Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.11.2000 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] 15.01.2003 року померла [PERSON], яка була її рідною сестрою. Після смерті останньої ніхто не вступив у право спадкування. 22.06.2009 року померла її мати [PERSON], а 15.08.2011 року її племінник [PERSON] За час життя, 11.02.2003 року, матірю було складено заповіт на її імя, згідно якого вона заповідала належну на праві власності частину квартири [ADDRESS]. Однак, у право спадщини вона своєчасно не вступила, оскільки була зайнята похоронами, тривалий час перебувала у сумлінні, мешкала в м.Києві. Також, в силу своєї необізнаності вражала, що вступила в право спадкування за заповітом та не турбувалась. Коли вона звернулась до Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з метою вступу у спадщину за заповітом, їй було відмовлено в звязку з попуском строку. Посилаючись на зазначені вище обставини, позивачка просила визначити їй шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті [PERSON], померлої 22.06.2009 року, за заповітом від 11.02.2003 року, який був посвідчений державним нотаріусом 16-ої Київської державної нотаріальної контори за реєстровим №3-267. В судовому засіданні представник позивачки зазначив про підтримання позивачкою позову та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив суд задовольнити останній. Представник відповідача в судове засідання не зявився. В наданій заяві просили провести розгляд справи у відсутності їх представника. З урахуванням поданої відповідачем заяви та думки представника позивачки, який не заперечував проти розгляду справи у відсутності представника відповідача, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності останнього. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 30.11.2000 року квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є матірю позивачки [PERSON] (а.с.8). 11.02.2003 року державним нотаріусом 16-ої Київської державної нотаріальної контори було посвідчено заповіт, складений [PERSON], яким остання заповідала належну їй на праві власності частину квартири [ADDRESS] [PERSON] (а.с.10). Згідно свідоцтв про смерть [PERSON] померла 15.01.2003 року, [PERSON] 15.08.2011 року, [PERSON] 22.06.2009 року (а.с.4,5,6). В грудні 2011 року позивачка звернулась до Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] та отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій через те, що вона не звернулась у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для продовження такого строку (а.с.9). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.ст.1269,1270 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як зазначила в своєму позові позивачка та в судовому засіданні представники останньої, своєчасно [PERSON] не звернулась до нотаріальної контори, оскільки була зайнята похоронами, тривалий час перебувала у сумлінні, мешкала в м.Києві та в силу своєї необізнаності вражала, що вступила в право спадкування за заповітом. Згідно зі ст.1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи підстави на які посилається позивачка та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини позивачкою було пропущено з поважних причин та факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою позбавлення останньої її законних прав як спадкоємця за заповітом. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню та слід визначити позивачці додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 11.02.2003 року, тривалістю шість місяців, з дня набрання вказаним рішенням законної сили, враховуючи, що позивачка проживає в іншій місцевості, а не за місцем відкриття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved