Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-12 00:00:00

В серпні 2012 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. Посилається на те, що квартира [ADDRESS] належить місцевим радам. Вони є квартиронаймачами даної квартири, в яку вселились у 1982 році на підставі ордеру №633 від 21 червня 1982 року. 25 січня 2006 року в цю квартиру з їхнього дозволу вселився та був зареєстрований відповідач, [PERSON]. В спірній квартирі відповідач проживав до квітня 2011 року, а в квітні 2011 року він забрав свої речі, виїхав з квартири і не повідомив куди. По теперішній час його місце проживання їм невідоме, він не телефонує, не пише, і не з»являється. З спірної квартири його ніхто не виганяв, перешкод у вселенні та проживанні ніхто не чинив. Вони самі сплачують комунальні послуги і оскільки за спірною квартирою зареєстровано троє осіб, то це ставить їх в скрутне матеріальне становище. Оскільки відповідач не проживає з квітня 2011 року в спірній квартирі без поважних причин, на підставі ст.71 ЖК України просять визнати відповідача таким, що втратили право користування цим жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю і пояснив, що відповідач в квітні 2011 року залишив спірну квартиру, забравши всі свої особисті речі і пішов проживати до співмешканки. З того часу він в квартирі не з»являвся, не сплачував комунальні послуги, а тому просить позов задоволити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні дала аналогічні покази, при цьому додала, що її син, [PERSON] з квітня 2011 року проживав у своєї співмешканки, зрідка вона з ним спілкувалась. Він приходив до сусідки з нижнього поверху, яка її кликала до себе в квартиру і там вони з відповідачем зустрічались. В спірну квартиру він не приходив, за комунальні послуги не платив. Просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він дійсно з квітня 2011 року проживав у своєї співмешканки за адресою: [ADDRESS] і про це було відомо позивачам, вони неодноразово приходили до нього. Цей будинок є сусіднім з будинком де проживають позивачі і він регулярно провідував свою матір. Крім того в спірній квартирі залишились його особисті речі, зокрема одяг, постільна білизна, фотокартки з дитинства, книжки тощо. Просить в задоволенні позову відмовити. Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи позивачів та їхнього представника, відповідача і його представника, свідків [PERSON], [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивачі з 1982 року є наймачами квартири [ADDRESS], яка складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 67,70 кв.м., в тому числі житловою, 37,9 кв.м., що підтверджується довідкою ПП «Санітарія» № 5 від 02.02.2012 року. Згідно даної довідки з 25 січня 2006 року в даній квартирі зареєстрований відповідач, [PERSON]. Відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі з квітня 2011 року, що підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], які показали, що відповідача вони близько двох років не бачили у спірній квартирі, зі слів позивачів їм відомо, що речей його в квартирі нема і за комунальні послуги платять тільки позивачі. Крім того, даний факт підтверджується актами комісії ПП "Санітарія" від 26.01.2012 року та 06.08.2012 року (а.с.7-8). Судом не встановлено, а відповідачем [PERSON] не надано суду доказів поважності причин не користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. Посилання відповідача на те, що він навіть не проживаючи в спірній квартирі сплачував комунальні послуги не знайшли свого підтвердження і спростовують наданими суду копіями квитанцій, з яких вбачається, що протягом 2011-2012 р.р. комунальні послуги оплачував позивач [PERSON]. Таким чином, внаслідок не проживання відповідача [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з квітня 2011 року, тобто понад шість місяців без поважних причин, його слід визнати таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. Що стосується позовних вимог в частині зняття відповідача з реєстрації місця проживання, то в цій частині в задоволенні позову слід відмовити, оскільки відповідно до ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed