Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-23 00:00:00

Позивач звернувя до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики від 28 жовтня 2008 року в розмірі 38500 грн., інфляційну суму в розмірі 11020 грн., три відсотки річних за весь час прострочення в розмірі 3368 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 529 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач позичив у нього кошти і впродовж тривалого часу не повертає їх. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та з аналогічних підстав. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. За згодою представника позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. Як встановлено судом, відповідач 29 жовтня 2008 року взяв у позивача кошти в сумі 5000 доларів США і зобов'язувався повернути їх до 01 січня 2009 року, що стверджується розпискою про отримання коштів. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст.524 ЦК України зобов'язання повинно бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Згідно ч.2 ст.524 ЦК України сторони за договором можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу ( ч.2 ст.533 ЦК України ). Як вбачається із розписки відповідача, його зобов'язання було виражене у доларах США. Позивачем заявлено вимогу про повернення суми боргу в гривнях, визначеної за офіційним курсом Національного банку України станом на 02 січня 2009 року. На підставі наведеного суд вважає, що відповідно до ст.11 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача вказана позивачем сума боргу в сумі 38500 грн. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується із розрахунками щодо розміру інфляційних, що були подані позивачем у позовній заяві, в сумі 11020 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ст.625 ЦК України підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми. З врахуванням терміну прострочення вказана сума становить 3368 грн. ( 38500 грн. х 3% х 2 р. + ( 38500 грн. х 3 % : 12 ) х 11 міс. ). У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 528,88 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved