Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-14 00:00:00

В липні 2012 року ПАТ „Державний ощадний банк України звернулося на адресу Врадіївського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 41\~056,25 грн. Позивач зазначив, що 18.07.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 553 про надання кредиту у розмірі 20 000 грн. строком на 36 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27 % річних в порядку, на умовах та в строки визначені договором. Згідно п. 1.6 даного кредитного договору відповідач [PERSON] повинна погашати суму кредитної заборгованості рівними частками в сумі 555,56 грн. до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ „Ощадбанк. Останнє погашення кредиту здійснюється позичальником не пізніше 17.07.2011 року. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 553 від 18.07.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України та [PERSON], [PERSON] були укладенні два окремі договори поруки від 18 липня 2008 року, згідно до умов п.1.2 кожного з зазначених договорів поруки, поручителі [PERSON], [PERSON] відповідають як солідарні боржники перед кредитором по сплаті суми основного бору, а також відсотків за користування кредитом у випадку невиконання позичальником [PERSON] своїх зобовязань. В порушення вимог п. 1.6 кредитного договору № 553 від 18.07.2008 року [PERSON] ухиляється від виконання зобовязань та сплати відповідних платежів, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 41\~056,25 грн. В судовому засіданні представник позивача ПАТ „Державний ощадний банк [PERSON] позовні вимоги підтримав, та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON]М позовні вимоги визнала частково мотивуючи це тим, що проценти та пеня нараховані з моменту останнього платежу в розмірі 24\~278,82 грн., що складає більше 50% загальної суми позову, що суперечить Закону України „ Про захист прав споживачів в зв'язку з чим просила зменшити розмір пені, оскільки вона на протязі останнього року систематично хворіє в наслідок ушкодження хребта та в наслідок цього перебуває в скрутному матеріальному становищі так як в результаті хвороби ніде не працює. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, зазначивши, що в дійсності вона була поручителем згідно договору поруки від 18.07.2008 року у [PERSON] по кредитному договорі №553 від 18.07.2008 року укладеного між ВАТ „Державний ощадний банк України та відповідачем [PERSON] Однак, вона не згодна з тим, що вона повинна відповідати за борги [PERSON] виходячи з того, що вона гроші по кредитному договорі не отримувала, а претензії банк до неї як поручителя по кредитному договору [PERSON], з приводу невиконання останньою своїх договірних обовязків по кредитному договору, не предявляв та ніяких повідомлень з цього приводу на її адресу не направляв. Тому вона вважає, що підстав для стягнення з неї кредитної заборгованості в солідарному порядку з [PERSON] по кредитному договору по якому остання отримала кредит в сумі 20000 грн., відносно неї не існує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи в судовому засіданні згідно повідомлень про вручення поштових відправлень № 4008. Повідомлення про свою участь у справі на адресу суду не направляла. Так як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд визнав можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки [PERSON] Аналізуючи докази, та пояснення сторін, суд визнав доведеними такі факти: - 18.07.2008 року між [PERSON] та ВАТ „Державний ощадний банк України було укладено кредитний договір № 553 за умовами якого банк зобовязувався надати [PERSON] кредит у розмірі 20 000 грн., строком на 36 місяців під 27% річних, а [PERSON] відповідно до п.1.6 договору зобовязувалася здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 555,56 грн. до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ „Ощадбанк. Останнє погашення кредиту повинно було здійснюватися позичальником не пізніше 17.07.2011 року( кредитний договір № 553 від 18.07.2008 року); - 18.07.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов п. 1.2 якого [PERSON] як поручитель зобовязана перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 553 від 18.07.2008 року. (пояснення відповідача, договір поруки від 18.07.2012 року укладений між ВАТ „Державний ощадний банк України та [PERSON]М.); - 18.07.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов п. 1.2 якого [PERSON], як поручитель, зобовязана перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 553 від 18.07.2008 року. (пояснення відповідача, договір поруки від 18.07.2008 року укладений між ВАТ „Державний ощадний банк України та [PERSON] ); - 18.07.2008 року ВАТ „Державний ощадний банк Україна відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 20 000 грн., про отримання яких в заяві на видачу готівки від 18.07.2012 року в графі підпис отримувача стоїть підпис [PERSON] ( заява на видачу готівки від 18.07.2008 року); - У період з 18.07.2008 року по 25.07.2012 року в зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобовязань у відповідача [PERSON] утворилася заборгованість по сплаті простроченої заборгованості по кредиту, відсоткам за користування ним, пені та комісійним, загальна сума якої складає 41\~056,25 грн.,( з якої становить: сума простроченої заборгованості 16\~777,43 грн., сума прострочених відсотків 10\~170,50 грн., сума пені 13\~889,67 грн., сума несплачених комісійних 218,65 грн.), яка станом на день розгляду справи в суді не погашена.( довідка про наявність заборгованості позичальника Ощадного банку [PERSON]по кредитному договору № 553 від 18.07.2012 року. - Відповідач [PERSON] не перераховувала у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 553 від 18.07.2012 року. (пояснення сторони); - 12.06.2011 року найменування банку із Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України було змінено на Публічне акціонерне товариство „ Державний ощадний банк ( свідоцтво про реєстрацію публічного товариства „ Державний ощадний банк №0000564, виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії ААБ №532465, пояснення представника позивача). - 26 серпня 2011 року ПАТ „ Державний ощадний банк відповідачу [PERSON] було надіслано письмове повідомлення, а саме: „ вимога про усунення порушення по погашенню простроченої заборгованості по кредитному договору № 553 від 18.07.2012 року у розмірі 18\~621,58 грн., не пізніше 30 днів з моменту отримання письмового повідомлення, яке [PERSON] отримала згідно власного підпису на даній вимозі про усунення правопорушення 08.09.2011 року. (вимога про усунення порушення № 2283 від 26.08.2011 року); „ - 16 серпня 2011 року ПАТ „ Державний ощадний банк відповідачам [PERSON], [PERSON] були надіслані письмові повідомлення, а саме: „ вимога про усунення порушення по погашенню простроченої заборгованості по кредитному договору № 553 від 18.07.2008 року у розмірі 18\~621,58 грн., не пізніше 30 днів з моменту отримання письмового повідомлення, яке [PERSON] отримала 01.09.2011 року, а чоловік [PERSON] отримав 17.10.2011 року (вимога про усунення порушення № 2283 від 26.08.2011 року); - Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у добровільному порядку у встановлені строки не погасили заборгованість за кредитним договором №553 від 18.07.2008 року у сумі 41\~056,25 ( пояснення відповідача). Суд вважає що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором. При прийнятті рішення суд керується ст.ст. 526, 529, 530 ЦК України, якими передбачено, що зобовязання мають виконуватися до умов договору, норм ЦК, у встановлені строки. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати проценті, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, та сплатити проценти. Як, вбачається з наявних у справі матеріалів та встановлених в судовому засіданні фактів, що між [PERSON] та ВАТ „Державний ощадний банк України 18.07.2008 року було укладено кредитний договір № 553 за умовами якого відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.7.1, 1.7.1.2, 1.7.1.3 банк зобовязувався надати [PERSON] кредит у розмірі 20\~000 грн., строком на 36 місяців під 27% річних, а [PERSON] зобовязувалася здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 555,56 грн., щомісячно з кінцевим терміном повернення 15.07.2011 року, відповідно до графіку погашення кредиту і відсотків (далі -графік), приведених у положенні №1, який є невідємною частиною цього договору, включаючи проценти за користуванням кредитом та, у разі порушення термінів погашення процентів за платежі, сплачує пеню відповідно до п.3.2.2 цього договору, п.7.8 сторони домовилися про збільшення строків позовної длавності до 3 років для всіх грошових зобовязань. Станом на час звернення позивача в суд з позовом, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором згідно довідки банку про наявність заборгованості склала 41\~056,25 грн., з яких сума простроченої заборгованості 16\~777,43 грн., сума прострочених відсотків 10\~170,50 грн., сума пені 13\~889,67 грн., сума несплачених комісійних 218,65 грн.. На підставі вищевикладеного, з врахуванням того, що позивач зобов'язання за кредитним договором № 553, виконав в повному обсязі, а відповідач взяті на себе зобов'язання за даним договором не виконала, внаслідок чого за нею рахується заборгованість у розмірі 41\~056,25 грн. Кредитні зобовязання [PERSON] забезпечено договорами поруки, укладеними 18.07.2008 року з [PERSON], [PERSON] Підстави, обсяг та умови відповідальності поручителів, а також інші права та обовязки сторін, передбаченні статтями 553 - 559 ЦК України та розділами 1 - 6 договорів поруки. Відповідно до положень ч.4 ст. 559 ЦК, якщо договором не встановлено строку його закінчення, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявив вимоги до поручителя. Аналогічні умови містить п.4.2 договорів поруки від 18.07.2008 року. Договорами поруки від 18.07.2008 року не передбачені строки закінчення їх дій, а умова дії поруки до повного виконання позичальником чи поручителем зобовязань перед кредитодавцем не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки відповідно до статей 251, 252 ЦК строком є період у часі, а не подія. Отже, банк як кредитодавець, має право вимоги до поручителів [PERSON], [PERSON] протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання за кредитним договором боржником [PERSON], тобто протягом шести місяців з 17.07.2011 року по 17.02.2012 року. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що після настання строку повернення кредитних коштів 17.07.2011 року банк не предявив вимоги до поручителів протягом шести місяців, а позов в інтересах банку предявлено 26.07.2012 року, тобто поза межами строку дії договорів поруки. Виходячи з того, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а є строком для існування(дії) самого зобовязання поруки( преклюзивність строку), то і право кредитора, і обовязок поручителя по його закінченні припиняється. Оскільки із закінченням шестимісячного строку припинилося матеріальне право(поручительство), то предявлення позову поза межами цього строку позбавляє Банк права на задоволення позову до поручителів в судовому порядку. При цьому, суд не бере до уваги посилання представника позивача відносно того, що 16.02.2009 року та 26.08.2011 року банком були направлені поручителям вимоги про погашення існуючої за [PERSON] заборгованості по кредитному договорі від 18.07.2008 року №553. Оскільки, по - перше, зі змісту листа за вих.. № 303 від 16.02.2009 року будь - яких конкретних вимог до поручителів не вбачається. По - друге, вимога направлена до настання строку повернення кредиту( 17.07.2011 року) та стосувалась підстав дострокового повернення кредитних коштів. По другій вимозі банку до поручителів від 26.08.2011 року №2283, підпис поручителя [PERSON] на звороті зазначеної письмової вимоги ( не завірена фотокопія) на звороті вочевидь не відповідає її дійсному підписі в договорі поруки 18.07.2008 року, Про отримання вимоги поручителем [PERSON] про усунення порушення по погашенню простроченої заборгованості по кредитному договору № 553, зазначено, що повідомлення отримав за дружину, а хто саме не зазначено, а інших доказів отримання вимог особисто поручителями, чи уповноваженими ними особами, представником позивача надані не були та такі докази відсутні в матеріалах справи. Отже, вимоги про усунення порушень від 16.02.2009 року та від 26.08.2011 року не можуть вважатися належними доказами своєчасного предявлення банком вимог до поручителів, а тому і доказом продовження дії договорів поруки після 18.02.2012 року. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині покладення на [PERSON], [PERSON] солідарного обовязку щодо повернення кредитних коштів, процентів, пені та комісійних. Приписами ч.3 ст. 551 ЦК України, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Станом на час звернення позивача в суд з позовом, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором згідно довідки банку про наявність заборгованості склала 41\~056,25 грн., з яких сума простроченої заборгованості 16\~777,43 грн., сума прострочених відсотків 10\~170,50 грн., сума пені 13\~889,67 грн., сума несплачених комісійних 218,65 грн.. Однак, з врахуванням таких істотних обставин, як стан здоровя відповідачки [PERSON] що в неї в наслідок ДТП яке мало місце не по її вині вона має ушкодження хребта та в період часу з грудня 2010 року на протязі одного року хворіла внаслідок чого втратила роботу та заробіток, що ускладнило її матеріальний стан та на даний час вона не працює через стан свого здоровя, суд вважає доцільним та можливим застосувати до позовних вимог про стягнення з відповідачки [PERSON], пені в сумі 13\~889,67 грн., правило ч.3 ст. 551 ЦК України, та зменшити розмір пені на 6 889,67 грн., стягнувши з відповідачки пеню в розмірі 7000 грн. За таких обставин, суд розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню судовий збір та судові витрати. \~\~\~\~\~

Outcome: partial