Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування м.Черкаси, про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що вона народилася [INFO] року. Відповідачка є її матір»ю. Батько -[PERSON], [INFO], рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 23.06.2006 року визнаний безвісно відсутнім з вересня 2004 року, а рішенням цього ж суду від 08.06.2010 року він оголошений померлим. [PERSON] [INFO]. добровільно і без примусу відмовилася від своїх батьківських прав відносно позивачки, про що свідчить нотаріально посвідчена заява. Відповідачка з донькою не спілкується, не цікавиться її життям, матеріально не утримує, що змушує звертатися з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, суду пояснила, що її мати [PERSON] ніколи не виявляв інтересу до її життя та розвитку. Вона з 2011 року не спілкуються та не підтримують ніяких стосунків. Матеріальної допомоги мати не надає, навіть невідомо де вона мешкає, а також номер її телефону. Відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов»язків, не виявляє ніякої турботи та опіки. Просила суд позов задовольнити. Відповідачка до суду не з»явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, відповідно до ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи в судовому засіданні у вирішенні спору покладалася на розсуд суду. Суду пояснила, що виконавчий комітет Черкаської міської ради, розглянувши звернення позиваки та подані нею документи, дійшов до висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки вона тривалий час ухиляється від утримання дитини, не піклується про її духовний розвиток, не цікавиться її життям. Прокурор позов підтримала та просила суд його задовольнити, оскільки це відповідає найвищим інтересам дитини. Суд, вислухавши позивача, представника третьої особи, прокурора, покази свідків, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] є матір»ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ИД № 063854, виданого відділом РАГС Тернопільського міськвиконкому 14.06.1996 року. Батько дитини [PERSON], [INFO], рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 23.06.2006 року визнаний безвісно відсутнім з вересня 2004 року, а рішенням цього ж суду від 08.06.2010 року він оголошений померлим. З акту обстеження житлово-побутових умов, затвердженого директором Черкаської [PERSON] ступенів, відповідачка не проживає з донькою та не спілкується з нею, аналогічна інформація міститься в характеристиці на сім»ю [PERSON], а також підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім того, відповідачка [PERSON] [INFO]. написала заяву, яка нотаріально посвідчена, про відмову від своїх батьківських обов»язків щодо неповнолітньої доньки [PERSON] Виконавчий комітет Черкаської міської ради надав висновок № 158\\30-01-28 від 15.05.2012р. про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»№ 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських права, має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідачка своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та піклуватися про дитину до досягнення нею повноліття не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Враховуючи вищезазначене, захищаючи права та інтереси дитини, суд вважає позовні вимоги доведеним та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved