Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-17 00:00:00

22.07.2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б\\н від 17.09.2007 року у розмірі 22064,64 грн., судові витрати у розмірі 220,65 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказував, що між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] 19.07.2007 року було укладено кредитний договір № б\\н, на підставі якого ПАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 1600,00 доларів СІЛА, що еквівалентно 12736, 00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідачем не виконуються взяті на себе зобовязання відповідно до умов договору, у звязку із чим, станом на 30.04.2011 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 2771,94 доларів СИТА, що еквівалентно 22064,64 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, викликався належним чином, доказів проти задоволення позову не представив, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем по справі - [PERSON], 19.09.2007 року було укладено кредитний договір № б\\н, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 1600 доларів США грн.., що еквівалентно 12736,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідачем не виконуються взяті на себе зобовязання відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунками по сплаті кредиту. Станом на 30.04.2011 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 2771,94 доларів США, що еквівалентно 22064,64 грн., яка складається з 11622,79 грн. - заборгованості за кредитом, 8118,96 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 796,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 499,97 грн. - штрафу (фіксована частина) та 1026,92 грн. - штрафу (процентна складова). Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: довідками; розрахунками; договором (а. с. 2-4; 5; 6; 7,8). Згідно з ч.З ст.551 ЦК України розмір неустойки (пені, штрафу) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки зазначений в позові розмір штрафу (процентна складова) за договором складає 129,01 доларів США (еквівалент 1026,92 грн.), що не співмірно із сумою заборгованості за кредитним договором, суд вважає за можливе застосувати положення ч.З ст.551 ЦК України та зменшити розмір штрафних санкцій. При цьому суд засновує свою позицію щодо зменшення суми пені на тому, що вказана норма не обмежує право суду на застосування її приписів навіть якщо відповідач не заявляє відповідного зустрічного прохання під час розгляду справи. Визначаючи суму пені, що підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з принципів розумності та справедливості, передбаченими ст. З ЦК України. Таким чином, враховуючи суму договірних зобовязань, що виникли між сторонами по справі, принцип співмірності, всі обставини по справі, суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача штраф (процентна складова) у сумі 129,01 доларів США, що еквівалентно 1026,92 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволення яких позивачеві було відмовлено, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно понесені судові витрати у розмірі 210,38 грн., та витрати а інформаційне технічне забезпечення розгляду справи у суму 120 грн. оскільки є їх документальне підтвердження.

Outcome: partial