Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, щоміж Кредитною спілкою "Український фінансовий союз" та [PERSON] було укладено: договір кредиту № ГО-310 від 17.11.2008 року, відповідно до умов якого, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. та договір кредиту № ГО-316 від 19.11.2008 року, відповідно до умов якого, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн., але всупереч умовам вищенаведених договорів [PERSON] не виплачував передбачені платежі та не повернув кредити у передбачені кредитними договорами строки, чим порушив та порушує істотні умови кредитних договорів. Так чином, станом на 01.10.2012 року, заборгованість по договору кредиту № ГО-310 від 17.11.2008 року становить 15645,32 грн. та по договору кредиту № ГО-316 від 19.11.2008 року становить 15645,44 грн., а разом 31290,76 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач та представник відповідача проти позову заперечували та просили відмовити у задоволенні позову. Суду пояснили, що вказані договори відповідач не укладав, будь-які кредитні кошти в кредитній спілці не отримував, лист про зобовязання сплатити кошти за кредитним договором відповідач писав, але вважав його листом на підставі якого йому виплатить кредитна спілка кошти. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності,\~\~встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки"\~кредитна спілка - неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та надання фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Згідно з п. 2 ч. 2\~ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об'єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, між сторонами 17.11.2008 року було укладено договір кредиту № ГО-310, відповідно до умов якого, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. строком до 17.02.2009 року та сплатою 60% річних за користування кредитними коштами (а.с. 5-6). Також між сторонами 19.11.2008 року було укладено договір кредиту № ГО-316, відповідно до умов якого, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. строком до 19.02.2009 року та сплатою 60% річних за користування кредитними коштами (а.с. 7-8). Так чином, відповідно до розрахунку боргу за кредитним договором № ГО-310 від 17.11.2008 року з терміном погашення 17.02.2009 року заборгованість [PERSON] станом на 01.10.2012 року складає 15645,32 грн. (а.с. 71-72); відповідно до розрахунку боргу за кредитним договором № ГО-316 від 19.11.2008 року з терміном погашення 19.02.2009 року заборгованість [PERSON] станом на 01.10.2012 року складає 15645,44 грн. (а.с. 69-70). Відповідач, всупереч умовам вищенаведених договорів не сплачував передбачені платежі та не повернув кредити у передбачені кредитними договорами строки, чим порушив істотні умови кредитних договорів. Посилання [PERSON] на те, що він не підписував наведені договори кредиту і що це підробка, спростовуються наявним у матеріалах справи листом від 12.01.2010 року № 115, яку [PERSON] написав власноруч і зі змісту якого вбачається, що він визнає, що взяв кредит у Кредитної спілки «Український фінансовий союз» на загальну суму 10000,00 грн.в відповідності з кредитними договорами № ГО-310 від 17.11.2008 року та № ГО-316 19.11.2008 року. Будь-яких інших доказів, окрім своїх пояснень, на підтвердження того, що договори ним не укладалися та що це підробка, суду не надав. Щодо листа від 12.01.2010 року № 115 пояснив, що дійсно вказаний лист написаний ним власноручно. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Відповідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 610, 611, 614, 625 ЦК України за порушення зобов'язання настає відповідальність, зокрема, у вигляді відшкодування збитків. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до\~ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно\~ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем порушено умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, оскільки\~\~за\~\~тривалий період відповідачем не проводились платежі по кредитному договору в частині погашення основної суми кредиту та не сплачувались проценти за користування кредитними коштами, тому\~\~суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 31290,76 грн., що відповідає\~\~положенням\~ч. 2\~ст. 625 Цивільного кодексу України, при визначені суми заборгованості суд бере за основну надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалі справи (а.с. 69-72). Відповідно до частини третьої\~ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судові витрати відповідно до правил\~ст.88 ЦПК України покладаються на відповідача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved