Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням домоволодінням, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Льоні Голикова, буд.18, яка не виконує свої обовязки та порушує права позивача, а саме: витрати на утримання житла та комунальні послуги не несе, не веде господарство, порушує та псує приміщення, чинить сварки. Враховуючи викладене, просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Льоні Голикова, буд.18 та зняти її з реєстраційного обліку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідачка та її представник у судовому засіданні пояснили, що відповідачка [PERSON] постійно мешкає у зазначеній спірній квартирі з травня 1996 року, нікуди на тривалий час з неї не виїжджала, та не може це зробити оскільки допомагає молодшому брату, іншого житла не має. Просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи Відділу паспортної реєстрації та міграційної роботи Індустріального району ГУ МВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, в матеріалах справи є заява про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши сторони, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Льоні Голикова, буд.18, належить позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.07.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до довідки Квартального комітету №4 Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради №647 від 24.11.2011 року, в будинку № 18 по вул. Льоні Голикова в м. Дніпропетровську зареєстровані позивачка [PERSON], її син [PERSON], онука [PERSON]Є та онук [PERSON] Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч.3. ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як з підстав та в порядку, передбачених законом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні свідок [PERSON] та [PERSON] пояснили, що витрати на утримання житла та комунальні послуги відповідачка не несе, хоча має постійне місце роботи. Допомогу неповнолітньому сину [PERSON] надає регулярно. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що батько його не утримує, допомагає йому тільки сестра відповідачка [PERSON] До показань свідків суд ставиться критично, оскільки вони надані зі слів сторін. Суд вважає, що позивач не довів належними доказами у суді необхідність зняття з реєстраційного обліку відповідача у спірному домоволодінні №18 по вул. Льоні Голикова в м. Дніпропетровську, а тому відповідач не може бути визнана такою, що втартила право користування домоволодінням №18 по вул. Льоні Голикова в м. Дніпропетровську. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed