Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

[PERSON] на земельній ділянці по вулиці Леніна, 133/2 в смт Муровані Курилівці Вінницької області, якою вона користувалася на підставі договору оренди із Мурованокуриловецькою селищною радою від 01.10.2007 рок, зареєстрованого 23.11.2007 року, побудувала магазин. Початок будівельних робіт позивач задекларувала в червні 2011 року, а 08 липня 2011 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області за № ВН 14311014475 зареєстровано декларацію [PERSON] про готовність об'єкта до експлуатації. Оскільки будівництво магазину проводилося на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та без належного дозволу Мурованокуриловецької селищної ради, це призвело до визнання такої будівлі самочинною. 10.10.2012 року рішенням 25 сесії Мурованокуриловецької селищної ради 6 скликання № 478 [PERSON] надано земельну ділянку площею 0,005 га по вулиці Леніна, 133/2 в смт Муровані Курилівці Вінницької області під самочинно збудованим приміщенням магазину. [PERSON] за захистом своїх прав власника звернулася до суду з вимогою про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимогу [PERSON], а представник відповідача Мурованокуриловецької селищної ради визнав її. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, 18 вересня 2007 року рішенням 12 сесії Мурованокуриловецької селищної ради 5 скликання № 338 затверджено проект відведення земельної ділянки, для обслуговування магазину-кафе та торгівельного павільйону в селищі Муровані Курилівці по вул. Леніна, 133/2 та надано в користування на умовах оренди терміном на 5 років земельну ділянку загальною площею 0,0296га (а.с. 15). 01 жовтня 2007 року між [PERSON] та Мурованокуриловецькою селищною радою було укладено договір оренди землі строком на 5 років, який був зареєстрований 23 листопада 2007 року № 040755100023 (а.с. 8-14). В процесі здійснення підприємницької діяльності, [PERSON] на орендованій земельній ділянці у 2010 році самовільно вчинила будівництво магазину, що стверджується ксерокопією інвентарної справи (а.с. 27-30). В звязку з цим, відповідно до вимог Закону України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 року № 3038-УІ та постанови КМУ від 13.04.2011 року № 466 Про деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт, [PERSON] 30 травня 2011 року направила декларацію про початок будівельних робіт до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області, яка зареєстрована Інспекцією 01 червня 2011 року № ВН 08311001883 (а.с. 16-20). Після закінчення будівництва, 01 липня 2011 року, [PERSON] направила до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області декларацію про готовність обєкта до експлуатації, яка зареєстрована Інспекцією 08 липня 2011 року № ВН 14311014475 (а.с. 21-26). Оскільки будівництво магазину проводилося на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та без належного дозволу Мурованокуриловецької селищної ради, призвело до визначення такої будівлі самочинною. Згідно матеріалів технічної інвентаризації складених КП Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації побудована споруда складається із будівлі магазину літ. А прощею 57,7 м2; ганку літ. а; козирка літ. а1. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 10 жовтня 2012 року рішенням 25 сесії Мурованокуриловецької селищної ради 6 скликання № 478 Про надання земельної ділянки [PERSON] було надано земельну ділянку площею 0,005 га по вул. Леніна, 133/2 в смт Муровані Курилівці під самочинно збудованим приміщенням магазину. Інститутом Вінницяагропроект було виготовлено технічний звіт та висновок про технічний стан будівельних конструкцій існуючого магазину, відповідно до якого існуючий магазин відноситься до ІІ стану задовільний і в цілому придатний до подальшої експлуатації. Таким чином, [PERSON] у встановленому законом порядку було надано земельну ділянку у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення; будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією; ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області. За таких обставин, а також враховуючи обставину, що відповідач визнає позов, на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Outcome: approved