Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-20 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 21 жовтня 1989 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у виконкомі Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, актовий запис № 15. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося через те, що з відповідачем не зійшли характерами, відповідач зловживає спиртними напоями, учиняє сварки та бійки. З червня 2012 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримуються. Просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, залишити собі шлюбне прізвище [PERSON], стягнути з відповідача державне мито, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, та судові витрати. Позивачка до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, \~позов визнала повністю. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, \~позов визнав повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 21 жовтня 1989 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений \~шлюб, який був зареєстрований у виконкомі Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 15, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб [PERSON] II-ЖС № 417946 від 21.10.1989 року. \~Після шлюбу мають прізвище [PERSON] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про їх народження (а.с.5-6). Шлюбні відносини сторін припинені з червня 2012 року. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. \~\~ Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю між ними не виникає. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до суду одним з подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання \~шлюбу, \~якщо \~буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, \~інтересам \~їхніх \~дітей, \~що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася остаточно та поновлена бути не може, оскільки через відсутність порозуміння та сварки сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Як у позивача, так і відповідача по справі було достатньо часу для вирішення питання щодо збереження родини та примирення, однак сторони наполягають на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд керується ч.1 ст. 88 ЦПК України, згідно із якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що суд задовольняє позов [PERSON] про розірвання шлюбу, усі понесені нею судові витрати повинні бути стягнуті з іншої сторони, тобто з відповідача, а саме: судовий збір у сумі 107,30 грн., згідно із Законом України «Про судовий збір».

Outcome: approved