Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-28 00:00:00

24 грудня 2012 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що між товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк Дельта, правонаступником якого є він та відповідачкою було укладено кредитний договір про відкриття карткового рахунку в національній валюті, видано платіжну картку та ПІН-код. Згідно укладеного договору банк надав відповідачці кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом, який розраховується банком самостійно. В свою чергу відповідачка зобовязалася щомісячно здійснювати погашення частини заборгованості в розмірі, згідно договору. Відповідачка зобовязань по сплаті частини кредиту не виконала, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносила, станом на 02 листопада 2012 року її заборгованість склала 4 185,58 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позові заявив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка в судове засідання також не зявилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07 серпня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк Дельта, правонаступником якого є позивач та відповідачкою було укладено кредитний договір № 002-14094-070807 про надання кредиту шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в розмірі 30 000 грн. з лімітом на рахунку 3000,00 грн., з видачею платіжної картки, ПІН-коду, оплатою відсотків та комісій згідно тарифів (а.с. 5). Відповідно до п. 2.5 укладеного договору, відповідачка зобовязалася щомісячно здійснювати погашення частини суми заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу згідно Тарифів (а.с.7), однак взятих на себе зобовязань не виконала. Станом на 02 листопада 2012 року заборгованість відповідачки перед позивачем склала 4 185,58 грн. (а.с. 12). Відповідачка суму заборгованості перед позивачем в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобовязального права за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046 1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. Частина 2 ст. 1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору та суму боргу в добровільному порядку не сплачує, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обовязок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved