Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

В липні 2012 р. позивач ТОВ "АУЗ Факторинг" звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 вересня 2009 р. між ТОВ "АУЗ Факторинг" та Акціонерним товариством "ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК" укладений договір факторингу № 03/09, відповідно до якого ТОВ "Факторинг" набуло право вимоги до боржника [PERSON] [PERSON]. 28.11.2007 р. Акціонерним товариством "ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК" та фізичною особою [PERSON] укладено кредитний договір № 256/710256. За вказаним договором банк надав позичальнику кредит у сумі 15 000 грн. строком на 36 місяці з 28.11.2007 р. до 27.11.2010 р., за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду щомісячно в 19 % річних. Позичальник свої зобов'язання щодо кредитного договору не виконує, чим порушує умови кредитного договору, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 36 613 грн. 73 коп. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "АУЗ Факторинг" заборгованість за кредитом у розмірі 36 613 грн. 73 коп. та судові витрати. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду клопотання від 07.11.2012 р., в якому заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи і просить розглядати справу у відсутність свого представника. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку за місцем своєї реєстрації, у судові засідання не зявлявся, про поважність причин неявки суд не повідомляли та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 26.09.2009 р. між ТОВ "АУЗ Факторинг" та Акціонерним товариством "ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК" укладено договір факторингу № 03/09. Відповідно до п. 2.1. цього вказаного договору, в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобовязується відступити факторові право вимоги, визначене у реєстрі прав вимог. Сторони розуміють та погоджуються з тим, що операція факторингу за цим договором не є забезпечувальним відступленням, фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі фактором права вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту. Разом з тим, відповідно до п. 4.1. право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного додатку з реєстром права вимоги. Реєстр прав вимог має бути підписаний сторонами в термін до 2 (двох) робочих днів після настання події, яка визначена в пункті 8.1. цього договору як відкладальна умова. Згідно п. 8.1. цей договір укладається під відкладною умовою, якою є затвердження Національним банком України Плану фінансового оздоровлення клієнта, який включає укладення та виконання клієнтом цього договору. З моменту настання зазначеної події цей договір набуває чинності та всі права та обовязки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили, такий день набуття цим договором зобовязальної сили. Із змісту п. 4.1. та п. 8.1. вказаного договору вбачається, що договір набуває чинності, а право вимоги від клієнта до фактора переходить з моменту підписання ними відповідного додатку з реєстром прав вимог та затвердженням Національним банком України Плану фінансового оздоровлення Клієнта. Разом з тим позивачем не надано доказів, які свідчать про підписання сторонами додатку до договору факторингу, а саме реєстру прав вимог, а також не надано доказів затвердження Національним банком України Плану фінансового оздоровлення клієнта. Також згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 2 цієї ж статті майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Таким чином суд не має можливості встановити чи вказаний договір набрав чинності та відбувся перехід права вимоги від Акціонерного товариства "ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК" до ТОВ "АУЗ Факторинг".

Outcome: dismissed