Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Великоканівецької сільської ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування,правоустанавлюючий документ на який не видавався, посилаючись на те , що 23 вересня 2011 року помер його батько [PERSON] , [INFO],який постійно проживав в [INFO]. Ще при житті , а саме 10 липня 2006 року батько склав заповіт , який було посвідчено уВеликоканівецькій сільській раді Чорнобаївського району Черкаської області , яким заповів все своє майно своєму онукові [PERSON] , який у встановлений законом строк подав в Чорнобаївську державну нотаріальну контору заяву про відмову від спадщини. А тому згідно ст. 1223 ЦК України у разі відмови від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування за законом отримують особи визначені в статтях 1261-1265 ЦК України . Таким чином позивач, як спадкоємець за законом першої черги , являється єдиним належним спадкоємцем на майно батька після смерті якого відкрилася спадщина на будинок з надвірними спорудами в с.Великі Канівці по вул.Гагаріна №3 Чорнобаївського району Черкаської області , інвентарною вартістю 74868 грн. та на інше майно. Позивач прийняв спадщину свого батька , бо подав відповідну заяву в Чорнобаївську державну нотаріальну контору і вже отримав в нотаріальній конторі 07 листопада 2012 року відповідне свідоцтво про право на спадщину по якому оформив свої спадкові права на земельну ділянку на якій розміщений будинок. Але не може оформити спадщину на будинок батька через нотаріальну контору по тій причині , що на нього відсутній правоустановлюючий документ , який би посвідчував право батька на це житло , так як він раніше йому не видавася , а сам будинок в органах бюро технічної інвентаризації не зареєстрований. Згідно листа Чорнобаївської держнотконтори від 26 листопада 2012 року оформлення права власності на вказаний будинок можливе лише через суд. На момент смерті батько проживав однин , будинком володів з моменту забудови 1960 року по день смерті, що підтверджується довідкою Великоканівецької сільської ради №1061 від 19 листопада 2012 року. Інших спадкоємців на спадкове майно , які б прийняли спадщину та претендували на неї немає. В судове засідання позивач не з"явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність позов підтримав, просив його задовольнити. Третя особа [PERSON] на спадщину діда не претендує і просив розглянути справу в його відсутності. Представник Великоканівецької сільської ради , в судове засідання не зявився, позовні вимоги визнали, про що надіслали повідомлення та просили розглянути справу в їх відсутності. Суд, дослідивши докази по справі , встановив слідуючі обставини справи та належні їм правовідносини. 23 вересня 2011 року помер у позивача батько [PERSON] , [INFO],який постійно проживав в [INFO]. Ще при житті , а саме 10 липня 2006 року батько склав заповіт , який було посвідчено у Великоканівецькій сільській раді Чорнобаївського району Черкаської області , яким заповів все своє майно своєму онукові [PERSON] , який у встановлений законом строк подав в Чорнобаївську державну нотаріальну контору заяву про відмову від спадщини. А тому згідно ст. 1223 ЦК України у разі відмови від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування за законом отримують особи визначені в статтях 1261-1265 ЦК України . Таким чином позивач, як спадкоємець за законом першої черги , являється єдиним належним спадкоємцем на майно батька після смерті якого відкрилася спадщина на будинок з надвірними спорудами в с.Великі Канівці по вул.Гагаріна №3 Чорнобаївського району Черкаської області , інвентарною вартістю 74868 грн. та на інше майно. Позивач прийняв спадщину свого батька , бо подав відповідну заяву в Чорнобаївську державну нотаріальну контору і вже отримав в нотаріальній конторі 07 листопада 2012 року відповідне свідоцтво про право на спадщину по якому оформив свої спадкові права на земельну ділянку на якій розміщений будинок. Але не може оформити спадщину на будинок батька через нотаріальну контору по тій причині , що на нього відсутній правоустановлюючий документ , який би посвідчував право батька на це житло , так як він раніше йому не видавася , а сам будинок в органах бюро технічної інвентаризації не зареєстрований. Згідно листа Чорнобаївської держнотконтори від 26 листопада 2012 року оформлення права власності на вказаний будинок можливе лише через суд. На момент смерті батько проживав однин , будинком володів з моменту забудови 1960 року по день смерті, що підтверджується довідкою Великоканівецької сільської ради №1061 від 19 листопада 2012 року. Інших спадкоємців на спадкове майно , які б прийняли спадщину та претендували на неї немає. Відповідно до роз"яснень,викладених в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства,що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" право власності на жилий будинок збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Батько постійно проживав в цьому житлі і володів ним на праві власності, саме за батьком був зареєстроваий цей будинок по обліку Великоканівецької сільської ради Чорнобаївського району,що підтверджується відповідною довідкою сільської ради. Зазначений будинок і надвірні споруди розміщені на наданій позивача батькові на праві власності земельній ділянці , що підтверджується довідкою Великоканівецької сільської ради № 1059 від 19 листопада 2012 року , на яку позивач на даний час вже отримав свідоцтво про право на спадщину про яке вже вказав вище. Належність вказаного будинку попередньому власнику та право власності на нього в порядку спадкування за законом підтверджується копією паспорту [PERSON] , копією свідоцтва про смерть [PERSON] , копією заповіту, копією технічного паспорта на будинок,копією свідоцтва про народження [PERSON], довідками сільської ради про постійне місце проживання померлої, про склад її сім"ї. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах,що не заборонені законом,зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст.380 ЦК України житловий будинок є об"єктом права власності. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності,якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа,який засвідчує його. Незаконність права власності не встановлена судом, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved