Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором, мотивуючи, що 16.03.2007 року між КБ "ЗахідінкомБанк" ТОВ та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1603-Є-07, згідно якого відповідача-1 було надано довгостроковий кредит на споживчі потреби у розмірі 2280,00 євро зі сплатою 15% річних. Терміном користування до 15.03.2009 року. Банко умови договору були виконані у повному обсязі шляхом відкриття відповідачу-1 позичкового рахунку № 22035012045 та перерахування суми кредитних коштів на нього, про що свідчать ордера-розпорядження про видачу коштів. З метою забезпечення зобов'язань за договором № 1603-Є-07 16.03.2007 року між банком відповідачем-1 та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким відповідача-2 зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання відповідачем-1 в повному обсязі всіх його зобов'язань, що випливають із кредитного договору і додаткових до нього договорів, укладених між банком та відповідачем-1. 07.11.2008 року між банком та відповідачем-1 було підписано додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 1603-Є-07 від 16.03.2007 року, якою банк встановив відповідачу-1 з 01.11.2008 року процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 16 %. На підставі того, що відповідачем-1 не було виконано умов кредитного договору йому було надіслано письмову вимогу про виконання зобов'язань за кредитним договором № 1603-Є-07 від 16.03.2007 року та додатково укладених до нього договорів, але вимога залишилась без задоволення. Таким чином, станом на 29.09.2011 року виникла заборгованість по кредитному договору № 1603-Є-07 від 16.03.2007 року, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 1458,00 євро, простроченої заборгованості за процентами - 350,84 євро, поточної заборгованості за процентами - 19,17 євро, штрафу в розмірі 30% від простроченої суми боргу - 437,40 євро та пені у розмірі - 4503,25 грн. Загальна сума заборгованості по кредитному договору дорівнює 2265,41 євро, що згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановлено НБУ станом на 29.09.2011 року одна гривня дорівнює 108688 євро, становить 24622,29 грн. Загальна заборгованість з урахуванням пені становить 29125,57 грн. У звязку з наведеним Позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 29125,57 грн. за кредитним договором; стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 120 грн.витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 296, 43 грн. державного мита. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача-2 в судовому засіданні заперечувала , щодо вимог до поручителя, в зв'язку з тим, що строк пред'явлення вимоги поручителю банк пропустив. Відповідач - 1 в судове засідання не з'явились, про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що 16.03.2007 року між КБ "ЗахідінкомБанк" ТОВ та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1603-Є-07, згідно якого відповідача-1 було надано довгостроковий кредит на споживчі потреби у розмірі 2280,00 євро зі сплатою 15% річних. Терміном користування до 15.03.2009 року. Банко умови договору були виконані у повному обсязі шляхом відкриття відповідачу-1 позичкового рахунку № 22035012045 та перерахування суми кредитних коштів на нього, про що свідчать ордера-розпорядження про видачу коштів. З метою забезпечення зобов'язань за договором № 1603-Є-07 16.03.2007 року між банком відповідачем-1 та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким відповідача-2 зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання відповідачем-1 в повному обсязі всіх його зобов'язань, що випливають із кредитного договору і додаткових до нього договорів, укладених між банком та відповідачем-1. 07.11.2008 року між банком та відповідачем-1 було підписано додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 1603-Є-07 від 16.03.2007 року, якою банк встановив відповідачу-1 з 01.11.2008 року процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 16 %. На підставі того, що відповідачем-1 не було виконано умов кредитного договору йому було надіслано письмову вимогу про виконання зобов'язань за кредитним договором № 1603-Є-07 від 16.03.2007 року та додатково укладених до нього договорів, але вимога залишилась без задоволення. Таким чином, станом на 29.09.2011 року виникла заборгованість по кредитному договору № 1603-Є-07 від 16.03.2007 року, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 1458,00 євро, простроченої заборгованості за процентами - 350,84 євро, поточної заборгованості за процентами - 19,17 євро, штрафу в розмірі 30% від простроченої суми боргу - 437,40 євро та пені у розмірі - 4503,25 грн. Загальна сума заборгованості по кредитному договору дорівнює 2265,41 євро, що згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановлено НБУ станом на 29.09.2011 року одна гривня дорівнює 108688 євро, становить 24622,29 грн. Загальна заборгованість з урахуванням пені становить 29125,57 грн. На неодноразові попередження позивача про погашення заборгованості від 27.07.2011 року за вих. № 4/3-4/967, 27.07.2011 року за вих. № 4/3-4/966, від 02.12.2010 року за вих. № 01/03-1445, 01/03-1444 відповідачі не відреагували; позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем відповідно укладеного договору; судовий витрати в розмірі 416,43 грн сплачені позивачем. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) Так як пеня відповідно до розрахунку заборгованості нарахована більше ніж за рік та складає 4503,25 грн., то вона підлягає перерахунку за один рік та стягненню в розмірі 2856,89 грн. Крім того в частині стягнення з позивача штрафу в розмірі 30 % від простроченої суми боргу - в розмірі 437,40 євро позовні вимоги задоволенню не підлягають. Так як за змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидом неустойки як юридичної відповідальності, а не окремим видами штрафних санкцій. Так відповідно до матеріалів справи позивачем за невиконання договірних зобов'язань одночасно нараховано пеню та штраф, а отже позивач просить застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання, що суперечить ч.1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з яким ніхто не може бути вдвічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача-2 [PERSON] заборгованості солідарно з відповідачем-1, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині виходячи з наступного. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин №5 від 30.03.2012р. відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Оскільки кінцевий строк погашення кредиту відповідно до п. 1.4 кредитного договору визначено 15.03.2009 року, то ж шестимісячний строк пред'явлення вимог до поручителя спливає 15.09.2009 року, а як свідчить поштовий реєстр, що міститься в матеріалах справи, повідомлення про сплату заборгованості було надіслано відповідачу-2 в 02.12.2010 року, тобто з пропуском передбаченого ст. 559 ЦК України шестимісячного терміну. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.ст.526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту с право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача-1 на користь ПАТ "Західінкомбанк" підлягають стягненню судові витрати у розмірі 416,43 грн. Таким чином, позовні вимоги є такими, що ґрунтуються на законі та відповідають умовам кредитного договору, укладеного між сторонами та підлягає частковому задоволенню, з урахуванням вищевикладеного.

Outcome: partial