Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-06 00:00:00

01 серпня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та до страхової компанії в особі Донецького регіонального відділення ЗАТ «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22 серпня 2009 року по проспекту Генерала Данилова в Гірницькому районі міста Макіївки, коли вона як пішохід переходила проїзну частину по пішохідному переходу та була збита автомобілем «ВАЗ 21099» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], якого було визнано винним постановою суду від 29 травня 2012 року і звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із амністією. Внаслідок вказаної ДТП їй були спричинені тілесні пошкодження, з приводу яких вона лікувалася і витрачала грошові кошти, були пошкоджені її носильні речі та вона понесла витрати на правову допомогу адвоката, сума матеріальної шкоди становить 23488,38 гривень, яку вона просить стягнути з відповідача -страхової компанії, а також їй було завдано моральну шкоду в сумі 100000 гривень, з яких 2550 гривень в межах ліміту страхової відповідальності просить стягнути зі страховика, а з [PERSON] стягнути моральну шкоду у розмірі 97450 гривень. У процесі розгляду справи в порядку ст.ст. 27,31 ЦПК України, позивач [PERSON] змінила та уточнила свої позовні вимоги, надавши 19 листопада 2012 року про це письмову заяву, у якій крім відповідача [PERSON], визначила правильно другого відповідача - ПАТ «Страхова група «ТАС» міста Києва, та просила стягнути зі страхової групи «ТАС» на її користь моральну шкоду у розмірі 2550 гривень, та матеріальну шкоду, пов'язану з її лікуванням у розмірі 18183,03 гривні, і матеріальну шкоду у зв'язку із знищенням її майна на суму 2365 гривень, щодо відшкодування їй 5000 гривень у зв'язку з тимчасовою втратою її працездатності - вона відмовилась від цих вимог. З відповідача [PERSON] просила стягнути на її користь моральну шкоду у зв'язку з ушкодженням її здоров'я в розмірі 75000 гривень, у зв'язку зі скоєнням відносно неї злочину в розмірі 20000 гривень, у зв'язку зі знищенням її майна в розмірі 5000 гривень, а загалом 100000 гривень. Від відшкодування витрат на правову допомогу адвоката в кримінальному та в цивільному процесі в розмірі 5000 гривень - вона відмовилась. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник -адвокат [PERSON], діючий на підставі Договору про надання правової допомоги ( а.с. 85-86 ), підтримали позов з урахуванням його уточнення та на обґрунтування своїх вимог позивач пояснила, що 22 серпня 2009 року о 12 годині з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої вона , як пішохід на пішохідному переході, була збита автомобілем «ВАЗ 21099» номерний знак [NUMBER] і отримала тілесні пошкодження та були пошкоджені надіті на ній речі - джинси, кофта, туфлі, мобільний телефон. Відносно [PERSON] було порушено кримінальну справі за скоєння злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, та постановою Гірницького районного суду м. Макіївки від 29 травня 2012 року [PERSON] було визнано винним і звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із амністією, справу закрито, а її позов залишено без розгляду у кримінальному процесі. Із-за отриманих тілесних пошкоджень, вона тривалий строк лікувалася у лікарні, в неї були чисельні переломи лодижки, голені з вивихом, закритий краєвий перелом зовнішнього мишелка правої бедреної кістки, відкритий перелом верхньої щелепи, травматична екстракція зубів. Також вона відновлювала стан свого здоров'я в санаторно-лікувальному закладі, проводила протезування. Всього на купівлю ліків нею було затрачено 5640,77 гривень, на протезування зубів 8060 гривень, на реабілітацію у санаторії 3293,64 гривні і на спеціальне харчування вона затратила 1188,62 гривні, а загалом матеріальна шкода становить 18183,03 гривні, які просить стягнути з відповідача ПАТ «СГ «ТАС», як зі страховика, в якому відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Так як при ДТП були пошкоджені її носильні речі - кофта вартістю 450 гривень, джинси вартістю 440 гривень, туфлі вартістю 275 гривень і мобільний телефон «Нокіа» вартістю 1200 гривень, то з втратою цього майна їй завдана матеріальна шкода на загальну суму 2365 гривень, яку просить також стягнути з відповідача ПАТ «СГ «ТАС». Внаслідок ДТП їй було завдано і моральну шкоду, яка відшкодовується незалежно від майнової шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України відшкодовується шкода, заподіяна життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, якою є шкода ( в тому числі і моральна шкода ), пов'язана з лікуванням потерпілого, з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. Її моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку із каліцтвом при ДТП, так як їй були спричинені тяжкі тілесні пошкодження, як вона вважає. Вона переживала за свій стан здоров'я і за своє життя, яке вимушено змінилося, бо вона тривалий час лікувалася і відчувала фізичний біль і душевні страждання, як в момент самої ДТП , так і в період лікування і реабілітації. В межах ліміту, визначеного Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить стягнути з відповідача ПАТ «СГ «ТАС» на її користь моральну шкоду, заподіяну її здоров'ю у розмірі 2550 гривень. З відповідача [PERSON], який винуватий у спричиненні їй такого пошкодження здоров'я і завдання моральної шкоди її життю і здоров'ю, просить стягнути 75000 гривень. В рахунок відшкодування їй моральної шкоди,яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку зі скоєнням відносно неї злочину, оскільки [PERSON] і дотепер не вважає себе винним і не вибачився перед нею, не відшкодував завданої шкоди, то просить стягнути з нього 20000 гривень. В рахунок відшкодування моральної шкоди,яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку зі знищенням її майна при ДТП, просить стягнути з [PERSON] 5000 гривень, а загалом з [PERSON] на її користь просить стягнути 100000 гривень. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON], діючий на підставі Договору про надання правової допомоги ( а.с. 71-72 ), в межах заявлених до нього вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 гривень, позов не визнав і пояснив, що при розгляді кримінальної справи судом було встановлено, що позивачці [PERSON] було спричинено не тяжкі тілесні пошкодження, а пошкодження середньої тяжкості. Крім того, матеріалами кримінального розслідування не підтверджено, що при ДТП було пошкоджено мобільний телефон потерпілої та чи був він в неї взагалі, як і немає доказів про знищення її кофти, джинсів, туфель. Він вину свою у цій ДТП не визнавав, але погодився на закриття справи і звільнення його від кримінальної відповідальності за амністією. Проте, вважає, що встановлені обставини ДТП , свідчать про відсутність його вини у спричиненні тілесних пошкоджень позивачці [PERSON], оскільки в тій дорожній ситуації, він не міг з технічної точки зору зупинити свій транспортний засіб і перешкодити наїзду на потерпілу. Після ДТП він готовий був матеріально допомогти дівчині, але її батьки постійно збільшували суму відшкодування і вони не змогли домовитися. Так як він застрахував свою цивільно-правову відповідальність і за Полісом передбачено і відшкодування моральної шкоди, то вважає тієї суми 2550 гривень, достатньо для відшкодування моральної шкоди позивачці, а своєї вини у спричиненні моральної шкоди він не вбачає і просить відмовити [PERSON] у задоволенні її позову відносно нього. Відповідач - представник Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» м. Києва, Колесник О.В., діючий на підставі довіреності ( а.с. 70,87 ), позов [PERSON] не визнав і просив їй відмовити у задоволенні вимог, що стосуються ПАТ «СГ «ТАС», як страховика, з тих підстав, що для отримання права на відшкодування шкоди за рахунок страховика , завданої власником транспортного засобу, забезпеченого за Полісом обов'язкової цивільно-правової відповідальності, внаслідок ДТП, потерпіла особа, тобто позивачка, повинна була виконати зобов'язання, передбачені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме, звернутися із заявою до Страховика, надати оригінали документів, які підтверджують витрати на лікування травм, триманих внаслідок ДТП ( ст. ст. 35,36 зазначеного Закону ). Статтею 37 цього ж Закону передбачено, якщо не має звернення до Страховика потерпілої особи або особи, яка має право на відшкодування, та не надані Страховикові документи, які підтверджують розмір матеріальної шкоди, то у страховика не виникає обов'язку сплачувати страхове відшкодування. Крім того, зауважив, що ст.24 Закону вказаний вичерпний перелік витрат, пов'язаних з лікуванням потерпілого. Вважає, що з наданих позивачкою [PERSON] чеків на купівлю лікарських препаратів, можна врахувати тільки чеки на суму 601,81 гривня та витрати стоматологічної допомоги в розмірі 8000 гривень ( протезування зубів ). Надана довідка аптеки № 3 від 14.09.2009 року не підтверджує купівлі позивачкою лікарських препаратів на суму 4726,65 гривень, а лише вказує на їхню вартість, а чек № 0563003197 від 15.10.2009 року на 60 грн. - спонсорська допомога, взагалі не повинна відшкодовуватися. Щодо відшкодування вартості нібито пошкодженого одягу, взуття та мобільного телефону позивачки на суму 2365 гривень, то жодним доказом по справі не підтверджено пошкодження перелічених речей внаслідок ДТП. Так як позивачка відмовилась від своїх вимог про відшкодування витрат, пов'язаних з її тимчасовою втратою працездатності на суму 5000 гривень та на відшкодування їй витрат на правову допомогу в сумі 5000 гривень, і не надавала у цій частині ніяких доказів , то вважає, що ці вимоги не можуть бути задоволені судом. Просив відмовити у задоволенні позову [PERSON], заявленого до ПАТ «СГ «ТАС», як до страховика, з підстав передчасного заявлення нею цих позовних вимог, без безпосереднього звернення у страхову компанію. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши додані докази, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні і це підтверджується матеріалами кримінальної справи № 1/0510/60/2012 за обвинуваченням [PERSON] у скоєні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, 22 серпня 2009 року приблизно об 11 годині [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-21099» номерний знак [NUMBER] і рухаючись по проїзній частині проспекту Генерала Данилова Гірницькому районі міста Макіївки у напрямку з міста Донецька до міста Харцизьк, порушив вимоги пункту 18.4 Правил дорожнього руху України, та скоїв наїзд на пішохода [PERSON], яка пересікала поблизу будинку №28 цю проїзну частину зліва направо відносно руху автомобілю [PERSON], по пішохідному переходу, внаслідок чого потерпілій [PERSON] були завдані тілесні пошкодження середнього ступеню тяжкості, а саме: гематоми та забиття обличчя поранення слизистої оболоні нижньої губи, травматична неповна екстракція другого та вивих першого зубів верхньої правої щелепи, перелом верхньої правої щелепи, відкритий двохлодижковий перелом лівої голені ( перелом лодижки більшоберцової кістки і лодижки малоберцової кістки) із зміщенням, вивихом стопи зовні і поранення на зовнішній поверхні стопи. Постановою Гірницького районного суду м. Макіївки від 29 травня 2012 року [PERSON] було визнано винним у скоєні вказаного злочину та звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із амністією та провадження у кримінальній справі було закрито. Заявлений потерпілою [PERSON] у кримінальному провадженні позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було залишено без розгляду. Постанова суду набрала законної сили 06.06.2012 року. ( а.с. 6-8 ) Згідно ст. 61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів кримінальної справи за обвинуваченням [PERSON] за ст. 286 ч.1 КК України, за його клопотанням справу було закрито, а підсудного звільнено від кримінальної відповідальності на підставі статті 1 пункту «в» Закону України «Про амністію в 2011 році», яка не звільняє винну особу від відшкодування завданої шкоди. Тобто судом не було постановлено у справі обвинувального вироку, але винуватість [PERSON] у скоєні злочину , передбаченого ст. 286 ч.1 КК України і обставини цього злочину були судом встановлені і відображені у постанові від 29 травня 2012 року. З огляду на викладене, та відповідно до матеріалів кримінальної справи за обвинуваченням [PERSON] за вчинення злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, суд виходить з обставин дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої мало місце порушення [PERSON] пункту 18.4 Правил дорожнього руху України і наїзд автомобіля «ВАЗ 21099», номерний знак [NUMBER], під його керуванням , на пішохода [PERSON] і спричинення їй тілесних пошкоджень середнього ступеню тяжкості, що не підлягає доказуванню у даному процесі. А тому, доводи позивача [PERSON], що їй в результаті ДТП були спричинені тяжкі тілесні пошкодження і доводи відповідача [PERSON] щодо його невинуватості у вчинення ДТП, суд не приймає до уваги, як безпідставні. Більш за те, за приписами ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до приписів ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27.03.1992 року з відповідними доповненнями та змінами, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди, довіреності тощо ). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником автомобілю «ВАЗ 21099» номерний знак [NUMBER], яким він правомірно керував під час скоєння ДТП 22 серпня 2009 року. Як вбачається з копії Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/3867344 від 28 січня 2009 року між страховиком ЗАТ «СГ «ТАС» в особі Донецької регіональної дирекції та страхувальником [PERSON] було укладено договір строком на 12 місяців про страхування цивільно-правової відповідальності, застрахованим транспортним засобом за цим полісом був зазначений автомобіль марки «ВАЗ 21099», номерний знак [NUMBER] ( а.с. 39 ) Відповідно до вказаного Полісу страховик, яким є відповідач - ПАТ «СГ «ТАС», як правонаступник ЗАТ «СГ «ТАС» м. Києва, забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров'ю та майну третіх осіб, під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу, та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-1У, в редакції, що діяла на момент ДТП, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та /або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За змістом Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статті 1194 ЦК України , питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування, та у разі відсутності такої згоди, за її заявою до субсидіарної відповідальності залучається страховик. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, уразі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування ) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням ). Згідно статті 9 Закону України № 1961-1У, обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти. Згідно Полісу № ВС/3867344 від 28.01.2009 року, обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого, обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого, що відповідає розміру ліміту , визначеному у статті 9 Закону № 1961-1У. Позивачем заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної її здоров'ю у зв'язку із лікуванням на суму 18183,03 гривень і за матеріальну шкоду, заподіяну у зв'язку із знищенням її майна на суму 2365 гривень, тобто позов заявлений в межах ліміту цивільно-правової відповідальності страховика, а тому ці вимоги заявлені обґрунтовано до відповідача ПАТ «СГ «ТАС» м. Києва. Згідно ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-1У, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого в результаті дорожньо-транспортної пригоди , є шкода ( в тому числі моральна шкода ), пов'язана з лікуванням потерпілого, з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, зі стійкою втратою працездатності потерпілого, із смертю потерпілого. Позивач [PERSON] заявила вимоги, про відшкодування шкоди, заподіяної її здоров'ю у зв'язку з її лікуванням , а саме з лікуванням у закладі охорони здоров'я та її реабілітації у санаторно-курортному закладі, у зв'язку з проведенням протезування зубів, у зв'язку з придбанням ліків та у зв'язку з дієтичним харчуванням під час хвороби. Відповідно до вимог ст. 24 названого Закону № 1961-1У, у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Зазначені витрати мають бути підтверджені документально відповідним медичним закладом. Згідно епікризу № 590 [PERSON] [INFO], знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КМУ КРБ м. Макіївки з 22 серпня 2009 року по 14 вересня 2009 року із-за травми при ДТП 22 серпня 2009 року об 11 годині, з діагнозом: 1) відкритий 2-х лодижечний перелом лівої голені з вивихом стопи зовні 1А ст. по Каплану-Марковой; 2) закритий краєвий перелом зовнішнього мишелка правої бедреної кістки без зміщення відломків; 3) відкритий перелом верхньої правої щелепи зі зміщенням і травматичною екстракцією зубів; 4) закритий вдавлений перелом передньої стінки верхньощелепної пазухи праворуч із зміщенням; 5) різана рана м'яких тканин правого бедра; 6) струс головного мозоку, забиття з гематомами м'яких тканин обличчя. Хворій була проведена операція по вправленню та встановленню апарату на нозі, виконане шинування щелепи, видалені 1,2,3 зуби справа зверху щелепи внаслідок їх травмування, спостерігалася нейрохірургом. Отримувала ліки : кетанов, дексалгін, цефепим, клексан, геровитал, міакальцик, гівалекс, Л-лізин, фезам, реополіглюкин, кальций Д3, бетадин, тромбонет, метрагил, физрозчин, мазі. ( а.с. 93 ) На придбання вказаних ліків позивачкою було затрачено 601,81 гривень, що підтверджується копіями чеків, квитанцій, крім квитанції про сплату спонсорської допомоги в розмірі 60 гривень ( а.с. 96-103 ). Те, що вказані ліки були придбані саме хворою за власні кошти, підтверджується довідкою ( а.с. 9 ) Крім того, згідно товарних чеків при лікуванні стаціонарно у травматологічному відділенні КРБ м. Макіївки відразу ж після її травмування при ДТП позивачкою ( її рідними ) були придбані лікарські препарати на загальну суму 4726 гривень 65 копійок, а саме: квитанція від 23.08.2009 року на суму 1441,40 гривень, квитанція від 25.08.2009 року на суму 464,84 гривень, квитанція від 31.08.2009 року на суму 2820,40 гривень. ( а.с. 58 ) Відповідно до копій довідок Стоматологічного центру міста Донецька - ПП «Гармонія» за період з 28.04.2011 року по 23.05.2011 року [PERSON] були надані стоматологічні послуги у приватній стоматологічній клініці «Гармонія»: підготовка 14,13,12,11 і 21 зубів до протезування, виготовлення і фіксація мостовидних протезів на фронтальній дільниці верхньої щелепи в області з 14 по 21 зуб. Загальна вартість лікування становить 6800 гривень. Протезування верхньої щелепи в області відсутніх 2-х зубів становить 1200 гривень.( а.с. 35-37 ) Згідно копії товарного чеку від 30.04.2011 року позивачкою було оплачено протезування двох зубів у сумі 1200 гривень та відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордеру від 23.05.2011 року ПП «Гармонія» [PERSON] були оплачені надані стоматологічні послуги у сумі 6800 гривень ( а.с. 59 ) Таким чином, позивачкою на протезування зубів було затрачено 8000 гривень. Як вбачається з амбулаторної карти хворої [PERSON] в період лікування у травматолога за місцем мешкання в КМУ міська лікарня № 7 після стаціонарного лікування, в період 2010-2011 рік, їй було показано санаторно-курортне лікування. ( а.с. 55-57 ) Призначення санаторно-курортного лікування [PERSON] лікарем- травматологом міської лікарні № 7 саме на курорті Слов'янська підтверджується довідкою ( а.с.91 ) Згідно санаторно-курортної книжки в Слов'янському санаторії «Юбілейний», рахунку-фактури № 58 від 10.06.2011 року, позивачка відновлювала стан свого здоров'я у санаторії з 14.06.2011 року по 25.06.2011 року, за що нею була внесена оплата в розмірі 3240 гривень ( за себе ) ( а.с. 31-34 ) Квитанцією підтверджується, що позивачка сплатила за санаторно-курортну путівку 5364 гривень з урахуванням поїздки з малолітньою дитиною ( вартість путівки на дитину становить 2124 гривні. ( а.с. 31 об ) Отже, позивачкою на реабілітацію здоров'я було затрачено 3240 гривень. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачкою надані докази про завдану їй матеріальну шкоду у зв'язку із пошкодженням її здоров'я внаслідок ДТП, пов'язану з її лікуванням, а саме на придбання ліків 601,81 гривень і 4726,65 гривень, на протезування зубів 8000 гривень, на санаторно-курортне лікування 3240 гривень, а загалом 16568,46 гривень, які підлягають стягненню на її користь з відповідача ПАТ «СГ «ТАС», як страховика. Щодо заявлених вимог позивачкою про відшкодування їй понесених витрат на спеціальне дієтичне харчування у сумі 1188,62 гривень, то у цій частині її вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з ненаданням безспірних доказів, що саме на таку суму було придбано спеціалізоване харчування у зв'язку із травмою верхньої щелепи, яке їй було показано згідно епікризу № 590 при лікуванні у травматологічному відділенні КРБ міста Макіївки з 22.08.2009 року і по 14.09.2009 року ( а.с. 93 ) Надані представником позивачки розпечатки з мережі системи «Інтернет»лікувальні дієти 1А та 1Б не є належними доказами того, що саме такі дієти були призначені позивачці в період її лікування і що вона на придбання харчів за цими дієтами витрачала певні кошти. Позивачем не надані також докази щодо понесених витрат на придбання спеціального харчування ( квитанції, копії чеків і т.д.) і які саме продукти були придбані. Надані фіскальні чеки Гіпермаркету «АШАН Донськой» про купівлю м'яса, йогуртів, молока , сиру та інших продуктів харчування, в тому числі і за 2008 рік, коли ще не було травмування потерпілої при ДТП, не являються належними доказами на підтвердження розходів потерпілої на спеціальне харчування, і не можуть бути прийняті судом. ( а.с. 19-21 ) Відповідно до приписів ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-1У, шкода, заподіяна майну - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Вимоги позивачки [PERSON] про відшкодування їй витрат, пов'язаних із знищенням її одежі та мобільного телефону на загальну суму 2365 гривень, з яких вартість туфель -275 гривень ( а.с. 23 ), вартість кофти 450 гривень ( а.с. 24-25), вартість джинсів - 440 гривень( а.с. 26-27 ), вартість мобільного телефону «Нокіа 6300»- 1200 гривень ( а.с. 28-30 ), не підлягають задоволенню, оскільки відсутні будь-які докази, що саме цей одяг, туфлі та мобільний телефон було знищено внаслідок ДТП. На підтвердження цих вимог відсутні докази в матеріалах кримінальної справи, а саме, що під час ДТП потерпіла [PERSON] втратила ( розбила чи загубила ) мобільний телефон «Нокіа», що була знищена її одежа і яка саме, а також її взуття та яке саме. Джинси, кофта та туфлі , взагалі, не долучалися до справи, як речові докази. Твердження представника позивачки, що вона не могла під час ДТП бути роздягнута, не можуть самі по собі бути доказами знищення майна потерпілої. А , так як судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, то у цій частині слід визнати відсутність належних доказів знищення майна потерпілої внаслідок ДТП, а тому ці вимоги позивачки не підлягають задоволенню. Щодо заявлених вимог позивачкою [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із заявлених вимог до обох відповідачів і їх обґрунтування позивачем, яка зазначає, що їй завдано моральну шкоду: 1) у зв'язку з ушкодженням здоров'я; 2) у зв'язку зі знищенням її майна; 3) у зв'язку зі скоєнням відповідачем [PERSON] відносно неї злочину. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позивач зазнала душевні страждання у зв'язку з ушкодженням її здоров'я Так, судом встановлено, що внаслідок ДТП, що мала місце 22 серпня 2009 року, при якому позивачку було збито автомобілем, під керуванням [PERSON], вона перетерпіла страх та фізичну біль, нею були отримані чисельні тілесні пошкодження, які віднесені до тілесних пошкоджень середньої тяжкості, що потребували тривалого лікування. Характер цих пошкоджень, таких як переломи кінцівок та щелепи, проведення операцій і видалення зубів , встановлення апарату на ногу , неможливість самостійного пересування та необхідність користування мильницями, безумовно, викликали у потерпілої фізичну біль та душевні страждання. Досить молода та гарна дівчина турбувалася за своє життя і здоров'я і можливість стати інвалідом та мати пошкоджене обличчя та знівечену ногу. Внаслідок пошкодження здоров'я позивачки змінилися її плани та повсякденний спосіб життя, вона не могла тривалий час працювати, займатися улюбленими справами, постійно лікувалася і лікується до теперішнього часу, відновлюючи свій стан здоров'я, що визиває в неї моральні страждання. Враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань позивачки із-за пошкодженого здоров'я, та вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне визначити грошову суму відшкодування завданої моральної шкоди позивачці за цими підставами у розмірі 25 000 гривень, у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до пункту 22.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-1У, потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1,2 частини другої статті 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статі 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статі 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до вказаних вимог Закону та Полісу цивільно-правової відповідальності, зі страховика - відповідача ПАТ «СГ «ТАС» на користь позивачки слід стягнути моральну шкоду у розмірі 2550 гривень, а різницю від визначеної суми відшкодування завданої позивачці моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які вона зазнала у зв'язку з ушкодженням її здоров'я ( ст. 23 ч.2 п.1 ЦК України ), в розмірі 22450 гривень слід стягнути з відповідача [PERSON] Оскільки позивачкою не доведено факту знищення її майна внаслідок ДТП, то і відшкодування моральної шкоди у зв'язку з цим, як нею заявлено до [PERSON] в сумі 5000 гривень, не підлягає задоволенню. Щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 гривень, яка заявлена позивачкою до відповідача [PERSON], і яка за її позовом полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку зі скоєнням відносно неї відповідачем [PERSON]Є, злочину, то і у цій частині вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки, по-перше, такі підстави відшкодування моральної шкоди не передбачені законом. А відносно підстави відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої( ст. 23 ч.2 п.2 ЦК України ), то за цією підставою моральна шкода відшкодовується страховиком, як і за п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України і сума визначеного ліміту 2550 гривень охоплює розмір такого відшкодування моральної шкоди позивачці. Твердження представника відповідача ПАТ «СГ «ТАС» Колесник О.В., що [PERSON] передчасно пред'явила до страховика позовні вимоги в суді, не звертаючись безпосередньо у страхову компанію із заявою і документами, що передбачено ст. ст. 35,36 Закону № 1961-1У і що це є підставою для відмови позивачці у задоволенні її позовних вимог, є хибними, оскільки Конституцією України гарантовано право кожного громадянина на звернення до суду за захистом його порушеного або невизнанного права. Вказані правовідносини не передбачають обов'язкового досудового вирішення спору, а тому вимоги позивачки до ПАТ «СГ «ТАС», як страховика, є обґрунтованими. Таким чином, аналізуючи всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позивачкою [PERSON] позов до ПАТ «СГ «ТАС» про відшкодування їй матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню на загальну суму матеріальної шкоди, підтвердженої в суді наведеними вище доказами, 16568 гривень 46 копійок, що не перевищує ліміт цивільно-правової відповідальності. Вимоги [PERSON] про відшкодування їй моральної шкоди з відповідача ПАТ «СГ «ТАС» в розмірі 2550 гривень підлягають задоволенню у повному обсязі, а вимоги про відшкодування моральної шкоди на її користь з відповідача [PERSON] підлягають задоволенню частково у розмірі 22 450 гривень. Відповідно до приписів статті 88 ЦПК України , якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно Закону України «Про судовий збір», та, виходячи з установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» місячному розміру мінімальної заробітної плати ( 1147 гривень ), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ПАТ «СГ «ТАС» м. Києва судовий збір у розмірі 229,40 гривень на користь держави, а з відповідача [PERSON] стягнути судовий збір у розмірі 114,70 гривень на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 15,16,23,1167,1187,1194 ЦК України,Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial