Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-25 00:00:00

Позивач звернулась з даним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 09.06.1996 року між сторонами по справі була приватизовано квартиру за адресою м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 39а/48 та отримали свідоцтво про право власності на житло №с-1278 видане згідно розпорядження №с-864 від 31.05.1996 року, яка зареєстрована в КП ДОР Криворізьке БТІ, про що зроблений реєстровий запис в книзі №125п.99-99. У свідоцтві про право власності вказано, що квартира належить вказаним особам на праві спільної сумісної власності. Частки у спільній власності виділені не були. Квартира складається з трьох кімнат, загальна площа квартири становить 61,37 кв.м., житлова площа 41,60 кв.м., перша кімната площею 13,70 кв.м., друга кімната площею 17,70 кв.м., третя кімната площею 10,20 кв.м., кухня площею 8,9 кв.м., ванна кімната площею 2,3 кв.м., вбиральня площею 1,2 кв.м., вбудована шафа площею 0,4 кв.м., коридор площею 5,10 кв.м., лоджія площею 3,75 кв.м. [PERSON] та [PERSON] 12 серпня 2002 року розірвали шлюб, що підтверджується актовим записом №486. Наприкінці 1999 року [PERSON], ще до розірвання шлюбу виїхав з квартири, забравши свої речі та майно. Більше з того часу він в квартирі не проживав. Однак, [PERSON] у 2003 році звернувся до Саксаганського районного суду з заявою про встановлення порядку користування житловим приміщенням, спірною квартирою, після чого суд виніс рішення, яке відповідач по справі використовував лише як спосіб шантажу, а в квартирі не мешкав ні одного дня з 1999 року, коли припинив подружні стосунки з [PERSON] В нього виникла і є заборгованість по сплаті комунальних платежів. На початку лютого 2004 року, [PERSON]В, поїхала на заробітки до республіки Італія, де і знаходиться по теперішній час. У 2011 році у період з червня по вересень вона приїздила до України. Після чого виїхала з України. 15.07.2006 року позивачка уклала шлюб з [PERSON]. Від цього шлюбу народилася дитина [PERSON]. Крім позивачки та її доньки в спірній квартирі без реєстрації проживає її чоловік [PERSON] Згоду на його реєстрацію, у квартирі за адресою м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 39а/48, відповідачі не дають. Позивачка та відповідачі по справі не можуть дійти згоди, щодо сумісного користування спільною сумісною власністю. [PERSON] змушена сплачувати комунальні платежі за [PERSON], оскільки остання не здійснювала їх з 2004 року. У звязку з викладеним позивачка просила визначити, частки у спільному сумісному майні, яке складається з квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 39а/48, які належать [PERSON], [PERSON], [PERSON], визначивши їх частки рівними по 1/3 частині [ADDRESS], яка складається трьох кімнат, загальна площа квартири становить 61,37 кв.м., житлова площа 41,60 кв.м., перша кімната площею 13,70 кв.м., друга кімната площею 17,70 кв.м., третя кімната площею 10,20 кв.м., кухня площею 8,9 кв.м., ванна кімната площею 2,3 кв.м., вбиральня площею 1,2 кв.м., вбудована шафа площею 0,4 кв.м., коридор площею 5,10 кв.м., лоджія площею 3,75 кв.м. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити їх. В судовому засіданні відповідач [PERSON] фактично визнав позовні вимоги, проти їх задоволення не заперечував. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, клопотання про перенесення розгляду справи, або заперечень щодо заявлених вимог на адресу суду не надавала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог КП ДОР Криворізьке БТІ в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Виконком Саксаганської у місті ради відділ у справах сімї та молоді в судове засідання не з'явився, не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, клопотання про перенесення розгляду справи, або заперечень щодо заявлених вимог на адресу суду не надавала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 09.06.1996 року між сторонами по справі було приватизовано квартиру за адресою м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 39а/48 та отримали свідоцтво про право власності на житло №с-1278 видане згідно розпорядження №с-864 від 31.05.1996 року, яка зареєстрована в КП ДОР Криворізьке БТІ, реєстровий запис в книзі №125п.99-99. У свідоцтві про право власності вказано, що квартира належить вказаним особам на праві спільної сумісної власності. Частки у спільній власності виділені не були. [PERSON] та [PERSON] 12 серпня 2002 року розірвали шлюб про що підтверджує актовий запис №486. Наприкінці 1999 року [PERSON], ще до розірвання шлюбу виїхав з квартири, забравши свої речі та майно. Більше з того часу він в квартирі не проживав. Однак, [PERSON] у 2003 році звернувся до Саксаганського районного суду з заявою про встановлення порядку користування житловим приміщенням, спірною квартирою, після чого суд виніс рішення, яке відповідач по справі використовував лише як спосіб шантажу, а в квартирі не мешкав ні одного дня з 1999 року, коли припинив подружні стосунки з [PERSON] В нього виникла і є заборгованість по сплаті комунальних платежів. На початку лютого 2004 року, [PERSON]В, поїхала на заробітки до республіки Італія, де і знаходиться по теперішній час. У 2011 році у період з червня по вересень вона приїздила до України. Після чого виїхала з України. 15.07.2006 року позивачка уклала шлюб з [PERSON]. Від цього шлюбу народилася дитина [PERSON]. Крім позивачки та її доньки в спірній квартирі без реєстрації проживає її чоловік [PERSON] Згоду на його реєстрацію, у квартирі за адресою м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 39а/48, відповідачі не дають. Позивачка та відповідачі по справі не можуть дійти згоди, щодо сумісного користування спільною сумісною власністю. [PERSON] змушена сплачувати комунальні платежі за [PERSON], оскільки остання не здійснювала їх з 2004 року. Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У свідоцтві про право власності №с-1278 від 09.07.1996 року вказано, що квартира належить вказаним особам на праві спільної сумісної власності. Частки у спільній власності виділені не були, хоча розумілось, що частки у спільному майні рівні, так як користувалися рівними правами та мали рівні обовязки відносно квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що частки співвласників квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] належать [PERSON], [PERSON], [PERSON] не виділялись, а також враховуючи, що відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечували, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved