Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання договорів недійсними. В обґрунтування своїх вимог вказував, що між ним та [PERSON] 20.06.2007 року, [PERSON] 17.07.2004 року, [PERSON] 19.07.2004 року, [PERSON] 29.05.2004 року, [PERSON] 19.06.2004 року та [PERSON] 17.07.2004 року було укладено договори оренди земельних ділянок, які розташовані за межами Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області. До цього часу позивач належним чином виконував свої обовязки орендаря, сплачував орендну плату згідно умов договорів, жодних претензій від орендодавців позивач не отримував. Після смерті орендодавців право власності на земельні ділянки перейшло до їх спадкоємців, відповідачів по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно. З усної розмови з вказаними відповідачами позивач дізнався, що вони уклали ще договори оренди на ті ж земельні ділянки з фермерським господарством Нива. Згідно отриманої інформації позивачем з Відділу Держкомзему у Драбівському районі Черкаської області від 13.04.2012 року № 776 відповідачами укладені та зареєстровані договори оренди земельних ділянок з ФГ Нива, а саме з : - [PERSON] договір від 31.01.2008 № 04.08.781.00593; - [PERSON] договір від 31.01.2008 № 04.08.781.00595; - [PERSON] договір від 25.02.2009 № 04.08.781.0000; - [PERSON] договір від 27.02.2008 № 04.08.781.00597; - [PERSON] договір від 25.02.2009 № 04.08.781.00003; - [PERSON] договір від 25.02.2009 року № 04.08.781.00004. Відповідно до п.11.3 договорів оренди землі, укладених з позивачем по справі, дія договору припиняється у разі : закінчення його дії, придбання Орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження з мотивів суспільної необхідності. Згідно п.11.4 договорів, дія договору припиняється також у випадках, передбачених законом. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 Цивільного кодексу України смерть фізичної особи є підставою для припинення права власності. Отже право власності після смерті орендодавців перейшло до їх спадкоємців. Згідно ч.1 ст.30 Закону України Про оренду землізміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Згідно ч.1 ст.770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обовязки наймодавця. Відповідно до ч.4 ст.32 Закону України Про оренду земліперехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Відповідачі, спадкоємці орендодавців та ФГ Нивауклали договори оренди земельних ділянок законним користувачем яких є позивач. Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимоги, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України. Згідно ч.2 ст.769 ЦК України при укладенні договору найму наймодавець зобовязаний повідомити наймача про всі права третіх осіб на річ, що передається у найм. Таким чином, відповідачі при укладенні договорів оренди земельних ділянок порушили права позивача, надавши право користування земельними ділянками іншій особі, крім позивача. В судовому засіданні представники позивача заявив клопотання про залишення позовної заяви в частині позовних вимог до відповідачів [PERSON] та [PERSON], ухвалою суду від 29.10.2012 року клопотання позивача було задоволено, решту позовних вимог підтримав повністю, пояснив, що на даний час позивач користується земельними ділянками відповідачів, обробляє земельні ділянки та нараховує відповідачам орендну плату згідно умов укладених договорів, проте не виплачує її, оскільки останні її не забирають. Укладенні договори оренди землі між відповідачами порушує право позивача у користуванні земельними ділянками, оскільки інша особа також може користуватися цими земельними ділянками. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засіданні не зявились, уповноважили представляти свої інтереси [PERSON], подали суду заперечення на позов, у якому вказують, ними було отримано у спадок земельні ділянки, відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Вважають, що після смерті спадкодавця договори оренди з позивачем закінчилися, оскільки в договорах не зазначені положення ст.32 Закону України Про оренду земліі ними було укладено договори оренди з ФГ Нива. Укладені договори вважають таким, що відповідають вимогам ст.14-18, 20 Закону України Про оренду землі та ст.203 ЦК України, а також дані договори були зареєстровані у встановленому законом порядку. Вважають, що позивачем пропущений строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Представник ФГ Нива та відповідачів [PERSON] позов не визнав з тих же підстав, що й відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], крім того, пояснив суду, що 26.02.2008 року ним було укладено договір оренди землі з [PERSON], після його підписання він протягом 30 днів звернувся до позивача з проханням виділити земельну ділянку [PERSON] йому у користування у звязку з підписанням договору оренди. У відповідь [PERSON] дав вказівку своєму обліковцю провести процедуру виділення земельної ділянки у користування ФГ Нива. Вважає, що перебіг строку позовної давності у позивача почався з моменту повідомлення ним позивача про укладення договору оренди землі між ФГ Нивата [PERSON] Також, 24.02.2009 року між ФГ Нивата [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договори оренди земельних ділянок, після їх підписання він протягом двох тижнів звернувся до позивача з проханням виділити їх земельні ділянки йому у користування у звязку з підписанням договору оренди. У відповідь [PERSON] дав вказівку своєму обліковцю провести процедуру виділення земельних ділянок у користування ФГ Нива. Вважає, що перебіг строку позовної давності у позивача почався з моменту повідомлення ним позивача про укладення договорів оренди землі між ФГ Нивата [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Весь цей час, з моменту укладення договорів оренди землі з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], ним не оброблялася їх земля, а оброблялася земля, яка знаходиться в іншому місці та знаходиться у користуванні позивача. Користування цією землею відбувається за усною домовленістю з керівництвом позивача і зроблено це для зручності, оскільки земельні ділянки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] розташовані окремо одна від одної. За час користування земельними ділянками, згідно укладених договорів, ФГ Ниваздійснює нарахування та сплачує орендну плату відповідачам та відповідні податки до бюджету. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та [PERSON] 17.07.2004 року, [PERSON] 19.07.2004 року, [PERSON] 19.06.2004 року та [PERSON] 17.07.2004 року було укладено договори оренди земельних ділянок, які розташовані за межами Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області, що підтверджується копіями укладених договорів. Дані договори посвідчені нотаріусом, зареєстровані у виконавчому комітеті Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області та зареєстровані з присвоєнням відповідного номеру у Драбівському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру. Як встановлено у судовому засіданні, про що не заперечували сторони по справі, після смерті орендодавців право власності на земельні ділянки перейшло до їх спадкоємців - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], Згідно листа Відділу Держкомзему у Драбівському районі Черкаської області від 13.04.2012 року № 776 відповідачами укладені та зареєстровані договори оренди земельних ділянок з ФГ Нива, а саме з : - [PERSON] договір від 31.01.2008 № 04.08.781.00595; - [PERSON] договір від 25.02.2009 № 04.08.781.0000; - [PERSON] договір від 25.02.2009 № 04.08.781.00003; - [PERSON] договір від 25.02.2009 року № 04.08.781.00004. Підстави для визнання правочину недійсним наведені у ст. 215 Цивільного кодексу України, відповідно до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України. Позивач, вказуючи підставу недійсності правочину, посилається на недотримання відповідачами норми ч.2 ст.769 ЦК України при укладенні договорів оренди землі з відповідачем ФГ Нива, а саме невиконання відповідачами обовязку повідомити наймача про права третіх осіб на річ, що передається у найм. На думку суду, недотримання вказаної позивачем норми ЦК України, при укладені між відповідачами договорів, не може бути підставою для визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, оскільки в даному випадку порушення ч.2 ст.769 ЦК України не свідчить про недотримання відповідачами загальних вимог, що встановлені для вчинення правочинів ст.203 ЦК України. Крім того, з пояснень представника позивача, вбачається, що укладені договори оренди земельних ділянок між відповідачами та відповідачем ФГ Нивана даний час не створили жодних перешкод у користуванні позивачем земельними ділянками відповідачів, позивач використовує їх відповідно до умов укладених договорів з їх попередніми власниками. Посилання відповідачів на пропущення позивачем трирічного строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права, що є підставою для відмови у задоволенні позову, суд вважає необґрунтованим, оскільки відповідачем та їх представником не надано доказів, що позивач знав про його порушене право більше ніж три роки назад. Як пояснив представник ФГ Нива, він в усній формі звертався до позивача та повідомляв йому про укладені з відповідачами договори оренди земельних ділянок та просив виділити йому земельні ділянки у іншому місці для зручності їх оброблення, і з часу такого звернення пройшло три роки. Проте, ні відповідачі, ні представник ФГ Нивана надали суду належних доказів, що позивачу було відомо більш ніж три роки назад про укладені між відповідачами договори оренди землі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов необґрунтованим, і таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed