Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

У грудні 2012 року позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 04 жовтня 2008 року між нею та відповідачем укладено та нотаріально посвідчено договір позики, за яким вона передала відповідачу грошові кошти в сумі 15 000 гривень, які остання зобовязалася повернути в строк не пізніше 04 жовтня 2009 року. Пунктом 2 договору передбачено, що за порушення цього зобовязання позичальник сплачує позикодавцеві пеню за кожний день прострочки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, що діє на час її виникнення. У звязку з неповерненням суми позики до цього часу, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача суму боргу - 15 000 гривень, пеню передбачену договором 34\~ 117,50 грн., відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати 2\~ 580 грн., 3% річних 1\~ 559,59 грн. та відповідно до вимог ст.ст. 536, 1048 ЦК України проценти за користування грошовими коштами 4\~ 066,20 грн., а також моральну шкоду в сумі 5 000 грн. та судові витрати по сплаті судового збору - 462,92 грн. і за надання правової допомоги - 8 860 грн.. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач на неодноразові виклики у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причин неявки не повідомила, заяв про розгляд справи в її відсутності не надходило, тому суд визнає причини неявки неповажними і вважає за можливе за згодою позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 04 жовтня 2008 року між сторонами укладено та нотаріально посвідчено договір позики, за яким позивач передала відповідачу грошові кошти в сумі 15000 гривень, які остання зобовязалася повернути в строк не пізніше 04 жовтня 2009 року. Пунктом 2 договору передбачено, що, за порушення цього зобовязання позичальник сплачує позикодавцеві пеню за кожний день прострочки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, що діє на час її виникнення. Борг відповідачем до цього часу не повернуто. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.ст.625, 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов у частині повернення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних підлягає задоволенню. Згідно розрахунку наданого позивачем інфляційні втрати складають 2\~ 580 грн., 3% річних 1\~ 559,59 грн. Зазначені суми підлягають стягненню з відповідача в повному обємі. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Згідно розрахунку наданого позивачем, сума по відсотках за користування грошовими коштами понад строк встановлений договором складає 4\~ 066,20 грн., яка також підлягає стягненню з відповідача. Гідно розрахунку наданого позивачем сума пені, передбачена п. 2 договору позики становить 34\~ 117,50 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на наведене та враховуючи, що розмір неустойки (34\~ 117,50 грн.) значно перевищує розмір збитків, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 15\~ 000 грн. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок повернення боргу 38\~ 205,79 грн. (15\~ 000 + 2\~ 580 + 1\~ 559,59 + 4\~ 066,20 + 15 000 = 38\~ 205,79). Суд вважає, що позивачу заподіяна моральна шкода. яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнала у звязку з тривалим неповерненням грошових коштів. Однак, враховуючи обсяг, глибину та тривалість душевних страждань позивача, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди - 1000 гривень, і вважає, що зазначений розмір відповідатиме ступеню страждань позивача. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача: 460,92 грн. за сплачений судовий збір та 4000 грн. за надання правової допомоги. Визначаючи розмір компенсації витрат на правову допомогу, суд враховує фактичну кількість годин, необхідних на підготовку позовної заяви до суду та час участі адвоката у судових засіданнях по розгляду даної справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial