Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 20 липня 2005 року між АКБ «Райффайзенбанк України» правонаступником якого вони є та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-007/047/2005, за умовами якого відповідачу [PERSON] надано кредит в сумі 66 000 доларів США строком до 21 липня 2025 року, зі встановленням плавучої процентної ставки в розмірі FIDR+ 6,5% річних за користування кредитними коштами. Окрім цього, між позивачем та відповідачем [PERSON] 20 липня 2005 року був укладений договір поруки № SR-007/047/2005 за яким [PERSON], як поручитель, прийняла на себе зобов'язання перед позивачем за кредитним договором в повному обсязі. За цим договором відповідачі відповідають як солідарні боржники. Свої зобов'язання позивач виконав в повному обсязі, відповідачі свої зобов'язання не виконали. Станом на 06.08 2010 року сума заборгованості складає 61016,66 доларів США - залишок заборгованості за кредитом; 33 747,38 доларів США - сума нарахованих і несплачених відсотків, нарахованих за період часу з 23.10.2006 року по 06.08.2010 року. Досудовою вимогою № 22-2-2/200298 від 06.08.2010 року, іпотечною вимогою № 02-21-12-4/4397 від 27.06.2008 року та вимогою № 22-5/910 від 05.01.2007 року відповідачів попереджався про існуючу заборгованість та їм пропонувалось її погасити, але дані вимоги були проігноровані, заборгованість до цього часу не погашена. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням позов задовольнити, а справу розглядати у його відсутність з викладених в позовній заяві підстав та ухвалити заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним вимоги визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справа розглядається за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-007/047/2005, за умовами якого відповідачу [PERSON] надано кредит в сумі 66 000 доларів США строком до 21 липня 2025 року, зі встановленням плавучої процентної ставки в розмірі FIDR+ 6,5% річних за користування кредитними коштами. Окрім цього, між позивачем та відповідачем [PERSON] 20 липня 2005 року був укладений договір поруки № SR-007/047/2005 за яким [PERSON], як поручитель, прийняла на себе зобов'язання перед позивачем за кредитним договором в повному обсязі. За цим договором відповідачі відповідають як солідарні боржники. Свої зобов'язання позивач виконав в повному обсязі, відповідачі свої зобов'язання не виконали. Станом на 06.08 2010 року сума заборгованості складає 61016,66 доларів США - залишок заборгованості за кредитом; 33 747,38 доларів США - сума нарахованих і несплачених відсотків, нарахованих за період часу з 23.10.2006 року по 06.08.2010 року. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Статтями 553, 554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 1 820,00 грн., які складається з державного мита - 1 700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120,00 грн., дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved