Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1\\4 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та на її утримання до досягнення дитиною 3 х річного віку. Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, не надає матеріальної допомоги, чим ставить її у скрутне становище. Вона не працює, так як доглядає за дитиною. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною, не має. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову, посилаючись на викладене. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали в частині стягнення аліментів на утримання дитини саме у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., при цьому зазначили, що аліменти сплачуються щомісячно у добровільному порядку. Щодо утримання позивача заперечують, посилаючись на те, що подружжя перебувало в шлюбних відносинах нетривалий час (близько року), що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 21 квітня 2010 року між сторонами укладено шлюб, який розірвано 22 листопада 2011 року за рішенням суду. (а.с.4) Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст.182,183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та за жодних обставин мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Посилання представника відповідача на те, що відповідачем раніше сплачувалися аліменти на утримання дитини, правового значення для вирішення даного спору не мають. Суд при визначенні розміру аліментів звертає увагу на те, що відповідач згідно з довідкою, наданою Спільним українсько німецьким ТОВ „Кершер працевлаштований, отримує офіційну заробітну плату. На час розгляду справи в суді звільнився, однак правові підстави стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відсутні. Щодо стягнення аліментів на користь позивача на її утримання до досягнення донькою трьох років суд виходить з наступного. Подружжя перебувало у шлюбних відносинах близько 1,5 року, а саме з 21 квітня 2010 року до 22 листопада 2011 року, про що свідчить рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 80, ч.ч.2,4 ст. 84 СК України України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На теперішній час дитина проживає з матірю. Встановлено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, але розмір аліментів, який просить позивач стягнути на своє утримання, суд вважає завищеним, а тому, виходячи з можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу, з метою забезпечення стабільності матеріального утримання жінки, з якою проживає їх спільна дитина, суд вважає доцільним стягувати аліменти на утримання позивача в розмірі 1/9 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення донькою трьох років. Посилання відповідача на те, що його батько офіційно не працює і перебуває на його утриманні суд до уваги не бере, оскільки доказів на підтвердження утримання не надано, при цьому з наданих суду документів вбачається, що відповідач також з березня 2012 року офіційно не працює, однак зазначає, що надає кошти і батькам і дитині, що є підтвердженням можливості надання матеріальної допомоги. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачем не заперечувався факт отримання аліментів по квітень включно, що є підставою для стягнення аліментів з 01 травня 2012 року. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо стягнення з відповідача щомісячно аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), починаючи з 01 травня 2012 року і досягнення дитиною повноліття та на утримання позивача аліменти в розмірі 1/9 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 травня 2012 року і до досягнення дитиною трьох років Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 214,60 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial