Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-13 00:00:00

Позивач у травні 2012 року звернулася з позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що в період з 07.03.1987 р. по 13.10.1994 р. вона перебувала у шлюбі з [PERSON] (далі Відповідач). Від даного шлюбу вони мають двох спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], 1994 р. н. Рішенням Ірпінського міського суду від 28.04.1995 р. у справі № 2-613 було вирішено стягнути з Відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] 1987 р н., сина [PERSON] 19.02.1995 р. н., в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, до їх повноліття, починаючи з 19.04.1995 p., при досягненні дочкою повноліття в розмірі 1/4 на утримання сина [PERSON]. У 1997 році її син [PERSON] захворів на тяжку форму психічного розладу і наданий час він визнаний інвалідом І групи. В зв'язку з потребою постійно доглядати за дитиною-інвалідом, вона не має змоги працювати і на даний час її сімейний бюджет складається з мінімальної пенсії та державної допомоги на дитину-інваліда. У період з березня 2006 р. по березень 2010 р. місце проживання і місце роботи Відповідача не були відомі, тому виконавча служба обраховувала розмір належних до сплати аліментів виходячи із середнього розміру заробітної плати в регіоні. У березні 2010 p., коли Відповідачем виконавчій службі було надано довідку № 11 від 30.03.2010 р. про заробітну плату за 2007-2009 pp., виконавчою службою було зроблено перерахунок розміру аліментів виходячи із розміру заробітної плати Відповідача, в результаті чого їхній розмір зменшився. У період з 25.03.2010 р. по 28.02.2011 р. виконавчий документ по даній справі перебував на виконанні у ВДВС Бучанського МУЮ. На виконання до ВДВС Ірпінського МУЮ виконавчий документ повторно пред'явлено 23.03.2011. Позивач зазначає, що згідно Довідки-розрахунку від 14.05.2012 р. та від 21.03.2012 р. станом на 19.02.2012 р. заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу Ірпінського міського суду № 2-613 від 28.04.1995 р. складає 15 938,86 грн. Таким чином, станом на 19.02.2012 рік основний розмір заборгованості по аліментах 15\~938,86 грн., пеня (неустойка) 113\~421, 75 грн., всього 129\~360, 61 грн. В звязку з вищевикладеним, просила стягнути з Відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів за період з 22.06.2006 року по 19.02.2012 року у сумі 15\~938,86 грн., пеню за невчасну сплату аліментів у період з 22.06.2006 року по 19.06.2012 року у сумі 113\~421,75 грн., а судові витрати покласти на Відповідача. У судове засідання позивач зявилася, позов підтримала в повному обсязі, просила його задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується розпискою в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши по справі письмові докази, дослідивши матеріали виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-613/1995, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що в період з 07.03.1987 р. по 13.10.1994 р. Позивач перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу вони мають двох спільних дітей [PERSON], [INFO] (а.с.9), та [PERSON], 1994 р. н. (а.с.8). Рішенням Ірпінського міського суду від 28.04.1995 р. у справі № 2-613 було вирішено стягнути з Відповідача аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON] 1987 р. н., сина [PERSON] 1995 р. н., в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, до їх повноліття, починаючи з 19.04.1995 p., при досягненні дочкою повноліття в розмірі 1/4 на утримання сина [PERSON] (а.с.10-11). У 1997 році син позивача [PERSON] захворів на тяжку форму психічного розладу і наданий час він визнаний інвалідом І групи. В зв'язку з потребою постійно доглядати за дитиною-інвалідом, позивач не має змоги працювати. Судом встановлено, що у період з березня 200б р. по березень 2010 р. місце проживання і місце роботи Відповідача не були відомі, тому виконавча служба обраховувала розмір належних до сплати аліментів виходячи із середнього розміру заробітної плати в регіоні. У березні 2010 p., коли Відповідачем виконавчій службі було надано довідку № 11 від 30.03.2010 р. про заробітну плату за 2007-2009 pp., виконавчою службою було зроблено перерахунок розміру аліментів виходячи із розміру заробітної плати Відповідача, в результаті чого їхній розмір зменшився. У період з 25.03.2010 р. по 28.02.2011 р. виконавчий документ по даній справі перебував на виконанні у ВДВС Бучанського МУЮ. На виконання до ВДВС Ірпінського МУЮ виконавчий документ повторно пред'явлено 23.03.2011. В судовому засіданні встановлено, що згідно Довідки-розрахунку від 23.05.2012 р. станом на 19.02.2012 р. заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу Ірпінського міського суду № 2-613 від 28.04.1995 р. складає 15982,42 грн. Таким чином, станом на 19.02.2012 рік основний розмір заборгованості по аліментах 15982,42 грн., пеня (неустойка) 113\~421,75 грн., всього 129\~404,17 грн. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що повнолітній [PERSON] хворий на тяжку форму психічного розладу і на даний час він визнаний інвалідом І групи та постійно потребує стороннього догляду, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК Сер. КИО-1 № 0398172 від 07.03.2012 року (а.с.18). Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Тому суд стягує з Відповідача на користь Позивача заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листі № 2-613 виданого на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.04.1995 у сумі 15\~938, 86 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Однак, ч. 2 ст. 196 СК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд приходить до висновку, що позивач не довів суду, що матеріальний та сімейний стан відповідача дозволяє сплатити 113\~421,75 грн. неустойки. Оскільки, відповідач має зобовязання перед позивачем по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку, а також має зобовязання по сплаті позивачу на утримання сина 150 грн. щомісячно, тому враховуючи матеріальне становище Відповідача, розмір його середньомісячної заробітної плати, суд вважає, за необхідне відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України зменшити розмір пені та стягнути із відповідача на користь позивача пеню за виникнення заборгованості по сплаті аліментів у сумі 4000,00 грн. Таким чином, суд задовольняє заявлені вимоги частково. Наведені обставини стверджуються копією свідоцтва про народження, копією виконавчого листа по справі № 2-613/1995, довідкою-розрахунком по виконавчому листі Ірпінського міського суду № 2-613 від 28.04.1995 р., копією довідки до акту огляду МСЕК Сер КИО-1 № 0398172 та іншими матеріалами справи На підставі ст. ст. 194, 196 СК України,

Outcome: approved