Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] «про розірвання шлюбу». Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. З 13.05.2000 року по 01.06.2011 рік позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у сторін є діти –[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося у зв’язку з різними поглядами на життя та різними характерами. Спільне господарство між сторонами не ведеться, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Спору про розподіл майна між ними немає. Між сторонами досягнуто згоди щодо утримання дітей. За таких обставин позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 13.05.2000 року. Позивачка в судове засідання з’явилась, позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічним викладеним у позовній заяві. Відповідач в судове засідання з’явився, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 13.05.2000 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, актовий запис № 311, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-HO № 096538 від 13 травня 2000 року. Від шлюбу у сторін є діти –син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-HO № 331850 від 03 червня 2010 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області та дочка –[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-БП № 073343 від 11 серпня 2003 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК Україна, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю та не ведуть спільне господарство. Згідно до положень ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги суд вважає, що при зазначених обставинах шлюб між сторонами фактично розпався і існує формально, а подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved