Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] уклала шлюб 31.12.2011 року, однак в даний час разом не проживають. Від шлюбу мають дитину доньку Анастасію, [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання її та дитини добровільно не надає. Оскільки дитина ще не досягла трьох років, а вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, вважає, що має право на своє утримання від чоловіка, а чоловік може надавати їй таке утримання. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити, стягнути на її користь з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково визнав позов, пояснив, що обставини, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги не оспорює, однак просить зменшити розмір аліментів до 200 грн., оскільки офіційного заробітку не має, а також зобовязаний до сплати аліментів на утримання доньки Анастасії в розмірі 350 грн., має на утриманні сина від першого шлюбу, який проживає разом з ним, та батька, який хворіє та потребує його допомоги. Просив задовольнити позов частково. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.12.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП № 080726; мають спільну дитину, яка не досягла трирічного віку та проживає з позивачкою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФП № 170589 та довідкою з місця проживання про склад сімї; відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, що сам підтвердив в судовому засіданні. Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач є здоровою працездатною особою; однак не працює, на обліку в Центрі зайнятості населення не перебуває, знявся з обліку як підприємець, тобто може працювати, однак не використовує таке право і можливість; він має у власності нерухоме майно та автомобіль; зобовязаний до сплати аліментів на утримання спільної з позивачкою дитини, однак у невеликому розмірі в сумі 350 грн.; має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, яка проживає з ним, однак не скористався правом на отримання аліментів від матері дитини. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Зі слів відповідача зрозуміло, що він має заробіток, хоча і неофіційний і може надавати дружині матеріальну допомогу, однак в сумі, меншій ніж вимагає позивачка. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в силу ст. ст. 75, 77, 79, 80, 81, 84 СК України. Врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісячно з моменту звернення позивача до суду з наданим позовом і до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах сплати платежу за один місяць. Крім того на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial