overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

У грудні 2012р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 09.09.2000р. Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області, актовий запис №8. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] зазначала, що вони з відповідачем з червня 2012р. проживають окремо. Позивачка не бажає проживати з відповідачем однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки, так як шлюб між ними існує формально. Вважає, що примирення між ними неможливе. Посилаючись на дані обставини позивачка просила шлюб з відповідачем розірвати, у зв'язку з тим що їх із відповідачем спільне проживання в шлюбі неможливе і вона не бажає підтримувати подружні відносини, так як сім'я розпалася остаточно і збереження шлюбу є недоцільним. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити, оскільки також не бажає підтримувати з позивачкою подружні відносини, вважає, що їх спільне проживання в шлюбі неможливе, так як сім'я розпалася остаточно і збереження шлюбу є недоцільним. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 09.09.2000р. Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області, актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с.6). Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.7,8). У червні 2012 р. сторони припинили подружні відносини, однією сім'єю не проживають і спільне господарство ними не ведеться. Позивачка не бажає продовжувати з відповідачем подружні стосунки та проживати однією сім'єю. На примирення сторони не згодні, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Сторони вважають, що майновій спір, який існує між ними, вони вирішать мирним шляхом. Судовий збір по справі складає 107,30 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду (а.с. 2). На підставі ч.3 ст.105, ст.ст. 110, 112,115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

12.11.2012 року [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем із 25.09.1993 року, який 21.09.1996 року розірвано. Після розірвання шлюбу вона змінила прізвище на своє дівоче - «Колеснікова», яке вона у подальшому змінила відповідно до свідоцтва про зміну імені на «Полонську». Від шлюбу сторони мають доньку [INFO], яка від народження мала прізвище [PERSON]. На підставі розпорядження голови Комунарської районної адміністрації від 16.06.1999 року прізвище дочки було змінено на «Колеснікову», про що було видано свідоцтво про народження [PERSON], батьком якої зазначено [PERSON] Внаслідок зміни імені [PERSON] змінила імя на [PERSON], про що 13.11.2010 року видано свідоцтво про зміну імені. Після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], донька постійно проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні. На утримання неповнолітньої на той час доньки з відповідача було стягнуто аліменти в примусовому порядку, за рішенням суду, оскільки відповідач не бажав і не має наміру утримувати свою дитину. 10.11.2012 року донька позивачки досягла повноліття, у звязку з чим, стягнення аліментів на її утримання припинено. З вересня 2012 року по теперішній час, донька навчається за денною формою навчання в Державному навчальному закладі «Запорізьке вище професійне училище «Моторобудівник»та одночасно є студенткою заочної форми навчання гуманітарно-правового факультету Запорізького національного технічного університету. Матеріально утримувати доньку одноособово позивачці важко, оскільки на цей час вона не працює, перебуває на обліку в службі зайнятості населення, отримує мінімальну, незначну соціальну допомогу, що ускладнює утримання дочки-студентки та потребує допомоги батька. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, сплачувати аліменти добровільно не бажає, тому вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання відповідачем судової повістки про виклик до суду, судом була направлена судова повістка на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований та фактично мешкає, на адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою на імя відповідача з причини «за зазначеною адресою не проживає». На підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

у січні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, вказуючи, що дочка [PERSON] в даний час навчається в Полтавському національному технічному університеті ім. Ю.Кондратюка, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому вимушена звернутися до суду. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 10 березня 1993 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки Полтавського національного технічного університету ім. Ю.Кондратюка [PERSON] навчається в даному закладі. Згідно довідки ПП [PERSON] [PERSON] має середньомісячну заробітну плату в сумі 553 грн. Згідно довідки ТОВ «Лист-Ручки»[PERSON] має сукупний середньомісячний дохід в сумі 1800 грн. Суд встановив, що між сторонами існували сімейні правовідносини. Відповідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як батько зобовязаний утримувати дочку, що навчається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду у січні 2013 року з позовом до відповідача. Просила стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 700 грн. щомісячно з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги частково та не заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів в мінімальному розмірі, встановленому законодавством. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та погодився сплачувати аліменти у розмірі, що відповідає 30 % прожиткового мінімуму, мотивуючи тим, що не має постійного доходу та можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, про який прохає позивачка. Заслухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 5), який проживає разом з матірю (а.с. 6). Згідно пояснень позивачки відповідач у добровільному порядку не надає кошти чи іншу допомогу для утримання дитини, тому вона змушена звернутися з позовом до суду. Відповідач суду пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно, так як не має роботи, заробіток є нерегулярним, тому надавати допомогу може у мінімальному розмірі, встановленому законодавством України. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів у твердій грошовій сумі судом враховується розмір прожиткового мінімуму на одну особу, встановлений в Україні на 01 січня 2013 року в розмірі 1108 грн. Таким чином, розмір аліментів визначається судом в сумі, наближеній до 30 % прожиткового мінімуму (332,4 грн.), а саме 350 грн. Оскільки позивачка за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, то згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 229,4 грн. Витрати на правову допомогу підлягають стягненню на користь позивачки пропорційно задоволеній частині позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

[PERSON], [INFO], просить ухвалити рішення, яким надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони кохають одне одного, що вони вирішили створити сім`ю і, як подружжя, вести спільне господарство. Зацікавлені особи [PERSON] і [PERSON] батьки заявниці [PERSON], проти її вимоги не заперечують і підтвердили суду, що вона і [PERSON] кохають одне одного і вирішили створити свою сім`ю. Зацікавлена особа [PERSON] вимогу заявниці підримав і пояснив суду, що він дійсно кохає заявницю, бажає створити з нею сім`ю і, як подружжя, спільно проживати та вести спільне господарство. Заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, яки досягли шлюбного віку, тобто на день реєстрації шлюбу досягли 18 років. За заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Заявниця [PERSON] народилася 8 вересня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про її народження, а також її паспортом. На момент розгляду цієї справи заявниці [PERSON] виповнилося 17 років і 5 місяців. Судом встановлено, що між заявницею [PERSON] і [PERSON] склалися серйозні відносини, вони кохають одне одного, а також вирішили створити свою сім`ю і, як подружжя, проживати спільно та вести спільне господарство. Навдене підтверджується заявоами [PERSON] і зацікавлених осіб. Враховуючи те, що заявниці [PERSON] вже виповнилося 17 років і 5 місяців, що вона на обліку у психіатра не знаходиться, тобто здорова, що підтверджується довідкою від 31.01.2013 року, виданою лікарем психіатором Болградської ЦРЛ, суд вважає, що наданя їй права на шлюб відповідає її ж інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 607 345,61 грн. заборгованості. Посилався на те, що 22.02.2008 р.. між сторонами був укладений договір про надання кредитних коштів, за умовами якого відповідач отримав 51 480,00 дол. США зі сплатою 13,45 % річних, а з липня 2008 р. відповідач повинен був сплачувати 44,85 % річних за користування кредитними коштами. Однак, відповідач свої зобовязання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів не виконав, чим порушив права позивача. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, ухваливши заочне рішення. Відповідач заперечень на позов не представив і в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не відомі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. 22.02.2008 р. сторони уклали кредитний договір (а.с.5-11,12-14), за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 51 480,00 дол. США, а останній зобовязався погасити кредит сплачуючи проценти в розмірі 13,45 % річних, а з липня 2008р. 44,85 % річних. Факт передачі коштів у строк та сумі, вказаними вище, підтверджується випискою з особового рахунку (а.с. 36). Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідач, в свою чергу, порушив умови договору та станом на 23.01.2012р.. мав заборгованість по кредиту в сумі 76 015,12 дол. США що за офіційним курсом НБУ складає 607 345,61 грн. (а.с.35) Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором позики встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Частиною другою ст.625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. На виконання умов Кредитного договору Відповідачу було направлено досудову вимогу яка не була виконана (а.с.37,38). Суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, а тому з відповідача на його користь необхідно стягнути 607 345,61 грн. заборгованості по кредиту та у відповідності із вимогами ст. 88 ЦПК України 3 219,00 грн. понесених позивачем судових витрат (а.с.4). На підставі вищевикладеного, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 1054, 1050 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовані тим, що сторони з 05 березня 2005 року перебувають в шлюбі. Від шлюбу одна дитина. Взаєморозуміння у сім'ї втрачене, не підтримують подружніх стосунків, між сторонами обоюдна неприязнь, спільного господарства не ведуть. Позивач просить розірвати шлюб, вважає, що зберегти шлюб неможливо. Відповідач, в суд не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Позов слід задовольнити. Шлюб зареєстрований 05 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Ковеля Ковельського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 91. Від шлюбу одна дитина. З огляду на фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам їх обох.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

Враховуючи, що для складання повного рішення потрібний значний час, суд вважає на необхідне проголосити вступну та резолютивну частини, складання повного рішення відкласти на 5 днів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

У зв'язку зі складністю складання повного рішення, для чого потрібен значний час, суд вважає за необхідне оголосити вступну та резолютивну частину рішення, а з повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 04 лютого 2013 року після 13 години. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач просить розірвати їх шлюб з відповідачкою, зареєстрований 17.02.2006 року в Бужанській сільській раді, Лисянського району, Черкаської області, актовий запис № 03. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, втрату почуттів та повагу. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна немає. В судове засідання позивачка не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяву про розгляд справи у його відсутності не надав. В зв"язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін(а.с.3), та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст. ст. 21.22.55.124 Конституції України, ст.ст. 256-259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

Зважаючи на складність справи у викладенні повного рішення, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов'язаного з потребою у обґрунтованості доводів сторін на що може бути витрачений значний час , суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину .

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

Позивачка 17.12.2012 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, де вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала у сімейних відносинах. У період сумісного життя у них народилася дитина - син [PERSON], який знаходиться на її утриманні. Вона вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Позивачка надала суду заяву, у якій позовні вимоги уточнила, просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у сімейних відносинах. У період сумісного життя у них народився син, [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується позовними вимогами позивача та відсутніми письмовими запереченнями відповідача. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на утримання малолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів), починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до її повноліття, оскільки відповідач є батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісяця у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

16.01.2013 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 29 вересня 2007 року Гірською сільською радою Бориспільського району Київської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за № 17. Від даного шлюбу у них народилась дитина син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалось через різні погляди на шлюб та сімю, і сторони припинили сімейні стосунки. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. В судове засідання сторони зявилися, позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обставини справи підтвердив. Відповідачка в судовому засіданні позовну заяву визнала в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 29 вересня 2007 року укладено та зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Гірською сільською радою Бориспільського району Київської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за № 17 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], 22 липня 2009року народження (а.с.7). Змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, оскільки позивач та відповідач проживають окремо. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. Спір щодо місця проживання дитини також відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 107 грн. 30 коп., за клопотанням позивача слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved