Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-26 00:00:00

Позивач звернувся з означеним позовом, посилаючись на те, що 22.08.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», та відповідачем [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії у формі овердрафту № 016-КР/001592, за яким Банк відкриває на картковий рахунок Позичальника відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 12000,00 грн., зі сплатою по процентній ставці 15% річних, зі строком повернення до 21 червня 2010 року. Відповідно до умов договору Відповідач зобовязувався щомісячно, у термін до 30 числа поточного місяця, зявлятися в Банк і одержувати виписку по картрахунку Позичальника з зазначеною в ній сумою зменшення позичкової заборгованості, що підлягає сплаті позичальником. З моменту отримання кредиту [PERSON] не виконувала належним чином умов договору, кредит та відсотки за користування кредитом сплачувала частково. Як наслідок, станом на 07.05.2012 року загальна заборгованість становить 106205,06 грн., з яких 11908,85 грн. прострочена заборгованість по сумі кредиту; 16003,75 грн. прострочені проценти, 78292,46 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків. За таких обставин в позові ставиться питання про стягнення з відповідача вищезазначеної суми зі стягненням понесених по справі судових витрат. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на докази зазначені в позові. Відповідачем [PERSON] заборгованість за кредитним договором не оспорюється та визнається, однак, при цьому посилається на те, що порушення умов договору обумовлено зміною матеріального стану, тому з посиланням на ч. 3 ст. 551 ЦК України просить зменшити розмір неустойки. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 22.08.2008 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії у формі овердрафту № 016-КР/001592, за яким Банк відкриває на картковий рахунок Позичальника відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 12000,00 грн., зі сплатою по процентній ставці 15% річних, зі строком повернення до 21 червня 2010 року. Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Цивільного кодексу України про кредитний договір. В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідності зі ст. 536 Цивільного Кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав зобов'язання, передбачені вищезазначеними договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання. Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості, заборгованість по сплаті тіла кредиту на час звернення до суду з позовом склала 11908,85 грн., а заборгованість з пені становить - 78292,46 грн., тобто в багато раз перевищує суму заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки закон (ч.3 ст. 551 ЦК) не визначає обов'язковою умовою для зменшення розміру пені одночасну наявність обох підстав, тобто наявність значного перевищення розміру збитків та наявність інших обставин, які мають істотне значення, суд має право зменшити розмір неустойки за наявності будь-якої однієї з зазначених в ч.3 ст. 551 ЦК підстав. З огляду на зазначене та враховуючи, що пеня є засобом цивільно-правової відповідальності, суд в даному випадку має достатньо підстав для застосування ч.3 ст. 551 ЦК України. Отже, оскільки пеня є різновидом неустойки та її розмір значно перевищує розмір основного боргу перед банком, суд вважає, що такий розмір може бути зменшений до 27912,60 грн. Приймаючи до уваги ту обставину, що відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов'язання, прийняті ними у відповідності до Кредитного договору та аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню частково, стягнувши з відповідача суму заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії у формі овердрафту № 016-КР/001592 від 07.05.2010 року у розмірі 55825,20 грн. У відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, стягненню з відповідачів підлягають судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 585,25 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved