Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 04 липня 2010 року приблизно о 21.00 год. вона, її чоловік та двоє їх друзів відвідали з метою відпочити кафе-бар ТОВ «Компанії «Горностай Інвест», який знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Маршала Малиновського, буд. № 2. Вартість замовлення склала суму приблизно 110,00 грн., але в отриманому рахунку був тричі зазначений замовлений квас, не зважаючи на те, що безпосередньо вони лише двічі замовляли та вжили його. На усне звернення офіціантка вибачилася та надала інший рахунок, забрав одразу первісний рахунок. Через декілька хвилин нею ж був наданий новий рахунок, в якому була зазначена позиція «посуда» на суму 40,00 грн. На повторне звернення до офіціантки з вимогою пояснити, що це означає, вона відповіла, що, забираючи порожній бокал (0,300 л) у позивача, вона разом із позивачем його випадково розбила, не відходячи далеко від нашого столу і взагалі вона особа підлегла, їй наказала зробити таким чином адміністратор, вона так і зробила. Як зазначається позивачем при зверненні до суду вона запросила адміністратора до свого столу на співбесіду, адміністратор підійшла, виключно за проханням відвідувачів назвала своє ім'я ([PERSON]), оскільки бейджа в неї не було, та відповіла, що вимушена поставити в рахунок позивачу розбитий бокал, тому що весь битий посуд підлягає списанню та сплачується клієнтами. Ніяких пояснень більше вона не захотіла робити, була грубою та не ввічливою, тільки непогодження та заперечення лунали з її уст, перебиваючи питання та пояснення відвідувачів. Після цього позивач попросила Книгу відгуків та пропозицій, зробивши там відповідний запис про вище викладене; після запису в Книзі відгуків та пропозицій позивач попросила адміністратора надати копію акту биття суду за нібито участю позивача, на що отримала відмову з посиланням на те, що у них такі акти не складаються, а існує внутрішнє розпорядження директора стосовно посуду. 06.07.2010 року позивач звернулась з претензією до Головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів та до Начальника Управління Київського обласного управління у справах захисту справ споживачів, та отримала відповідь 11.08.2010 р., в який зазначено, що було здійснено перевірку кафе-бару комплексу «Горностай» та виявлені порушення чинного законодавства та був складений протокол на директора, а також позивачу було запропоновано забрати кошти, сплачені нею за посуд в розмірі 40,00 грн.; 12.08.2010 р. на звернення позивача до адміністрації кафе грошові кошти в сумі 40,00 грн. були повернуті. Щодо моральної школи, то на обґрунтування її спричинення позивач посилається на протиправні дії відповідача, через які позивач отримала моральні переживання, був зіпсований відпочинок у вихідний день її родини та друзів, принижена честь та гідності привселюдно адміністрацією кафе-бару «Горностай», позивач втратила 40,00 грн. (протягом з 04.07.2010 р. по 12.08.2010 р.), а також можливість реалізувати свої права, як споживача, передбачені чинним законодавством України. Разом з тим, позивач понесла певні витрати, повязані із зверненнями до установ з приводу порушених прав. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 700,00 грн. Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 700,00 грн. та про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 74,00 грн. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений, повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, не скористався правом надання заперечень проти позову не надав заяви про розгляд у його відсутності, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного. Основні вимоги щодо роботи суб'єктів господарської діяльності (закладів, підприємств) усіх форм власності, що здійснюють діяльність на території України у сфері ресторанного господарства регламентуються Правилами роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, які затверджені наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24 липня 2002 р. N 219. У своїй діяльності суб'єкти господарської діяльності керуються актами законодавства України, якими регулюється діяльність у сфері ресторанного господарства. Відповідно до п. 1.5 зазначеної вище правової норми заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики-заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс). У закладах (підприємствах) ресторанного господарства використовуються такі методи обслуговування як самообслуговування, обслуговування офіціантами, комбінований тощо (п. 3.1); згідно з п. 3.3 у закладах (підприємствах) з обслуговуванням офіціантами оплата вартості продукції здійснюється споживачем безпосередньо офіціанту відповідно до рахунка, який виписується на бланку встановленої форми. Після розрахунку офіціантом споживачеві надається розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція). Даними правилами при організації обслуговування споживачів передбачений обовязок проведення розрахунків за продукцію й надані послуги в закладах (підприємствах) ресторанного господарства. Судом було встановлено, що 04 липня 2010 року позивач була споживачем послуг, які надавалися їй у кафе-бар ТОВ «Компанії «Горностай Інвест», який знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Маршала Малиновського, буд. № 2, та під час розрахунку за надані послуги на підставі виставленого офіціантом рахунку позивачем було встановлено вона повинна була також оплатити вартість розбитого не нею посуду в розмірі 40,00 грн., що позивачем й було зроблено. За результатами перевірки, яка була проведена за зверненням позивача до Головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів спеціалістами цієї установи (а.с. 8) були виявлені порушення чинного законодавства, через що було складено протокол на директора, та позивачеві було запропоновано зібрати сплачені нею грошові кошти в розмірі 40,00 грн. Грошові кошти в розмірі 40,00 грн. були повернути позивачем закладом ресторанного господарства кафе-бар ТОВ «Компанії «Горностай Інвест». Розвязуючи вимогу позову про відшкодування моральної шкоди та частково задовольняючи в частині щодо її розміру, суд погоджується із доводами позивача щодо наявності морально шкоди, завданої протиправною поведінкою відносно позивача з боку працівника кафе-бар ТОВ «Компанії «Горностай Інвест». (п. 3 ч. 2 ст. 11, п. 9 ч. 2 ст. 16, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України), тому з урахуванням моральних страждань позивача для суду вбачаються підстави для стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування спричиненої моральної шкоди 500,00 грн. (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК). Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача сплачені витрати на судовий збір в розмірі 74,00 грн., то підстави для задоволення даної вимоги відсутні, оскільки позивач не надала доказів на підтвердження понесення нею судових витрат в зазначеному вище розмірі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 3 ст. 88 та ст. 215 ЦПК України.

Outcome: partial