Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль [NUMBER], виключивши його з опису та арешту майна, складеного 06.02.2012 державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначав, що ним у відповідача [PERSON] придбано автомобіль [NUMBER]; на підтвердження угоди [PERSON] на його імя видано довіреність від 29.07.2007, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 3986. При цьому позивачем надано копію розписки, датованої 29.07.2007, щодо отримання [PERSON] від [PERSON] грошових коштів в сумі 20000,00 грн. в рахунок сплати за продаж зазначеного автомобілю. 06.02.2012 [PERSON] дізнався, що на автомобіль накладено арешт державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції , в той день автомобіль був вилучений. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] вважає, що автомобіль придбано їм на законних підставах, він є добросовісним набувачем зазначеного автомобілю, оскільки до 06.02.2012 користувався ним без жодних перешкод. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі, підтвердила, що мала намір продати автомобіль, отримала від [PERSON] грошові кошти, передала останньому автомобіль для користування та технічний паспорт, в подальшому просила розглядати справу за її відсутності. Представник третьої особи - Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та винесенні рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в судовому засіданні пояснив, що спірний автомобіль вже реалізований в рамках виконавчого провадження, однак залишив питання щодо задоволення позовних вимог на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно наданої суду довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 3986, від 29.07.2007, [PERSON] уповноважила [PERSON] розпоряджатися та експлуатувати автомобіль марки ВАЗ 21083, 1993 року випуску, кузов № ХТА210800Р1317404, реєстраційний номер [NUMBER]. До суду позивачем також надано копію розписки, датованої 29.07.2007, в якій зазначено, що [PERSON] отримала від [PERSON] 20000,00 грн. в якості оплати за автомобіль марки ВАЗ 21083, реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач [PERSON] вважає, що автомобіль марки ВАЗ 21083, реєстраційний номер [NUMBER], придбано ним на законних підставах, тобто укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, однак не оформлено ним згідно діючого законодавства нотаріально та не зареєстровано в органах ДАІ. При цьому позивач [PERSON] на підтвердження волевиявлення сторін щодо укладення зазначеного договору посилається на видачу довіреності на його імя щодо розпорядження та експлуатації спірного транспортного засобу. Стаття 657 ЦК України передбачає, що договір купівлі-продажу нерухомого майна, в тому числі і транспортного засобу, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним (ст.. 218 ЦУ України). Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надана суду довіреність лише підтверджує факт наявності у [PERSON] бажання надати право позивачеві [PERSON], розпоряджатися та експлуатувати автомобіль марки ВАЗ 21083, реєстраційний номер [NUMBER], іншого волевиявлення [PERSON] в довіреності не зазначено, про інші правочини або договори про намір відчуження транспортного засобу суду не відомо. Суду сторонами у справі також не надано технічний паспорт на автомобіль марки ВАЗ 21083, реєстраційний номер [NUMBER], для визначення власника транспортного засобу на час розгляду справи у суді, жодних клопотань з цього питання сторонами не заявлялось. Стаття 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Однак позивачем до суду не надано належних та допустимих доказів щодо неможливості реєстрації права власності на рухоме майно у встановленому законом порядку ще з 2007 року, тому суд вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню з урахуванням досліджених у справі доказів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed