Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-03 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначає, що надає послуги з централізованого опалення для населення м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, у тому числі, відповідачам, які проживають та зареєстровані за адресою: [INFO]. Тарифи встановлені рішеннями виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області. Між позивачем та відповідачем [PERSON] 01.11.2003 року укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, умови якого відповідач не виконує. Відповідач [PERSON] самовільно відключив зазначену квартиру від мереж централізованого опалення, не маючи відповідних дозвільних документів на це. Зазначене не є підставою для звільнення відповідачів від обовязку щодо оплати послуг з теплопостачання. Заборгованість відповідачів за ці послуги за період з 01.10.2007 року по 01.02.2012 року складає 8371,49 грн., які позивач просить суд стягнути з них солідарно, а також судові витрати з оплати судового збору в сумі 214,60 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму індексу інфляції у розмірі 4277,83 грн., відповідно до ст..625 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача в особі [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, пояснивши, що він має у власності квартиру [ADDRESS], де проживає та зареєстрований разом зі своїм сином-, [PERSON]. Не заперечує того факту, що восени 2008 року самовільно відключив свою квартиру від мереж центрального опалення, оскільки батареї опалення були у неналежному технічному стані та вийшли з ладу. Вважає, що мав на це право, хоча й визнає, що не отримував дозвільних документів на відключення. До теперішнього часу опалює квартиру за допомогою калорифера Не заперечує сплатити позивачеві вартість теплової енергії, яка надходить у його квартиру через стояки, які він не демонтував. Вважає, що його син - [PERSON] не повинен нести відповідальність за позовом, оскільки не є власником чи співвласником квартири. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справу був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчать поштове повідомлення та розписка, які є у справі. Відповідач [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] відомо про розгляд даної справи, але він не бажає зявлятися у судове засідання, оскільки знаходиться у відпустці та перебуває за межами Василівського району Запорізької області, просить суд розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності [PERSON] Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири та свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копії яких є у справі; відповідно до ст.382 ЦК України, власникам квартир у багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир. Таким чином, [PERSON] також належить все вище перелічене; [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є у справі. Таким чином, [PERSON], відповідно до ст.ст.64, 156 ЖК України, є членом сімї власника квартири - [PERSON]; [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають у вищевказаній квартирі, що підтверджується поясненнями учасників процесу, довідкою КУП «Наш Дім»від 06.02.2012 року, яка є у справі. Таким чином, відповідно до ст.ст.64, 156 ЖК України, [PERSON] повинен нести на рівні з [PERSON] відповідальність за належну та вчасну оплату комунальних послуг; 01.11.2003 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір №3616 про надання послуг з теплопостачання, копія якого є у справі, який на даний час є діючим, оскільки, як пояснили сторони, його не змінено, не скасовано, не розірвано, а тому, він має законну силу та обовязковий для виконання сторонами; ст.ст.16,19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачають, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства, відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах; ст.20 ч.3 п.1,3 Закону передбачають обов'язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; відповідно до ст. 19 Закону "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року зі змінами, "Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію"; відповідно до п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" (затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630) зі змінами, "розрахунковим періодом до оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим"; відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, у тому числі, позивачем та відповідачем [PERSON] у даній справі: згідно з Договором, а також зазначеними законодавчими актами, відповідач [PERSON] зобовязаний дотримуватися умов Договору та належним чином і вчасно сплачувати вартість послуги, яка надається йому позивачем, з теплової енергії. Жодного доказу на підтвердження того, що зазначена послуга позивачем не надається, або ж надається неналежної якості, відповідачі суду не надали. Правомірність встановлених тарифів на послуги з централізованого опалення підтверджується рішеннями виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради, копії яких є у справі; згідно з п. 24 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 зі змінами, внесеними згідно до Постанови КМ України від 31.10.2007 року №1268, споживач має право відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води; згідно з п.25 вказаних Правил, відключення споживача від мереж ЦО здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово - комунального господарства. Самовільне відключення від мереж ЦО та ПГВ забороняється; згідно п. 26 цих Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України " Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення; "Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 22.11.2005 року №4 зі змінами, внесеними відповідно до Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 06.11.2007 №169, визначено процедуру відключення від мереж центрального опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП; відповідно до п.1.2 Порядку, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг Цо і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії; як зазначено в п.2.1. Порядку, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж ЦО його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП, в якій зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення, яке повинно бути підтримане всіма власниками приміщень у житловому будинку. Як зазначено в п.2.2. Порядку, комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. П.2.2.1. Порядку вказує на те, що, при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Відповідно до п.2.2. Порядку, підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є невиконання умов, визначених у пунктах 2.1. та 2.2. цього Порядку; як встановлено судом, відповідач [PERSON] мав право відмовитися від послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання своєї квартири та встановити індивідуальне (автономне) опалення у ній, але, при дотриманні вищевикладених законодавчих норм; як видно із протоколу №2 від 09.10.2006 року засідання постійно діючої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО та ГВП, комісією було прийнято рішення, відповідно до якого [PERSON] було надано дозвіл на відключення належної йому квартири від мереж ЦО та ГВП та надано дозвіл на отримання технічних умов; як пояснив [PERSON], він не памятає про зазначене рішення комісії, технічні умови не отримував, відключив квартиру від мереж ЦО та ГВП самовільно. Зазначений факт також підтверджується Актом від 12.12.2008 року, протоколом про адміністративне правопорушення від 12.12.2008 року, постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпрорудненської міської ради від 25.12.2008 року, заявою [PERSON], копії яких є у справі; згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жодного доказу на підтвердження правомірності відключення від системи централізованого опалення, відповідач суду не надав. Крім того, відповідачами в судовому засіданні не було надано жодного належного доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову. Заперечення, які надавалися відповідачем в ході судового розгляду справи, суд вважає необґрунтованими та способом уникнути стягнення заборгованості; таким чином, відповідач [PERSON], відмовившись без будь-яких законних підстав від послуг позивача, не позбавлений обовязку оплачувати послуги з центрального опалення; у звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] своїх обовязків перед позивачем виникла заборгованість з теплопостачання, яка за період з 01.10.2007 року по 01.02.2012 року складає 8371,49 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, який є у справі, та яку суд вважає необхідним стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON], відповідно до ст.ст.64, 156 ЖК України; згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню також судовий збір у розмірі 214,60 грн.; позовні вимоги в частині стягнення солідарно з відповідачів суми індексу інфляції у розмірі 4277,83 грн., відповідно до ст..625 ЦК України, суд вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, однак, як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку між сторонами існують зобовязання з надання та отримання послуг і їх оплати, що за своєю правовою природою не є грошовим зобовязанням в розумінні положення зазначеної статті ЦК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial