Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право спільної сумісної власності на 4-х кімнатну квартиру №25 загальною площею 79,6 кв.м., та житловою площею 50,6 кв.м., в будинку №15/46 по вулиці Гвардійців Широнінців в місті Харкові. В обґрунтуванні позовних вимог позивачі посилаються на те, що вони проживають в [INFO]. Квартира складається з 4-х кімнат, загальною площею 79,6 кв.м., та житловою площею 50,6 кв.м.Дана квартира отримана нами у 2003 році, про що свідчить ордер на жиле приміщення №166, серія 03, від 06.02.2003 р., виданий на підставі рішення Виконкому Київської районної ради ш. Харкова. Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради № 962, від 28.12.2011 р. позивач [PERSON] визнаний наймачами цієї квартири. За власні кошти позивачами зроблено технічний паспорт цієї квартири. Регулярно робили внески на капітальний ремонт під'їзду, проведення інженерних комунікацій, на ремонт та добудову домових приміщень та облаштування при будинкової території. Проводимо регулярну оплату за комунальні послуги, які позивачі отримували згідно договорів укладених з підприємствами-постачальниками комунальних послуг. Позивачі не мають можливості приватизувати надане житло, як це передбачено в ст. 5 ЗУ № 2482-ХІІ від 19.06.1992 р. Про приватизацію державного житлового майната вільно здійснювати свої права щодо володіння, користування та розпорядження свого майна, іншого житла не мають , у звязку з чим звернулись до суду з позовом та просить визнати за ними право спільної сумісної власності на 4-х кімнатну квартиру №25 загальною площею 79,6 кв.м., та житловою площею 50,6 кв.м., в будинку №15/46 по вулиці Гвардійців Широнінців в м. Харкові. Представник відповідача в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, просив слухати справу за відсутності представника Харківської міської ради. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] проживають в [INFO]. Квартира складається з 4-х кімнат, загальною площею 79,6 кв.м., та житловою площею 50,6 кв.м.Дана квартира отримана нами у 2003 році, про що свідчить ордер на жиле приміщення №166, серія 03, від 06.02.2003 р., виданий на підставі рішення Виконкому Київської районної ради ш. Харкова. Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради № 962, від 28.12.2011 р. позивач [PERSON] визнаний наймачем квартири [ADDRESS] з сімєю на 4 особи (він, дружина- Головачова [PERSON], донька- Головачова [PERSON], донька - [PERSON] ) . Позивачами за власні кошти зроблено технічний паспорт цієї квартири, регулярно робили внески на капітальний ремонт під'їзду, проведення інженерних комунікацій, на ремонт та добудову домових приміщень та облаштування при будинкової території, проводиться регулярна оплата за комунальні послуги, які позивачі отримували згідно договорів укладених з підприємствами-постачальниками комунальних послуг. Позивачі не мають можливості приватизувати надане житло, як це передбачено в ст. 5 ЗУ № 2482-ХІІ від 19.06.1992 р. Про приватизацію державного житлового майната вільно здійснювати свої права щодо володіння, користування та розпорядження свого майна, іншого житла не мають . Окрім того, судом встановлено, що КП Харківське міське бюро технічної інвентаризаціївиготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . У звязку з тим, що 2 та 3 секції будинку, в якому проживають позивачі до цих пір не здані в експлуатацію, однак будинок фактично придатний до проживання та давно заселений мешканцями, за будинком закріплена поштова адреса та на поштову адресу позивачів постійно надходить різного роду поштова кореспонденція. У відповідності до приписів ст. 4 Закону Про державну реєстрацію речових прав та їх обмеженьречові права на нерухоме майно, зокрема, право власності фізичних та юридичних осіб на нерухоме майно, що знаходиться на території України підлягають обовязковій державній реєстрації. Судом не встановлено порушення позивачами прав та інтересів третіх осіб при набутті ними права власності, дане право ніким не оспорюється та не спростовується. На підставі викладеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати за розгляд цивільної справи сплачені позивачем на користь держави у повному обсязі, тому стягненню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: approved