Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-22 00:00:00

У березні 2013 року заявник звернулася до суду з указаною заявою, мотивуючи її тим, що 21.08.1965 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 10.02.1971 року народження.14.02.2011 року її чоловік помер. 16.05.1988 року шлюб між ними було розірвано, а 14.05.1993 року повторно зареєстровано. До дня смерті він фактично постійно проживав разом із нею за адресою: [ADDRESS], але був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1\\2 частини квартири, яка знаходиться у м. Житомирі за вказаною адресою та грошових вкладів в Ощадному банку України. Вона, будучи спадкоємцем за законом померлого, прийняла спадщину, але у визначений законом строк не звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Після звернення до Першої черкаської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, порекомендувавши звернутися до суду за встановленням факту місця проживання [PERSON] (місця відкриття спадщини) та факту спільного проживання зі спадкодавцем на день його смерті. Спору відносно спадкового майна між нею та синами немає, що підтверджується їхніми нотаріально посвідченими заявами. Просить: встановити факт місця проживання [PERSON] до моменту смерті 14.02.2011 року у квартирі № 44 будинку № 61/2 у місті Житомирі; встановити факт відкриття спадщини після смерті 14.02.2011 року [PERSON] за місцем: [ADDRESS]; встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини 14.02.2011 року за адресою: [ADDRESS]. Заявник та її представник у судовому засіданні вимоги заяви підтримали, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Заінтересовані особи у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки до суду не повідомили. До суду надали нотаріально засвідчені письмові заяви, у яких просять проводити розгляд справи у їх відсутності, вимоги заяви визнають у повному обсязі. Суд, заслухавши заявника, представника заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Статтею 1216 ЦК України визначено поняття спадкування, за яким спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України. До першої черги спадкоємців за законом статтею 1261 ЦК України віднесено дітей спадкодавця, того з подружжя, який його пережив, та батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що 14.02.2011 року у місті Житомирі помер [PERSON], підтвердженням чому є свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 162402, видане 14.02.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського МУЮ (а.с. 7). На час відкриття спадщини заявник та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому Житомирським міським відділом ЗАГС 14.05.1993 року (а.с. 6). До спадкоємців за законом після смерті померлого належать заявник та їхні діти [PERSON] та [PERSON]. Як убачається з довідки № 65 від 23.08.2011 року, виданої Житлово-будівельним кооперативом № 22 міста Черкаси, спадкодавець [PERSON] був зареєстрований до дня смерті 14.02.2011 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно довідки Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 14 від 13.07.2012 року заявник [PERSON] зареєстрована у [INFO] та до дня смерті її чоловіка 14.02.2011 року [PERSON] проживали разом та вели спільне господарство (а.с. 8). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті 14.02.2011 року постійно проживав у [INFO] спільно зі своєю дружиною заявником [PERSON], яка за ним доглядала під час його хвороби до смерті. Їхні показання узгоджуються між собою та з іншими доказами, не викликають сумніву, є послідовними та вважаються судом достовірними доказами. Таким чином, заявник, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є такою, що прийняла спадщину, до складу якої входить право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 10) та право на грошові вклади в Ощадному банку України (а.с. 11-13). Метою встановлення фактів, які просить встановити заявник, є оформлення спадкових прав на вказану спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] Зважаючи на те, що такі факти були доведені заявником у судовому засіданні належними та допустимими доказами, а саме письмовими доказами та показаннями свідків, при цьому враховуючи позиції заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON], викладені в нотаріально посвідчених заявах, з яких вбачається відсутність спору про право на спадщину, суд вважає, що заява [PERSON] ґрунтується на вимогах закону. Враховуючи викладене та

Outcome: approved