Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи приватний нотаріус [PERSON], приватний нотаріус [PERSON], відділ у справах дітей Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, КП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»про визнання договорів недійсними. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 12.02.2008 року між ними укладено договір про поділ майна подружжя, згідно якого [PERSON] набув право власності на ј магазину, площею 17,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. В свою чергу [PERSON] 29.11.2010 року подарував дану частку [PERSON], яка 27.12.2010 року подарувала її неповнолітній внучці [PERSON] Оскільки згідно вимог СК України на час укладення договору про поділ майна подружжя квартира №1а по вул.Короленка,2 в м.Львові вважалася її особистою власністю, просить визнати недійсними договір про поділ майна подружжя від 12.02.2008 року та договори дарування від 29.11.2010 та 27.12.2010 року. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали, дали пояснення, аналогічні мотивам позовної заяви. Просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов заперечили, просять в такому відмовити за пропуском строку позовної давності. Відповідач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відділу у справах дітей Галицької районної адміністрації Львівської міської ради залишив позов на розгляд суду. Треті особи приватний нотаріус [PERSON], приватний нотаріус [PERSON], КП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце слухання справи, тому справу заслухано у їхню відсутність на підставі наявних документів про права і взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Як вбачається з договору про поділ майна подружжя від 12.02.2008 року [PERSON] та [PERSON] здійснили поділ Ѕ частки магазину [ADDRESS], в результаті чого [PERSON] набув право власності на ј частку вказаного нерухомого майна. В судовому засіданні встановлено, що вказаний правочин не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їхнє волевиявлення було вільним і відповідала їхній внутрішній волі, правочин вчинено у формі, встановленій законом, правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, такий не суперечить правам та інтересам неповнолітніх дітей, відтак підстав для визнання його недійсним немає. Крім того, укладаючи спірний правочин сторони були вільними в укладенні договору та визначеності умов договору, тобто в свободі договору, а відтак самі прийшли до укладення певних умов договору. Відтак підстав для визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 12.02.2008 року та договорів дарування від 29.11.2010 та 27.12.2010 року немає, а відтак в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Крім того, [PERSON] без поважних причин пропущено строк звернення до суду, що теж є підставою для відмови в позові.

Outcome: dismissed