Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати незаконними дії відповідача по відношенню [PERSON]; визнати недійсним акт звірки, складений 24 травня 2011 року працівниками ПАТ Донецькобленерго. При цьому в позовній заяві позивач зазначив, що він є споживачем електроенергії ВАТ Донецькобленергоі користується нею на підставі ЗУ Про електроенергетикута Правил користування електричною енергією для населення, згідно яких споживач електроенергії зобовязаний: забезпечувати належний технічний стан і безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електросітей, електроустановок та електроприладів; забезпечувати сохраність приладів обліку і пломб на них, своєчасно сповіщувати поставщика або його довірену особу про недоліки в роботі приладів обліку електроенергії , а також порушення на них пломб і інших неполадках, погоджувати з електропоставщиком нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснюємі з метою збільшення споживання електричної енергії. Згідно Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1257, споживач несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією, сохраність приладів обліку і пломб на ньому, безоблікове споживання електроенергії, несе відповідальність за збитки, нанесені поставщику внаслідок порушення Правил користування електроенергією для населення. В своїй позовній заяві позивач вказує, що 23 травня 2011 року його кімнату розташовану у гуртожитку працівники ПАТ Донецькобленергобезпідставно відключили від електроенергії, посилаючись на те, що відповідач має заборгованість за використану електроенергію у розмірі 1161 гривен. 24 травня 2011 року позивач з метою вияснення цього спірного питання поїхав до відповідача, який у свою чергу запропонував позивачеві здійснити звірку наявності заборгованості. При здійсненні звірки виявилося, що відповідач має заборгованість у розмірі 742 гривен 42 копійки. Але позивач не згоден з даною сумою, оскільки регулярно, щомісячно сплачує за користування електричною енергією. 06 грудня 2011 року на адресу Марїнського районного суду надійшов зустрічний позов, у якому зазначається, що позивачка [PERSON], що мешкає за адресою: м. Курахове вулиця Плєханова, 22А\\7 є користувачем електричної енергії (обліковий рахунок № 431824134). Позивачем неодноразово здійснювалися перерахування грошових коштів за спожиту електричну енергію, таким чином між позивачем та відповідачем є зобовязання. Позивач має заборгованість в розмірі 742,42 гривен. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просила суд позов задовольнити, зустрічний позов залишити без задоволення. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, суд вважає можливим розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 27 Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1257 у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Відповідач не довів того, що він виконав вимоги вказаної норми Правил. Таким чином, при відключенні квартири позивача працівниками ПАТ Донецькобленергобули порушені права позивача, його не було попереджено ані про наявність боргу за рахунками відповідача, ані про те, що його квартира буде відключена від електроенергії, якщо ним не буде сплачена сума боргу. Відповідно до ст.. 257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. Позивач наполягав на застосування до зустрічної позовної заяви строк позовної давності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що спірна заборгованість за спожиту електроенергію виникла у споживачу у період з жовтня 2001 року по червень 2002 року. Таким чином на час подання зустрічного позову минуло понад три роки. Тому суд приходить до висновку, що зустрічна позовна заява подана з пропуском строку позовної давності і вимога про стягнення з позивача заборгованості за використану електричну енергію не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved