Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

У вересні 2012 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В заяві посилалась на те, що вона є власницею 3/4 часток зазначеної квартири на підставі договору дарування частки квартири від 05.11.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] В її квартирі зареєстровані: вона, її дитина- син [PERSON], [INFO], та її колишній чоловік [PERSON], шлюб з яким було розірвано в квітні 2012 року. Відповідач з власної волі на початку червня 2011 року, зібравши свої особисті речі, покинув спірне житлове приміщення та на даний час мешкає за адресою: м.Миколаїв, вул.Айвазовського, 6-А, кімн. 230. З того часу до постійного місця проживання за спірною адресою він не зявлявся та не проживав, комунальні послуги не сплачує, не займається поточним та технічним доглядом квартири. Перешкод в користуванні житлом вона відповідачу не чинила, замків не міняла, квартиру відповідач залишив добровільно. У звязку з тим, що відповідач не користується жилими приміщеннями квартири понад 1 рік, вона змушена звернутися до суду з вказаним позов та просила його задовольнити. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала на підставах, викладених в позовній заяв та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення в газеті Рідне Прибужжя, а тому вважається повідомленим належним чином у відповідності з ч.9 ст.74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа в судовому засіданні пояснила, що є рідною тьоткою позивача та їй належить 1/4 частина вказаної квартири. Підтвердила, що відповідач не проживає в їх квартирі з червня 2011 року, вони з позивачкою розірвали шлюб та він зібрав речі та пішов. Просила позов задовольнити. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, показання свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що відповідач не проживає за спірною адресою з червня 2011 року, перешкод в користуванні житлом йому ніхто не чинив, дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Відповідно до положень ст.358 ЦК України користування спільною частковою власністю здійснюється за взаємною згодою всіх співвласників, тому позивачка, як співвласниця мала право звернутися з вказаним позовом, а інший співвласник [PERSON] була залучена в якості третьої особи без самостійних вимог, з пояснень якої також вбачається, що вона підтримує позовні вимоги. Судом встановлено, що відповідно до Договору дарування частки квартири від 05.11.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], позивачу [PERSON] належить 3/4 часток квартири [ADDRESS]. Право власності на зазначену частку квартиру зареєстровано за позивачем в Миколаївському МБТІ в реєстровій книзі № 114, номер запису 6645 від 03.12.2008р. Згідно з довідкою ф.З, виданою КП ДЕЗ „Океан № 3718 від 11.09.2012р., відповідач [PERSON] зареєстрований у зазначеній квартирі з 28.03.2007 року. Актами про непроживання від 16.12.2011р. та 10.09.2012р. та показаннями свідків підтверджується, що відповідач не проживає в спірній квартирі з червня 2011 року, фактичне місце його мешкання невідоме. До теперішнього часу відповідач із спірної квартири не знявся з реєстрації, його особистих речей в квартирі немає, перешкод в проживанні йому не чинили, участі в оплаті комунальних платежів він не бере та не здійснює догляду за квартирою. Як вбачається з рішення Корабельного районного суду м.Миколаєва від 09.04.2012 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано. Таким чином відповідач не є членом сімї власниці квартири [PERSON], оскільки до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 ЖК, а саме: дружина, їх діти і батьки. Членами сімї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. На підставі викладеного, суд вважає доведеним факт, що відповідач більше року не проживає в спірній квартирі без поважних причин, а тому втратив право на користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. За таких обставин суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved