Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що 03 жовтня 2009 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом до якої входить: земельна ділянка площею 0,413 га, яка розташована по вул. Гагаріна в с. Рубченки Володарського району Київської області із цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства - 0,163 га, яка посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КВ № 075850 від 18 квітня 2000 року, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №96 та спадщина за заповітом до якої входить: земельна ділянка площею 5,153 га, яка розташована на території Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-КВ № 074364 від 27 лютого 2002 року, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №448. Позивачка вважає, що має право на спадщину, оскільки є спадкоємницею за заповітом, являється дочкою померлої та спадкоємцем першої черги за законом. Відповідачами по справі є [PERSON], [PERSON], котрі не заперечують проти прийняття спадщини позивачкою. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині не має. Оскільки державні акти втрачено, позивачка не має змоги отримати свідоцтво про прийняття спадщини у нотаріуса. В звязку з даними обставинами позивачка змушена звернутися до суду. [PERSON] просить суд, визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, а саме: земельну ділянку площею 0,413 га, яка розташована по вул. Гагаріна в с. Рубченки Володарського району Київської області із цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства - 0,163 га, яка посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КВ № 075850 від 18 квітня 2000 року, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №96, вартістю 14517,62 грн., та право власності на спадкове майно за заповітом, а саме: земельну ділянку площею 5,153 га, яка розташована на території Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-КВ № 074364 від 27 лютого 2002 року, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №448, вартістю 168143,32 грн. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подавши до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги позивачки визнають в повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Із пояснень представника позивачки, та матеріалів справи встановлено, що 03 жовтня 2009 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть (а.с.18). Позивачка по справі є дочкою померлої, що стверджено свідоцтвом про народження (а.с.7), яка в 1972 році зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище - [PERSON] (а.с. 8). У 1998 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] - було розірвано, після розірвання шлюбу позивачці було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.9). Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: спадщина за законом до якої входить: земельна ділянка площею 0,413 га, яка розташована по вул. Гагаріна в с. Рубченки Володарського району Київської області із цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства - 0,163 га. На імя [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,413 га, з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, серії ІІ-КВ № 075850 від 18 квітня 2000 року, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №96, яка розташована по вул. Гагаріна в с. Рубченки Володарського району Київської області, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки складає 14517 грн. 62 коп., що стверджено витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, котрий виданий відділом Держкомзему у Володарському районі від 06.04.2012 за № 775 (а.с.22,23); спадщина за заповітом до якої входить: земельна ділянка площею 5,153 га, яка розташована на території Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На імя [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 5,153 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серії І-КВ № 074364 від 27 лютого 2002 року, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №448, яка розташована на території Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки складає 168143 грн. 32 коп., що стверджено довідкою Держкомзему у Володарському районі від 18.06.2012 року за №687 (а.с.20,21). За життя, 16.02.2009 року, померла [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого спадкоємцем вищезазначеної ділянки є [PERSON] (а.с. 6). В газеті «Голос Володарщини» було розміщено обяву про втрату державного акта серії ІІ-КВ № 075850, виданого та зареєстрованого 18 квітня 2000 року та державного акта серії І-КВ № 074364, виданого та зареєстрованого 27 лютого 2002 року на імя [PERSON] (а.с.24,25). Позивачка зверталася до державного нотаріуса з приводу прийняття спадщини, але вона отримала свідоцтво про право на спадщину, лише на житловий будинок, а у видачі свідоцтва про право на спадщину до якої входять земельні ділянки їй було відмовлено, в звязку тим, що державні акти на земельні ділянки втрачено. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.... Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року № 20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. Встановлене судом вказує, що померла не встигла отримати названий реєстр. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка фактично прийняла спадщину, поскільки вступила у володіння та користування спадковим майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації. Померла [PERSON] за життя отримала на своє імя державні акти на право власності на вказану земельну ділянку і дані державні акти не визнані судом недійсним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ст. 126 ЗК України вказує, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч. 1 ЦК України вказує, що спадкоємцями за законом і за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Крім того відповідно до ст.1223 ЦК України, позивачка являється спадкоємцем за заповітом. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], не заперечують проти прийняття спадщини позивачкою. Згідно спадкової справи № 346/2009 02-14 до майна померлої 03 жовтня 2009 року [PERSON], позивачка зверталася до державного нотаріуса з приводу оформлення спадщини, але в звязку з тим, що державні акти на земельні ділянки втрачено, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивачки базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved