overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

До суду з вищевказаною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що її син [PERSON], [INFO], уродженець та житель [INFO] з народження хворіє на глибоку розумову відсталість з загальним недорозвитком мови І рівня ускладнення судомними нападами, відсутністю навичок до самообслуговування, ДЦП та перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Ставищенської ЦРЛ. Син неодноразово лікувався в Київській обласній психіатричній лікарні. Проте, стан його здоров'я не змінився. В зв'язку із захворюванням йому встановлена перша група інвалідності. Син не розуміє наслідків своєї поведінки, не може взагалі орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації. Внаслідок психічної хвороби не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Заявник просить суд визнати [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO], недієздатним та призначити її його опікуном. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені в заяві. В судовому засіданні представник заінтересованої особи Журавлиської сільської ради не заперечив проти задоволення заявлених вимог. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], хворіє на глибоку розумову відсталість з загальним недорозвитком мови І рівня, ускладнення судомними нападами, відсутністю навичок до самобослуговування, ДЦП, є інвалідом 1 групи та перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Ставищенської ЦРЛ, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5), копією виписки із акта огляду МСЕК (а.с. 4). Згідно акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 296 ц від 27 листопада 2012 року (а.с. 15) [PERSON] страждає на глибоку розумову відсталість у ступені ідіотії (F-73.1). За своїм психічним станом [PERSON] розуміти характер та значення своїх дій та керувати ними не може. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Виконавчим комітетом Журавлиської сільської ради Ставищенського району порушено клопотання перед Ставищенським районним судом про призначення [PERSON] опікуном [PERSON], що підтверджується вищевказаним клопотанням від 24.10.2012 року № 40 (а.с.3). Враховуючи викладене, суд вважає, що слід визнати [PERSON] недієздатним з моменту набрання законної сили даним рішенням суду та встановити над ним опіку, призначивши його опікуном заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки перебувала у зареєстрованому шлюбі і має з ним спільну дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Але відповідач в добровільному порядку надавати грошові кошти на утримання дитини не бажає. Тому, позивачка просить суд стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно. Обидві сторони подали письмову заяву про слухання справи за їх відсутністю, позивачка наполягає на стягнені аліментів у вказаному розмірі, відповідач позов визнав та не заперечує проти стягнення аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд визнає позов підлягаючий задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини аліменти, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей, його вік, розмір заробітку. Так, сторони мають спільну неповнолітню дитину, яка проживає з матірю. Батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають, перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, обовязком особистим, а не солідарним. Відповідач не надає грошові кошти позивачу для утримання дитини, хоча є працездатним. Інших осіб на своєму утримання не має. На підставі вищевикладеного, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання дитини у вигляді 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи від дня звернення до суду позивача до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2012 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу у якому просив суд задовольнити його позовні вимоги посилаючись на те, що на даний час сімя сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сімї є втрата взаємних почуттів, постійні сварки, непорозуміння, що призвело до фактичного розпаду сімї, а тому просить розірвати шлюб, примиритися категорично не бажає. Від шлюбу дітей не мають. Сторони у судове засідання не зявилися, на адресу суду надали заяви у яких просили справу слухати у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач визнає позовні вимоги, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить не відновлювати дошлюбне прізвище. Судом установлено: Факт перебування сторін у шлюбі з 08.10.2011 року підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 12.09.2012 року виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області. (а.с. 5). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю у сторін не виникає. Спільне господарство не ведеться. При розгляді справ про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, вжито заходів до примирення подружжя. Так, 11.10.2012 року ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області сторонам було надано строк на примирення терміном три місяці. Сторони не примирилися. Міри прийняті судом для збереження шлюбу виявилися безрезультатними. Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2012 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що на даний час сімя сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сімї є непорозуміння та постійні сварки, що призвело до фактичного розпаду сімї та шлюбних відносин, у звязку з чим сторони з листопада 2012 року проживають окремо, а тому просить розірвати шлюб, примиритися категорично не бажає. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить дошлюбне прізвище не відновлювати. У судове засідання позивачка не зявилася, на адресу суду надала заяву у якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, примиритися категорично не бажає. Просить також суд, у разі неявки відповідача, справу слухати з винесенням заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки, у судове засідання, відповідач не повідомив. Його неявка не перешкоджає розгляду справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлено: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження виданим 18.11.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області. (а.с. 11) Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та погорілого [PERSON], [INFO]. (а.с. 7-8) Спору про місце мешкання яких у сторін не виникає як і про поділ майна, що є спільною сумісною власністю. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

19.12.2012 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з померлою 04.09.2012 року [PERSON], яка є її тіткою. Встановлення даного факту необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті тітки. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка [PERSON] та дослідивши докази по справі приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04.09.2012 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1374. (а.с.4). Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на квартиру, що знаходиться за адресою по вулиці Горького, 84/153 в м. Чернігові, яка їй належала на підставі свідоцтва про право власності на житло (а.с. 12). [PERSON], яка померла 18.12.1987 року є рідною сестрою померлої [PERSON], а заявниця відповідно є племінницею [PERSON] Ще за життя свої свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] втратили, тому мали лише завірені копії свідоцтв про народження, які у 1963 році їм були видані та завірені секретарем Куликівської селищної ради Чернігівської області. Факт наявності родинних звязків між заявником та [PERSON] підтверджується наступними документами: свідоцтвом про смерть [PERSON]; завіреною копією свідоцтва про народження [PERSON]; завіреною копією свідоцтва про народження [PERSON]; свідоцтвом про шлюб [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON]; паспортом [PERSON]. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник є племінницею померлої [PERSON] і це є підставою для задоволення заяви. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому право на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~21.12.2012 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач мешкає окремо, працює, отримує дохід, про сімю не піклується, матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно не надає, позивачка, не має можливості самостійно утримувати дітей. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/2 частини доходу на утримання неповнолітніх дітей. Просив розглядати справу за його відсутності, про що подав заяву. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 28 жовтня 1995 року позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем (а.с.3). Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. (а.с. 4,5). Діти проживають з матірю, яка працює, отримує заробітну плату, проте коштів на утримання дітей недостатньо. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки діти, що потребують матеріальної допомоги, проживають з матірю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дітей аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, отримує дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір 229,40 грн. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та виселення. У судовому засідання позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином в установленому законом порядку, про місце, час розгляду справи. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача у порядку ст.169 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що згідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 2 908-2007 року від 16 січня 2007 року за [PERSON], визнано право власності в порядку спадкування за законом на квартиру, розташовану за адресою: м. Кривий ріг вулиця Мусоргського б. 18 кв. 47. Право власності на вище вказану квартиру на імя позивача [PERSON] зареєстровано в Комунальному підприємстві «Криворізького бюро технічної інвентаризації, номер запису 1139 в книзі 7/2ПВ 539. Однак користуватися, володіти і розпоряджатися квартирою позивач [PERSON] не має можливості, оскільки відповідач [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] зареєстрована та мешкає в належній позивачу квартирі [ADDRESS]. На неодноразові вимоги позивача добровільно виселитися з належної йому власності, відповідач не бажає. Дії відповідача перешкоджають позивачу в здійсненні його законних прав як власника квартири. Вислухавши позивача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що при зазначених обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У позові вказала, що з 25.09.2004 року по 29.01.2008 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] На даний час відповідачка ніде не працює, діти знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на утримання дітей, хоча має регулярний дохід, отримуючи пенсію. Сторони у судове засідання не зявилися, на адресу суду надали заяви у яких просили справу слухати у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач визнає позовні вимоги, не заперечує проти стягнення аліментів. Судом установлено: З 25.09.2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 5-6) 29.01.2008 року сторони шлюб розірвали, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КЕ № 038718 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області. (а.с. 4) Неповнолітні діти проживають з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобовязаний надавати таку допомогу. Відповідно до довідок виданих дитячою консультацією Пирятинської центральної районної лікарні від 10.12.2012 року [PERSON] народження 12.08.2005 року та [PERSON] народження 28.05.2009 року на Добліку у дитячій консультації не перебувають. (а.с. 9-10) Суд дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини, що мають істотне значення, а саме матеріальне становище платника аліментів, який є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно ст.ст. 180-183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від прибутку батька або матері. При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У свою чергу, ст. 79 ЦПК України відносить до судових витрат і витрати на правову допомогу. Таким чином, при стягненні витрат на правову допомогу визначального значення набуває саме документальне підтвердження понесених витрат. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] понесла витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн. (а.с. 11)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2012 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просив суд задовольнити його позовні вимоги посилаючись на те, що на даний час сімя сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сімї є втрата взаємних почуттів, постійні сварки, непорозуміння, що призвело до фактичного розпаду сімї, внаслідок чого сторони проживають окремо, а тому просить розірвати шлюб, примиритися категорично не бажає. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони у судове засідання не зявилися, на адресу суду надали заяви у яких просили справу слухати у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач визнає позовні вимоги, не заперечує проти розірвання шлюбу. Також, відповідач просила не відновлювати дошлюбне прізвище. Судом установлено: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 10.08.1996 року, серія КЕ № 270442 видане Богодарівською сільською радою Чорнухинського району Полтавської області. (а.с. 5) Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с. 6-7) Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю у сторін не виникає. За взаємною згодою сторін - діти залишаються проживати з [PERSON] Спільне господарство не ведеться. При розгляді справ про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, вжито заходів до примирення подружжя. Так, 02.10.2012 року ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області сторонам було надано строк на примирення терміном три місяці. Сторони не примирилися. Міри прийняті судом для збереження шлюбу виявилися безрезультатними. Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя (проживання окремо), врахувавши норми сімейного законодавства, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2012 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що на даний час сімя сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сімї є непорозуміння та постійні сварки, що призвело до фактичного розпаду сімї та шлюбних відносин, а тому просить розірвати шлюб, примиритися категорично не бажає. Сторони у судове засідання не зявилися, на адресу суду надали заяви у яких просили справу слухати у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач визнає позовні вимоги, не заперечує проти розірвання шлюбу. Також, позивач просила не відновлювати дошлюбне прізвище. Судом установлено: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження виданим 04.02.2011 року. (а.с. 5) Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких записано [PERSON], матірю [PERSON]. (а.с. 8-9) Спору про місце мешкання яких у сторін не виникає як і про поділ майна, що є спільною сумісною власністю. При вивченні матеріалів справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб.

Outcome: approved