Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Придніпровська товарна біржа, приватний нотаріус Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права приватної власності обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] придбала у [PERSON], згідно договору купівлі-продажу нерухомості № 015/ФЗ від 11 лютого 1997 р., гараж б/н, загальною площею 19,20 кв.м., який знаходиться по вул. Кирпичній у м. Синельникове, Дніпропетровська область. В момент підписання договору купівлі-продажу згідно п. 4 Відповідач, як продавець отримав вартість нерухомого майна 1544,00 гривень і тоді ж останній передав Позивачу ключі від гаражу, звільнивши його. Відчужуваний Відповідачем гараж належав останньому на підставі реєстраційного свідоцтва № 92 від 22.10.1990 р., виданого Синельниковським БТІ, що підтверджується п. 2 Договору. Таким чином, договір купівлі-продажу нерухомості № 015/ФЗ від 11 лютого 1997 р. сторонами був виконаний у повному обсязі, і зареєстрований на Придніпровській товарній біржі на підставі ст.15 ЗУ «Про товарну біржу». Нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомості сторонами по договору не була дотримана в зв'язку з їх правовою необізнаністю та запевненням представників товарної біржі про необов'язковість нотаріального посвідчення договору, зареєстрованого товарною біржею. Також Позивачем [PERSON] не було зареєстровано даний договір в установленому законом порядку в КП «Синельниківське Міжміське Бюро Технічної Інвентаризації». На момент укладення спірного Договору [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON], який помер 23.05.2010 р. та який був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS], разом із Позивачем. Даний факт підтверджений Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.07.2012 р., виданою приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу [PERSON]. Даною постановою Позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право власності на ? частку та свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку гаражу б/н за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул Кирпична у зв'язку з тим, що вчинення таких нотаріальних дій суперечить законові та подані не всі відомості та документи. Підставою для відмови став той факт, що Позивачем не були дотримані вимоги ст. 182 ЦК України, та Позивачем не було зареєстроване право власності на гараж у встановленому законом порядку в КП «Синельниковське Міжміське Бюро Технічної Інвентаризації». Приватним нотаріусом [PERSON] було рекомендовано Позивачу звернутись до суду для захисту своїх майнових прав. [PERSON] не має можливості скористатися правом власності на нерухоме майно, оскільки право власності не було зареєстроване у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим Позивач [PERSON] вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів з позовом про визнання вчиненого правочину, а саме договору купівлі-продажу нерухомості № 015/ФЗ від 11 лютого 1997 р. дійсним та визнання за Позивачем [PERSON] право власності на придбаний нею гараж по вул. Кирпичній у м. Синельникове, м. Дніпропетровська область за рішенням суду. Статтею 15 Закону України «Про товарну біржу»яка діяла на час спірних правовідносин - купівлі нерухомості, біржовий договір не підлягає нотаріальному посвідченню та вважається укладеним з моменту реєстрації його на біржі. Біржовий договір з моменту його реєстрації на біржі є вчиненим правочином. Суд має встановити, що сторонами виконані усі вимоги ст. 655 ЦК України, волевиявлення учасників було вільне, відповідало внутрішній волі сторін; правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, та відбулося повне виконання даного правочину сторонами. З моменту придбання даного гаражу - 11 лютого 1997 року - Позивач [PERSON] до цих пір користуються ним. Оскільки Позивач [PERSON] постійно проживала разом із померлим чоловіком [PERSON], з огляду на норми ст. 1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості № 015/ФЗ від 11 лютого 1997 p., а саме гаражу б/н, загальною площею 19,20 кв.м., який знаходиться по вул. Кирпичній у м. Синельникове, Дніпропетровська область, укладений між [PERSON] та [PERSON] на виконання біржового контракту, зареєстрованого на Придніпровській товарній біржі 11 лютого 1997 року за №015; визнати за [PERSON] право приватної власності на гараж б/н, загальною площею 19,20 кв.м., який знаходиться по вул. Кирпичній у м. Синельникове, Дніпропетровська область. Позивач до початку проведення відкритого судового засідання надав суду заяву, у якій просив справу розглядати без його присутності. Заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, однак до початку його проведення надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності. Позов визнає в повному обсязі. Повідомлений належним чином представник Придніпровської товарної біржі в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Повідомлений належним чином [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши у судовому засіданні надані позивачем письмові докази встановив наступне. 11.02.1997 року між [PERSON] та [PERSON], Придніпровською товарною біржею укладено договір купівлі-продажу № 015/Ф3 згідно якого [PERSON] придбала у [PERSON] гараж, загальною площею 19.20 кв.м.,я кий знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.. Кирпична. Відповідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.07.2012 року [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва на право власності на ? частку та Свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку гаражу б/н за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.. Кирпична у звязку з тим, що вчинення таких нотаріальних дій суперечить законові та подавні не всі відомості та документи, необхідні для вчинення таких нотаріальних дій. Копією технічного паспорту на гараж також підтверджується право приватної власності [PERSON]І, на гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.. Кирпична. Згідно копії Свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 350354 від 26.05.2010 року [PERSON] помер 23.05.2010 року. Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як зазначено у ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналізуючи надані письмові докази, наведені правові норми, врахувавши позиції сторін, суд дійшов до висновку що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved