Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] як на спільну сумісну власність подружжя та в порядку спадкування за законом, заначивши, що 06 грудня 1969 року вона з [PERSON] зареєстрували шлюб. В 1968 році ще до реєстрації шлюбу з нею [PERSON] став членом житлово-будівельного кооперативу № 170 «Водитель»з метою внесення коштів на будівництво кооперативної двокімнатної квартири вартістю 4 130 крб. Перший пайовий внесок на будівництво квартири в сумі 1 700 крб. її чоловіком було сплачено 29 липня 1968 року. Пайові внески в розмірі 2430 крб. в подальшому були внесені за спільні кошти. В 1984 році пайовий внесок ними був повністю сплачений, заборгованості немає. [PERSON] належала 71/100 частка квартири, а їй, як дружині, - 29/100 частка квартири. Згідно ордеру № 62 від 15.10.1969 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, [PERSON] отримав двокімнатну квартиру [ADDRESS], в якій вона проживає на теперішній час. 12 червня 2010 року її чоловік помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Донька померлого відмовилась від спадщини на користь позивача. Однак останній було відмовлено четвертою Дніпропетровською державною нотконторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та у видачі свідоцтва про право на спадщину на майнові права та обовязки спадкодавця у звязку з тим, що позивачем не надано правовстановлюючих документів на квартиру та державна реєстрації не проводилась. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення аналогічні викладений у позові. Представники: відповідача виконкому Дніпропетровської міської ради та третьої особи КП «ДМБТІ»- до судового засідання не зявились, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представники іншого відповідача та третьої особи - обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 170 «Водитель»- в судовому засіданні проти позову не заперечували. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача та третьої особи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 грудня 1969 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом записів актів громадського стану виконкому Жовтневої районної Ради депутатів трудящих м. Дніпропетровська, актовий запис № 3440. В 1968 році [PERSON] став членом житлово-будівельного кооперативу № 170 «Водитель»з метою внесення коштів на будівництво кооперативної двокімнатної квартири вартістю 4 130 крб. Перший пайовий внесок на будівництво квартири в сумі 1 700 крб. [PERSON] було сплачено 29 липня 1968 року згідно квитанції № 247008 ФБ. Пайові внески для погашення решти вартості квартири в сумі 2 430 крб. були внесенв на протязі 15 років в період з 01.01.1970 року до 30.06.1984 року: з 01.01.1970 року по 30.11.1973 року по 13 крб. 44 коп. щомісячно, з 01.12.1973 року по 30.06.1984 року по 14 крб. 20 коп. щомісячно, що підтверджується довідками ОК «Житлово-будівельний кооператив № 170 «Водитель»№ 49 від 10.05.2011 року про членство [PERSON] в ЖБК та сплату вартості квартири, № 46 від 07.05.2012 року про вартість квартири та відсутність заборгованості та № 101 від 10.09.2012 року про розрахунок сплати пайового внеску. Згідно ордеру № 62 від 15.10.1969 року, виданого виконавчим виконавчим Дніпропетровської міської ради, [PERSON] отримав двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Однак свідоцтво про право власності на квартиру [PERSON] не отримав та не провів державну реєстрацію права власності на квартиру. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18 вересня 1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи»передбачено, що пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах». Оскільки основну частину пайових внесків в сумі 2 430 крб. було внесено позивачем та її чоловіком в шлюбі за рахунок спільних коштів, то відповідно до ст. 25 КпШС України квартира підлягає визнанню обєктом спільної сумісної власності подружжя зі збільшенням частки чоловіка на розмір першого пайового внеску, який складає 42/100 частки квартири. Внесена ними спільно частка складає 58/100 часток квартири, від яких кожному з подружжя відповідно до ст. 28 КпШС України належить ? частка, тобто 29/100 часток квартири. 12 червня 2010 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 71/100 частку квартири [ADDRESS], яка знаходиться в ОК «ЖБК № 170 «Водитель», в якій відповідно до довідки ОК «ЖБК «№ 170 «Водитель»від 17 травня 2011 року проживає позивач, а тому згідно положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги в силу вимог ст. 1261 ЦК України, як і їх донька Чернова (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO]. Остання ж в свою чергу, відповідно до її заяви від 18.05.2011 року, поданої до четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, відмовилась від спадщини на користь позивача. Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування», а також п. 8.1 (Особливості оформлення права власності на нерухоме майно) Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 (із змінами та доповненнями), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за № 157/6445, оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески, проводиться органами місцевого самоврядування Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Як розяснив Верховний Суд України в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини, а у разі смерті члена житлово- будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення цих правовідносин, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за кооперативну квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на це майно. Відповідно до розяснень підпункту «б»пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»(зі змінами), при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариству, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаражу чи іншої будівлі. Оскільки пайові внески за квартиру були повністю сплачені позивачем та [PERSON] в 1984 році, то спадкодавець [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS], що розташована в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив № 170 «Водитель». Відповідно до положень ст. ст. 22, 25, 28 КпШС України з врахуванням пайового внеску, сплаченого [PERSON] до шлюбу, йому належала 71/100 частка квартири, а позивачу як дружині, - 29/100 часток квартири. Отже, за позивачем, на підставі ст. 1261 ЦК України як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 12 червня 2010 року, та виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати право власності на 71/100 частку квартири [ADDRESS], що розташована в обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив № 170 «Водитель», членом якого був останній та за яку повністю сплачені пайові внески, а підставі на ст. ст. 22, 25, 28 КпШС України, як за дружиною, - право власності на 29/100 часток квартири.

Outcome: approved