Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-26 00:00:00

08.11.2012 року позивач звернулась до суду\~з вказаним\~позовом, Посилалась на те, що 24.06.2010 відповідач завдав їй легкі тілесні ушкодження, на лікування було витрачено 1373,42грн., які просила суд стягнути на її користь. Також її було причинено моральну шкоду, оскільки вона перенесла душевні страждання та фізичний біль. На відшкодування моральної шкоди просила стягнути 5000грн. У судовому засіданні позивачка на позові наполягає. Представник позивачки [PERSON], який діє на підставі договору від 10.08.2012 року, позовні вимоги підтримав в повному обсязі Відповідач позов не визнав. Вислухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає\~\~справу\~\~про\~\~цивільно-правові наслідки\~\~дій\~\~особи,\~\~стосовно\~\~якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та\~\~чи\~\~вчинені\~\~вони\~\~цією особою. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що вироком Петровського районного суду м. Донецьк від 27.04.2012 року [PERSON] засуджений за ст.296 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі та на підставі ст.ст. 75,75 КК України звільнений від покарання з випробуванням строком на 1 рік. З вироку вбачається, що відповідач [PERSON] 24.06.2010 року з хуліганський мотивів, з особливою зухвалістю, наніс один удар кулаком в область обличчя позивачки [PERSON], внаслідок чого спричинив їй струс головного мозку, яке відноситься до тілесних ушкоджень легкої тяжкості (а.с.6-10). Даний вирок ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25.09.2012 року залишено без змін (а.с.11-12). Згідно витягу з історії хвороби позивачки №999 вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні ЦРЛ м. Вугледар з 25.06.2010 по 01.07.2010 року з діагнозом: струс головного мозку, в подальшому переведена на лікування у невролога за місцем проживання. На лікування травм, отриманий внаслідок злочинних дій відповідача позивачка, згідно довідок лікаря, товарних чеків та фіскальних чеків аптеки (а.с.16) витратила 1011,50 грн.: (505,75+26,90+201,50+277,35). Також з матеріалів справи вбачається, що позивачка з метою уточнення діагнозу та корекції лікування була направлена до ДОКТМО на консультацію до нейрохірурга, у звязку з чим нею витрачено 31,92 грн. на проїзд, що підтверджено відповідними фіскальними чеками на суму 15,96 грн+15,96грн (а.с.17). Суд критично ставиться до позовних вимог позивачки щодо стягнення з відповідача [PERSON] витрат на проведення спіральної компютерної томографії головного мозку в сумі 300 грн, у звязку з тим, що до матеріалів справи додана квитанція до прибуткового касового ордера №4514 від 30.06.2010 року з якої вбачається, що [PERSON] внесла до ДОБФ Співчуття добровільну пожертву в сумі 300 грн, що свідчить про необовязковість даної витрати. Також позивачкою не надано підтверджуючих доказів про витрати нею коштів на придбання фотоплівки на проведення рентгену головного мозку в сумі 30 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що неправомірними діями відповідача позивачеві завдано матеріальну шкоду в сумі 1043,42грн., яку необхідно стягнути з нього на користь позивача. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини, крім випадків, якщо моральна шкода завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. з наступними змінами Про судову практику в справах за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкодирозмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в залежності від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) і при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Внаслідок названих неправомірних дій відповідача позивачці були завдані тілесні ушкодження, вона вимушений була терпіти фізичний біль та моральні страждання, чим йому завдано моральну шкоду. Суд враховує, що в період лікування позивачки її чоловік також знаходився в неврологічному ДОКБП з діагнозом енцефалопатія з рефлекторної пірамідної недостатністю, вегето-судинна дистонія по змішаність типом, розлад адаптації тому нею перенесені подвійні душевні страждання, переживання за своє здоровя та здоровя чоловіка. В позивачки на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, які в період її лікування на стаціонарі були позбавлені материнської уваги та опіки. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. з наступними змінами Про судову практику в справах за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкодирозмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в залежності від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) і при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн.. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне судові витрати між сторонами розподілити пропорційно задоволеного, стягнувши з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 321,90 гривень. На підставі ст.ст.1166, 1167 ЦК України, ст.88 ЦПК України,

Outcome: partial