Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-27 00:00:00

Позовна заява подана 07.11.2012 року, в якій позивач зазначив, що між Кредитною спілкою « Імперіал ЛТД » та першим відповідачем гр. [PERSON] 17 серпня 2010 року було укладено кредитний договір № 495 . Позивач видав кредит вищевказаному відповідачу в розмірі 1700 гривень , що підтверджено видатковим касовим ордером від 17 серпня 2010 року . Був укладений письмовий графік виконання зобовязання відповідачем, за яким гр. [PERSON] зобовязалася за договором повернути суму кредиту рівними частинами - кожного місяця з одночасною виплатою процентів за користування залишком кредиту в розмірі 70% річних відповідно до п.3.1 договору, окрім того, виконання зобовязання забезпечувалося договором поруки № 495/1 від 17.08.2010 року від імені співвідповідача гр.. [PERSON]На час подання позову відповідачі станом на 01.11.2012 року заборгували за поточним платежем суму 263,64 гривні, яку в добровільному порядку сплачувати відмовилися. Посилаючись на наявність попереднього рішення апеляційного суду Луганської області від 30 жовтня 2012 року, за яким було скасовано рішення суду першої інстанції та постановлено нове рішення про задоволення попереднього позову за попередніми боргами відповідачів, представник позивача гр. [PERSON]О. просить суд задовольнити позов, стягнувши з відповідачів заявлені до стягнення суми, в тому числі судові витрати в сумі 219,60 гривень, які складаються з 214,60 гривень судового збору та 5 гривень комісійних банку. Відповідачі гр. [PERSON] та гр.. [PERSON] позовні вимоги не визнали та пояснили, що дійсно позивачка брала кредит в виконавчого директора КС «Імперіал- ЛТД» гр. [PERSON], притому фактично отримала 1500 гривень замість 1700 гривень. Поручителем також в неї виступав гр.. [PERSON]Оскільки позивачка мала роботу в м. Луганськ, вона залишила гр.. [PERSON] в 2011 році свою пластикову картку для погашення заборгованості за кредитом, на яку надходила пенсія на утримання її неповнолітнього сина, і гр. [PERSON] Й деякий час з січня 2011 року по травень 2011 року здійснював зняття коштів та повинен був погашати борг кредитній спілці за рахунок її коштів при настанні строку погашення. Окрім того, вона мала власний борг перед гр. [PERSON], отриманих від нього з його особистих коштів в сумі приблизно 300гривень, який він отримав таким же чином, власноруч розірвавши її розписку при її безпосередній присутності. Окрім того, гр. [PERSON] пояснював В.І. , що він при недостатності коштів з карткового рахунку гр. [PERSON] , вносив свої власні кошти через гр. [PERSON] в касу позивача готівкою, після чого отримував квитанції. Але одного разу його папка з квитанціями та іншими необхідними документами була викраденою в районі Біловодського відділення «Приватбанку», і тому ніяких доказів у нього про погашення кредиту не залишилося. За цих обставин ні він, ні гр. [PERSON] з заявою до правоохоронних органів не зверталися, а незнайома їм жінка після звернення по телефону як до керівництва КС «Імперіал ЛТД» рекомендувала у всіх випадках звертатися до виконавчого директора в селищі Біловодськ , тобто до того ж гр. [PERSON] .Тому відповідачка гр. [PERSON] вважає, що як вона, так і її співмешканець не мають боргів перед позивачем. Вислухавши доводи всіх учасників процесу, оглянувши копію рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області від 30 жовтня 2012 року по попередній цивільній справі , раніше розглянутій Біловодським районним судом , та докази у вигляді рішень КС «Імперіал- ЛТД» про застосування підвищеної( подвійної) процентної ставки за порушення строків погашення кредиту позивачкою та її поручителем, довідку про заборгованість зі сплати відсотків(а.с.4) , копії кредитного договору та договору поруки( а.с. 5-7) та інші докази, суд вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволеними, виходячи з того, що як відповідачка, так і співвідповідач повинні нести саме солідарну відповідальність перед божником за невиконання взятих на себе зобовязань - в випадку невиконані своїх обовязків щодо погашення боргу за кредитом основним боржником. За ст. 510 ЦК України сторонами у зобовязанні є боржник і кредитор. За ст. 553 за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. 543ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь кого з них окремо. Як вбачається з наданих доказів, гр.гр. [PERSON] та [PERSON] не довели документально суду, що вони дійсно погасили всі борги за кредитом від 17.08.2010 року , тому всі усні повідомлення про зловживання виконавчого директора гр.. [PERSON] нічим обєктивно не підтверджені, і надані роздруківки руху коштів з карткового рахунку відповідачки гр. [PERSON] не є тим доказом, який може бути взятим до уваги судом на доведення сплати за неї іншою особою як поточних боргів за кредитом , який їй надав позивач у справі. Тому суд повинен виходити з тих обставин, які є в матеріалах справи. Стягнення судових витрат повинно бути задоволеним без компенсації витрат позивача на сплату комісійних банку за сплату судового збору справі, бо ці кошти не передбачені ст. 79 ЦПК України для стягнення з відповідачів. На основі викладеного,

Outcome: approved