Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виселення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить житловий будинок по [ADDRESS], а відповідач, її онук [PERSON], систематично порушує правила співжиття, ігнорує, ображає, відповідач ніде не працює, в позивача в будинку пропадають гроші, добровільно виселитися з будинку не бажає, порушуючи таким чином її права як власника. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просила виселити відповідача з будинку з підстав передбачених ст.116 Житлового кодексу України. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач належним чином повідомлений про час слухання справи до суду не з'явився. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач є власником будинку по [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.02.2004 року. Суду позивач пояснила, що відповідач [PERSON], систематично порушує правила співжиття, ігнорує, ображає, відповідач ніде не працює, в позивача в будинку пропадають гроші, добровільно виселитися з будинку не бажає, порушуючи таким чином її права як власника. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач не наркоман та не вживає спиртними напоями але зі слів позивача знає, що відповідач з дому виносив метал та продавав. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач нормальний, тихий, добрий, спокійний, не грубіян але зі слів позивача знає, що відповідач повитягував з сараю труби та вкрав в позивача гроші. Право вимагати в судовому порядку виселення колишніх членів сімї власник жилого будинку (квартири) має, відповідно до ст. 157 ЖК, але за наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу. Стаття 116 Житлового кодексу встановлює як умову виселення осіб, винних у руйнуванні або псуванні жилого приміщення, наявність фактів, які свідчать, що зазначені дії мали систематичний характер, а заходи попередження і громадського впливу щодо таких осіб виявилися безрезультатними. Відсутність хоча б одного з цих фактів є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення. В судовому засіданні не знайшли підтвердження посилання позивачки на систематичне порушення правил співжиття відповідачем [PERSON]. Доводи позивача про те, що відповідач вчиняє крадіжки її майна є необґрунтованими, оскільки спростовуються постановами Марганецького МВ УМВС України Дніпропетровської області про відмову в порушенні кримінальної справи щодо [PERSON]. Суд вважає, що позивач не навела переконливих доводів на обґрунтування обставин, які б стали підставою для виселення відповідача зі спірного будинку, оскільки в судовому засіданні не встановлено фактів порушення правил співжиття, а встановлено, що між сторонами по справі виникли неприязні взаємини, які самі по собі не можуть бути підставою для виселення. Посилання позивача [PERSON] на те, що вона є власником будинку, а отже, має охоронюване законом право володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй майном, саме по собі не може бути підставою для виселення відповідача, який там правомірно проживає, оскільки його право користування жилим приміщенням врегульоване житловим законодавством, за яким ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у користуванні ним інакше як із підстав і в порядку, передбачених законом, що передбачено ч. 3 ст. 9 ЖК. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed