Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

КП «ЖЕО № 45» звернулось до суду з позовом, зазначивши, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає в [INFO], та зобовязаний щомісячно вносити на рахунок власника будинку плату за обслуговування будинку та комунальні послуги згідно діючих тарифів, затверджених у встановленому законом порядку. Але відповідач проводять оплату за комунальні послуги не в повному розмірі, внаслідок чого за період з 01.11.2009 року по 30.11.2012 рік виникла заборгованість на суму 858,41 гривень яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. В добровільному порядку відповідач вирішувати дане питання не бажає, чим завдає матеріальну шкоду державі. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП «ЖЕО № 45» заборгованість по комунальним платежам в розмірі 858,41 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, пославшись на те, що він є ветераном органів внутрішніх справ та має пільги на нарахування комунальних послуг, які йому не нараховуються позивачем за невідомими йому причинами. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає в [INFO], є її власником (а.с. 3-5 інформація про стан особового рахунку). Відповідач тривалий час не в повному обсязі сплачує комунальні послуги, внаслідок чого за період з 01.11.2009 року по 30.11.2012 року виникла заборгованість у розмірі 858,41 гривень (а.с. 3-5 інформація про стан особового рахунку). 31 жовтня 2012 року ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу судовий наказ від 05 березня 2012 року, постановлений за заявою КП «ЖЕО № 45» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 550,33 гривень, був скасований (а.с.4 - копія ухвали). Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. У відповідності до пункту 1 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»№2482-ХII (з наступними змінами і доповненнями) утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно з пунктом 7 зазначених Правил, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року, власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, однак відповідач своїх обов`язків належним чином не виконував, в результаті чого по оплаті за ці послуги утворилася заборгованість. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, їх врегулювання здійснюється на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. (надалі Закон) зі змінами та доповненнями, норми якого є спеціальними, з врахуванням загальних положень ЦК України щодо договірних зобов'язань. Частиною 1 ст. 19 Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. При цьому, п.1 ч. 3 ст. 20 Закону покладає на споживача обов'язок з укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплату житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Позивачем надавались послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідачем вони споживалися та частково оплачувалися. Такі дії свідчать про існування обов'язку відповідача здійснювати оплату таких послуг. Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку. Тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлені рішенням Криворізької міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території у м. Кривому Розі»від 26.11.2008 р. № 823 залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Додатком № 2 до вищезазначеного рішення встановлюється Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які щомісячно сплачуються мешканцями (в тому числі: експлуатаційні послуги, користування ліфтом, водопостачання та водовідведення). Отже відповідач користуються послугами з утримання будинку та прибудинкової території, які надає позивач згідно вказаного Переліку, визначеного Додатком № 2 до рішення Криворізької міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території у м. Кривому Розі»від 26.11.2008 р. № 823, яке було чинним на час виникнення спірних відносин, нараховуючи оплату за їх споживання на підставі Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 12.07.2005 р. Крім того згідно вимог ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач заперечуючи проти позову доказів своїх заперечень, а саме доказів того, що він належним чином звертався до позивача та надавав при цьому відповідні документи на нарахування йому пільг, суду не надав. Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2009 року по 30.11.2012 року в розмірі 858,41 гривень. Також відповідно ст. ст. 88, 89 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача, понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 214 гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved