Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

17.01.2012 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом. 24.01.2012 року, після залишення позовної заяви без руху, позивач зменшив розмір позову, просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 40000 грн. відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та витрати на правову допомогу. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 07.09.2006 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] за довіреністю, рухаючись по вул. Пирогова в напрямку мікрорайону Сабаров в м. Вінниця здійснив наїзд на нього, пішохода, який переходив вулицю, внаслідок чого він отримав тяжкі тілесні ушкодження, тривалий час лікувався, від отриманих травм втратив професійну і загальну працездатність, став інвалідом, що привело до істотних вимушених змін в організації життя, у виробничих стосунках, він відчував фізичний біль та переніс душевні страждання. В судовому засіданні позивач зменшив розмір позовних вимог, просив стягнути на його користь тільки 20000 грн. відшкодування моральної шкоди, посилався на обставини викладені у позовній заяві, а також вказував, що внаслідок отриманих травм він продовжує хворіти, переносить страждання від фізичного болю, потребує постійного нагляду лікарів, а також періодичного санаторно-курортного лікування. Представник відповідача заперечувала у задоволенні позову, вказувала, що 07.09.2006 року по вул. Пирогова Сабаровв м. Вінниця дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля під керуванням водія [PERSON] сталась з вини пішохода [PERSON], який переходив дорогу в недозволеному місці, не переконавшись у відсутності небезпеки для себе і інших учасників руху, а водій не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода і з цих підстав відмовлено в порушенні кримінальної справи за відсутністю в діях [PERSON] складу злочину. Вважала, що відповідач, приймаючи участь у придбанні ліків за власні кошти на лікування [PERSON], повністю відшкодував позивачу моральну шкоду. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] вважала, що вимоги позову є безпідставні, пояснила що вона є власником автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини позивача, вказувала, що відповідач компенсував моральну шкоду витратами на придбання ліків для [PERSON] під час стаціонарного лікування безпосередньо після пригоди. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та витребувані за клопотанням сторін медичні документи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав. Встановлено, що 07.09.2006 року на вул. Пирогова в м.Вінниця сталась дорожньо - транспортна пригода за якої було вчинено наїзд на пішохода [PERSON] належним [PERSON] автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Внаслідок наїзду [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом брижі тонкого кишківника, закритої черепно-мозкової травми - забою головного мозку, внутрішньо-мозкових гематом в обох тімяних ділянках, закритої тупої травми грудної клітки з правобічним травматичним гідро пневмотораксом, розвитком травматичного пульмоніту, дихальної недостатності ІІ-ІІІ ступеню, закритого перелому обох кісток правої гомілки на рівні середньої третини, саден в ділянках правої гомілки, правого ліктьового суглобу та обох кистей, крововиливу в ділянці крила правої здухвинної кістки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що стверджується актом судово-медичного дослідження №2787 від 20.11.2008 року (а.с.6-8). Постановою слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області від 22.09.2011 року відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] по факту ДТП за відсутністю в його діях складу злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, так як у дорожній ситуації що склалась на час ДТП 07.09.2006 року пішохід [PERSON] порушив вимоги п.п. 4.7,4.8, 4.14.(а) Правил дорожнього руху України, переходив дорогу в недозволеному місці, не переконався у відсутності небезпеки для себе і інших учасників руху, а водій при виконанні вимог п.12.3 ПДР України не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода (а.с.5). Відмовний матеріал по факту ДТП за участю пішохода [PERSON] та автомобіля під керуванням водія [PERSON] знищені згідно акту №457 від 11.01.2012 року Ленінським РВ ВМУ (а.с.77,78). Відповідно до змісту документів медико-соціальної експертизи [PERSON] від отриманих при дорожньо-транспортній пригоді травм зазнав втрати професійної працездатності 70% та був визнаний інвалідом 2 групи на період з січня 2007 року до лютого 2008 року, в січні 2008 року йому було визначено 50% втрати професійної працездатності та інвалідність 3 групи, з 16.07.2008 року визначено 60% втрати професійної працездатності та інвалідність 3 групи безстроково. Сторонами визнається, що [PERSON] безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди ніс витрати на придбання ліків для лікування [PERSON], також це доводиться поданими відповідачем виписками про придбання медпрепаратів для [PERSON] у вересні-жовтні 2006 року (а.с.99-113). Спірні правовідносини регулюються: - п. 1 ч.2\~ст. 1167 ЦК України відповідно до якої моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; - ч. 2\~ст. 1168 ЦК України згідно якої моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів; - ч.1 ст.1187 ЦК України, яка визначає, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Встановлені обставини свідчать, що внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яким володів і користувався [PERSON] позивачу [PERSON] було завдано ушкодження здоровя і каліцтво, тому моральна шкода в даному випадку повинна бути відшкодована [PERSON] незалежно від його вини. При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує тривалість і\~глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної та загальної працездатності, те, що причиною виникнення шкоди є груба необережність позивача, який не переконавшись у відсутності безпеки для себе та інших учасників дорожнього руху переходив проїзну частину, в звязку з чим відповідач не мав технічної можливості уникнути наїзду на нього, поведінку відповідача, який намагався зменшити страждання потерпілого своєю участю у його лікуванні, а також вимоги розумності і справедливості, і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача дванадцять тисяч гривень відшкодування моральної шкоди. З відповідача також підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial