Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Середнянська, 43 в с. Середнє Підгаєцького району Тернопільської області, який успадкований нею за законом після смерті її чоловіка [PERSON]. Вказує, що вона прийняла спадщину, подавши у встановленому законом порядку заяву до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, а свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 25.08.1989 року видане без врахування часток співвласників. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися та подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, вказавши, що позов визнають у повному обсязі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до довідки, виданої Підгаєцьким районним БТІ 28.03.2012 року, [PERSON] належить 1/2 частина у житловому будинку № 43 по вул. Середнянська в с. Середнє Підгаєцького району Тернопільської області. Довідкою № 306 від 26.03.2012 року, виданою виконкомом Завалівської сільської ради підтверджено, що житловий будинок з господарським будівлями № 43 по вул. Середнянська в с. Середнє Підгаєцького району Тернопільської області належить по 1/2 частці голові колгоспного двору [PERSON] та членам: [PERSON]. Даний житловий будинок побудований у 1980 році, господарські будівлі побудовані до 1968 року. Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На підставі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що [PERSON] був членом колгоспного двору, тому суд приходить до висновку, що він мав право на 1/2 частку у спірному житловому будинку з господарськими будівлями, однак при житті не оформив цього права у встановленому законом порядку. [PERSON] помер 22.07.2009 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 148598. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивач [PERSON] постійно проживала з [PERSON] на час його смерті та у встановленому законом порядку звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що вбачається з листа Підгаєцької державної нотаріальної контори від 26.03.2012 року № 20/02-14. Таким чином, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, позивач вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). З огляду на те, що [PERSON] на час своєї смерті був власником ? спірного житлового будинку з господарськими будівлями, його право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивачки [PERSON] Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини та визнання відповідачами позову, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на ? частину успадкованого за законом житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, який розташований по вул. Середнянська, 43 в с. Середнє Підгаєцького району Тернопільської області, що належала померлому [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved