Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом і просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв»язку із ушкодженням здоровя у розмірі 12 000 грн. Свій позов обґрунтовує тим, що до 07 серпня 2008 року перебував у трудових відносинах з відповідачем Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1»у м. Вугледар Донецької області, після чого був звільнений по п.2 ст. 40 КЗпП України, у звязку з тим, що отримав професійне захворювання і внаслідок стану здоровя не міг працювати та виконувати покладених на нього обовязків. Праця у шахті під землею супроводжується підвищеною небезпекою. Це робота з особливими природними, географічними, геологічними умовами підвищеного ризику для здоровя, повязана із шкідливими, тяжкими та небезпечними умовами праці з постійним контактом з пилом, токсичними газами, з постійними фізичними навантаженнями. Саме в таких умовах, працюючи під землею, в умовах підвищеної небезпеки, при виконанні службових обовязків, позивач отримав професійне захворювання: пневмоконіоз, антракосілікатоз, вузелкова форма J 60 J 64, бронхіт, легенева недостатність першого-другого ступеню. Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання (форма П-4) складеного 15 червня 2008 року професійне захворювання виникло за таких обставин: пил з домішкою діоксіда кремнію більш ніж 10%. Відповідно до висновку Донецької обласної медико-соціальної експертної комісії від 29 липня 2008 року (серія ДОН-04 080872) позивачу була визначена ступінь втрати працездатності у розмірі 40 % та встановлена третя група інвалідності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В результаті отримання професійного захворювання він постійно відчуває фізичні страждання, не може виконувати навіть елементарних дій в побуті і у звязку з цим він відчуває великі моральні страждання. Також моральна шкода полягає в тому, що він до отриманої травми рідко звертався до лікарів, а тепер потребує постійного лікування, проблеми з диханням не проходять, багато часу він витрачає на відвідування лікувальних установ, тоді як цей час він міг би провести зі своєю сімєю. Позивач у судове засідання не зявився, суду надав заяву у якій вказує, що свої позовні вимоги підтримує та просить суд справу розглянути у його відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача до суду не з»явився, суду надав заперечення, у якому позовні вимоги визнано частково. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання (форма П-4) складеного 15 червня 2008 року професійне захворювання виникло за таких обставин: пил з домішкою діоксіда кремнію більш ніж 10%. Відповідно до висновку Донецької обласної медико-соціальної експертної комісії від 29 липня 2008 року (серія ДОН-04 080872) позивачу була визначена ступінь втрати працездатності у розмірі 40 % та встановлена третя група інвалідності.. Відповідно до довідки Донецької обласної МСЕК від 29 липня 2008 року (серія ДОН-07 № 033573) позивачу [PERSON] вперше була встановлена третя група інвалідності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст. 173 КЗпП України шкода заподіяна працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.. 9 Закону України «Про охорону праці»відшкодування праці, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоровя здійснюється фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». У відповідності до ч.3 ст. 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»(в редакції до 2007 року), моральна (немайнова) шкода, заподіяна умовами виробництва, відшкодовується фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. Відшкодування здійснюється у вигляді одноразової страхової виплати незалежно від будь-яких інших страхових виплат. Сума страхової виплати за моральну шкоду визначається судовому порядку. При цьому сума страхової виплати не може перевищувати двохсот розмірів заробітної плати, встановленої на день виплати. Однак, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»№ 717 від 23 лютого 2007 року дія положень закону, які передбачали обовязок фонду ССНВНВ відшкодувати моральну шкоду потерпілим на виробництві скасовано. Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року встановлено, що скасоване право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 1167 ЦК України та ст.. 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодовувати власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих звязків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного звязку між попередніми умовами. Згідно з розясненнями, даними в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоровя умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач і відповідач звільнені за законом від сплати судового збору, тому суд вважає необхідним ці витрати віднести на рахунок держави. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст. ст. 1, 21, 28, 34 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (в редакції Закону станом на 30.07.2003р.),

Outcome: approved