Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона 09.07.2004 року отримала у спадщину після своєї матері [PERSON], яка померла 13.10.1999 року ? частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. 1 Травня, 24. Пізніше протягом 2005-2010 років вона власними силами та за власні кошти самочинно без відповідних дозволів та проектної документації добудувала до даного будинку на відведеній для його обслуговування земельній ділянці прибудови (літери А1-1, А2-1, а2), збудувала жилий будинок літ. Б, сарай літ. Е, вбиральню літ. Ж1, льох літ. М та очисну споруду літ. Я1. 29.03.2012 року рішенням виконавчого комітету Мерефянської міської ради № 110 на підставі Акту обстеження КП «Архітектурне бюро Харківського району», позивачу було надано дозвіл на збереження вказаних вище самочинно побудованих прибудов та будівель, які знаходяться на неприватизованій присадибній земельній ділянці за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. 1 Травня, 24 В звязку з зазначеним [PERSON] просить визнати за нею право власності на прибудови (літери А1-1, А2-1, а2) до житлового будинку (літера А-1), жилий будинок (літера Б-1), з відповідними надвірними будівлями (літери Е, Ж1, М, Я1) за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. 1 Травня, 24, як за забудовником. Позивач в судове засідання не зявився, його представник подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю, позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надали до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову не заперечував, просив розглядати справу в його відсутність. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши й оцінивши зібрані в справі письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.07.2004 року державним нотаріусом Першої держаної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON], р. № 1-1134, [PERSON] отримала у спадок після своєї матері [PERSON] ? частину житлового будинку № 24 по вул. 1 Травня в місті Мерефа Харківського району Харківської області, що також підтверджується і витягом про реєстрацію права власності нерухомого майна КП «ХРБТІ» за № 4525269 від 24.08.2004 р. Із технічного паспорту, виготовленого КП «ХРБТІ» 20.09.2011 року вбачається, що позивач на території прилеглої до належної йому на праві власності житлової будівлі самовільно здійснила будівництво прибудови (літери А1-1, А2-1, а2) до житлового будинку (літера А-1), жилий будинок (літера Б-1), з відповідними надвірними будівлями (літери Е, Ж1, М, Я1) за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. 1 Травня, 24. Згідно обстеження стану забудови садиби з метою визначення її відповідності містобудівним вимогам за замовленням позивача № 485 від 14.11.2011 року, наданого КП «Архітектурне бюро Харківського району» конструкції відповідають вимогам надійності та безпечності в подальшій експлуатації. Суттєвих ознак порушення цілісності конструкцій на момент обслідування не встановлено. Конструктивні елементи та планування обєкту в цілому не протирічать будівельно-технічним, протипожежним і санітарно-гігієнічним вимогам. Будівництво велося за особисті кошти позивача, будівництво закінчено, що підтверджується технічним паспортом. Судом не встановлено, що під час здійснення будівництва було порушено будь-чиї права. Рішенням виконавчого комітету Мерефянської міської ради № 110 від 29.03.2012 року [PERSON] було надано дозвіл на збереження вказаних вище самочинно побудованих прибудов та будівель за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. 1 Травня, 24. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» № 1952-ІV від 01.07.2004р. обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Вищевказані приміщення закінчені будівництвом. На підставі вищенаведеного суд вважає, що оскільки зведені позивачем споруди не порушують права інших осіб, не суперечать суспільним інтересам власників сусідніх садиб, також беручи до уваги, що відповідач проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими не суперечать закону та підлягають задоволенню. Судові витрати суд за залишає за рахунок позивача.

Outcome: approved