Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивує тим, що 04.11.2010 року уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у Довжанській сільській раді Дрогобицького району Львівської області. Від даного шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON]. З відповідачем разом вони не проживають, не ведуть спільного господарства. Дитина проживає з нею, перебуває на її утриманні та вихованні. Зазначила, що відповідач не приймає жодної участі в утриманні доньки, добровільно не надає матеріальної допомоги на забезпечення дитини всім необхідним. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку і цих коштів, що вона отримує від держави, не вистачає на нормальне повноцінне утримання дитини. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 січня складає 972 грн., а тому вважає, що цю суму слід розділити на кожного з батьків порівну, оскільки батьки обоє зобов'язані однаково утримувати своїх дітей. Враховуючи, що відповідач не виконує свого обов'язку по матеріальному утриманню дитини, просить суд на постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 486 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення донькою повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Доповнила, що твердження відповідача про те, що його середньомісячна заробітна плата складає 1149 грн. не відповідає дійсності, оскільки відповідач крім заробітної плати, вказаної у довідці, ще неофіційно отримує значну суму грошей, а тому в змозі сплачувати 486 грн. аліментів на утримання їхньої доньки. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що не відмовляється від утримання дитини та згідний сплачувати аліменти на її утримання, однак, враховуючи розмір його заробітної плати, який становить близько 1149 грн., не в змозі сплачувати аліменти в сумі, визначеній позивачкою. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Ту обставину, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], - сторонами не оспорюється і доказуванню не підлягає. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач погоджується їй частково таку допомогу надавати, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення зі стягненням з відповідача аліментів у розмірі по 400 грн. щомісячно. Визначаючи суму аліментів, суд бере до уваги, що відповідач не має на утриманні інших осіб, згідний брати участь в утриманні доньки. Суд вважає, що визначена сума аліментів забезпечить дитині належний та достатній рівень матеріального утримання - відповідатиме належній та необхідній частці для забезпечення потреб неповнолітньої дитини в продуктах харчування, одязі, засобах гігієни, навчанні, відпочинку тощо, та відповідатиме можливостям відповідача ( розміру його заробітку). Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved