкоджанням у цьому зі сторони директора [PERSON] Доказів які б спростовували зазначене, відповідачем не надано. Крім того, представник відповідача позовні вимоги визнав повністю. Згідно з наведеного позивачкою розрахунку обчислення середнього заробітку, середньомісячна заробітна плата позивача становить 2 100 грн. (а.с.2-3) Таким чином, з урахуванням ст.174 ЦПК України суд вбачає можливим задовольнити позовні вимоги. Частиною 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок в строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Відповідно до частини 1 ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Стаття 117 КЗпП України в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу при відсутності спору про їх розмір підприємств, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене і цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З урахуванням вищевикладеного, з відповідача слід стягнути заборгованість по заробітній плати за час вимушеного прогулу за період з 20 червня 2012 року по 04 жовтня 2012 року у сумі 7 665 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved