overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з 26.07.2003 року у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від спільного життя у них народилася донька [PERSON], [INFO] Поскільки відповідач не надає коштів на утримання доньки, позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку . В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають з 26.07.2003 року у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку : [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що сторони не проживають разом, дитина перебуває на утримання матері, відповідач добровільно грошових коштів на її утримання не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК україни частка заробітку \\ доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки судом встановлено, що відповідач не надає позивачці грошової допомоги на утримання дитини , суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 15.01.2013 р. і до повноліття дитини. Крім того, з відповідача на користь держави належить стягнути 229 грн 40 коп судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 23.12.2000 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2006 року шлюб було розірвано. Від спільного життя є неповнолітня дитина донька [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої батьком вказаний відповідач. Оскільки на даний час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені, а відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивачка просить суд стягувати щомісяця з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач проти позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка з 23.12.2000 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2006 року шлюб було розірвано. Від спільного життя є неповнолітня дитина донька [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої батьком вказаний відповідач. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, яка проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Інших стягнень аліментів з відповідача не робиться, утриманці відсутні, тому суд вважає стягувати щомісяця з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], що проживає за адресою: [INFO], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], на користь матері [PERSON], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 24.11.2011 року. Також з відповідача підлягає стягненню 214,60 гривень судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 01.08.2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2012 року шлюб було розірвано. Від спільного життя є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач. Оскільки на даний час шлюб припинений, сторони проживають окремо, а відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивачка просить суд стягувати щомісяця з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 600 гривень, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачка, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 01.08.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2012 року шлюб було розірвано. Від спільного життя є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, яка проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Інших стягнень аліментів з відповідача не робиться, утриманці відсутні, тому суд вважає стягувати щомісяця з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], що проживає: [INFO], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь матері [PERSON], у розмірі 600 гривень, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 15.05.2012 року. Також з відповідача підлягає стягненню 214,60 гривень судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 15.06.2002 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя є неповнолітні діти: донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження яких батьком вказаний відповідач. Оскільки на даний час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені, а відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, тому позивачка просить суд стягувати щомісяця з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення дітьми повноліття. Представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність, про що надав письмову заяву. Відповідач проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини від доходу (заробітку) не заперечував, просив справу слухати у його відсутність, про що надав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка з 15.06.2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя є неповнолітні діти: донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження яких батьком вказаний відповідач [PERSON]. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, які проживають та знаходяться на утриманні позивачки. Інших стягнень аліментів з відповідача не робиться, утриманці відсутні, тому суд вважає стягувати щомісяця з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], що проживає за адресою: [INFO], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], на користь матері [PERSON], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 20.09.2012 року. Також з відповідача підлягає стягненню 214,60 гривень судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 04.09.2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач. Оскільки на даний час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені, позивачка не працює, знаходиться у декретній відпустці до досягнення дитиною трирічного віку, а відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання, як дружини, на період догляду за дитиною [PERSON], [INFO], до досягнення трирічного віку, тому позивачка просить суд стягувати щомісяця з [PERSON] Сімеонов аліменти на її утримання на період догляду за дитиною [PERSON], [INFO], до досягнення трирічного віку, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, судом через Головне управління юстиції у Дніпропетровської області компетентному суду Республіки Болгарії було надіслано доручення про проведення окремих процесуальних дії та вручення документів, яке залишилося без виконання, тому суд розглядає справу в заочному порядку у визначену резервну дату 15.11.2011 року, та вважає за можливе постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] з 04.09.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Сімеонов. Від спільного життя є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач [PERSON] Сімеонов. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, позивачка не працює, знаходиться у декретній відпустці до досягнення дитиною трирічного віку, а відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання, як дружини, на період догляду за дитиною [PERSON], [INFO], до досягнення трирічного віку. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 1 ст. ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що малолітня дитина проживає з матір'ю, а батько не надає матеріальної допомоги, тому суд вважає стягувати щомісяця з [PERSON] Сімеонов, [INFO], уродженця [INFO], що проживає за адресою: [INFO], аліменти на утримання дружини [PERSON], на період догляду за дитиною [PERSON], [INFO], до досягнення трирічного віку до 20.05.2011 року, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 29.09.2008 року. Також з відповідача підлягає стягненню 214,60 гривень судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач вказав, що 25 квітня 2008 року у селі Петрівка Перша Олександрівського району Донецької області помер його рідний брат [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, зокрема у вигляді грошових внесків в Ощадбанку. Після смерті брата спадкоємців 1 черги не було. Спадкоємці другої черги брати : [PERSON] та [PERSON], та сестра [PERSON] від своєї частки спадщини відмовились. Своєчасно оформити спадщину він не міг, бо постійно хворіє, а також були втрачені документи на спадкове майно. Вважає, що пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття ним вказаної спадщини та визнати за ним права власності у порядку спадкування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні позивач позов підтримав та підтвердив доводи позовної заяви. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача позов визнала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом на підставі письмових матеріалів копій паспорту позивача, свідоцтва про народження та смерть, медичних документів, та документів на спадкове майно і постанови нотаріуса встановив, що позивач пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини після смерті 25 квітня 2008 року його рідного брата [PERSON] через тяжку тривалу хворобу та через втрату документів на спадкове майно, що суд вважає поважною причиною. Інші спадкоємці від своєї частки спадщини відмовились. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Але ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що у разі пропуску строку прийняття спадщини суд тільки визначає додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, а визнання права власності у порядку спадкування судом законом у даному випадку не передбачено. Тому позов необхідно задовольнити частково, визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, а у задоволенні позову в іншій частині відмовити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

У січні 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Об серпня 2004 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 522. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. У судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06 серпня 2004 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис N2 522. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка - [PERSON] , висловила своє бажання й надалі іменуватися прізвищем - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

У січні 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20 липня 2001 року, Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 261. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. У судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 20 липня 2001 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований, Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 261. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка - [PERSON] , висловила своє бажання й надалі іменуватися прізвищем - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

У січні 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29 квітня 1995 року, Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 187. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. У судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 29 квітня 1995 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований, Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 187. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка - [PERSON] , висловила своє бажання й надалі іменуватися прізвищем - « [PERSON] ».

Outcome: approved