Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №08/07/983М від 23.08.2007 року, укладеним із відповідачем [PERSON] (далі кредитний договір) та забезпеченим порукою відповідача [PERSON], посилаючись на порушення зобов'язань за кредитним договором. В уточнених позовних вимогах вказав, що 01.06.2010 року Тернопільським міськрайонним судом ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №08/07/983М від 23.08.2007 року станом на 02.12.2009 року в сумі 50191,96 доларів США (39102,87дол. США - заборгованість за кредитом; 5873,54дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1953,94дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1216,69дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи - 32.47дол. США - штраф (фіксована частина), 2012,16дол. США - штраф (процентна складова). Зазначений кредитний договір свою дію не припиняв, тому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за цим договором, яка станом на 27.09.2011 року складає 66277.51 дол. США, що еквівалентно 528231,75грн., в тому числі: 16254,77дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 39379,21дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 10643,53дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Із відповідача [PERSON], як із солідарного боржника за кредитним договором, просить стягнути заборгованість за договором станом на 27.09.2011 року, яка становить 120177,15дол. США, що еквівалентно 957811,85грн. в тому числі: 39102,87дол. США - заборгованість за кредитом; 22128,31дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 41333,15дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 11860,22дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: -31,37дол. США - штраф (фіксована частина), 5721,23дол. США - штраф (процентна складова). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві, просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог до [PERSON] заперечив, посилаючись на те, що порука останньої за договором поруки припинилась у зв'язку із зміною зобов'язань без згоди поручителя (ч.1 ст.559 ЦК України) підвищення відсоткової ставки за кредитним договором. Крім цього, позивач не пред'явив вимоги до поручителя у строки, передбачені ч.4 ст.559 ЦК України. Відповідач [PERSON] перебуває у Диканівській виправній колонії Державної пенітенціарної служби України в Харківській області. Згідно листа Диканівської виправної колонії Державної пенітенціарної служби України в Харківській області від 13.11.2012 року та доданої до нього розписки, [PERSON] копію заяви про уточнення позовних вимог отримав. Пояснень, що стосуються предмету позову, [PERSON] не надавав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 01 лютого 2011 року, задоволено позов ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 50 191,96 доларів США, що еквівалентно 401 033 грн. 76 коп. та 1 950 грн. судових витрат по справі. Як вбачається із вказаної ухвали апеляційного суду, судом встановлено, що 23 серпня 2007 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір №08/07/983М, за яким відповідачу були надані грошові кошти в сумі 50 000 доларів США на строк до 23 серпня 2012 року зі сплатою 10% річних за користування кредитом. Умовами договору передбачено погашення кредиту та сплату відсотків у терміни відповідно до графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, який є додатком № 1 до даного договору. Про отримання коштів свідчить заява [PERSON] на видачу готівки №1 від 27 серпня 2007 року на суму 50 000 доларів США, в якій наявний підпис отримувача. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи А 01 № 054809 виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради проведено 17.07.2009 року державну реєстрацію ПАТ КБ "Приватбанк" на підставі заміни найменування юридичної особи. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №08/07/983М від 23.08.2007 року, що до вересня 2008 року [PERSON] виконував умови договору (а.с.5). Заборгованість станом на 2 грудня 2009 року становить:39 102,87доларів США - заборгованість за кредитом, 5 873,54 долари США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1 953,94 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 1 216,69 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором . Відповідно до п.6.6 кредитного договору № 08/07/983М від 23 серпня 2007 року передбачено, що при порушенні позичальником грошових зобов'язань, у зв'язку з чим Банк буде змушений звернутися до суду, позичальник має сплатити штраф Банку у розмірі 250грн.+ 5% від суми позову. Згідно п.2.3.1 кредитного договору №08/07/983М від 23.08.2007 року банк має право збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитом, при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні. При цьому, банк, за 20 днів до вступу в силу зміненої відсоткової ставки, направляє позичальникові письмове повідомлення про зміну відсоткової ставки, що містить Графік погашення кредиту, відсотків і винагороди (Додаток 2 до даного договору), розрахований з урахуванням нової відсоткової ставки. Встановлено що процентну ставку за кредитним договором збільшено з лютого 2009 року до 15% річних, шляхом направлення позичальнику відповідних повідомлень, що стверджується реєстрами відправлень №№76 mkd, 76 mkd, які наявні у матеріалах справи. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 23.08.2007 року між сторонами укладено договір поруки №08/07/983М, поручителем за яким є [PERSON] Згідно ч.1 ст.3, ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.20 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ч.1 ст.. 60, ч.3 ст. 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковий для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. За ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст.1048 ЦК України встановлено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.ч.1,4 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Судом встановлено, що на даний час зобов'язання позичальника за кредитним договором не виконані, тому, в силу п.7.1. кредитного договору, такий свою дію не припинив. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз. 2. п.2, п.9 Постанови №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобовязання кредитного договору характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути повязана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобовязання та іншими умовами договорів. Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для предявлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена Станом на 27.09.2011 року заборгованість за кредитним договором №08/07/983М від 23.08.2007 року становить 120177,15дол. США, що еквівалентно 957811,85грн. в тому числі: 39102,87дол. США - заборгованість за кредитом; 22128,31дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 41333,15дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 11860,22дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: -31,37дол. США - штраф (фіксована частина), 5721,23дол. США - штраф (процентна складова). Станом на 27.09.2011 року, заборгованість за кредитним договором №08/07/983М від 23.08.2007 року, за вирахуванням вже стягнутої із [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" за рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 01.06.2010 року, складає 66277.51 дол. США, що еквівалентно 528231,75грн., в тому числі: 16254,77дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 39379,21дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 10643,53дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом стягнення з [PERSON], на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № 08/07/983М від 23.08.2007 року у розмірі 66277,51дол. США, що еквівалентно 528231,75грн., стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № 08/07/983М від 23.08.2007 року у розмірі 120177,15дол. США, що еквівалентно 957811,85 грн., як із солідарного боржника за вказаним кредитним договором, позов слід задовольнити у повному обсязі. При цьому, суд критично оцінює заперечення представника відповідача [PERSON] про те, що її порука за договором №08/07/983М від 23.05.2007 року припинилась у зв'язку із зміною зобов'язань без згоди поручителя (ч.1 ст.559 ЦК України), оскільки п.3 згідно цього договору поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений, тобто поручителю були відомі умови, викладені у п.2.3.1 кредитного договору. Також, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача [PERSON] про припинення поруки за вказаним договором згідно ч.4 ст.559 ЦК України з таких міркувань. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.24 Постанови №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Так, у вказаному договорі поруки строк виконання зобов'язання не встановлено, а у п.1.3 кредитного договору строк виконання основного зобов'язання чітко визначений 23.08.2012 року та не змінювався. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом 23.10.2011 року, тому норми ч.4 ст.559 ЦК України на дані правовідносини не поширюються. На підставі наведеного,

Outcome: approved