Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

Позивач 19.09.2011 року звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона є власником квартири [ADDRESS] згідно договору дарування від 15.07.2010 року, в належній їй квартирі зареєстрований та проживає з 19.11.2008 року відповідач, який є колишнім чоловіком її матері [PERSON] Відповідач не допускає її до квартири, спільне проживання з ним в одному жилому приміщення неможливе, так як відповідач своєю поведінкою систематично порушує правила співжиття, вчиняє постійні сварки, створює обстановку, за якою спільне проживання стає неможливим, а тому вона \~просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представники підтримали заявлені позовні вимоги, просили суд виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] з підстав, зазначених в ст. 116 ЖК України, так як відповідач своєю поведінкою систематично порушує правила співжиття, вчиняє постійні сварки, створює обстановку, за якою спільне проживання стає неможливим та його поведінка була предметом розгляду органів міліції. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні за необґрунтованістю. Зазначили, що з матірю позивачки [PERSON], якій на той час належала на праві власності квартира [ADDRESS], відповідач з 2007 року перебував у фактичних шлюбних відносинах. Донька [PERSON], позивач по справі, мешкала за адресою: м. Херсон, вул. Михайловича, 39/3, яка належить їй та матері на праві власності. В спірній квартирі позивач не проживала і не проживає до теперішнього часу. З листопада 2008 року відповідач зареєстрований та проживає у [INFO] разом з матірю позивачки, з якою з 2010 році перебував у зареєстрованому шлюбі. У вересні 2011 року між відповідачем та [PERSON] відбулася побутова сварка, після чого вона звернулася до суду з розірванням шлюбу, 18.02.2012 року шлюб розірвано. Будь-які дії з його сторони, в тому числі й до позивача, щодо систематичного порушення правил співжиття, чинення перешкод у користуванні квартирою відсутні, заходів впливу зі сторони уповноважених органів з цього приводу до нього не застосовувалось. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та наступні правовідносини. Відповідач [PERSON] Ваничкаєвич з листопада 2008 року зареєстрований та проживає у [INFO]. Зазначена обставина підтверджується довідкою, виданої адресно-довідковим сектором ВГІРФО УМВС України в Херсонській області від 07.10.2011 року (а.с. 6), та не оспорюється сторонами за справою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно договору дарування від 15.07.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та довідки ХБТІ від 08.11.2011 року [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] ( а.с. 34-35, 55). Зі свідоцтва про реєстрацію шлюбу та паспорту позивача вбачається, що вона 28.08.2010 року зареєструвала шлюб та змінила прізвище на [PERSON], крім того, з 2003 року позивач зареєстрована та проживає з адресою : м. Херсон, вул. Михайловича,39/3. Зазначену обставину не спростовує і сама позивачка ( а.с. 36-37, 54). З довідки, виданої ЖЕК №1 Суворовського району м. Херсона вбачається, що спірна квартира належала [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 26.10.2007 року, на даний час власником квартири є [PERSON] Станом на 20.04.2012 року в квартирі зареєстрований та проживає [PERSON] (а.с.73). З постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 18.09.2011 року вбачається, що 18.09.2011 року до Комсомольського РВ звернулася [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], про вжиття заходів до свого чоловіка [PERSON], який вчинив з нею сварку та наніс її тілесні ушкодження. В ході перевірки [PERSON] підтвердив, що між ним та дружиною виникла сварка через побудові питання, але він нецензурною лайкою не висловлювався, тілесних пошкоджень не завдавав. В порушенні кримінальної справи було відмовлено за п.2 ст.6 КПК України ( а.с. 57). З постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 22.09.2011 року вбачається, що 20.09.2011 року [PERSON] звернулася з заявою до Комсомольського райвідділу міліції з проханням прийняти заходи до вітчима [PERSON], який 19.09.2011 року о 19.00 годині погрожував їй фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою за місцем мешкання за адресою: [ADDRESS]. В ході перевірки була встановлено, що сварка між стронами відбулася 19.09.2011 року на ґрунті особистих неприязливих стосунків. 20.09.2011 року [PERSON] звернулася до міліції та просила припинити перевірку по заяві, так як конфлікт залагоджено самостійно, претензій не має(а.с.56). Зі змісту постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.04.2012 року вбачається, що 10.04.2012 року [PERSON], яка мешкає у м. Херсоні, по вул. Михайловича, 39/3, звернулася з заявою до Комсомольського РВ з щодо прийняття заходів до колишнього чоловіка її матері [PERSON], який перешкоджає їй проникненню у квартиру за адресою: [ADDRESS]. В порушені кримінальної справи відмовлено за відсутністю в діянні складу злочину ( а.с. 63). \~ З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що як сусід він чув, що між відповідачем та його дружиною відбуваються сварки, в ході яких він погрожував розправою, бачив як [PERSON] та її донька чекали біля підїзду викликаний наряд міліції, так як з їх слів відповідач не впускав їх до квартири [ADDRESS]. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що позивачка у квартирі [ADDRESS] не живе та не може жити, поки там проживає відповідач, в квартирі вона бажає жити тільки своєю сімєю. Зі слів позивачки та її матері знає, що відповідач влаштовує сварки, погрожує розправою. До квартири вона без матері [PERSON], або у відсутність останньої у квартирі, не приходить. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що їм не відомо про сварки між сторонами по справі. Відповідно до ч.1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Статтею 157 ЖК України передбачено, що члени сімї власника житлового будинку( квартири) можуть бути виселені у випадках, передбачених ч.1 ст. 116 ЖК. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року ( з наступними змінами) Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу Українипри вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів або заходів громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання, не дали позитивних результатів. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи, що для виселення відповідача з зазначених позивачем підстав необхідна сукупність таких обставин, як противоправна поведінка відповідача та застосування до нього заходів впливу, попередження, а позивач в порушення ст. 60 ЦПК України не надала доказів застосування до відповідача таких заходів, та карих обставин при розгляді справи не встановлено, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed