Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-20 00:00:00

26 лютого 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Рівненської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований в с.Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області. Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема право на земельну частку (пай) площею 2,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Крім неї, спадкоємцем за заповітом є [PERSON], який спадщину не прийняв. Вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала та була зареєстрована за однією адресою з спадкодавцем. Однак в державній нотаріальній конторі право власності на земельну ділянку оформити не можливо, так як відсутні правовстановлюючі документи. Тому, просить суд ухвалити рішення про визнання за нею право на земельну частку (пай), що перебувала в колективній власності КСП «Промінь» с.Рівне Мурованокуриловецького району, розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) належної померлому на підставі сертифіката серії [NUMBER], виданого Мурованокуриловецькою районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Мурованокуриловецької райдержадміністрації від 20.11.1996 року №263, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], повні вимоги своєї довірительки підтримав, суду пояснив, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та спільно проживали за однією адресою. Відповідно до ст.1268 ЦК України позивачка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], оскільки протягом шестимісячного строку не заявила про відмову від неї. А відповідач протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснив жодної з дій, що свідчать про намір прийняти спадщину. Просив вимоги своєї довірительки задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що до нотаріальної контори не звертався в зв'язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідач Рівненська сільська рада Мурованокуриловецького району Вінницької області надала суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника. Позов [PERSON] визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с.Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 2,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належної померлому на підставі сертифіката серії [NUMBER], виданого Мурованокуриловецькою районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Мурованокуриловецької райдержадміністрації від 20.11.1996 року №263 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] (а.с.11). Також факт належності земельної ділянки (паю) саме [PERSON], підтверджується випискою із списку громадян, членів колективного сільськогосподарського підприємства "Промінь" с.Рівне Мурованокуриловецького району (а.с.10), довідкою Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району №83 від 06.02.2013 року (а.с. 9). Згідно довідки Рівненської сільської ради №83 від 06.02.2013 року спадкоємцем за заповітом є [PERSON] (а.с.9), а спадкоємцем за законом є дружина померлого - [PERSON], яка зареєстрована та проживає в [INFO]. З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №811/2008 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.23-35) слідує, що позивач прийняла спадщину на частину майна, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, а відповідач [PERSON] у шестимісячний строк не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. З цієї ж спадкової справи вбачається, що інших спадкоємців, які б на момент смерті спадкодавця проживали з ним, чи які прийняли спадщину, не має. Таким чином [PERSON] - єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] З роз'яснення завідувача Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Карасевича О.І. вбачається, що оформити спадкове майна, а саме: право на земельну частку (пай), що перебувала в колективній власності КСП «Промінь» с.Рівне Мурованокуриловецького району, розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належної померлому на підставі сертифіката серії [NUMBER] неможливо в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.12). Згідно ст. 25 ЗК України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задоволити позовні вимоги повністю, оскільки показами сторін та матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] шляхом фактичного користування та володіння спадковим майном, постійно проживала разом з чоловіком на час відкриття спадщини, інші спадкоємці спадщину не прийняли, а тому за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON]. Відповідно до ст. 25 ЗК України, ст.ст. 25, 346, 1216, 1217, 1218, 1225, 1261, 1267, 1268, 1270, 1220 ЦК України,

Outcome: approved