Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" є правонаступником всіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства "Універсал Банк" - 22 червня 2009 року рішенням загальних зборів акціонерів, ВАТ "Універсал Банк" було перейменовано в Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк", що підтверджується п.1.1. Статуту ПАТ "Універсал Банк". Відповідно до умов Кредитного договору № BL7227 від 21.07.2008 року відповідач [PERSON] отримала у ВАТ "Універсал Банк" кредит в сумі 65000,00 грн. строком до 31.07.2010 року зі сплатою 31,95 % річних за користування кредитом. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому кредитним договором перерахував на рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 65000,00 грн.(а.с.14), а відповідач [PERSON] в свою чергу, зобов'язалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитних договорів. В силу статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання - не сплачує проценти за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту відповідно до встановленого графіку. Так, станом на 26.08.2011 року відповідачем прострочено виконання зобов'язань щодо повернення за кредитним договором кредиту та нарахованих процентів в сумі 153 331,33 гривень. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. При цьому слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 16.05.2011 року відповідачу було направлено вимогу-повідомлення про погашення суми боргу, нажаль останнім не було вчинено жодних дій, що би свідчили про намір у добровільному порядку її сплатити. Загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] по кредитному договору станом на 26.08.2011 року складає 153.331,33 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 61.225,18 грн.; по відсотках - 47.608,47 грн.; підвищені відсотки - 44.497,68 грн.(а.с.13). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи через засоби масової інформації, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала, тому суд вважає за можливим вирішити справу заочно на підставі наявних неї доказів. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 21 липня 2008 року між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № BL7227, відповідно до якого остання отримала у ВАТ "Універсал Банк" кредит, перерахувавши на рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 65000,00 грн.(а.с.5-10). У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Отже, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задорволенню. Судові витрати в частині відшкодування судового збору в розмірі 1533 грн. 31 коп. та витрати на опублікування оголошення в газеті в сумі 400,00 гривень покладаються на відповідача згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved