Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання частково недійсним рішення Новгород-сіверської міської ради та визнання права власності на земельну ділянку. В обгрунтування своїх вимог зазначає що мати, позивача [PERSON] постійно мешкає у м.Новгород-Сіверський, Чернігівської області по вул.Дружби, 26-А і 23 травня 1996 року згідно договору дарування, посвідченим приватним нотаріусом Новгород-Сіверського районного нотаріального округу подарувала позивачу [PERSON], житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в місті Новгород-Сіверський, Чернігівської області по вулиці Дружби за №26/А на земельній ділянці 600 кв. метрів. Таким чином позивач [PERSON], являється власником житлового будинку по вул.Дружби, 26/А м.Новгород-Сіверський, Чернігівської області. Але рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 28 листопада 1996 року № 176 було вирішено видати державний акт на право приватної власності і постійного користування землею Мамченко Марії Павлівні вул.Дружби, 26/А-ОД га м.Новгород-Сіверський, Чернігівської області. 04 грудня 1996 року [PERSON], отримала Державний акт на право приватної власності на землю та акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №510. Таким чином, згідно правовстановлюючих документів позивач має право приватної власності на житловий будинок, розташований по вул.Дружби, 26/А у м.Новгород-Сіверський, Чернігівської області, а мати позивача,-[PERSON], має право приватної власності на землю, на якій розташовані житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. У продовження обгрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON], зазначає, що відповідно до ч.І ст.ЗО ЗК України від 18.12.1990 р. на момент здійснення договору дарування, від 23 травня 1996 року, при переході права власності на будівлю та споруди за (цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002року, переходить належне йому і право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі). Отже з переходом права власності на будинок із надвірними спорудами за адресою по вул.Дружби, 26/А м.Новгород-Сіверський, Чернігівської області зазначає позивач [PERSON], до неї перейшли всі права стосовно земельної ділянки, на якій вони розташовані і остання вважає, що в рішенні виконкому Новгород-Сіверської ради від 28 листопада 1996 року №176 «Про видачу державних актів на право постійного користування землею і право приватної власності громадянам міста» помилково було вказано про вирішення видати державні акти на право приватної власності і постійного користування землею громадянам міста- Мамченко [PERSON] вул.Дружби, 26/А - 0,1 га, оскільки вона не мала власності на будинок на той час. Враховуючи, що іншим, несудовим способом виправити вищевказану помилку в рішенні виконкому не можливо на цей час, тому позивач [PERSON], змушена звернутися з позовом щодо захисту своїх прав і при цьому зазначає, що на даний час остання позбавлена можливості зареєструвати право власності на земельну ділянку по вул.Дружби, 26/А, м.Новгород-Сіверський, Чернігівської області оскільки право власності на цю земельну ділянку закріплено за матірю позивача- Мамченко [PERSON] завершення обгрунтування своїх позовних вимог та викладу обставин справи [PERSON], додала, що мешкає на далекій відстані від місця договорів та зайнята на роботі, і тому просить суд розглянути справу без її участі. Позивач в судове засідання не зявилась, виклавши у позові клопотання про розгляд справи за її відсутності та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявилась, хоча про час та місце проведення розгляду справи була повідомлена належним чином, але попередньо на адресу суду подала письмову заяву у якій повідомляє про неможливість явки у сдове засідання розгляд спрви просить провести без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник третьої особи, Новгород-Сіверської міської ради у судове засідання не зявився, хоча про час та місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином, але попередньо на адресу суду подав письмову заяву у якій повідомляє про неможливість явки у сдове засідання розгляд спрви просить провести без участі представника міської ради, та проти задоволення позовних вимог у повному обсязі не заперечує. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] є власником житлового будинку,- за адресою вул.Дружби 26/а, м.Новгород-Сіверський, Чернігівської області. Рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради від 28 листопада 1996 року «Про видачу днржавних актів на право постійного користування землею і право приватної власності організаціям і громадянам міста» земельна ділянка площею 0,1 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, за адресою вул.Дружби 26/а. м.Новгород-Сіверський Чернігівської області передана [PERSON] Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії I- ЧН №028668 від 04 грудня 1996 року власником земельної ділянки вказано відповідача [PERSON]. Згідно ч.І ст.30 ЗК України від 18.12.90 року чинного на момент укладання договору-дарування житлового будинку від 17 лютого 2001 року, при переході права власності на будівлю або споруду разом з цими обєктами переходить і право власності або право користування земельною ділянкою у розмірах, передбачених ст.67 ЗК України, без зміни її цільового призначення, якщо інше не передбачено у договорі відчуження-будівлі, споруди. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обгрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки, також, визнаються відповідачами. Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі - продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Виходячи з вище викладеного та

Outcome: approved