Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру [ADDRESS] «б», м. Білгород-Дністровського, Одеської області, загальною площею 23,5 кв.м., житловою площею 11,9 кв.м., посилаючись на наступне. 14 вересня 2012 року між позивачкою та відповідачкою, яка діяла в інтересах [PERSON] в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] «б», м. Білгород-Дністровського, Одеської області. Сторони повністю виконали всі істотні умови договору від 14.09.2012 року, а саме: відповідач передав, а позивач прийняв у свою власність та сплатив вартість квартири [ADDRESS] «б», м. Білгород-Дністровського, Одеської області, загальною площею 23,5 кв.м., житловою площею 11,9 кв.м. Однак, сторонами зазначений договір купівлі-продажу не був нотаріально засвідчений, що на даний час здійснює перешкоди для позивача в розпорядженні вищезазначеним нерухомим майном. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та проти їх задоволення не заперечувала. Представник третьої особи у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що 14 вересня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON] на підставі довіреності серії ВРС № 150665 від 18 червня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] «б», м. Білгород-Дністровського, Одеської області, загальною площею 23,5 кв.м., житловою площею 11,9 кв.м. Дане нерухоме мано належало [PERSON] та її сину [PERSON] в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09 квітня 1999 року, видане органом приватизації державного житлового фонду виконкому міської ради згідно з розпорядженням від 09.04.1999 року № 6465. Всупереч чинному законодавству, сторонами не був нотаріально посвідчений укладений між ними договір купівлі-продажу від 14.09.2012 року, домовившись найближчим часом нотаріально його оформити, однак, на даний час, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, посилаючись на постійну зайнятість, що призводить до визнання угоди нікчемної. На сьогоднішній день відповідачі проживають [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] в кв. 68, будинку № 41, вул.. [PERSON], м. Ліпецьк, російської Федерації. З матеріалів справи вбачається, що 1/3 частка квартири в Росії належить на праві власності неповнолітньому [PERSON] Таким чином, суд вважає, що цивільні права неповнолітнього [PERSON] ніяким чином не були порушені внаслідок укладання договору купівлі-продажу від 14 вересня 2012 року, згідно з яким відповідачі продали, а позивачка придбала квартиру [ADDRESS] «б», м. Білгород-Дністровського, Одеської області. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] оскільки сторонами були виконані всі істотні умови договору від 14 вересня 2012 року, а саме: відповідач передав, а позивач прийняв у свою власність квартиру [ADDRESS] «б», м. Білгород-Дністровського, Одеської області, загальною площею 23,5 кв.м., житловою площею 11,9 кв.м., виплативши відповідачу вартість предмету договору. Так відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, суд має визнати зазначений договір дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved