Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.07.2008 року між кредитною спілкою Добросвітта [PERSON] було укладено кредитний договір № 00220, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 75\~000,00 грн. строком на 6 місяців під 38 % річних за користування кредитом на умовах щомісячної сплати відсотків за користування кредитом та погашення суми кредиту не пізніше 09.01.2009 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем, [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № 00220/1 від 09.07.2008 року. Відповідно до п. 1.1 договору поруки поручитель [PERSON] зобов'язувався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Відповідач [PERSON] свої зобовязання щодо сплати відсотків за користування кредитом та погашення суми кредиту в строк, визначений кредитним договором, не виконав, в звязку з чим утворилася заборгованість перед позивачем. Таким чином, станом на 17.08.2012 року заборгованість становить 191\~803,07 грн., з яких: 74\~984,40 грн. заборгованість з основної суми кредиту, 20\~211,44 грн. заборгованість по відсоткам, 96\~607,23 грн. заборгованість по відсоткам. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представника позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, неодноразово викликалися в судове засідання, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що 09.07.2008 року між кредитною спілкою Добросвітта [PERSON] укладено кредитний договір № 00220, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 75\~000,00 грн. строком на 6 місяців під 38 % річних за користування кредитом на умовах щомісячної сплати відсотків за користування кредитом та погашення суми кредиту не пізніше 09.01.2009 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем, [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки № 00220/1 від 09.07.2008 року. Відповідно до п. 1.1 договору поруки [PERSON] зобов'язувався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Кредитні кошти відповідач отримав у відповідності до умов кредитного договору, готівкою, яка була надана у день укладення договору, що підтверджується видатковим касовим ордером № 927 від 09.07.2008 року. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору [PERSON] зобовязався проводити погашення основного боргу за кредитом та сплачувати відсотки в розмірі, встановленому договором згідно погодженого сторонами графіку шляхом внесення готівки до каси позивача або шляхом безготівкових перерахувань щомісячними платежами, які мають здійснюватися не пізніше 09 числа кожного місяця. Останнє погашення має бути здійснене не пізніше 09.01.2009 року. Однак, відповідач в передбачені кредитним договором строки відсотки та кредит не сплатив, остання сплата проведена відповідачем 19.12.2011 року. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору сторони погодилися, що прострочена позичальником сума відсотків за користування кредитом з дня її прострочення та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України вважається сумою кредиту, та зараховується до суми залишку по кредиту. Відповідно до умов п. 6.5. кредитного договору в разі прострочення позичальником строків сплати суми відсотків за користування кредитом (в тому) більш ніж на 10 (десять) календарних днів, та на загальну суму більше, ніж 2% від суми залишку за кредитом (без урахування капіталізованої суми), кредитування позичальника здійснюється за подвійною ставкою, визначеною п. 1 Кредитного договору. Cтаном на 17.08.2012 року заборгованість становить 191\~803,07 грн., з яких: 74\~984,40 грн. заборгованість з основної суми кредиту, 20\~211,44 грн. заборгованість по відсоткам (за умовами п. 1 кредитного договору), 96\~607,23 грн. заборгованість по відсоткам (за умовами п. 6.5. кредитного договору). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення боргу з [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. При цьому, вимога про стягнення боргу з поручителя [PERSON] не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З договору поруки вбачається, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання. В разі, якщо забезпечене порукою зобовязання не виконано або виконано неналежним чином, порука за цим договором припиняється, якщо кредитор протягом двох років від дня спливу строку кредитування боржника не предявить вимоги до поручителя. За кредитним договором термін погашення кредиту встановлено не пізніше 09.01.2009 року. Позивачем не було надано доказів предявлення вимог до поручителя в зазначений договором строк, тому строк звернення до поручителя позивачем пропущено. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково, стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 191803,07 грн., в частині стягнення заборгованості з [PERSON] відмовити. Відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи та відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збірзвільнений від сплати судового збору, а тому судовий збір повинен бути відшкодований позивачу за рахунок держави.

Outcome: partial