Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

Позивач ПАТ "Акцент Банк", представник позивача ПАТ КБ ПриватБанк, в особі [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що 18.04.2008 року між ПАТ АкцентБанк та [PERSON] був укладений Договір кредиту №AB1YRX19520020, згідно якого йому, було надано кредит в сумі 5953,89 (пяти тисяч девятиста пятдесяти трьох) гривень 89 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.04.2009 року. У звязку із порушеннями зобовязань за кредитним договором, [PERSON] допустив заборгованість в сумі 43687,45 (сорока трьох тисяч шестиста вісімдесяти семи) гривень 45 копійок, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно вироку Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.02.2011 року відбуває покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки за вчинення злочинів передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не доведений, не обґрунтований і задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.ст.11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 18.04.2008 року між ПАТ АкцентБанк та [PERSON], [INFO], був укладений Договір кредиту №AB1YRX19520020. Згідно умов вказаного договору [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 5953, 89 (пяти тисяч девятиста пятдесяти трьох) гривень 89 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.04.2009 року (а.с. 4 зворот). На даний час сума заборгованості по кредитному договору не погашена, її розмір складає 43687,45 (сорок три тисячі шістсот вісімдесят сім) гривень 45 копійок (а.с. 3). Судом було також встановлено, що на момент укладення кредитного договору 18.04.2008 року між позивачем ПАТ АкцентБанк та відповідачем [PERSON], відповідач [PERSON], [INFO], уродженець та мешканець с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.03.2006 року за вчинення злочинів, передбачених ст. 190 ч. 1, ст. 186 ч. 2 КК України з 14.12.2005 року по 14.12.2009 року і фізично не міг укласти кредитний договір з банком. Вказані факти вбачаються з копії паспорта [PERSON], серії КР №875684 від 30.05.2005 року, довідки про звільнення серії ЧНЦ №00470, вироків Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.03.2006 року, Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.02.2011 року, що набрали законної сили, наданих матірю [PERSON] [PERSON] Крім того, суд ставить під сумнів справжність паспорту серії КР №820404, виданого Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області 11.12.2003 року на імя [PERSON], [INFO] (а.с.12) та дублікату картки фізичної особи платника податків на [PERSON] від 17.04.2008 року (а.с.12 зворот) на підставі яких був укладений згаданий кредитний договір та на які посилається позивач. Згідно ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. З системного аналізу даної норми випливає, що ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач повинен обгрунтувати необхідність такої заміни, а саме чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Встановлення неналежності первісного відповідача без з'ясування особи, яка повинна відповідати за позовом, не дає можливості провести заміну. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права притягати належного відповідача як співвідповідача, якщо позивач відповідного клопотання не подає, суд повинен розглядати справу далі і відмовляти у позові. Суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких зазначив позивач. Аналогічні твердження містяться в п.8 Постанові Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, згідно яких, у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої предявлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. ЦПК України не передбачає можливості заміни позивача за ініціативою суду. Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO] є неналежним відповідачем по справі, а тому в задоволенні позову слід відмовити за вищевказаних обставин. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed