Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить зобовязати відповідачку усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка обслуговує домоволодіння № 13 по вул.. Островського в м. Мелітополі, зобовязав її знести самочинно збудовані споруди: тамбур «в1-1», гараж «Г-1», сарай «Д-1», сарай «Е-1», а також перепланування у житловому будинку, в наслідок чого житлова площа будинку стала 17,0 кв.м., загальна 34,1 кв.м.., та зобовязати відповідачку усунути перешкоди у користуванні належною їй Ѕ частини приміщення літньої кухні під літерою В-1., зобовязати відповідачку надати їй ключі від даного приміщення, а також стягнути судові витрати зі сплати держмита у сумі 8,50 грн., витраті по оплаті ІТЗ у розмірі 37,00 грн, а всього у сумі 45,50 грн.; мотивуючи тим, що їй на праві особистої власності належить Ѕ частина житлового будинку № 13, по вул. Островського, м. Мелітополя, на підставі договору дарування частини будинку від 16 травня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори [PERSON]. Друга половина вищевказаного житлового будинку на праві особистої власності належить відповідачці по даній справі, на підставі свідоцтва про спадщину за № 1-1163 від 30.05.2008 року. Вказаний житловий будинок складається з житлового будинку та господарчих споруд: літньої кухні, убиральні, огорожі, та обслуговується земельною ділянкою, площею 539 кв.м. Отже, зазначений житловий будинок належить їй та відповідачці на праві спільної часткової власності, однак частки у праві спільної часткової власності на зазначене домоволодіння в натурі не визначені та не виділені, а також між ними відсутня домовленість про порядок володіння та користування майном, що є спільною частковою власністю і земельною ділянкою, яка обслуговує спірне домоволодіння. Проте, відповідачка по справі, без її згоди повністю зайняла підсобне приміщення літньої кухні, чим перешкоджає користуватися належної їй Ѕ частиною цього приміщення, що порушує її законні права, як співвласника. Крім того, відповідачка без одержання її згоди та без дозволу архітектури, на території подвіря, яке знаходиться в їх спільному користуванні самочинно побудувала наступні споруди, а саме: тамбур, гараж, та 2 сараї, які частково розташовані за межами зареєстрованої земельної ділянки, а також відповідачка зробила перепланування у житловому будинку, в наслідок чого житлова площа будинку була збільшена, чим порушила її права, як співвласника вищевказаного домоволодіння на право користування належною їй часткою житлового будинку та земельною ділянкою, яка знаходиться у їх спільному користуванні. Також вказаний житловий будинок знаходиться в аварійному стані та потребує капітального ремонту. Але вона не може зайнятися ремонтом спірного житлового будинку, оскільки належна їй частина вищевказаного житлового будинку не визначена, а розділити даний житловий будинок в натурі та визначити порядок користування житловим будинком згідно належних їм часток у позасудовому порядку неможливо. Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та пояснили, що оскільки житловий будинок знаходиться у спільній частковій власності, то відповідачка не повинна чинити перешкоди у користуванні та володінні як житловим будинком так і земельною ділянкою, надавши змогу користуватися літньою кухнею, що розташована за адресою: м. Мелітополь, вул.. Островського, б. 13, шляхом передачі ключів, та знісши самочинно збудовані споруди, а саме: тамбур, гараж, 2 сараї, а також перепланування у житловому будинку. Відповідачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнали та пояснили, що всі самочинно збудовані споруди були збудовані задовго до того, як позивачка отримала право власності на домоволодіння № 13, по вул. Островського, м. Мелітополя. Крім того, жоден з співвласників не мають відповідних прав на земельну ділянку за вищезазначеною адресою. Стосовно літньої кухні за адресою: м. Мелітополь, вул.. Островського, б. 13, пояснили, що вона була збудована відповідачкою разом з чоловіком особисто ще за життя її батька, а право власності на вказану літню кухню ніхто ніколи не оспорював. Представник третьої особи Мелітопольської міської ради у судове засідання не зявився, але надав письмове пояснення /а.с. 69/, в якому просить розглянути справу у їх відсутність та одночасно вказує, на те, що для обґрунтування позовних вимог в частині знесення самочинно збудованих споруд позивачці, [PERSON], необхідно попередньо підтвердити документально наявність у неї відповідних прав на конкретну земельну ділянку по вул.. Островського,13 в м. Мелітополі, надавши такі документи, як договір оренди, державний акт на право власності на землю тощо. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підставах. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] позивачці по справі на праві особистої власності належить Ѕ частина житлового будинку № 13 по вул. Островського у м. Мелітополі, що підтверджується копією договору дарування частини будинку від 16 травня 2008 року /а.с. 5/ та витягом про державну реєстрацію права власності /а.с. 6/. Друга половина вищезазначеного житлового будинку на праві особистої власності належить [PERSON] відповідачці по справі, на підставі свідоцтва про спадщину від 30.05.2008 року, що підтверджується довідкою КП «ММБТІ» від 23.03.2010 року /а.с. 7/. Вищевказаний житловий будинок складається з житлового будинку під літерою А-1, жилою площею 22,4 кв.м. та загальною площею 34,0 кв.м. та господарських споруд: літньої кухні В-1, убиральні У, огорожі 1, та обслуговується земельною ділянкою, площею 539 кв.м.. На даний час зазначене домоволодіння та обслуговуюча земельна ділянка знаходяться у спільній частковій власності сторін по справі, оскільки відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1050 від 21 травня 2009 року /а.с. 8-11/ не можливо розділити вищевказаний житловий будинок та не можливо визначити порядок користування земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», передбачено, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Вимогами ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналізуючи документи, що підтверджують права власності на житловий будинок № 13 по вул.. Островського в м. Мелітополі, а саме: копію договору дарування частини будинку від 16 травня 2008 року /а.с. 5/, [PERSON] було передано у власність Ѕ частина вказаного житлового будинку, до складу якого входять господарчі споруди: літня кухня, убиральня, огорожа.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин, оскільки [PERSON] позивачці по справі належить Ѕ частина житлового будинку № 13 по вул.. Островського в м. Мелітополі, до складу якого входять господарчі споруди: літня кухня, убиральня, огорожа, суд вважає, необхідним задовольнити позов в частині усунення перешкод в користуванні літньою кухнею, зобовязавши [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належної позивачці Ѕ частини приміщення літньої кухні під літерою В-1., розташованої за адресою: м. Мелітополь, вул.. Островського, б. 13, шляхом передачі позивачці ключів від даного приміщення. Вирішуючи питання стосовно усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка обслуговує домоволодіння № 13 по вул.. Островського в м. Мелітополі, зобовязавши відповідачку знести самочинно збудовані споруди: тамбур «в1-1», гараж «Г-1», сарай «Д-1», сарай «Е-1», а також перепланування у житловому будинку, в наслідок чого житлова площа будинку стала 17,0 кв.м., загальна 34,1 кв.м.., суд враховує те, що Згідно вимог ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо порушується право власника (користувача) земельної ділянки внаслідок здійсненого самочинного будівництва на належній йому земельній ділянці, то майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Як було встановлено у судовому засіданні документів, щоб засвідчували право користування чи володіння за позивачкою на спірну земельну ділянку, немає, та що самочинно збудовані споруди: тамбур «в1-1», гараж «Г-1», сарай «Д-1», сарай «Е-1», і перепланування у житловому будинку було здійснено саме відповідачкою [PERSON]. Так, відповідно до акту № 570 від 11.04.2008 року КП «ММБТІ»/а.с. 33/ [PERSON] (померла) самочинно побудувала тамбур «в1-1», гараж «Г-1», сарай «Д-1», сарай «Е-1», та самочинно провела перепланування у житловому будинку в наслідок чого житлова площа будинку стала 17,0 кв.м., загальна 34,1 кв.м.. Крім того, спірні самочинно збудовані споруди не ввійшли до складу спадкового майна та не були включені у свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується рішенням Мелітопольського міськрайнного суду від 11 квітня 2011 року /а.с. 50-53/ та ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 червня 2011 року /а.с. 54-56/. Зазначені рішення та ухвала судів набрали чинності. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст.. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, у звязку з тим, що позивачкою не надано доказів на підтвердження, що саме [PERSON] відповідачкою по справі були збудовані спірні самочинні споруди та здійсненне перепланування у житловому будинку, та документів, що засвідчують її право власності чи користування спірною земельною ділянкою, тому відсутні всі підстави для задоволення вимог в частині позову про усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка обслуговує домоволодіння № 13 по вул.. Островського в м. Мелітополі, зобовязавши відповідачку знести самочинно збудовані споруди: тамбур «в1-1», гараж «Г-1», сарай «Д-1», сарай «Е-1», а також перепланування у житловому будинку, в наслідок чого житлова площа будинку стала 17,0 кв.м., загальна 34,1 кв.м.. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частина позову про стягнення з відповідачки на користь позивачки судових витрат по справі за сплату судового збору у розмірі 8,50 гривень, і у розмірі 8,50 гривень, та витрат по оплаті ІТЗ у розмірі 37,00 гривень, підлягає частковому задоволенню, бо відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial