Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23.07.2007 року між ПАТ "Дельта банк" (правонаступник ТОВ "Комерційний Банк "Дельта") та відповідачем був укладений кредитний договір № 001-10069-230707, відповідно до якого банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4000 грн. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, однак заборгованість не погасив. Станом на 20.02.2013 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 5297,92 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що 23.07.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 001-10069-230707 /а.с.5/, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4000 грн. Відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, систематично порушував виконання умов кредитного договору, до цього часу борг не погасив. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України божник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язком для виконання. Положенням ч.1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. А тому суд з урахуванням наведеного вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 5297,92 грн., що складається з тіла кредиту, а також судовий збір в сумі 229,40 грн. Приймаючи до уваги викладене та,

Outcome: approved