Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-12 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що останній проживає за адресою: [INFO] та відповідно є споживачем послуг, що надає ДП Криворізька теплоцентраль, а саме опалення та гарячого водопостачання. Згідно до ст. 68 Житлового кодексу України відповідач як квартиронаймач повинен своєчасно, тобто щомісяця вносити оплату за комунальні послуги. Однак, відповідач в порушення вимог чинного законодавства не здійснював оплати комунальних рахунків за спожиті послуги. У звязку з чим за період з 01.01.2002 року по 31.08.2008 року за відповідачем накопичилась заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 8019,69 грн. Таким чином, посилаючись на викладене позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 8019,69 грн., а також покласти на відповідача витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила задовольнити їх. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив застосувати строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Так, в судовому засіданні було встановлено, що згідно до довідки від 07.12.2012 року відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] та є споживачем послуг опалення та гарячого водопостачання, що надає позивач. Однак, в порушення ст. 156 ЖК України, якою члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири), повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території, зокрема оплачувати комунальні рахунки, своєчасно, та проведенню ремонту. Проте, щомісячної оплати комунальних платежів відповідач по справі не здійснював, що підтверджується виписками з особового рахунку № [NUMBER] від 07.12.2012 року. Представник позивача наполягала щодо стягнення суми заборгованості в розмірі 8019,69 грн., яка накопичилась за період з 01.01.2002 року по 31.08.2008 року. Проте, відповідачем в судовому засіданні було заявлено клопотання щодо застосування строку позовної давності. Представник позивача заперечила проти застосування таких строків, зазначивши, що мала місце перерва строків позовної давності оскільки підприємством позивача в вересня 2009 року було подано заяву про видачу судового наказу, за якою 19 вересня 2009 року було видано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості. 23 травня 2012 року даний судовий наказ було скасовано, що стало підставою звернення представника позивача з даним позовом до суду. У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У відповідності до ст. 264 ЦК України перебіг строків позовної давності переривається. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Таким чином, враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що строк позовної давності перервано зверненням представників позивача до суду із заявою про видачу судового наказу в вересні 2009 року, виданий судовий наказ було скасовано 23 травня 2012 року, та підприємством позивача даний позов подано 10 грудня 2012 року, тобто до спливу строку позовної давності, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, зокрема стягнення з відповідача заборгованості за період з вересня 2006 року по серпень 2008 року в сумі 3494,48 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути витрати по оплаті судового збору в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial