Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-22 00:00:00

Позивачі звернулась до суду і просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування на житло в квартирі [ADDRESS], мотивуючи тим, що вони являється власниками вищевказаного житла. 26.02.2010 року з їхнього дозволу на належну їм житлову площу зареєструвався в якості наймача відповідач. Однак на житлову площу відповідач не поселявся та не проживає на ній з моменту реєстрації 03.03.2012 року. Реєстрація відповідача в квартирі позбавляє можливості в повній мірі розпоряджатися квартирою на свій розсуд. В судовому засідання позивач [PERSON] свої вимоги підтримала та пояснила, що відповідач ніколи в її квартирі не проживав, а просто був прописаний. Він не являється членом їхньої сімї. В судовому засідання позивач [PERSON] свої вимоги підтримав та пояснив, що в свій час він хотів допомогти відповідачу та прописав його в своїй квартирі, однак той там ніколи не проживав, а просто був прописаний. Він не являється членом їхньої сімї. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи (судова повістка разом із копіями відповідних документів поверталась до суду із позначкою на конверті «за терміном зберігання»). Як вбачається із довідки СГІРФО Овруцького РВ УМВС України (а.с.10) [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою [INFO]. Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків. Згідно свідоцтва про право власності на житло (а.с.4) [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Як вбачається із довідки КП»Комунальник» №1271 від 24.01.2011 року (а.с.3) на жилій площі квартири [ADDRESS] проживають та прописані: [PERSON] власник з 04.05.1973 року; [PERSON] син з 06.06.2001 року; [PERSON] наймач з 03.03.2010 року. 26.02.2010 року між власниками [PERSON], [PERSON] та наймачем [PERSON] було укладено договір №9 найму жилого приміщення. Даний договір затверджений Овруцьким міським головою. Згідно умов даного договору [PERSON], [PERSON] здали частину своєї жилої площі (кімнату) пл.12,5 громадянину [PERSON] на 3 роки. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з положеннями ЖК до членів сім'ї власника житлового приміщення віднесено дружину (чоловіка) власника житла (якщо стосовно цього житла у подружжя не виникло право спільної власності), їх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство (ч. 2 ст. 64, ч. 3 ст. 156 ЖК). Житлом відповідно до ст. 379 ЦК визнається житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Таким чином, та частина, яку вправі займати член сім'ї власника житла, визначається останнім при його вселенні у якості члена своєї сім'ї. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не являється членом сімї позивачів, а був лише знайомим позивача [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що являється сусідом позивачів, проживають на одній площадці. Відповідача ніколи ні в підїзді, ні в квартирі позивачів не бачив. Особисто відповідача бачив на роботі позивача [PERSON], однак не памятає чи то було до його прописки, чи після. Свідок [PERSON] пояснив, що являється другом позивача [PERSON], не менше одного разу в неділю буває у них дома. Відповідача бачив лише один раз, коли той приїхав для прописки, з того часу його більше ніколи не бачив. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач більше року відсутній в квартирі [ADDRESS]. Однак, оскільки, згідно ст.405 ЦК України, втрачають право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік лише члени сімї власника, то позивачами невірно вибраний спосіб захисту свого права. Окрім того, з відповідачем, був укладений договір найму житлового приміщення, який на час розгляду справи є чинним. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Заяви про зміну предмету або підстави позову позивачами не надавались. За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. Позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у сумі 107,30 грн.

Outcome: dismissed