Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № DNH4KP20820983 від 29.08.2006 року у розмірі 66244,67 грн. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP20820983 від 29.08.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 7826,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на сумму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.02.2010 року. За умовами кредитного договору відповідач зобов"язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Взяті на себе зобовязання по договору № DNH4KP20820983 від 29.08.2006 року [PERSON] виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит у розмірі 7826,00 грн. В порушення умов договору відповідач зобовязання за договором № DNH4KP20820983 від 29.08.2006 року належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 31.07.2012 року має заборгованість в розмірі 66244,67 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутність,позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обгрунтовуються, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обгрунтування, вважає, що позовні вимоги законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP20820983 від 29.08.2006 року отримав кредит у розмірі 7826,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на сумму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.02.2010року. За умовами кредитного договору відповідач зобов"язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник зобов?язався надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Взяті на себе зобовязання по договору № DNH4KP20820983 від 29.08.2006 року [PERSON] виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит у розмірі 7826,00 грн. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за договором № DNH4KP20820983 від 29.08.2006 року належним чином не виконує. Згідно із ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з п. 5.5. умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), сторони погодили збільшений строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів, неустойки тривалістю 5 років. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення Позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за договором № DNH4KP20820983 від 29.08.2006 року [PERSON] станом на 31.07.2012р. має заборгованість в розмірі 66244,67 грн., яка складається з наступного: 7039,50 грн. - заборгованість за кредитом; 23676,40 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 31898,07 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 3130,70 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В ст. 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, зокрема за частиною 2: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved