Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем , що був укладений 26.11.1982 року в Ковельському міськвідділі РАЦС Волинської області, за актовим записом №435. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що подальше спільне проживання та збереження сім"ї неможливо. Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом в якому просив визнати обєктом особистої приватної власності житловий будинок площею 58,4 кв.м який знаходиться за адресою с. Супрунівка Полтавського району, будівельні матеріали недобудованого будинку площею 170,00 кв.м., за адресою Полтавська область, с. Супрунівка вул. Першотравнева, 34, земельну ділянку загальною площею 0,25 га та земельну ділянку площею 0,29 га що знаходяться в с.Супрунівка. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав та просив їх задовольнити, зустрічний позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала та не заперечувала проти їх задоволення, зустрічний позов підтримала в повному обсязі та прохала суд його задовольнити. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 26.11.1982 року сторони зареєстрували шлюб в Ковельському міськвідділі РАЦС Волинської області, за актовим записом №435. Від вказаного шлюбу останні неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи,що сторони тривалий час проживають окремо, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сімї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. Щодо позовних вимог про поділ спільного майна подружжя, судом встановлено наступне. За період шлюбу сторонами був побудований житловий будинок з господарчими будівлями за адресою: с. Супрунівка, вул. Комсомольска,19 Полтавського району. Згідно свідоцтва про право на нерухоме майно від 05.03.2005 року право власності зареєстровано за позивачем, про що свідчить і витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. У власності позивача також перебуває і земельна ділянка за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ 3501610 від 20.06.2008 року у розмірі 0,15 га за адресою с. Супрунівка, вул. Комсомольска,19 Полтавського району. Згідно ст.60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна,суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин,що мають істотне значенню За таких обставин,враховуючи визнання представником позивача зустрічного позову у повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку, що зустрічна позовна заява підлягає, до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved