overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача суми в розмірі 1500 грн. за надання інформаційно-консультаційних послуг згідно з договором від 25.05.2012 року. У позовній заяві вказала, що між їй, як фізичною особою - підприємцем, і відповідачем був укладений договір на надання інформаційно-консультаційних послуг у зв'язку з видачею банківського кредиту. Сума договору була обумовлена у розмірі 1500 грн., однією з умов договору було отримання відповідачем кредиту, відповідачем був отриманий кредит в Траст Банку на суму 15 000 грн., проте обумовлену суму за надання послуг він не виплатив. Просить суд стягнути на її користь з відповідача 1500 грн. і судові витрати в розмірі 226.80 грн. У судове засідання позивач і її представник не з`явилися, від позивача поступила заява про розгляд позову в її відсутність і відсутність представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений в передбаченому законом порядку, суд ухвалив справу розглянути заочно у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги з наступних підстав : Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог справжнього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона / виконавець/ зобовязується за завданням другої сторони / замовника/ надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з вимогами ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Суду наданий договір про надання інформаційно-консультаційних послуг від 25.05.2012 року, укладений між [PERSON] з одного боку і фізичною особою - підприємцем [PERSON] про надання ряду інформаційно-консультаційних послуг для отримання кредиту. З договору виходить, що кредит [PERSON] отримав в розмірі 15 000 грн. в Транс Банку . Згідно п. 2.1 договору, вартість послуг складає 10% від суми отриманих грошових коштів, договір підписаний сторонами. Суду також представлена претензія про стягнення грошової суми, направлена на адресу [PERSON] 26.11.2012 року. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

У лютому 2013 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося, вони не мають спільних інтересів, спільного господарства не ведуть. Проживають окремо. Спору про поділ майна, яке набуте подружжям за час перебування у шлюбі, немає. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В п. 2 позовної заяви просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася за останнім відомим місцем проживання та через оголошення в пресі. Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 110-114 Сімейного кодексу України (далі СК України) за змістом яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до Свідоцтва про одруження серії І-МИ № 085242, 13 жовтня 2005 року виконавчим комітетом Лівинецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено запис за № 12. Позивач в позовній заяві вказує, що примирення не можливе, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про недоцільність застосування заходів, передбачених ст. 111 СК України, щодо примирення подружжя. Спору про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, на час розгляду справи не має. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно, вказавши, що він є користувачем земельної ділянки по вул. Урицького, 80-а в м. Маріуполі, де здійснює роздрібну торгівлю продовольчими товарами. На даній земельній ділянці він за власні кошти самовільно побудував торгівельний павільйон площею 21,5 м2, який на теперішній час не може бути прийнятий в експлуатацію через відсутність відповідних дозволів на будівництво, тому просить визнати право власності на це нерухоме майно на ним у судовому порядку. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву із проханням розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання також не зявився, надав суду письмову заяву із проханням розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення на розсуд суду відповідно до наявних в матеріалах справи документів. Суд, перевіривши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із довідкою Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 04.05.2011 р. [PERSON] узгоджено місце розміщення малої архітектурної форми під торгівельний намет на земельній ділянці на перехресті вулиці Урицького з пр. Будівельників у м. Маріуполі. Відповідно технічному паспорту та довідки БТІ м. Маріуполя №110 від 28.03.2012р. [PERSON] самовільно побудовано торгівельний павільйон літ.А-1 площею 21,5 м2 по вул. Урицького, 80-а в м. Маріуполі. Висновком будівельно-технічної експертизи №157 від 03.05.2012р. встановлено, що торгівельний павільйон по вул. Урицького, 80-а в м. Маріуполі знаходиться в задовільному технічному стані та може безпечно експлуатуватися. У відповідності із ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно із ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на самочинно побудоване нерухоме майно, оскільки це не порушує прав інших осіб та відповідає будівельно-технічним нормам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати укладений 28 липня 2009 року шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що від спільного проживання у них народилось двоє синів: Олександр, [INFO], та Ілля, [INFO], а сімейне життя не склалось із-за непорозуміння один одного, різних характерів та поглядів на життя, а тому шлюбні відносини між ними припинені, незважаючи, що вони проживають разом. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їхнім інтересам. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач у судове засідання не з'явилась, але письмово у заяві просить розглянути справу за її відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судове засідання не зявився, згідно поштового повідомлення за вказаною адресою не проживає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши усі докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України, так як суд з'ясував фактичні взаємини подружжя та дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у наведенні доводів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.05.2006 р., від шлюбу спільних дітей не мають, в сім'ї виникли напружені відносини, в подружжя відсутнє почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, втрачено почуття кохання, сторони 3 місяці проживають окремо, а тому позивач бажає розірвати шлюб. Позивач позов підтримала, пояснивши, що її рішення щодо розірвання шлюбу є виваженим і кінцевим. Основна причина звернення до суду - те, що шлюб існує формально, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, відсутнє почуття кохання, сторони три місяці проживають окремо. Відповідач ствердив обставини справи. Судом встановлено, що сторони по справі 30.05.2006 р. зареєстрували шлюб, що стверджується копією свідоцтва про одруження. Подружжя не має спільних дітей, сторони проживають окремо і вважають, що їх шлюб розпався остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З огляду наведеного, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, позов підлягає до задоволення. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити "Кутасевич". Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

26.02.2013 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу по оплаті теплової енергії та гарячого водопостачання, посилаючись на те, що з 01.01.2007 по теперішній час ТОВ Краматорськтеплоенерго здійснює поставку теплової енергії та гаряче водопостачання відповідачам, які проживають за адресою [ADDRESS] . Відповідачі в порушення ст. 162 Житлового кодексу України та Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідводів ухиляються від сплати за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.11.2007 року і станом на 01.01.2013 року утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 7009 грн. 87 коп. Просить суд стягнути з відповідачів на користь ТОВ «Краматорськтеплоенерго» борг за опалення та підігрів води в сумі 7009 грн. 87 коп., а також судовий збір \~у сумі 229 грн. 40 коп. Представник позивача в попереднє судове засідання не з`явився, подав клопотання з проханням слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] \~про стягнення боргу за опалення та підігрів води підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.ст.67,68 ЖК України, \~п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної та гарячої \~води і водовідведення та типового договору \~про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної \~та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінета Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630, наймач зобов`язаний вчасно вносити плату за користування житлом і комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Як вбачається з довідки з місця мешкання відповідач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] . Разом з нею проживають її батько [PERSON] у якості члена родини. Згідно довідок-виписок з особового рахунку відповідачів, борг відповідачів становить 7009 грн. 87 коп. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному \~стягненню сума боргу за період з 01.11.2007 року по 01.01.2013 року в розмірі 7009 грн. 87 коп. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідачів необхідно стягнути судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. на користь позивача ТОВ Краматорськтеплоенерго.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-30 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «Надра» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач вказав, що між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено 10.10.2007 року кредитний договір № 78/ЕК/2007/01-980. Відповідно до умов даного договору [PERSON] було надано кредитні кошти на споживчі цілі, в сумі - 30000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом, в розмірі - 30 % річних. Однак, взятих на себе зобов?язань позичальник - [PERSON] належним чином не виконав. Станом на 05.11.2013 року виникла заборгованість за даним кредитним договором, в сумі - 68461,34 гривень. В судове засідання представник позивача - ПАТ «КБ «Надра» не з?явився. В поданій на адресу суду заяві просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач - [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день і час слухання справи. На підставі ст. 225 ЦПК України, суд ухвалив, справу слухати в заочному порядку. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено 10.10.2007 року кредитний договір № 78/ЕК/2007/01-980. Відповідно до умов даного договору [PERSON] було надано кредитні кошти на споживчі цілі, в сумі - 30000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом, в розмірі - 30 % річних. Відповідно до п.11.2 вищевказаного договору, він вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобов'язань за цим договором, однак, взятих на себе зобов?язань позичальник - [PERSON] належним чином не виконав. Станом на 05.11.2013 року виникла заборгованість за даним кредитним договором, в сумі - 68461,34, з них: 22170,69 грн. - основний борг; 27287,13 грн. - відсотки; 12364,45 грн. - штраф; 6639,07 грн. - пеня за порушення строків сплати ануітетного платежу. Правовідносини, що склались між сторонами регулюються ст.ст. 526, 1054 ЦК України, згідно яких, зобов'язання повинно виконуватись належним чином, відповідно до умов договору; за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати проценти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-30 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.11.1998 р. по 01.04.2013 р. [INFO] від подружнього життя народилася донька [PERSON], батьком якої у свідоцтві про народження записано [PERSON]. Подружжя на даний час не проживають однією сім'єю, дитина перебуває на утриманні матері. Відповідач [PERSON] добровільно кошти на утримання дитини не надає, хоча має стабільний заробіток, працює ТОВ «ВінницяАгропроектБуд» м. Немирів та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачка [PERSON] звернулася з даним позовом про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку, всіх видів доходів щомісячно але не менше 30% від прожиткового мінімуму, починаючи з часу подання заяви, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала. Просить суд стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку, всіх видів доходів щомісячно але не менше 30% від прожиткового мінімуму, починаючи з часу подання заяви, до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з нього понесені нею судові витрати на правову допомогу в сумі 150 грн. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, погоджується платити аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку, всіх видів доходів щомісячно але не менше 30% від прожиткового мінімуму. Суд, заслухавши сторони, дослідивши інші докази по справі, прийшов до висновку про задоволення позову частково за слідуючих підстав: Сторони не проживають однією сім»єю, дитина знаходиться на утриманні матері. [PERSON] добровільно кошти на утримання доньки не надає, являючись її батьком, дитину утримує мати [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд вселити її до будинку № 59 по вул. Лесній в м. Херсоні. Позовні вимоги мотивує тим, що після розірвання шлюбу, в грудні 2012 р., відповідач – [PERSON] почав перешкоджати їй у користуванні вказаним житловим будинком, а саме: регулярно застосовує фізичне та психологічне насильство, принижує її честь та гідність. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила суд його задовольнити. Відповідач, в судовому засіданні, позов не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні. В судовому засіданні свідок – [PERSON] пояснила, що вона та відповідач є співвласниками житлового будинку № 59 по вул. Лесній в м. Херсоні, після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], приблизно два місяці назад, [PERSON] разом із дитиною в житловому будинку № 59 по вул. Лесній в м. Херсоні, перешкоди у користуванні яким вони не створюють. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 06.12.2012 р. На даний час позивачка – [PERSON] проживає у житловому будинку № 59 по вул. Лесній в м. Херсоні – без реєстрації. Спірні правовідносини регулюються главою 6 ЖК України. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Частиною 1 ст. 156 Житлового кодексу України (далі - ЖКУ), ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) передбачено, що члени сім'ї власника будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їхньому вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Частиною 4 ст. 156 ЖКУ визначено, що припинення сімейних відносин із власником будинку (квартири) не позбавляє колишнього члена сім'ї власника житла права користування займаним житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності згідно ст. 10 ЦПК України. На підставі вказаних норм закону, зважаючи на те, що позивачем не надано жодних доказів того, що відповідач вчиняє перешкоди позивачу у користуванні житловим будинком, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що він 21 лютого 2003 року придбав у ТОВ «Укр-євро» причіп тракторний двохвісний марки 2ПТС/4 1983 року випуску, заводський номер та номер шассі не визначено, вартістю 3 200 грн. Посилаючись на вимоги ст.13, 41 Конституції України, 34 ЗУ «Про дорожній рух», п.2 Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шассі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки і інших механізмів, п.1, п.4 Положення про державну інспекцію сільського господарства…, ст.ст.319, 321, 334, 392 ЦК України, вказував, що відповідачем 6 лютого 2013 року відмовлено йому в державній реєстрації причіпу, оскільки на думку відповідача подані ним документи не є підставою для здійснення реєстрації транспортного засобу в інспекції, оскільки відсутнє свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою зняття її з обліку попереднім власником та документів, що підтверджують право власності або правомірність використання машини. Просив визнати за ним право власності на вказаний причіп, забов»язавши Державну інспекцію сільського господарства в Чернівецькій області, зобов»язавши цю інспекцію здійснити державну реєстрацію та облік причіпу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши при цьому, що розуміє становище позивача, а тому можливо слід задовільнити його позовну вимогу про визнання права власності на вказаний причіп, оскільки інспекція не може погоджуватися, чи не погоджуватися з цим. Реєстрацію ж цього причіпу інспекція не вправі робити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали та мають місце обставини, вказані позивачем в позовній заяві, що стверджено копіями накладної від 21 лютого 2013 року про придбання позивачем у ТОВ «Укр-євро» причіпу 2ПТС-4 за 3200 грн., акту огляду машини, довідки начальника Державної інспекції сільського господарства №10-11/85 від 6 лютого 2013 року. За таких обставин [PERSON] є добросовісним набувачем, оскільки придбав вищевказаний причіп на законних підставах і користується ним з 21 лютого 2003 року (часу його придбання) до даного часу, а тому його вимога про визнання за ним права власності на цей причіп є законною і ніхто не вправі перешкоджати йому у встановленні права власності на рухоме майно, яким він користується на протязі 10 років. Разом з цим, суд не може погодитися з доводами позивача про реєстрацію саме відповідачем причіпу, оскільки це не входить до його компетенції і дійсно позивачем не надано відповідачеві свідоцтва про реєстрацію машини з відміткою зняття її з обліку попереднім власником та документів, що підтверджують право власності або правомірність використання машини.

Outcome: partial