Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-25 00:00:00

У жовтні 2012р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області посилаючись на те, що він перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, який 20.03.2012р. між ними був розірваний. Фактичні відносини між колишнім подружжям були припинені восени 2011р. і з цього часу вони проживають окремо. Позивач зазначав, що відповідачка виселилася з квартири [ADDRESS], частина якої належить йому на праві власності, але при цьому не знялася з реєстрації. З осені 2011р. відповідачка жодного разу не з'являлася у зазначеній квартирі, тому позивач просив суд позбавити [PERSON] права користування житлом за адресою: [ADDRESS], зобов'язати відповідачку не перешкоджати йому в користуванні 131/1000 частинами вищевказаної квартири та зобов'язати Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Позивач неодноразово зменшував та збільшував свої позовні вимоги та остаточно просив суд винести рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] (а.с.46). Крім того, 26 лютого 2013р. позивач та його представник надали до суду заяву, якою [PERSON] відмовився від частини позовних вимог до Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про зобов'язання зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] та від позовних вимог в частині визнання факту втрати [PERSON] права користування належною [PERSON] квартирою [ADDRESS] (а.с.54). Ухвалою суду від 26.02.2013р. було задоволено заяву [PERSON] про відмову від частини позовник вимог та в цій частині провадження по справі було закрито (а.с.56,57). В судовому засіданні позивач свої зменшені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, у повному обсязі, та розглянути справу в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичною неявкою відповідачки в судові засідання, про що надав відповідну заяву (а.с.55). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час, місце і дату судового засідання була повідомлена, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а.с.38, 48). Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням нею про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача та його представника, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд, вважає що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються книгою третьою, розділом другим, главами 29, 32 Цивільного кодексу України. У ході розгляду справи судом встановлено, що сторони з 24.02.2007р. перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 20 березня 2012р., яке набрало чинності 30.03.2012р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с. 9). Встановлено, що позивачу на праві власності належить 131/1000 частини квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу частини квартири від 31.05.2002р., зареєстрованому в КП «ОМБТІ та РОН» 12.07.2002р.(а.с.8). Встановлено, що в зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї та з місця проживання №0136 від 19.01.2012р. ( а.с.10). Згідно довідки про склад сім'ї та з місця проживання №0136 від 19.01.2012р. та довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 16.11.2012р., [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). З акту від 18.12.2012р. вбачається, що відповідачка в спірній квартирі не проживає з 31 січня 2012р. (а.с.50). Факт не проживання відповідачки в квартирі [ADDRESS] з 31 січня 2012р. також підтверджується поясненнями свідка [PERSON]., яка в судовому засіданні пояснила суду, що до 31.01.2012р. сторони проживали разом, але 31.01.2012р. відповідачка все майно, яке знаходилося в квартирі її сина, а також всі свої особисті речі забрала і вивізла їх з квартири. З цього часу вона відповідачку більше не бачила, але остання неодноразово передавала погрози в адрес її сина ( а.с.51). Дані пояснення в судовому засіданні підтвердив і позивач. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка в квартирі [ADDRESS] не проживає з 31.01.2012р. Тобто на час звернення позивача до суду, відповідачка в спірній квартирі не проживала вісім місяців. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки на час винесення рішення, відповідачка не проживала і не проживає в квартирі вже понад рік, жилою площею у спірній квартирі не користувалася і нею не цікавилася, то відповідно до вимог ст.405 ЦК України [PERSON] втратила право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS], яка належить позивачу на праві власності. Суд вважає доведеним факт того, що на момент винесення рішення відповідачка відсутня в квартирі понад один рік без поважних причин. На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідачем до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідач також розпорядилась на власний розсуд. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір у справі складає 107,30грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved