overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказавши, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2007р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. На утримання дитини відповідач добровільно коштів не надає. Тому вона просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання неповнолітньої дочки. Позивачка та відповідач у судове засідання не зявилися, від них надійшли заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. Визнаючи наявні матеріали про право та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши представлені в справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2007 р., від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Дитина проживає із матірю. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З огляду на те, що дитина проживає із матір'ю, виходячи з матеріального становища сторін, суд, стягує з відповідача на користь позивачки на утримання їх неповнолітньої дочки аліменти в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 214,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що з лютого 2009 року вони з відповідачем знаходились у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя 08.01.2010р. у них народилась дочка [PERSON]. З квітня 2012 року шлюбні відносини між ними припинені. Після розпаду родини з відповідачем склалися неприязні стосунки, в звязку з чим, він не дає їй можливості разом з дочкою виїжджати за межі України. Крім того, зазначила, що вона є громадянином [PERSON] Федерації та має в Україні посвідку на постійне проживання. ЇЇ батьки мешкають у Вологодській області РФ, через похилий вік не мають фізичної та матеріальної можливості відвідувати її та онуку. З метою відвідання батьків, які мешкають у [PERSON] Федерації, а також відвідувати інші держави з метою відпочинку та розвитку дитини просить надати дозвіл на оформлення проїзних документів дитини для виїзду за кордон. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову у повному обсязі. Суд,дослідивши надані по справі докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], 08.01.2010 р. (а.с5). Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені з квітня 2012р. Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України»оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Беручи до уваги, що батько дитини позовні вимоги визнав, суд вважає, що в інтересах дитини позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

23 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» було укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого [PERSON] було відкрито кредитну лінію на загальну суму 3000 грн. та на день укладення договору банк встановив ліміт кредитної лінії в сумі 3000 грн. зі сплатою 26,76 % річних та діє до повного виконання сторонами всіх зобовязань. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з неї 6848 грн. 45 коп. Відповідачка позов визнала, про що вказала в заяві. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 23 листопада 2007 року на картковий рахунок, а вона отримала 3000 грн. зі сплатою 26,76 % річних за користування кредитною лінією та діє до повного виконання сторонами всіх зобовязань. Відповідно до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб відповідачка повинна була здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно. В порушення цього відповідачка не сплачувала своєчасно кредит та відсотки і станом на 29 грудня 2011 року допустила заборгованість 6\~848 грн. 45 коп. ( 3106 грн. 06 коп. непогашений кредит, 3004 грн. 76 коп. несплачені відсотки; 737 грн. 63 коп. штраф за несвоєчасне погашення мінімального платежу). Згідно ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Оскільки відповідачка не виконала взяті по договору на себе зобовязання, ця заборгованість підлягає стягненню з неї на користь позивача. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 214 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

25 червня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» було укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого [PERSON] було відкрито кредитну лінію на загальну суму 2500 грн. та на день укладення договору банк встановив ліміт кредитної лінії в сумі 2500 грн. зі сплатою 29,16 % річних та діє до повного виконання сторонами всіх зобовязань. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 5368 грн. 29 коп. Відповідач позов визнав, про що вказала в заяві. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 25 червня 2007 року на картковий рахунок, а вона отримала 2500 грн. зі сплатою 29,16 % річних за користування кредитною лінією та діє до повного виконання сторонами всіх зобовязань. Відповідно до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб відповідач повинен був здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно. В порушення цього відповідач не сплачував своєчасно кредит та відсотки і станом на 29 грудня 2011 року допустив заборгованість 5368 грн. 29 коп. ( 2499 грн. 79 коп. непогашений кредит, 1819 грн. 77 коп. несплачені відсотки; 1048 грн. 73 коп. штраф за несвоєчасне погашення мінімального платежу). Згідно ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Оскільки відповідач не виконав взяті по договору на себе зобовязання, ця заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 214 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

8 січня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» було укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого [PERSON] було відкрито кредитну лінію на загальну суму 2500 грн. та на день укладення договору банк встановив ліміт кредитної лінії в сумі 3000 грн. зі сплатою 26,76 % річних та діє до повного виконання сторонами всіх зобовязань. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 7014 грн. 45 коп. Відповідач позов визнав, про що вказала в заяві. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 8 січня 2008 року на картковий рахунок, а він отримав 3000 грн. зі сплатою 26,76 % річних за користування кредитною лінією та діє до повного виконання сторонами всіх зобовязань. Відповідно до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб відповідач повинен був здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно. В порушення цього відповідач не сплачував своєчасно кредит та відсотки і станом на 29 грудня 2011 року допустив заборгованість 7014 грн. 75 коп. ( 3148 грн. 48 коп. непогашений кредит, 2977 грн. 04 коп. несплачені відсотки; 888 грн. 87 коп. штраф за несвоєчасне погашення мінімального платежу). Згідно ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Оскільки відповідач не виконав взяті по договору на себе зобовязання, ця заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 214 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк»звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що відповідно до кредитного договору №MRL0F111990118 від 22.11.2006р., укладеного з [PERSON], останньому був наданий кредит у сумі 1395грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.11.2008 року. На теперішній час заборгованість по кредиту, відсоткам та штрафам за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором не погашена та станом на 20.09.2012р. складає 10843,70грн., з них: 2601,33грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом; 608,51грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 6641,30грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором; 500,00грн.- штраф (фіксована частина) та 492,56грн. - штраф (процентна складова) за порушення строків погашення кредиту. Позивач просить стягнути з відповідача цю суму та понесені ним судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, підтримав позовні вимоги, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідно до кредитного договору №MRL0F111990118 від 22.11.2006р., укладеного з [PERSON], останньому був наданий кредит у сумі 1395грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.11.2008 року. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має загальну заборгованість в сумі 10843(десять тисяч вісімсот сорок три) гривні 70 (сімдесят) копійок. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1054 ЦК УЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що оскільки відповідач порушив майнові права позивача, з нього повинна бути стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 10843,70грн., з них: 2601,33грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом; 608,51грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 6641,30грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором; 500,00грн.- штраф (фіксована частина) та 492,56грн. - штраф (процентна складова) за порушення строків погашення кредиту. Вирішуючи питання про судові витрати, суд стягує з відповідача на користь позивача у відшкодування оплати судового збору 214,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись па те, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] 23 червня 2006 року було укладено Кредитний договір №52106С34 за умовами якого Боржнику було надано кредит у сумі 50000.00 гривень 00 копійок, з кінцевою датою погашення 23 червня 2013 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі ставки НБУ + 7.00% річних, але не менше 16.50% річних та Кредитний договір №52106С65 від 10 листопада 2006 року за умовами якого Боржнику було надано кредит у сумі 25000.00 (Двадцять п'ять тисяч) гривень 00 копійок, з кінцевою датою погашення 10 червня 2013 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі ставки НБУ + 9.50% річних, але не менше 18.00% річних. З метою забезпечення вказаного кредитного договору між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки. Умови договору відповідач [PERSON] не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість по кредитним договором та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Зазначила, що всі кошти сплачені [PERSON] банком враховані, на підтвердження цього суду було надано довідки і розрахунки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що ним сплачуватись кошти до тієї пори, доки у нього була на це фінансова можливість. Зазначив, що заборгованість за кредитами в сумі 54000 гривень визнає, а щодо стягнення з нього пені-801 грн, просив суд відмовить. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено обставини, викладені вище, що підтверджуються письмовими доказами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином повідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник забов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Ухвалою суду від 14.06.2012 року позовну заяву в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом та шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки було залишено без розгляду за клопотанням представника позивача. Суд погоджується з розрахунками заборгованості та вважає їх вірними, а доводи відповідача про те, що пеня нарахована не вірно, спростовується матеріалами справи суд вважаг їх не доведеними відповідно ст, ст. 10, 60 ЦПК України і вважає їх безпідставними. За таких обставин, суд дослідивши матеріали справи задовольняє позов повністю, сгягує на користь позивача з [PERSON] суму заборгованості за кредитними договорами, сплачений судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на [PERSON], [INFO], зазначивши, що являється піклувальником над онукою, [PERSON], [INFO], відповідачка не бажає в добровільному порядку надавати кошти на утримання доньки. При намаганні оформити соціальну допомогу, позивачці було повідомлено про обовязковість стягнення аліментів, в силу чого позивачка змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку/доходу/ щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, обгрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не зявилась, однак, надіслала до суду заяву про визнання позову(а.с. 18). За даних обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у ній документів та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження серія 1-АМ № 296121, виданого 15.06.1995 року та зареєстрованого Тростянецьким відділом РАЦС Вінницької області, [PERSON] являється матірю [PERSON], [INFO].(а.с. 5), над якою згідно розпорядження № 19 від 30.01.2012 року, виданого головою Тростянецької районної державної адміністрації [PERSON] призначено піклувальника - [PERSON] (а.с. 7). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину передбачені статтею 181 СК України, а саме: ч. 3 ст. 181 цього Кодексу визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. Норма ч.1 ст. 183 СК України вказує на те, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З огляду на зазначене, взявши до уваги позицію сторін, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 21.08.2002р. вона зареєструвала шлюб з останнім, від шлюбу має неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З листопада 2011р. між нею та відповідачем припинені сімейно-шлюбні стосунки, причиною припинення сімейно-шлюбних стосунків є те, що вони мають різні характери та погляди на життя, що привело до взаємного непорозуміння, примирення не можливо, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, спора про дитину та майно не має, тому, просить шлюб з відповідачем розірвати. У попередньому судовому засіданні позивач на заявлених вимогах наполягала у повному обсязі. Дала пояснення, аналогічні викладеному у позові, просить після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дівоче Глущенко. Відповідач позов визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, сторони одружені з 21.08.2002 року (а.с.8), мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.3), сімейно-шлюбні стосунки між сторонами припинені з листопада 2011р., спільне господарство не ведуть, суперечки про дитину та майно не має. Крім того, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення не можливе, а відповідач не заперечує проти позову. Тому, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що надавав послуги відповідачу по подачі теплової енергії. Однак, відповідач довгий час не здійснював оплату за надані позивачем послуги і за ним утворилася заборгованість за період з 15.10.2011 року по 15.04.2012 року.. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованості за надані ним послуги з урахування індексу інфляції та 3% річних в розмірі 949,22 грн. та судовій збір у розмірі 214,60 грн. Ці обставини і з'явилися підставою позову. У судовому засіданні представник позивача, діюча відповідно довіреності, наполягає на своїх вимогах та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився - 06.11.2012 року, 19.11.2012 року. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч.4 ст.74 ЦПК України. Від нього не надійшло заяви про відкладення слухання справи. Згідно ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, оскілки відповідач повідомлений належним чином повторне не зявився в судове засідання, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення, на підставі наявних у ній даних та доказів. Про постановлення заочного рішення позивач у судовому засіданні не заперечувала. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обємі з наступних підстав. Відповідно до особистого розрахунку № 10908 заборгованість відповідача за період з 15.10.2011 року по 15.04.2012 року, з урахування індексу інфляції та 3% річних за надані послуги складає: 949,22 грн. Відповідно до довідки АДВ ГУ ДМС України в Донецької області за адресою м. Артемівськ вул.. Ювілейна 38-51, зареєстрований [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно і повністю, щомісяця вносити плату за комунальні послуги, к яким відносяться послуги по теплопостачанню. Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, оплата за відпущену і спожиту теплову енергію повинна виконуватися відповідачем своєчасно та в повному обсязі Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі дійсно користувалися послугами, наданими їм позивачем, та їх заборгованість перед позивачем становить 3560,84 грн., а тому, суд вважає позов задовольнити у вказаному розмірі. Також суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved