Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, з тих підстав, що 13 квітня 2004 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований у Грушківській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. В шлюбі народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Певний період часу, вони проживали однією сім'єю в с.Грушка Тлумацького району, але після пожежі, будинок став непридатним для проживання, і за спільною згодою, ними було віддано дітей для тимчасового проживання до матері відповідача - [PERSON], яка проживає в м. Івано-Франківську. На протязі останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. 15 грудня 2010 року вона подавала заяву про розірвання шлюбу, але під час розгляду справи все ж вирішила зберегти сім'ю, надавши чоловікові ще один шанс виправитись, і за їхньою спільною згодою справу залишено без розгляду. Однак стосунки між нею і чоловіком не покращилися. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, регулярно вживає спиртні напої, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки. Вона пішла жити до своєї матері [PERSON], і тоді вирішила забрати своїх дітей у чоловіка. Але чоловік і його мати не дозволили їх забрати, мотивуючи це різними причинами: її інвалідністю III групи, нездатністю виховувати своїх дітей. Після чого вона звернулася в Тлумацьку райдержадміністрацію у відділ з питань захисту прав дитини. Крім вищезазначеного, відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Тлумацької РДА від 24 лютого 2012 року про визначення місця проживання дітей, було прийняте рішення повернути малолітніх дітей на виховання до матері [PERSON]. Проте бабуся [PERSON], незважаючи на рішення комісії, не повернула їй дітей. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхніх дітей та у неї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про будову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. А тому бажає шлюб, що був укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 13.04.2004 р. в Грушківській сільській раді, актовий запис №2 розірвати. Місце проживання дітей визначити по її місцю проживання. [PERSON] звернувся в суд із зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, з тих підстав, що діти з їх народження і до цього часу знаходяться на його утриманні та піклуванні, проживають з ним та його мамою. Більше року назад, відповідачка сама залишила дітей і пішла проживати до своєї матері в с. Грушка. До цього вона також не опікувалась належно дітьми: не купала їх, не прала дитячий одяг, не готувала їжу, пропадала на декілька місяців без попередження. Перший раз вона залишила дитину у віці 3-х місяців і декілька місяців не показувалася вдома. Після народження близнят позивачка отримала всі кошти, які держава виплачувала при народженні дітей, забрала їх і пішла жити до своєї матері, а дітей залишила зі ним. Коли закінчились гроші, вона, не утримуючи дітей, проживаючи окремо від них, подавала в Тлумацький районний суд позовну заяву про стягнення з нього аліментів на дітей. Тоді суд її заяву залишив без розгляду. Єдине, що хоче відповідачка [PERSON] - це отримувати кошти на дітей, а самі діти їй не потрібні. За останній рік (і більше), вона не надала дітям жодної гривні, не купила їм жодної речі чи продуктів, не надала жодних коштів у відбудову (будівництво) будинку для дітей, не поцікавилась як вчиться в школі син [PERSON], як почувають себе [PERSON] та [PERSON] в садочку. Більше того, діти бояться її, так як її поведінка є неадекватною, в т.ч. і по відношенню до дітей. Відповідачка перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері, має ІІІ групу інвалідності з приводу психічного захворювання (епілепсія). Позивачка [PERSON] неодноразово і часто піддавала дітей небезпеці, залишала їх самих, била та залякувала дітей, не піклувалась про них, а вже більше року вона проживає окремо, абсолютно не переймаючись проблемами дітей, хоч має таку можливість. Вона ніде не працює, свого житла не має, живе разом з сім'єю своєї сестри в невеликому будинку своєї матері без жодних вигод. Він має своє житло в м. Івано-Франківську, добудовує будинок в с. Грушка, працює (хоч і не офіційно) для того, щоб забезпечити дітей всім необхідним, позитивно характеризується по місцю проживання. Він любить своїх дітей, не залишав їх і піклується про них з народження, хоче та зробить все необхідне для того, щоб надати дітям і надалі належне виховання та матеріальне забезпечення. Вони самі хочуть жити і надалі там, де живуть - з батьком. Тому щодо розірвання шлюбу не заперечує, а місце проживання дітей просить визначити за його місцем проживання. 12.09.2012 року представник позивачки [PERSON] [PERSON] подала заперечення на позов, в якому вказала, що після пожежі будинок в якому сімя проживала разом став непридатним для проживання і вони тимчасово стали проживати окремо. Сталося так, що позивачка [PERSON] залишилась проживати в с. Грушка, а відповідач [PERSON] разом з дітьми переїхав до своєї матері в м. Івано-Франківськ. Після цього останній заборонив позивачці бачитися з дітьми. Остання неодноразово приїжджала до дітей по місцю проживання матері відповідача, однак її в хату не впускали і дітей бачити не дозволяли. Позивачка [PERSON] навідувала дітей в садку та в школі, купляла і привозила їм одяг та іграшки, що говорить про те, що [PERSON] в своєму позові неправдиво стверджує про те, що вона не допомагає дітям і не знаходить можливості поспілкуватися з ними. Відповідач [PERSON] стверджує, що мати дітей неодноразово і часто піддавала дітей небезпеці і залишала їх самих дома, однак це також неправда, оскільки ввесь час з дітьми проводила і виховувала вона, оскільки батько часто не бував вдома, вживав спиртні напої і приходив практично завжди п'яний і дітьми не цікавився. На даний час відповідач [PERSON] віддав дітей на виховання своїй матері і проживає окремо від них. Також відповідач [PERSON] у своєму позові стверджує, що позивачка [PERSON] живе разом з сімєю своєї сестри в невеликому будинку своєї матері без жодних вигод. Однак остання проживає в будинку своєї матері з мамою і братом [PERSON], в будинку є всі необхідні для життя умови. Всі доводи і слова написані відповідачем [PERSON] в позові є неправдивими та необґрунтованими. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, з підстав наведених в позовній заяві, зустрічний позов не визнали. Просили первинний позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] свій позов підтримав, з підстав наведених в позовній заяві. Позов [PERSON] визнав тільки в частині розірвання шлюбу. Прокурор Кормило Р.О. вважає позов [PERSON] підставним і таким, що підлягає до задоволення. В порядку ст.171 СК України малолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вказали на те, що проживають разом з бабусею в м. Івано-Франківськ. Надалі хочуть жити разом з мамою, татом та бабусею. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, врахувавши письмові висновки служби у справах дітей Тлумацької РДА та комісії з питань захисту прав дитини Івано-Франківської міської ради про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей за місцем проживання [PERSON], вислухавши думку прокурора, представника служби у справах дітей [PERSON], який підтримав поданий висновок, думку третьої особи на стороні відповідача [PERSON], яка вважає правильним визначення місця проживання малолітніх дітей за місцем проживання її сина [PERSON], вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити, а в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.04.2004 року. Від шлюбу у них народилося троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося, протягом тривалого часу вони разом не проживають, сімейних стосунків не підтримують. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, дітей, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати, присвоївши позивачці дошлюбне прізвище «Глинчак».Відповідно до ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку служби у справах дітей Тлумацької РДА № 167/01-18/04 від 24.02.2012 року сім'я Лазарів з часу одруження проживала в [INFO], проте, після пожежі будинок став непридатний для проживання, і за спільною згодою батьків, дітей було віддано для тимчасового проживання у бабусі [PERSON] (м. Івано-Франківськ). Проте через деякий час [PERSON] заборонила матері [PERSON] бачитися із малолітніми дітьми. У звязку з цим, позивачка [PERSON] неодноразово зверталася в службу у справах дітей Тлумацької райдержадміністрації із проханням допомогти вирішити питання щодо повернення дітей їй на виховання, оскільки бабуся [PERSON], у якої проживають малолітні діти, почала не допускати її до спілкування з дітьми. Питання щодо повернення дітей на виховання матері розглядалося на засіданнях комісії 16.12.2010 року та 21.12.2010 року, де було прийнято рішення повернути малолітніх дітей матері на виховання (враховуючи, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дітей (п.1 ст. 151 СКУ). Проте, бабуся [PERSON], незважаючи на рішення комісії, не повернула дітей до матері. Тому, щоб повернути дітей, позивачка [PERSON] на початку 2011 року подала в Тлумацький районний суд заяву щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей. 01.02.2011 року на комісії розглядалося питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей при розлученні подружжя Лазарів та прийнято рішення - доцільно визначити місцем проживання малолітніх дітей за місцем проживання матері [PERSON] в с. Грушка Тлумацького району. Судом не було прийнято рішення по даній справі, оскільки [PERSON] та [PERSON] вирішили зберегти сім'ю, а тому написали заяву, щоб суд справу про розлучення залишив без розгляду. На даний час малолітні діти і надалі проживають в [INFO], вихованням та утриманням дітей і надалі займається бабуся - [PERSON], яка чинить перешкоди у спілкуванні дітей із матір'ю. Коли мати приїздить в м.Івано-Франківськ до дітей, [PERSON] виганяє її із квартири, не дозволяє навіть побачитись із малолітніми дітьми. [PERSON] проживає у будинку своєї матері - [PERSON] по вул. Шкромиди, 11 в с. Грушка Тлумацького району. У вказаному будинку зареєстровані та проживають: [PERSON], [INFO] - власник житла; [PERSON], [INFO] - син; зареєстровані, проте фактично з вересня 2010 року проживають в іншому будинку в с. Грушка, вул. Городенка: [PERSON], [INFO] - дочка; [PERSON], [INFO] - онука. Матеріально-побутові умови проживання та санітарно-гігієнічний стан житла добрі. Будинок цегляний, газифікований, загальною площею 86 кв.м., житловою - 54 кв.м., складається з 4-х кімнат, прихожої, коридору. Є господарські прибудови (літня кухня, стайня, стодола), ведеться домашнє господарство. При прийнятті рішення було взято до уваги характеристики сільської ради на обох батьків а також те, що батько малолітніх дітей проживає в с. Грушка, у незавершеному будинку, а мати дітей - інвалід III групи, проживає в будинку своєї матері, в якому створені всі умови для проживання, виховання та навчання малолітніх дітей. Тому, виходячи з інтересів малолітніх дітей та

Outcome: approved