Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. Посилалися на те, що вона уклала шлюб із [PERSON] 22 травня 1991 року. Офіційно вони шлюб розірвали в 1999 році, але продовжували проживати разом . Разом вони проживали з 1990 року в квартирі [ADDRESS] до дня смерті, 08 січня 2003 року, її чоловіка. Позивачка постійно хворіла та перебувала на утриманні у покійного чоловіка [PERSON] Після смерті чоловіка вона ще дужче захворіла, до хронічних хвороб додалися серйозні проблеми із серцем, вона дуже погано себе почувала, постійно лікувалася, тому за станом здоровя тривалий час не зверталася до нотаріуса за оформленням спадщини після чоловіка, оскільки вважала, що так як вони постійно проживали разом, як дружина та чоловік , вона успадкує все майно після померлого чоловіка. Але, коли вона звернулася до державного нотаріуса за одержанням свідоцтва про право на спадщину після чоловіка, зясувалося, що вона не має права першої черги спадкоємців за законом, оскільки як подружися, вони офіційно розірвали шлюб у 1999 році, але жили однією сімєю як до цього часу так і продовжували потім жити разом . Вона, як інвалід 3 групи, що перебувала на утриманні померлого чоловіка тривалий час, не менше 1 року до його смерті має право на спадкування за законом, тому просила встановити факт перебування її, [PERSON], на утриманні чоловіка [PERSON], з січня 2002 року по січень 2003 р., не менше року до дня його смерті, 08 січня 2003 року. В судовому засіданні представник позивачка, [PERSON], позов підтримала. Представник Полтавської міської ради позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити за браком доказів. Представники ГЖЕД -7 м. Полтави, Другої Полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без їх участі. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], уклала шлюб із [PERSON] 22 травня 1991 року. Вони разом проживали з 1990 року в [ADDRESS] до дня його смерті, 08 січня 2003 року. З 1991 року [PERSON] була поставлена на облік в 2-й міській лікарні з діагнозом ревматоїдний артрит, поліартрит, суглобо-вісцеральна форма, з ураженням серця. Більше 10 років позивачка лікувалася амбулаторно, проходила обстеження з приводу цього захворювання, а в періоди загострення хвороби, двічі на рік, лікувалася стаціонарно в ревматологічному відділенні 2-й міської лікарні . З часом хвороба прогресувала, [PERSON] все частіше знаходилася на лікарняному, і у 2002 році, з 01.10.02р. по 25.01.03 року вона була на безперервному лікарняному з приводу ревматоїдного артрита, тому лікарсько-консультаційна комісія (ЛКК) 2-ої міської лікарні направила її на огляд до МСЕК. З 01.04.02р. [PERSON] МСЕК було призначено 3 групу інвалідності за загальним захворюванням, призначено пенсію 140,50 грн. Померлий чоловік, [PERSON] до останнього часу перед смертю працював, і всі зароблені гроші віддавав позивачці, як на оплату комунальних послуг, придбання для неї одягу, продуктів харчування. Під час спільного проживання із чоловіком [PERSON], [PERSON] знаходилася на його утриманні. [PERSON] дуже часто перебувала на лікарняному з приводу загострення хронічної хвороби, потребувала спеціального медичного обстеження і додаткових консультацій ревматологів, тому її чоловік, [PERSON] повністю все оплачував, давав гроші на її лікування, він також оплачував щорічно її санаторно-курортне лікування в м. Хмельник. Зазначена допомога чоловіка була для позивачки постійним і основним джерелом до існування, оскільки інших доходів вона не мала, підприємництвом не займалася. У 2002 році весь час поки [PERSON] хворіла, а потім проходила обстеження для огляду МСЕК, чоловік постійно давав позивачці гроші, оплатив у травні 2002р. путівку їй до санаторію м.Хмельник, яка коштувала більше 1 000 грн., вона перебувала повністю на його утриманні, оскільки не мала грошей на лікування, його постійна допомога була для позивачки практично єдиним джерелом для існування, і так було до самої його смерті у січні 2003 році. Після планової операції в січні 2003 року, [PERSON] помер в лікарні 08 січня 2003 року. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на 1/4 частину квартири [ADDRESS], яку вони разом приватизували у 2000 році. Встановлено, що [PERSON], як інвалід 3 групи, що перебувала на утриманні померлого чоловіка тривалий час, не менше 1 року до його смерті маэ право на спадкування за законом. У відповідності із ст.531 Цивільного кодексу Української PCP (в редакції 1963 року), який діяв на час відкриття спадщини, для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину, необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин не менше одного року. Утриманцями визнаються непрацездатні особи, жінки, що досягли 55 років, чоловіки - 60 років, інваліди всіх трьох груп інвалідності. Непрацездатність позивачки, повязана із здоровям, яка настала у 2002 році, і була сталою на день смерті чоловіка підтверджується пенсійним посвідченням. Довідкою ГЖЕД № 7 підтверджується постійне проживання [PERSON] разом із чоловіком , це також підтвердили свідки в судовому засіданні. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved