Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про встановлення порядку користування приміщеннями квартири [ADDRESS] та просила виділити їй в користування ізольовану житлову кімнату площею 10,3 кв.м. та кладову №7 площею 0,3 кв.м., відповідачу [PERSON] житлову кімнату №2 площею 17,1 кв.м. з лоджією І площею 2,0 кв.м. та залишити в загальному користуванні співвласників кухню №4 площею 7,6 кв.м., ванну №6 площею 2,0 кв.м., туалет №5 площею 1,1 кв.м., коридор №1 площею 4,7 кв.м. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов та просили суд його задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Не заперечував щодо запропонованого варіанту порядку користування спірною квартирою. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу квартири укладені 04 листопада 1997 року на товарній біржі [PERSON] міська біржа нерухомості, та зареєстрованим за реєстраційним номером 1-153, [PERSON] та [PERSON] купили квартиру [ADDRESS] ( а.с.17). Згідно до договору дарування квартири від 26 жовтня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] зареєстрованому в реєстрі за №1-6180, [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS] ( а.с. 18). Державна реєстрація права власності на ? частину квартири проведена за [PERSON] КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації20 червня 2008 року за реєстровим номером 23697831. Відповідно до довідки КП ДМБТІ від 28.07.2010 року за №7930 станом на 28.07.2010 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано: ? частка за гр. [PERSON] на підставі договору дарування від 26.10.2001 року, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером №1-6180; ? за гр. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого 04.11.1997 року на товарній біржі [PERSON] міська біржа нерухомості за реєстром №1-153 ( а.с.15). Як вказала позивачка після смерті матері [PERSON], яка померла 23 травня 2008 року, вона виявила пропажу правовстановлюючих документів на квартиру та вимушена була звернутися до суду. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2011 року у цивільній справі №0417/2-445/2011 визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. На підставі рішення КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації провело державну реєстрацію права власності на ? частку квартири [ADDRESS] за реєстраційним номером 23697831 ( а.с.11). Отже на даний час співвласниками квартири [ADDRESS] є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON]. Квартира [ADDRESS] складається з коридора №1 площею 4,7 кв.м., двох ізольованих житлових кімнат: №2 площею 17,1 кв.м. та №3 площею 10,3 кв.м., кухні №4 площею 7,6 кв.м., туалету №5 площею 1,1 кв.м., ванної №6 площею 2,0 м., кладової №7 площею 0,3 кв.м., лоджії І площею 2,0 кв.м., загальна площа квартири складає 43,1 кв.м., житлова площа -27,4 кв.м. ( а.с.12-14). Квартира розташована на першому поверсі десяти поверхового будинку. Позивачка просила встановити порядок користування квартирою №321 в будинку №4 по провулку Вільному в м. Дніпропетровську, виділивши їй в користування ізольовану житлову кімнату площею 10,3 кв.м. та кладову №7 площею 0,3 кв.м., відповідачу [PERSON] житлову кімнату №2 площею 17,2 кв.м. з лоджією І площею 2,0 кв.м.; залишивши в загальному користуванні співвласників кухню №4 площею 7,6 кв.м., ванну №6 площею 2,0 кв.м., туалет №5 площею 1,1 кв.м., коридор №1 площею 4,7 кв.м. Вказала, що відповідач самовільно зайняв житлову кімнату №2 площею 17,1 кв.м., до якого примикає лоджія, поставив замок на двері в цю кімнату, а тому вона вимушена користуватися житловою кімнатою №3 меншої площі, що складає 10,3 кв.м. Також вона позбавлена права користуватися лоджією, крім того відповідач встановив замок на двері, які ведуть в кухню, що перешкоджає їй користуватися кухнею. Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ст.358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право і вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Беручи до уваги вищевикладене, та те, що позивачка погоджується на виділення їй в користування житлової кімнати меншого розміру ніж це приходиться на її ? частку, яка складає 13,7 кв.м., оскільки виділити їй в користування іншої ізольованої кімнати не має можливості, і те що відповідач погоджується із запропонованим порядком користування, тому суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог позивачки та виділення їй в користування крім житлової кімнати №3 площею 10,3 кв. і кладову площею 0,3 кв.м. , а відповідачу відповідно житлову кімнату №2 площею 17,1 кв.м. з лоджією І площею 2,0 кв.м., залишивши інші нежитлові приміщення в загальному користуванні. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати по справі у розмірі 107 грн. 30 коп.

Outcome: approved