overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

Садове товариство Зміївськезвернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті щорічних членських внесків, при цьому вказало, що [PERSON] є членом Садового товариства Зміївськета користується земельною ділянкою №392.Вступивши до членів Садового товариства Зміївськевідповідач прийняв на себе всі забов`язання, передбачені установчими документами Товариства, в тому числі й по сплаті членських внесків. Однак [PERSON] добровільно не виконує взяті на себе забов`язання та ухиляється від сплати членських внесків, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість з квітня 2009 року по теперішній час у розмірі 960 грн., яку позивач просить стягнути. Крім того позивач просить стягнути з відповідача на користь Садового товариства Зміївськевитрати на правову допомогу адвоката в розмірі 600 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 214 грн. 60 коп. У судовому засіданні представники позивача пояснили, що на сьогоднішній день відповідачем суму боргу у розмірі 960 грн. по сплаті щорічних членських внесків погашено. Однак оплата заборгованості відбулась після подачі позову до суду, у зв`язку з чим, представники позивача просять стягнути з відповідача витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 600 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 214 грн. 60 коп. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що суму боргу він погасив у повному обсязі, заперечував проти сплати суми судового збору та витрат на правову допомогу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов наступного висновку: Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [PERSON] є членом Садового товариства Зміївськета займає садову ділянку №392 площею 0,051 га. /а.с.9/ Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] мав заборгованість у розмірі 960 грн. з з квітня 2009 року по квітень 2012 року./а.с.10/ Як вбачається з книжки членських внесків [PERSON] 01.06.2012 року заборгованість погасив у повному обсязі, вказану обставину підтвердили представники позивача./а.с.28/ Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] погасив суму заборгованості 01.06.2012 року. Як вбачається з матеріалів справи позов до суду надійшов 07.05.2012 року, а борг сплачено після подання позову до суду, тому згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, а саме сплачену суму судового збору в розмірі 214 грн. 60 коп. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на користь Садового товариства Зміївськевитрати на правову допомогу адвоката в розмірі 600 грн., вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано розрахунку витрат на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

26.09.2012 року гр. [PERSON] , [INFO] звернулася з заявою надання права на шлюб, цю заяву підтримала в судовому засіданні. Вона вказала, що протягом деякого часу вона зустрічається з гр. [PERSON], [INFO], станом на час до подання заяви строк її вагітності 23-24 неділі, тобто вона має до свого повноліття народити дитину. Вона бажає зареєструвати шлюб з гр. [PERSON], але не досягла встановленого законом шлюбного віку для жінок, у звязку з чим просить її заяву задовольнити. Зацікавлена особа гр. [PERSON] пояснив, що проживає з заявником, його дівчина вагітна , він бажає зареєструвати шлюб з гр. [PERSON] , та потім зареєтрувати себе батьком своєї дитини. Представник Біловодського РАЦС належним чином повідомлений прослухання справи, направлена заява і повістка, які отримані працівником РАЦС, але в судове засіданні ніхто з представників не зявився, надіслана заява про розгляд справи без присутності представника цієї установи, заперечень щодо задоволення заяви не має. Батьки заявниці заперечень не мають, просять суд задовольнити заяву їхньої доньки. Вислухавши учасників процесу, оглянувши надані суду документи, а також довідку про вагітність гр. [PERSON], суд приходить до висновку, що заява гр. [PERSON] підлягає задоволенню, вона 15 лютого 2013 року досягне 18-річного віку, але на даний час заявниця вагітна і має народити дитину до свого повноліття. Відповідно до вимог ст. 22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для чоловіка і жінки встановлений при досягненні ними 18 річного віку, за ст. 23 Сімейного Кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, а за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це буде відповідати її інтересам. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем був укладений 26 травня 2007 року у виконавчому комітеті Сологубівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] Посилається на те, що спільне життя в них з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів на життя, між ними постійно виникають непорозуміння. Крім того відповідач зловживає спиртними напоями, застосовує до неї фізичну .силу, проявляє подружню невірність. Такі взаємовідносини призвели до того, що з квітня 2012 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, кожен має окремий бюджет. Спору про поділ майна немає. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, оскільки воно буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов, дала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Вважає, що надання строку для примирення недоцільне, просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу грунтується нормами статтей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення: При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що з 25 листопада 1995 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на їх утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця на кожну дитину. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що на даний час не працює і не має можливості сплачувати аліменти в розмірі вказаному позивачкою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 1995 року, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтв про народження. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, Відповідно до ч.З ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.І ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а тому задовольняє позов частково, тобто стягує з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на самовільно побудований гараж літ. А-1 загальною площею 45,9 кв.м. розташований по вул. Казанцева,70 в м. Маріуполі мотивуючи тим, що згідно рішення виконкому Маріупольської міської ради № 291/8 від 17.08.2005р. їй було дозволено розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва гаражу з господарським приміщенням за вищевказаною адресою, де вона побудувала гараж літ. А-1 загальною площею 45,9 кв.м. На підставі рішення Маріупольської міської ради від 28.01.2011р. за № 6/3-21 їй була надана в оренду земельна ділянка строком на 3 роки площею 0,0074 га за вищевказаною адресою. Просить визнати право власності на вищевказаний гараж. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без неї, позовні вимоги підтримала повністю. Представник Маріупольської міської ради позовні вимоги визнала повністю, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши представлені в справі докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачці згідно рішення виконкому Маріупольської міської ради № 291/8 від 17.08.2005р. було дозволено розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва гаражу з господарським приміщенням за адресою : м.Маріуполь,вул. Казанцева,70 , де позивачка побудувала гараж літ. А-1 загальною площею 45,9 кв.м. На підставі рішення Маріупольської міської ради від 28.01.2011р. за № 6/3-21 позивачці була надана в оренду земельна ділянка строком на 3 роки площею 0,0074 га за вищевказаною адресою. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право власності особи на річ (майно), яке воно здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Стаття 317 Цивільного кодексу України закріплює, що власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України громадяни, мають право розпоряджатися майном, що належить їм на праві власності, на свій розсуд. Власник має право скоювати щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону, а також використовувати все своє майно для здійснення підприємницької діяльності. Частиною 5 ст.376 Цивільного кодексу України закріплено, що право власності на самовільно побудоване нерухоме майно може бути визнано судом за особою користувачем земельної ділянки, яка здійснила самовільне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи з технічного обстеження будівельних конструкцій нежитлового приміщення будівельні елементи нежитлового приміщення знаходяться у задовільному технічному стані та можуть експлуатуватись у подальшому. Виконані будівельно-монтажні роботи відповідають вимогам нормативних документів. Враховуючи вищевказане, а також згоду власника земельної ділянки- Маріупольської міської ради, суд вважає за можливе визнати право власності на самовільно побудований гараж за позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

[PERSON] Степанович звернувся в суд із заявою за участю заінтересованої особи - Чортківської районної державної нотаріальної контори про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] є сином [PERSON], яка померла 17.12.2011 року. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що в звязку із розбіжністю в документах [PERSON] не може підтвердити факт родинних відносин між ним та його матірю, у звязку із чим не може реалізувати своє право на спадщину після смерті матері. Представник заінтересованої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви від 03.10.2012р. просить справу розглядати без присутності їх представника по наявних у справі документах, щодо задоволення позову не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення заявника, встановив наступне. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON], серії ІІ-ЯР №755955, виданого 27.06.1959 року актовий запис №16, його батьками були [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД №128878, виданого Малочорнокінецькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] померла [INFO]. Згідно довідки №223 від 14.09.2003 року виданої ВРАГС Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, між [PERSON] та [PERSON] Григорівною17 листопада 1954 року зареєстровано шлюб. Як вбачається із поданих заявником документів, в свідоцтві про народження [PERSON], в свідоцтві про смерть та свідоцтві про народження матері заявника - [PERSON] містяться розбіжності в імені матері заявника. Дана невідповідність у вищевказаних документах обмежує права заявника щодо отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої 17.12.2011 року його матері - [PERSON] В судовому засіданні на клопотання позивача був допитаний свідок [PERSON], який надав покази, з яких вбачається, що він є сином [PERSON], стверджує, що померла [PERSON] і [PERSON] є однією і тією ж особою, помилка у іменні виникла при заповненні документів. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За таких обставин, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є підставною, обґрунтованою, факт родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] підтверджено належними та допустимими доказами, а відтак підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ј усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те що відповідач є батьком дитини, однак ухиляється від обовязку щодо її утримання, не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги та не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини в заявленому розмірі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 09.12.2006 народився [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 12.01.2007 зроблено відповідний запис за № 13. У свідоцтві про народження малолітнього [PERSON] батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON]. Згідно довідки з місця проживання про склад сімї, виданої КЕВ м. Харкова МОУ від 01.08.2012 за № 5038 малолітній [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул.. Горішного,1/217, кімната 103, разом із матірю позивачкою у справі. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 10.04.2010 в Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 108, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, різні характери. Шлюбно-сімейних відносин не має, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Примирення та збереження сімї не можливо і не є доцільним. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] 10.04.2010 уклав шлюб із [PERSON], зареєстрований в Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 108, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 135499). Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитині інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, різні характери. Шлюбно-сімейних відносин не має, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Спільного господарства не ведуть. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу у судовому засіданні не надано та судом не встановлено, тому подальше збереження сімї та не доцільно. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2001 року. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя не склалося через подружню зраду дружини та створення нею нової сімї. Вони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, але примирятися не мають наміру. Вважає, що сім'я розпалася, збереження шлюбу та подальше спільне проживання неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя не склалося через подружню зраду дружини. Вони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо та примирятися не мають наміру. Сім'я розпалася, існує лише формально і подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін. Тому суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між ним та відповідачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

В липні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу укладеного між нею та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що в останній рік життя між ними постійно виникають сварки через те, що кожен має різні погляди на життя, спільне життя та збереження шлюбу стали неможливими. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені. Родина фактично розпалася, примирення з відповідачем за таких обставин неможливе. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені нею в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи думку позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляд справи суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 038348 12 серпня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району міста Миколаєва зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено запис за № 334. Згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-ФП № 154900 позивач і відповідач мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-ФП № 111721 позивач і відповідач мають доньку [PERSON], [INFO]. Питання про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі сторони намагається вирішити за домовленістю, на час розгляду справи позивачем таке питання не ставиться. Допитана в судовому засіданні в якості свідка, в порядку ст. 62 ЦПК України [PERSON] пояснила, що причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач її бє, у звязку з чим вона зверталась до правоохоронних органів, проходила СМЕ, яка встановила тілесні ушкодження легкої тяжкості без розладу здоровя. У порушенні кримінальної справи було відмовлено та порекомендовано звернутись до суду в порядку приватного обвинувачення. Зясувавши обставини справи, враховуючи думку позивача, суд приходить до висновку про недоцільність застосування заходів, передбачених ст. 111 СК України, щодо примирення подружжя. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено примирення сторін не можливе та подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 107,3 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved