overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2012 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], відділу ДВС Гусятинського районного управління юстиції про стягнення збитків, спричинених інфляцією, відсотків за несвоєчасне виконання зобовязання та стягнення моральної шкоди, у задоволенні позову було відмовлено повністю. Згідно ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 22 листопада 2012 року вищезазначену справу повернуто Гусятинському районному суду для ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про стягнення судового збору за розгляд позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не зявились, їх присутність не є обовязковою, тому судове засідання проводиться без участі сторін. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача судового збору в розмірі 107,30 гривень за розгляд позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, який не був сплачений [PERSON] при подачі позову та питання про їх стягнення не вирішено судом при постановленні рішення 31 жовтня 2012 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

04.09.2012 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 20 листопада 2004 року Гірською сільською радою Бориспільського району Київської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації шлюбів за № 13. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалось через постійні непорозуміння, різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, і сторони припинили сімейні стосунки. На підставі вищезазначеного позивачка просила розірвати шлюб. В судове засідання сторони не зявилися, надали заяви, відповідно до яких просили слухати справу у їх відсутність. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач позов визнав, просив задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 20 листопада 2004 року Гірською сільською радою Бориспільського району Київської області зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Гірською сільською радою, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за № 13 /а.с.7/. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] /а.с. 8/. Змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їх сім'ї неможливе. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, оскільки позивач та відповідач проживають окремо. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. Спір щодо місця проживання дитини також відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 107 грн. 30 коп., слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~20.09.2012 р. [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом (а.с. 3-5), в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], 05 09. [INFO], уродженця [INFO], посилаючись на те, що відповідач ніколи не виконував батьківські обов`язки, не спілкувався з сином, покинув її та сина ще до народження дитини, що син виховується та утримується позивачкою з дня свого народження і до звернення до суду з зазначеним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не зявились надали суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали (а.с.44). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області як орган опіки та піклування надали висновок та заяву, в яких підтримали позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], просили розглядати справу без їх участі (а. с. 42, 43). Зазначену заяву підтримала представник прокуратури [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач не зявився в судове засідання 03.12.2012р., надав заяву (а.с.31), в якій визнав позовні вимоги та їх обґрунтування у повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутності. Зі змістом ст. 174 ЦПК України ознайомлений. Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності нез`явившихся учасників судового розгляду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючи факти та правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 02.02.2008 р. до 16.08.2008 р. (а.с. 8, 9), мають сина [PERSON], 05 09. [INFO] (а.с. 10). З дня свого народження неповнолітній [PERSON] мешкає та знаходиться на утриманні позивачки, відповідач без поважних причин не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться її навчанням, розвитком, здоровям, що підтверджується матеріалами справи на а.с 14, 31, 40. На підставі викладеного та ст.ст. 164-166 СК України позов підлягає задоволенню у повному обсягу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

01.10.2012 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] (а.с. 2), в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі30 % від заробітку відповідача, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. 23.11.2012 р. до суду надійшла уточнена позовна заява (а.с. 11-12), в якій позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 01.10.2012 р. і до повноліття доньки [PERSON] 26.08.2015 р., а починаючи з 26.08.2015 р. стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття 25.02.2023 р. В судовому засіданні позивачка підтримали уточнені позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на ті обставини, що відповідач не надає матеріальну допомогу у добровільному порядку. Відповідач визнав позов та його обґрунтування у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони мають спільних дітей доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою (а.с. 6). Сторони визнали, що їх шлюб розірвано 22.11.2012 р. Сторони не досягли домовленості з питання утримання дітей. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоровя дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дітей. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку Єлизавету 31.03.2009р.н., півтора року сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні відносини, їхня сім'я розпалася, а тому шлюб з [PERSON] носить формальний характер і його слід розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно. Жодних пояснень, чи заперечень на позов від відповідача до суду не надходило. А тому, на підставі ст. ст.224, 225 ЦПК України, та враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 12.08.2008 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Дане підтверджується копією свідоцтва про шлюб , Серія І-ОК № 070254 (а\\с 5). В судовому засіданні встановлено, що сторони мають дочку [PERSON] [INFO] Дане підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а\\с4) Позивач в судовому засіданні ствердила, що з червня 2011 року проживають окремо, не спілкуються, відповідач має іншу жінку, з якою проживає. Позивач в судовому засіданні в категоричній формі зазначила, що її рішення щодо розірвання шлюбу з відповідачем кінцеве та виважене, примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Даючи оцінку обставинам даної справи та поданим доказам, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам сторін, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу слід залишити прізвище позивача - "Попович". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває в шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалося, так як вона самостійно виховує та утримую дітей, а відповідач самоусунувся від своїх батьківських обовязків, ображає дружину, вчиняє конфлікти. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.06.1998 року, від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей Діану [INFO] та сина [PERSON] [INFO] Дане підтверджується зібраними матеріалами справи. В судовому засіданні позивач суду пояснила, що з липня 2012 року подружжя проживає окремо, відповідач зловживає спиртним, гуляє, влаштовує сварки, бє дружину, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, примирення не доцільне. Відповідач ствердив обставини справи, вказав, що їх шлюб розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, враховуючи думку відповідача, який позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам сторін, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу слід залишити прізвище позивача - «Щербина». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває в шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалося, так як вона самостійно виховує та утримує дітей, а відповідач самоусунувся від своїх батьківських обовязків, не працює, залишив сімю, зловживає спиртним. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.12.2007 року, від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON] 29.03.2008р.н., та синів [PERSON] і Костянтина [INFO] Дане підтверджується зібраними матеріалами справи. В судовому засіданні позивач суду пояснила, що з березня 2012 року подружжя проживає окремо, відповідач зловживає спиртним, не працює, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, мають окремі бюджети, позивач має іншого чоловіка з яким бажає зареєструвати шлюб, а тому примирення з відповідачем - не доцільне. Відповідач ствердив обставини справи, вказав, що їх шлюб розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, враховуючи думку відповідача, який позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам сторін, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу слід залишити прізвище позивача - «Макарук». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на самочинно збудований гараж літ.Д-1, площею 42,0 кв.м., розташований в м.Маріуполі, по провул.Сонячному, 1, з тих підстав, що він є користувачем даної земельною ділянки, та збудував вищевказану будівлю не порушуючи будівельні норми та правила, але без належного дозволу. У судове засідання позивач не зявився, направив заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача направив в адресу суду заяву про визнання позову та про розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 26.06.2012р. за №6/20-2155 затверджено матеріали попереднього узгодження місця розташування та дозволено розробку проекту землеустрою з приводу відводу вищевказаної земельної ділянки для експлуатації самовільно збудованих споруд. Згідно з договором оренди земельної ділянки від 07.07.2012р. позивачу строком на 10 років надано в оренду земельну ділянку, площею 0,0380га, в м.Маріуполі, по провул.Сонячному, 1 Позивач без належного дозволу, самочинно, збудував гараж літ.Д-1, площею 42,0 кв.м., за вказаною адресою, що підтверджується довідкою БТІ м.Маріуполя. Згідно з висновком спеціаліста від 18.10.2012р. при будівництві вказаних споруд не порушені санітарно-гігієнічні вимоги та умови пожежної безпеки, їх несучі та огороджуючи конструкції знаходяться у задовільному технічному стані (ІІ категорія технічного стану), та можуть експлуатуватись в подальшому. Відповідно до вимог ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача земельної ділянки) суд може визнати за ним право власності на самочинно збудовану на ній споруду. Тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

- позивач звернувся в суд з позовом про звернення стягнення і просив звернути стягнення на будинок, розташований в м.Шпола по вул..Енгельса,34, Черкаської області шляхом продажу предмету іпотеки, мотивуючи тим, що 30.01.2008 року між ПАТ КБ ПриватБанкта [PERSON] було укладено кредитний договір № CSPOGА00000032. Згідно кредитного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 112150 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.01.2018 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором Приватбанкі відповідачка [PERSON] уклала договір іпотеки № CSPOGА00000032. Згідно з договором іпотеки відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 90,6 кв.м в м.Шпола по вул..Енгельса,34, Черкаської області, в якому вона проживає. Майно належить відповідачці на праві власності на підставі договору дарування № 1885 від 01.11.2006р. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 143000 грн. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, що змусило позивача звернутися в суд з даним позовом. Станом на 06.02.2012р.відповідачка має заборгованість в сумі 441226,14 грн., яка складається з наступного: -153323,25 грн. заборгованість за кредитом; -133456,38 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; -216687,87 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом; -131030,78грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. -250 грн. штраф (фіксована частина); -20998,86 грн. штраф ( процентна складова). В звязку з цим представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив звернути стягнення на будинок відповідачки шляхом продажу будинку, розташованого в м.Шпола по вул..Енгельса,34, Черкаської області. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково в грошовому еквіваленті, мотивуючи тим, що заборгованість утворилася тому, що вона залишилася без роботи, має неповнолітню дочку, яка проживає біля неї в даному будинку і дочку студентку, в сімї склалися тяжке матеріальне становище, яке вплинуло на погашення кредиту. Відповідачка просила не залишати її і дітей без житла, поскільки іншого житла в них немає. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме в грошовому еквіваленті в сумі 441226,14 грн., яку відповідачка заборгувала позивачу станом на 06.02.2012р., поскільки в відповідачки іншого житла, крім будинку по вул..Енгельса,34, в м.Шпола, Черкаської області немає. В даному будинку проживає неповнолітня дочка [PERSON] [INFO] і виселення жінки з неповнолітньою дитиною на вулицю суперечить моральним нормам. На підставі викладеного ст.ст. 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

[PERSON] предявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона з 2002 року перебуває з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах і від сумісного проживання мають синів [PERSON], [INFO], та Євгена, [INFO], на утримання яких він не надає матеріальної допомоги. Тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не зявились, однак подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі. Позивачка свої позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання мають синів [PERSON], [INFO], та Євгена, 30 квітня 2006 року, на утримання яких відповідач не надає матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст.180, ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.12 Закону України Про Державний бюджет України на 2012 рік з 1 грудня 2012 року встановлений прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років 1197 грн. Оскільки відповідач не надає відповідну матеріальну допомогу на утримання дітей, то позов слід задовольнити і стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також судові витрати. На підставі ст.180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

[PERSON] предявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона до 9 листопада 2009 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і від сумісного проживання мають дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], на утримання яких він не надає матеріальної допомоги. Тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не зявились, однак подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі. Позивачка свої позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони до 9 листопада 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], 1 червня 2007 року, на утримання яких відповідач не надає матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст.180, ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.12 Закону України Про Державний бюджет України на 2012 рік з 1 грудня 2012 року встановлений прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років 961 грн. і від 6 до 18 років 1197 грн. Оскільки відповідач не надає відповідну матеріальну допомогу на утримання дітей, то позов слід задовольнити і стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також судові витрати. На підставі ст.180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved