overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2013 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказує, що на даний час сімя сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сімї є втрата взаємних почуттів, постійні сварки, непорозуміння, що призвело до фактичного розпаду сімї, у результаті чого сторони з вересня 2012 року проживають окремо, а тому просить розірвати шлюб, примиритися категорично не бажає. Від шлюбу дітей не мають. У судове засідання позивач не зявився, на адресу суду надіслав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать телефонограми та судові повістки. У телефонному режимі повідомила, що не може зявитися у звязку із зайнятістю. У звязку з неявкою відповідачки, суд позбавлений відомостей по вирішенню питання про відновлення прізвища. Відповідно до ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Судом установлено: Факт перебування сторін у шлюбі з 12.09.2012 року підтверджується свідоцтвом про одруження від 12.09.2012 року виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. (а.с. 4) На даний час спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю у сторін не виникає. Спільне господарство не ведеться. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства та те, що сторони більше пяти місяців проживають окремо, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2013 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказує, що на даний час сімя сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сімї є втрата взаємних почуттів, постійні сварки, непорозуміння, що призвело до фактичного розпаду сімї, у результаті чого сторони з жовтня 2012 року проживають окремо, а тому просить розірвати шлюб, примиритися категорично не бажає. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у ньому. Відповідач у судове засідання не зявилася, на адресу суду надала заяву у якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Просила не відновлювати дошлюбне прізвище. Судом установлено: Факт перебування сторін у шлюбі з 09.06.2006 року підтверджується свідоцтвом про одруження від 09.06.2006 року виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області. (а.с. 5) 09.05.2006 року у сторін народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження від 09.06.2006 року видана Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області. (а.с. 6) На даний час спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю у сторін не виникає, як і про те з ким буде проживати дитина. Спільне господарство не ведеться. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

08 лютого 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Казанківської селищної ради Миколаївської області, просив визнати за ним право власності на причіп ПСЕ 125, заводський № 2112540, 1979 року випуску, придбаний згідно накладної у Казанківський МПМШК за № 26 від 21 вересня 2007 року. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив його задовольнити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечив, позов визнав. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного, вимога позивача підлягає задоволенню з наступних підстав. При огляді накладної за № 26 від 21 вересня 2007 року, виданої Казанківською МПМШК на підставі купівлі продажу видно, що причіп ПСЕ 125 1979 року випуску, заводський № 2112540, відпущено [PERSON] за 500 грн. Відповідно до положень ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Позивач добросовісно заволодів причепом ПСЕ 125 1979 року випуску, заводський № 2112540, що знаходився на балансі Казанківської МПМШК, яким відкрито та безперервно володіє протягом більше 5 років, а тому відповідно до положень ст.344 ЦК України набув право власності на вказане майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

Заявник, звернувшись до суду з вищевказаною заявою, просить визнати недієздатним свого сина - [PERSON], [INFO], який є інвалідом І групи та призначити її опікуном над недієздатним сином. У судовому засіданні заявник свою заяву підтримала і просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи вважає заяву заявника обґрунтованою. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявних у матеріалах справи, копій свідоцтва про народження та довідки МСЕК, вбачається, заявник є матір'ю [PERSON], [INFO], якому визначена перша група інвалідності безстроково. Відповідно до акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 78 від 05 січня 2013 року, [PERSON] за своїм психічним станом не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. З урахуванням викладеного, вимоги про визнання [PERSON] недієздатним, суд вважає обґрунтованими. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У процесі розгляду справи, представником заінтересованої особи подано подання органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації № 112/03/42-1275 від 26 лютого 2012 року про призначення заявника, опікуном над [PERSON], у разі визнання його недієздатним. Чоловік [PERSON] не заперечує проти призначення опікуном [PERSON]., що підтверджується заявами поданими органу опіки та піклування. Відповідно до наявних у матеріалах справи, копій: свідоцтва про право власності на житло, довідки форми № 3 та медичної довідки про стан здоров'я громадянина (чи може за станом здоров'я виконувати функції опікуна над недієздатною особою) від 25 грудня 2012 року, заявник житлом забезпечена і медичних протипоказань для виконання функцій опікуна у заявника не виявлено. Тому, подання органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про призначення заявника, опікуном та вимоги заявника про призначення її опікуном над недієздатним [PERSON], суд також, вважає обґрунтованими. За таких обставин, заява про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, підлягає задоволенню. Судові витрати по справі віднести за рахунок держави. На підставі ст. 39, 41, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

31 січня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно до досягнення сином повноліття, посилаючись на те, що донька проживає з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги, хоча згідно закону зобов'язаний її надавати. Відповідач інших дітей не має, інших стягнень за виконавчими листами не має. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити, пояснила, що не працює і утримувати дитину їй важко. Відповідач не заперечував проти надання матеріальної допомоги дитині, але посилався на те, що він офіційно не працює тому може надавати щомісячно на утримання дитини лише 250 грн.. Перевіривши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 12.07.1996 р. Кочетоцькою селищною радою Чугуївського району Харківської області, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 12.07.1996 року. Згідно копії свідоцтва [NUMBER] про народження [PERSON], [INFO] її батьками записані [PERSON] та [PERSON] про що зроблений запис акту про народження № 17 від 21.10.2011 р. Кочетоцькою селищною радою Чугуївського району Харківської області. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Факт проживання неповнолітньої дитини [PERSON] з батьками підтверджується довідкою виконавчого комітету Кочетоцької селищної ради Чугуївського району Харківської області від 30.07.2013 р. за № 77, та не спростовується відповідачем. Відповідач у судовому засіданні підтвердив, що не надає коштів на утримання доньки. Виходячи з вищенаведеного, суд відповідно до вимог ст.ст. 182, 183, 191 СК України, враховуючи матеріальний стан сторін по справі, відсутність утриманців у відповідача, вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 січня 2013 року - з дня звернення [PERSON] до суду з цим позовом - до повноліття доньки - [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

31 січня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що знаходиться з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 24 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 445. Від даного шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Причину розірвання шлюбу [PERSON] у позові зазначила, що після реєстрації шлюбу їх сімейні стосунки були нормальними, але протягом останнього часу в сім'ї стали виникати сварки на побутовому ґрунті, тому вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновити шлюбні стосунки не можливо. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Ці процесуальні дії відповідачу роз'яснені. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що спільного господарства подружжя [PERSON] з лютого 2012 року не ведуть, родина фактично розпалася, майнова суперечка не виникла, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім та дитини інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо їх примирення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася та відновити її не можливо. Позивач надав суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача, провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 13 серпня 2011 року, від якого вони не мають дітей. Подружні стосунки сторони припинили з причини того, що між ними постійно виникали сварки через те, що кожний з них має різні характери та різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Внаслідок чого їхнє подальше спільне життя стало не можливим, та таким, що суперечить їх інтересам. Між сторонами були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Збереження сім'ї, як вважає позивач, не можливо та не доцільно, у наданій суду заяві просив розглянути справу за його відсутності. Сторони не проживають разом, спільне господарство та сумісний бюджет не ведуть. Спору про розділ майна між сторонами немає. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї не можливо. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 114,70 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 10.01.2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що у період часу з 27.10.2007 року по 22.06.2011 року знаходилася з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини на надає. Просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивачки наполягала на задоволенні позову та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Від нього не надійшло клопотань про відкладення розгляду справу або повідомлення про причини неявки. Суд, відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути данну справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення. Суд вислухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком записано [PERSON]. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір на користь держави у сумі 114,70 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

22.01.2013 року позивач звернулась до суду з даним позовом з проханням розірвати шлюб, укладений між ними 18.11.2006 року у відділі реєстрації актів громадського стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 663 від 18.11.2006 року. Обґрунтовуючи тим, що вони зареєстрували шлюб 18.11.2006 року і проживали до червня 2012 року. В даному шлюбі у них народився син [PERSON], 21.06.2007 року, який на даний час проживає з нею. На протязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб, сімю. З ініціативи відповідача між ними постійно виникали сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати, примирення між ними неможливе. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, письмових заяв чи заперечень до суду не направив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 18 листопада 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 663 ( а.с. 8), від шлюбу у них народився син [PERSON], 21 червня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 09 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 9). Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, позивач не бажає поновлювати шлюбні відносини, вважає, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

У лютому 2012 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між його батьком [PERSON] та братом останнього [PERSON] В судове засідання заявник та його представник за довіреністю [PERSON] не зявились. Від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі та задоволення заяви. В заяві зазначено, що 14.06.2012р. помер [PERSON], який являється рідним братом батька заявника [PERSON] Однак свідоцтво про народження дядька, яке підтверджує цей факт, у нього відсутнє, а отримати його неможливо через давність та віддаленість органу, який його видав, що знаходиться за межами України. Просив встановити факт родинних відносин між його батьком [PERSON] та братом батька [PERSON], що необхідно для оформлення спадщини. Зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] в письмових заявах не заперечували проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України судом може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що у 1962 р. діду заявника [PERSON] був виданий ордер на кв. № 45 у буд. № 87 по пр.. Будівельників в м. Маріуполі на нього та членів його сім*ї, якими у тому числі являлись його сини, а саме: [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтво про смерть [PERSON] було видано матері заявника [PERSON], яка займалась його похованням та цей документ зберігається в їхній родині. Факт родинних відносин також підтверджений угодами відносно вказаної квартири, які складались лише між особами з прізвищем Пенкін. За таких обставинах суд вважає можливим заявлені вимоги задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

04 лютого 2013 року [PERSON] звернулась до Лановецького районного суду із заявою, в якій просить винести додаткове рішення по справі за її позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], вказуючи, що їй відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки у виконавчому документі не вказано дату, з якої повинен стягуватись змінений розмір аліментів. В судове засідання сторони не зявились, не повідомили про причини неявки, заяв та клопотань від них не поступало. За змістом ст.220 ЦПК України присутність сторін не є обовязковою. Вивчивши матеріали справи суд зясував наступні обставини. 10 квітня 2012 року позивач [PERSON] зверталась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просила збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 567,00 грн. щомісячно, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду до повноліття дитини. Рішенням Лановецького районного суду від 13 червня 2012 року вирішено змінити розмір аліментів і встановити новий розмір аліментів у твердій грошовій сумі 350 (триста пятдесят) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Постановою старшого державного виконавця другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 28 грудня 2012 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження по справі про стягнення в користь [PERSON] з [PERSON] зміненого розміру аліментів, оскільки у виконавчому документі не вказано дату, з якої повинен стягуватись змінений розмір аліментів. Відповідно до вимог ст. 220 ЦК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] в позовній заяві просила стягувати змінений розмір аліментів від дня набрання чинності рішенням суду. Рішенням суду від 13 червня 2012 року дана позовна вимога не вирішена. За змістом ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів 10 квітня 2012 року. В позовній заяві позивачка просила стягувати змінений розмір аліментів від дня набрання чинності рішенням суду. У виконавчому листі зазначено, що рішення суду про збільшення розміру аліментів набрало законної сили 23 липня 2012 року. На підставі наведеного суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити і стягувати змінений розмір аліментів від дня набрання рішенням законної сили, тобто від 23 липня 2012 року.

Outcome: approved