overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 22 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. Від шлюбу в них 18.02.2011 року народився син [PERSON]. Вказує, що подружнє життя не склалося з тих причин, що в результаті різних поглядів на життя і на сімейні відносини, між ними постійно виникали конфлікти. На даний час вона втратила до відповідача почуття поваги, довіри та любові. Крім того, з кінця червня 2012 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Просила шлюб розірвати та визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] разом із нею. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та підтвердила викладені у ньому обставини. Просила задовольнити його в повному обсязі. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе, так як на даний час вона має намір створити іншу сім»ю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Не погоджувався на надання строку для примирення, оскільки на даний час він бажає одружитися з іншою жінкою. Суд, заслухавши думку присутніх в судовому засіданні учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 22 лютого 2010 року, актовий запис за № 200 (а.с.4). Від шлюбу у сторін 18.02.2011 року народився син - [PERSON] (а.с.5). Разом з тим, спільне життя між сторонами склалося невдало. На даний час вони проживають окремо, не ведуть господарства та не мають спільного бюджету. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи те, що сторони дійшли згоди щодо місця проживання їхньої дитини, суд вважає, що малолітнього [PERSON] слід залишити проживати разом із матірю [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, зазначивши, що шлюб з відповідачем розірвано. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач також в судове засідання не зявився, направив заяву про визнання позовних вимог, просив провести розгляд справи в його відсутність. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю за адресою: м. Маріуполь, вул.Урицького, 114-40. Вказані обставини підтверджуються: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO]; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~рішенням про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 214,60 грн. На підставі ст. ст. 180 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею право власності на самочинно переобладнану квартиру [ADDRESS], оскільки її було переобладнано позивачкою без належного дозволу та проекту, однак з додержанням будівельних норм та правил, в результаті чого жила площа квартири складає 30,5 кв.м., загальна 47,6 кв.м. У судове засідання позивачка не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 09.07.2004р. позивачці належить квартира [ADDRESS]. Також встановлено, що відповідно до довідки МКП «Маріупольське БТІ»від 25.10.2012р. позивачкою самочинно переобладнано вищевказану квартиру, в результаті чого жила площа квартири складає 30,5 кв.м., загальна 47,6 кв.м. Вказані переобладнання проведено без належного дозволу, але у відповідності до вимог будівельних норм та правил, що підтверджується висновками спеціаліста від 31.10.2012р. Згідно з ч.2 ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати її дочку [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою. Зазначила, що у жовтні 2007 року її дочка пішла з дому до Маріупольського державного гуманітарного університету, де на той час навчалась та додому до теперішнього часу не повернулась. З того часу пройшло вже більш ніж пять років, однак нікому не відоме її місце знаходження. В наслідку зазначених обставин, вона звернулася із заявою до Жовтневого РО Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецької області з заявою про зникнення дочки. За даним фактом було порушено розшукову справу, однак до теперішнього часу правоохоронним органам не вдалось встановити її місцезнаходження. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою потрібно для вирішення питання зі всіма службами житлово-комунального господарства м. Маріуполя та припинення нарахування плати за користування комунальними послугами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявниця в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON], [INFO] (а.с.7). В жовтні 2007 року [PERSON] пішла з дому до Маріупольського державного гуманітарного університету, де на той час навчалась та додому до теперішнього часу не повернулась. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] підтверджується довідкою наданою Жовтневим РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області від 22.03.2011 року, в якій зазначено, що [PERSON]Ю перебуває в розшуку, як зникла особа, до теперішнього часу її місцезнаходження не встановлено (а.с.10). Вказані обставини також підтверджуються актом від 07.11.2012р., виданим директором ЖКП «Житло-Центр»в якому зазначено, що [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, пр. Леніна, б. 91 кв. 49 не мешкає з жовтня 2007 року (а.с.9). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутньою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 01.10.2011 року, оскільки він після смерті залишив заповіт на її їмя щодо спадкування нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначила, що пропустила встановлений законом строк для подання заяви з поважної причини, оскільки проживає в РФ в м.Твері, не мала змоги приїхати до м.Маріуполя для оформлення спадщини у звязку із скрутним матеріальним становищем та сімейними обставинами, тим більше, що про смерть [PERSON] вона дізналася із запізненням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судове засідання позивачка не зявилася, її представник направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність та підтримання позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача [PERSON] міської ради направив до суду заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи в його відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Третя особа, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи, також в судове засідання не зявилася з невідомих причин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON] помер 01.10.2011 року. Відповідно до заповіту від 17.08.2006р. подружжя [PERSON] та [PERSON] заповіло належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] Відповідно до даних нотаріальної контори [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не звертався. Шлюб між подружжям [PERSON] розірвано 29.11.2010р., але жодний із заповідачів від заповіту не відмовився. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст.1243 ЦК України Подружжя має право скласти спільний заповіт щодо майна, яке належить йому на праві спільної сумісної власності. У разі складення спільного заповіту частка у праві спільної сумісної власності після смерті одного з подружжя переходить до другого з подружжя, який його пережив. У разі смерті останнього право на спадкування мають особи, визначені подружжям у заповіті. За життя дружини та чоловіка кожен з них має право відмовитися від спільного заповіту. Така відмова підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно зі ст.1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, але позивачка з такою заявою до нотаріальної контори не зверталася. З урахуванням доводів, наведених позивачкою, суд вважає причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними та вважає можливим визначити їй додатково трьохмісячний строк, який буде достатнім для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивачка, посилаючись на те, що вона з відповідачем припинили спільне проживання з квітня 2012 року, так як мають різні погляди на сімейне життя та втратили взаємоповагу один до одного, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач позов визнав, про що вказав в заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони спільно не проживають з квітня 2012 року. Миритися і відновлювати подружні стосунки позивачка не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з серпня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо, з 2012 року на утримання дитини матеріальну допомогу в добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Тому вона просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка у судове засідання не зявилася, надіслала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО №056516 від 17.01.2006 року сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно до довідки Маріупольського міського центру зайнятості від 21.11.2012 року №801 відповідач [PERSON] перебуває на обліку як шукаючий роботу, 28.11.2012 року буде зареєстрований як безробітний. Згідно до довідки про склад сімї №10 від 12.11.2012 року дитина проживає разом з матірю. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з огляду на те, що відповідач у добровільному порядку на утримання дитини матеріальну допомогу не надає, є працездатним, виходячи з матеріального становища сторін, суд стягує з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини починаючи з 14.11.2012 року, тобто з дня предявлення позову. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України належить до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 214,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві просить визначити додатковий для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті його матері [PERSON], що померла 21.09.2011 року. Свої вимоги обґрунтовує тим , що він не зміг вчасно звернутись до нотаріальної контори з приводу спадщини в звязку тим, що перебував у тривалих службових відрядженнях. На підтвердження своїх доводів надав відповідні документи. В судове засідання сторони не з»явилися , позивач в заяві до суду позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути в його відсутність, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дані підстави дають можливість суду розглянути справу у відсутності сторін. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог СТ.197 Ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши всі матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню із слідуючих підстав: Відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За заповітом , складеним [PERSON] 09.08.2006 року, посвідченим секретарем Пісківської сільської ради, зареєстрованим за № 103, все своє майно вона заповідала своїм дітям: дочці [PERSON] та сину [PERSON] ,(позивачу по справі, (а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть, спадкодавець померла 21.09.2011 року (а.с.10). Як вбачається із довідки ТОВ « Київ-Інстал» , виданою директором [PERSON], [PERSON] в період з вересня 2011-по травень 2012 року перебував у службових відрядженнях (а.с.11). Даний факт також підтверджений копіями наказів від 02.09.2011р, № 11 від 24.10.2011 р., 11 від 05.12.2011 р., № 12 від 03.01.2012 р., № 12 від 13.02.2012 р., № 12 ви 26.03.2012 р., № 12 від 03.05.2012 р., що суд вважає поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до довідки Бобровицької державної нотаріальної контори, 21.09.2011 року була відкрита спадкова справа після померлої [PERSON] відповідно до поданої заяви про прийняття спадщини її дочкою [PERSON] (а.с.28). Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що дані обставини є поважною причиною пропуску строку позивачем для подання заяви про прийняття спадщини, і його позов підлягає задоволенню, так як викладені в позовній заяві доводи знайшли своє підтвердження дослідженими в суді доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом посилаючись на те, що у 2009 році зареєструвала шлюб з відповідачем. 01.03.2011 року [PERSON], придбав квартиру [ADDRESS], уклавши договір купівлі-продажу. У звязку з цим позивач просить суд визнати, що квартира [ADDRESS], яка придбана [PERSON], за договором купівлі-продажу від 01.03.2011 року, є обєктом спільної сумісної власності сторін, визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення, що відповідають змісту позову. Відповідач в своїх поясненнях вказав, що гроші на квартиру почав збирати до укладання шлюбу, спірна квартира придбана за його кошти, позивач, перебуваючи в шлюбі з ним, не працювала. З огляду на пояснення позивача, представника позивача та відповідача, письмові докази, надані сторонами у справі, суд приходить до висновку про законність вимог [PERSON] та необхідність задоволення позову в повному обсязі.. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 30 квітня 2009 року [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 11. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). За час шлюбу згідно договору купівлі-продажу від 01.03.2011 року, який посвідчено Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а.с.48). Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно положень ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Тобто, квартира придбана у шлюбі, є спільною сумісною власністю і на підставі ст.70 СК України частки майна подружжя є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, згідно із ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до п.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивач звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона з відповідачем 01 серпня 2001 року зареєструвала шлюб в виконкомі Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, постійно виїжджає на заробітки до м. Київ і має значний дохід. У позивача склалося важке матеріальне становище, одній утримувати дітей їй важко, а тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей аліменти в розмірі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення аліментів із дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден виплачувати аліменти в твердій грошовій сумі по 400 гривень щомісячно на кожну дитину, виходячи із непостійних доходів, які він отримує в даний час. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2001 року в виконкомі Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.3). Під час спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5), які на даний час проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Озаринецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 24.10.2012 за №786 (а.с.7). Позивачка працює, має постійну заробітну плату до 1000 гривень на місяць Відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання неповнолітніх дітей, працює на заробітках в м.Києві, не має постійної роботи та сталого заробітку, з його слів має місячний дохід до 1500 гривень на місяць. Викладене підтверджено поясненням сторін, матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує: матеріальне становище позивачки, на утриманні якої знаходяться малолітні діти, матеріальне становище відповідача, який працює по найму, не має постійного заробітку та інших утриманців, і вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі, яка дорівнюватиме по 450 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття На підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збірсуд стягує з відповідача на користь державного бюджету м. Могилева-Подільського судовий збір в сумі 214 гривень 60 копійок.

Outcome: approved