Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-13 00:00:00

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, звертаючись з позовом до суду, просило розірвати Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги №156 від 04 листопада 2010 року та стягнути з [PERSON] заборгованість за квартплату та плату за комунальні послуги у розмірі 9 746,65 грн., а також відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати, що є предметом позовних вимог. Представник позивача Колбанцева О.В. в судове засідання не з'явилась про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи позивач повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово - комунальні послуги", відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Судом встановлено, що [PERSON] разом з членами сім'ї: [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]) є співвласниками квартири [ADDRESS]. (а.с.6) [PERSON] разом з членами сім'ї - [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]), зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою (форма №3), яка видана Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією №404 датована 30.11.2012 року № 263. (а.с.5) Звертаючись з позовом до суду, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва просить розірвати Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги №156 від 04 листопада 2010 року та стягнути з [PERSON] заборгованість за квартплату та плату за комунальні послуги у розмірі 9 746,65 грн., яка виникла за період з 01 січня 2010 року по 01 листопада 2012 року, що підтверджується довідкою про заборгованість по житлово-комунальним послугам, яка приєднана до матеріалів справи (а.с. 9,10). Відповідно до ст.68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" заборгованість з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир (далі - громадяни), яка склалася на дату набрання чинності цим Законом перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації. Для реструктуризації заборгованості громадяни укладають з підприємствами - надавачами житлово-комунальних послуг договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги (далі - договір про реструктуризацію заборгованості). Установити, що на період погашення реструктуризованої заборгованості загальна сума платежів, що вносяться громадянами на оплату поточних платежів та платежів по погашенню реструктуризованої заборгованості, не повинна перевищувати 25 відсотків доходів, що визначаються при нарахуванні субсидій для працюючих громадян, і 20 відсотків - для пенсіонерів та інших осіб, які отримують будь-які види соціальної допомоги. За умови, якщо доходів громадян, які уклали договори про реструктуризацію заборгованості, не вистачить на повне погашення цієї заборгованості, термін дії договору продовжується до повного її погашення. 04 листопада 2010 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва та [PERSON] укладено Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. (а.с.7) Як передбачено п.1 Договору, Підприємство надає громадянину розстрочку у погашені заборгованості з квартплати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо- тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), що утворилась станом на 01 листопада 2010 року на суму 5686 грн.16 коп., з 01 листопада 2010 року по 01 листопада 2015 року. Відповідно до п. 3 Договору, Підприємство має право приймати рішення про дострокове розірвання договору про реструктуризацію у разі: дострокового погашення реструктуризованої заборгованості; відчуження громадянином житлового приміщення; подання громадянином заяви про розірвання договору; подання громадянином документів з недостовірними відомостями. Пункт 6 Договору передбачає, що у разі несвоєчасного внесення плати за договором нараховується пеня в розмірі 0,01 відсотка, яка нараховується за кожний день прострочення, але не більше ніж 100 відсотків загальної суми боргу, за умови відсутності перед громадянином заборгованості з виплати заробітної плати, пенсії, стипендії та інших будь-яких видів соціальної допомоги. Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 04 листопада 2010 року, укладено між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва та [PERSON], при цьому сторонами погоджено строк дії договору з 01 листопада 2010 року по 01 листопада 2015 року, зважаючи на те, що на час звернення з даними позовом до суду, строк дії договору не сплинув, а нормами вищезазначеного Закону передбачена можливість продовження терміну дії договору, в той же час позивачем не наведено підстав для розірвання договору, перелік яких визначений у п.3 Договору, як і не наведено правових підстав для пред'явлення вимог про розірвання договору безпосередньо до відповідача [PERSON], який не є стороною договору. Таким чином, виходячи з предмету спору, суд не вбачає правових підстав для розірвання договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги №156 від 04 листопада 2010 року, який не був укладений з відповідачем, а вирішення питання про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла в період дії даного договору, безпосередньо пов'язана з встановленням обставин, які дають підстави для розірвання договору, укладеного між сторонами спору. З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, що відповідає положенням ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до [PERSON] про розірвання договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги №156 від 04 листопада 2010 року та стягнення заборгованості за квартплату та плату за комунальні послуги є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed