Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

В липні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання права власності на 16/100 частин домоволодіння. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2009 року в якості третьої особи залучено КП ДМБТІ. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що йому на підставі Договору міни від 04.09.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №761, належить 29/100 частин домоволодіння №44 по вул. Ванцетті в м. Дніпропетровську. Відповідачці по справі належить 71/100 частин домоволодіння №44 по вул. Ванцетті в м. Дніпропетровську. Вищезазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 388 кв.м. і складається з : А-1- житловий будинок площею 25,0 кв.м., Б-1 житловий будинок площею 44,4 кв.м., В- сарай, Г, Д - убиральні, Е- сарай, Ж- сарай, З- сарай, И,К- душ, Л- навіс, М- душ, №1-21,І,ІІ споруди; 29/100 частин вказаного домоволодіння складається з : в житловому А-1 квартира №2, що складається з: 1- тамбур, 1- кухня, 2,3- житлові, навіс а, фундамент а, сарай В, убиральня Г, сарай Е, душ К, огорожі 1,4,15,16,18, мостіння 1, житловою площею 25 кв.м., загальною площею 34,3кв.м. Право власності на 29/100 частин домоволодіння №44 по вул. Ванцетті підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно КП ДМБТІ. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 19.08.2005 року №484 йому ( позивачу) було дозволено реконструкцію належного йому житлового будинку А-1 з прибудовою нежитлових приміщень у домоволодінні №44 по вул. Ванцетті в м. Дніпропетровську. По завершенню будівництва замовити в КП ДМБТІ внесення змін до технічного паспорту. В п.4 вищевказаного рішення зобовязано КП ДМБТІ оформити та зареєструвати дане будівництво. Він за свої кошти, здійснив у належній йому на праві власності 29/100 частини домоволодіння, прибудови, за рахунок яких збільшилася загальна та житлова площа будинку А-1. 31.10.2008 року фахівцями КП ДМБТІ було складено акт про зміну розміру часток, у звязку зі збільшенням загальної та житлової площі будинку А-1. Відповідно до вищезазначеного акту у його фактичному користуванні знаходиться: житловий будинок А-1, жилою площею 32,4 кв.м., загальною площею -48,1 кв.м., вартістю 73544 грн., сарай В- вартістю 1137 грн., убиральня Г вартістю 527 грн., сарай Е- вартістю 6892 грн., душ К- вартістю 317 грн., споруди №1,4,5,15,16,18, І вартістю 7035 грн., всього на суму 89452 грн., що складає 45/100 частин домоволодіння. Відповідачці [PERSON], згідно договору дарування від 05.06.2006 року належить 71/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходиться: житловий будинок Б-1, жилою площею 44,6 кв.м., загальною площею -69,0 кв.м., вартістю 90262 грн., убиральня Д- вартістю 1368 грн., навіс Л- вартістю 35 грн., душ М- вартістю 502 грн., навіс Н- вартістю 5007 грн., споруди №2,3,6-14,17,19,ІІ, ІІІ вартістю 8374 грн., всього на суму 111013 грн., що складає 55/100 частин домоволодіння. Просив суд: визнати за ним право власності на 16/100 частин домоволодіння №44 по вул. Ванцетті в м. Дніпропетровську; збільшити належну йому на праві приватної власності частку у домоволодінні №44 по вул. Ванцетті в м. Дніпропетровську з 29/100 на 45/100; визнати за ним право власності в цілому на 45/100 частин домоволодіння №44 по вул. Ванцетті в м. Дніпропетровську, а саме на житловий будинок А-1, жилою площею -32,4 кв.м., загальною площею -48,1 кв.м., сарай В, убиральню Г, сарай Е, душ К, споруди №1,4,5,15,16,18,І та покласти судові витрати на відповідачку. Відповідачка позовні вимоги не визнала та подала зустрічну позовну заяву ( т.1 а.с. 86-88), яка нею була уточнена ( т.2 а.с. 1-5). В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка за зустрічною позовною заявою в своїй позовній заяві та в уточненій позовній заяві посилалася на те, що вона Коляда ( до шлюбу [PERSON]) [PERSON] є власницею 71/100 частки домоволодіння, розташованого на земельній ділянці площею 388,0 кв.м. ( у фактичному користуванні) за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ванцетті, буд.44, яка належить їй на підставі договору дарування від 05 червня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3306. Належна їй частка домоволодіння складається з: житловий будинок літ.Б-1, убиральня Д, сараї Ж, З, навіс Л, душ И, споруди 2,3,6-14,17-21, мостіння ІІ, житловою площею 44,6 кв.м., загальною площею 69,0 кв.м. Власником 29/100 часток цього домоволодіння на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 04 вересня 2003 року за реєстровим №761 є [PERSON]. Належна [PERSON] частина домоволодіння складається з: в житловому будинку А-1 квартира №2, що складається з: І- тамбур, 1- кухня, 2,3-житлові, навіс а, фундамент а1, сарай В, убиральня Г, сарай Е, душ К, огорожі - 1,4,5,15,16,18, мостіння І, житловою площею 25 кв.м., загальною площею 34,3 кв.м. Рішенням Виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради №484 від 19 серпня 2005 року [PERSON] дозволено реконструкцію належного йому житлового будинку А-1 з прибудовою нежитлових приміщень. Рішення Виконавчого комітету Індустріальної районної ради №484 від 19 серпня 2005 року про реконструкцію та будівництво в домоволодінні по вул. Ванцетті,44 втратило чинність в цілому, оскільки [PERSON] здійснена реконструкція та будівництво з порушенням п.2.1, 2.2 рішення, тобто без розроблення проектної документації та узгодженням з Головним архітектором району; Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної ради №484 від 19 серпня 2005 року дозволена прибудова нежитлових приміщень, в той час як з Акту про зміну розміру часток, складеного фахівцем Комунального підприємства Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціївбачається, що житлова площа будинку літ. А-1 в порівнянні з Договором міни від 04.09.2003 року збільшена на 7,4 кв.м. Таким чином вважає, що [PERSON] самочинно здійснив добудову домоволодіння, що знаходиться у їх спільній частковій власності. Своєї згоди на проведення такої добудови в домоволодінні вона, як співвласник не надавала. Крім того, здійснення самочинного будівництва відповідачем за зустрічним позовом значно порушує її права як співвласника домоволодіння, оскільки при проведені добудови [PERSON] знищено значну частину належної їй паркану, в добудові облаштоване вікно з порушенням нормативів щодо відстані до інших споруд. Самочинне будівництво здійснено з порушенням державних будівельних норм, Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, протипожежних вимог, що тягне за собою небезпеку проживання в належній їй частині домоволодіння для неї особисто та її родини. Як вбачається із Висновку судової будівельно-технічної експертизи №2486/2487-09, складеного Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз 09.06.2010 року житлова прибудова літ А11-1, ганок літ.ата козирок ( будівництва 2008 року), які розташовані на вулиці Ванцетті,44 в м. Дніпропетровську не відповідають вимогам державних будівельних норм та правил. Висновком експертизи від 09.06.2010 року також встановлено, що перебудова прибудови літ А11-1домоволодіння 44 по вул. Ванцетті в м. Дніпропетровську відповідно до вимог державних будівельних норм ( ДБН) не можлива. Крім того, згідно Висновку експертизи від 09.06.2010 року відстань від житлової прибудови літ. А11-1( домоволодіння) до житлового будинку ( домоволодіння №46, який знаходиться в аварійному стані та віднесений до ІІІ ступеню вогнестійкості) менше мінімально допустимого. Просила суд: усунути перешкоди в користуванні належній їй 71/100 частин домоволодіння №44 по вул. Ванцетті в м. Дніпропетровську; зобовязати [PERSON] знести самочинно здійснену житлову прибудову літ. А11-1, ганок, літ. адо житлового будинку [PERSON]. А-1в домоволодінні №44 по вул. Ванцетті в місті Дніпропетровську; розділити домоволодіння №44 по вул. Ванцетті в місті Дніпропетровську на дві цілі частини, які складаються з: А) житловий будинок А-1, що складається з: І- тамбур, 1- кухня, 2,3 житлові, навіс а, фундамент а1, сарай В, убиральня Г, сарай Е, душ К, огорожі 1,4,5,15,16,18, мостіння І, житловою площею 25,0 кв.м., загальною площею 34,3 кв.м. Б) житловий будинок літ. Б-1, убиральня, сарай Ж,З, навіс Л, душ И, споруди 2,3,6-14,17-21, мостіння ІІ, житловою площею 44,6 кв.м., загальною площею 69,0 кв.м.; визнати за [PERSON] право власності в цілому на житловий будинок літ. Б-1, житловою площею 44,6 кв.м., загальною площею 69,0 кв.м., вартістю 118804 грн., з надвірними будівлями та спорудами, убиральня, сарай Ж,З, навіс Л, душ И, споруди 2,3,6-14,17-21, мостіння ІІ, вартістю 16990 грн., загальною вартістю 135794 грн., що розташовані на земельній ділянці площею 275,48 кв.м. за адресою [ADDRESS]; стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі в розмірі 6577 грн. 98 коп. В судовому засіданні позивач та представник позивача за основним позовом позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити. В задоволені зустрічної позовної заяви просили суд відмовити. Представники відповідача позовні вимоги за основним позовом не визнали, просили суд в задоволені позову відмовити та задовольнити зустрічну позовну заяву. Третя особа за основним позовом [PERSON] просила суд задовольнити позовні вимоги за основним позовом та відмовити в задоволені зустрічної позовної заяви. Представник третьої особи КП ДМБТІ в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, представників відповідача, третю особу вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги за основним позовом [PERSON] задоволенню не підлягають, зустрічна позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до договору міни від 04 вересня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 761 [PERSON] є власником 29/100 часток домоволодіння по вул. Ванцетті буд.44 в м. Дніпропетровську. Належна [PERSON] частина домоволодіння складається з: в житловому будинку А-1 квартира №2, що складається з: І- тамбур, 1- кухня, 2,3-житлові, навіс а, фундамент а1, сарай В, убиральня Г, сарай Е, душ К, огорожі - 1,4,5,15,16,18, мостіння І, житловою площею 25 кв.м., загальною площею 34,3 кв.м. ( а.с.19,20). На підставі договору дарування від 05 червня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3306 Коляда ( до шлюбу [PERSON] ( т.1 а.с.89) [PERSON] є власником 71/100 частки домоволодіння, розташованого на земельній ділянці площею 388,0 кв.м. ( у фактичному користуванні) за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ванцетті, буд.44. Належна їй частка домоволодіння складається з: житловий будинок літ.Б-1, убиральня Д, сараї Ж, З, навіс Л, душ И, споруди 2,3,6-14,17-21, мостіння ІІ, житловою площею 44,6 кв.м., загальною площею 69,0 кв.м.( т.1 а.с.91,92). Згідно до акту про зміну розміру часток від 31.10.2008 року [PERSON], згідно договору міни від 04.09.2003 року, належить 29/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходиться: житловий будинок А-1 житловою площею - 32,4 кв.м., загальною площею -48,1 кв.м., сарай В, убиральня Г, сарай Е, душ К, споруди 1,4,5,15,16,18, І, що складає 45/100 частин домоволодіння. [PERSON], згідно договору дарування від 05.06.2006 року належить 71/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходиться: житловий будинок Б-1, житловою площею 44,6 кв.м., загальною площею -69,0 кв.м., убиральня Д, сарай Ж, сарай З, душ И, навіс Л, душ М, навіс Н, споруди №2,3,6-14,17,19,ІІ,ІІІ, що складає 55/100 частин (т.1 а.с.17,18). Як вказали представники відповідачки за основним позовом згоди на проведення добудови у домоволодінні [PERSON] не надавала. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №2486/2487-09, складеного Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз 09.06.2010 року житлова прибудова літ А11-1, ганок літ. ата козирок ( будівництва 2008 року), які розташовані на вулиці Ванцетті,44 в м. Дніпропетровську не відповідають вимогам державних будівельних норм та правил ( т.1 а.с.122). Висновком експертизи від 09.06.2010 року також встановлено, що перебудова прибудови літ А11-1домоволодіння 44 по вул. Ванцетті в м. Дніпропетровську відповідно до вимог державних будівельних норм ( ДБН) не можлива ( т.1 а.с.123). Згідно Висновку експертизи від 09.06.2010 року відстань від житлової прибудови літ. А11-1( домоволодіння) до житлового будинку ( домоволодіння №46, який знаходиться в аварійному стані та віднесений до ІІІ ступеню вогнестійкості) менше мінімально допустимого Позивач за основним позовом та його представник просили визнати за [PERSON] право власності на 16/100 частин домоволодіння №44 по вул. Ванцетті в м. Дніпропетровську збільшивши належну частку з 29/100 до 45/100, та визнати за ним право власності в цілому на 45/100 частин домоволодіння №44 по вул. Ванцетті в м. Дніпропетровську. Однак, як вбачається із матеріалів справи Рішенням Виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради №484 від 19 серпня 2005 року [PERSON] дозволено реконструкцію належного йому житлового будинку А-1 з прибудовою нежитлових приміщень у домоволодінні №44 по вул. Ванцетті в м. Дніпропетровську. Відповідно до п.2 зобовязано гр. [PERSON]: п.2.1 до початку реконструкції та будівництва розробити проектну документацію житлового будинку з прибудовою та узгодити її з Головним архітектором району. П.2.2 Будівництво виконати по проекту узгодженому з Головним архітектором району згідно схеми генплану акта-висновку. Відповідно до п.3 невиконання вимог п.2.1 та 2.2 цього рішення тягне за собою втрату чинності рішення в цілому. ( т.1 а.с.16). Рішення Виконавчого комітету Індустріальної районної ради №484 від 19 серпня 2005 року про реконструкцію та будівництво в домоволодінні по вул. Ванцетті,44 втратило чинність в цілому оскільки: [PERSON] здійснена реконструкція та будівництво без розроблення проектної документації та узгодженням з Головним архітектором району; будівництво виконане без проекту, узгодженого з Головним архітектором району. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної ради №484 від 19 серпня 2005 року дозволена прибудова нежитлових приміщень, в той час як з Акту про зміну розміру часток від 31.10.2008 року ( т.1 а.с.17-18), складеного фахівцем Комунального підприємства Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціївбачається, що житлова площа будинку літ. А-1 в порівнянні з Договором міни від 04.09.2003 року збільшена на 7,4 кв.м. Згідно із ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами 3,4 ст.357 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у справі спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок ( прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова ( прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної сумісної власності. Згідно ст.376 ЦПК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до положень ст.186,381 ЦК України розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, літні кухні, тощо є приналежністю головної речі ( будинку). У звязку з цим положення частини пятої статті 376 ЦК України не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України ( про правовий режим самочинного будівництва) від 30 березня 2012 року, при розгляді справ зазначеної категорії судами слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані ( будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно до п.5 вищевказаної Постанови відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого обєкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права ( стаття 391 ЦК). Оскільки самочинна житлова прибудова літ. А11-1, ганку літ. ата козирка ( будівництво 2008 року) здійснено [PERSON] з істотними порушеннями будівельних норм та правил, а також протипожежних норм, без отримання згоди [PERSON], як співвласника домоволодіння, порушує права [PERSON], як співвласника домоволодіння, оскільки при проведені добудови [PERSON] знищено частину належного їй паркану, в добудові об лаштоване вікно з порушенням нормативів щодо відстані до інших споруд, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог за основним позовом [PERSON], та вимушений в позові відмовити, та задовольнити зустрічну позовну заяву в частині знесення самочинної прибудови А11-1, ганку літ. ав житловому будинку літ. А-1в домоволодінні №44 по вул. Ванцетті в м. Дніпропетровську. Позивачем за зустрічною позовною вказано на те, що між сторонами виник спір щодо визначення часток у спірному домоволодінні та порядку користування домоволодінням, а тому просила суд визнати за нею право власності на належну їй частину домоволодіння по вул. Ванцетті,44 в м. Дніпропетровську в цілому. Згідно Висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №1144-11 складеного Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз 21.09.2011 року можливий розділ житлових будинків, що розташовані по вул. Ванцетті в м. Дніпропетровську на дві цілі частини, які складаються з: А) житловий будинок А-1, що складається з: І- тамбур, 1- кухня, 2,3 житлові, навіс а, фундамент а1 , сарай В, убиральня Г, сарай Е, душ К, огорожі 1,4,5,15,16,18, мостіння І, житловою площею 25,0 кв. м. загальною площею 34,3 кв.м.; Б) житловий будинок літ. Б-1, убиральня , сарай Ж,З, навіс Л, душ И, споруди 2,3,6-14,17-21, мостіння ІІ, житловою площею 44,6 кв.м., загальною площею 69,0 кв.м Згідно до висновку експертизи від 21.09.2011 року в користування 1-му співвласнику домоволодіння №44 може бути виділена квартира №1 в Житловому будинку Літ.А-1, загальною площею 34,3 кв.м., загальною вартістю 32480 грн. та надвірні будівлі та споруди загальною вартістю 20101, а всього вартістю 52581 грн. В користування 2-му співвласнику домоволодіння №44 може бути виділена квартира №2 в житловому будинку літ. Б-1 з прибудовою літ. Б1-1 загальною площею 69,0 кв.м., загальною вартістю 118804 грн. та надвірні будівлі та споруди вартістю 16990 грн., всього вартістю 135794 грн. ( т.1 а.с. 214-223). Оскільки даний порядок розподілу домоволодіння не порушує прав жодного із співвласників домоволодіння та відповідає їх часткам у праві на майно, що підтверджується правовстановлюючими документами на нерухоме майно, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги за зустрічною позовною заявою в частині розділу житлового будинку на дві цілі частини законні і підлягають задоволенню. Домоволодіння №44 по вул. Ванцетті в місті Дніпропетровську в цілому знаходиться на земельній ділянці площею 388 кв.м. Відповідно до ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок ( крім багатоквартирного), будівлю споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника ( землекористувача). Відповідно до ч.ч.2,4 ст.120 ЗК України, як що житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Отже пропорційно до часток співвласників у домоволодіння 71/100 у [PERSON] та 29/100 у [PERSON] та з урахуванням попереднього використання земельної ділянки, що знаходиться під домоволодінням №44 підлягає в користуванні [PERSON] земельна ділянка площею 275,48 кв.м ( що відповідає 71/100 загальної площі земельної ділянки); в користуванні [PERSON] земельна ділянка площею 112,52 кв.м. ( що відповідає 29/100 загальної площі земельної ділянки). Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, позовні вимоги позивача за зустрічною позовною заявою в цій частині знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України із [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] судові витрати по справі в розмірі 6577 грн. 98 коп., а саме: витрати на оплату судового збору в розмірі 1357 грн.94 коп.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. 00 коп.; витрати на оплату послуг МБТІ 200 грн. 20 коп.; витрати на оплату судової експертизи 4899 грн. 84 коп..

Outcome: approved