Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

12.11.2012 року позивачка [PERSON] звернулася з позовною заявою до Артемівського міськрайонного суду до [PERSON] міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки, внаслідок уточнивши її, посилаючись на те, що 07.05.2010 року між нею, як фізичною особою, та [PERSON] міською радою в особі міського голови [PERSON] був укладений Договір оренди земельної ділянки територіальної громади м. Артемівська. 31.08.2011 року у неї виникло бажання розпорядитися майном, яке їй належало на праві приватної власності, а саме: нежилою будівлею за адресою: м. Артемівськ, вул. Польова, 57 б, у зв»язку з чим вона уклала договір дарування р-р № 2972 належної їй частини будівлі за адресою: м. Артемівськ, вул. Польова, 57 б. Згідно п. 1 Договору дарування від 31.08.2011 року право оренди земельної ділянки у дарувательки ([PERSON]В.) припиняється у зв»язку з відчуженням будівлі. Того ж дня, 31.08.2011 року вона звернулася до міського голови [PERSON] про розірвання Договору оренди земельної ділянки територіальної громади м. Артемівська від 07.05.2010 року, але отримала відмову. З огляду на такі обставини вважає, що Договір оренди земельної ділянки територіальної громади м. Артемівська від 07 травня 2010 року, реєстраційний № 041014700046 від 18.05.2010 року припинив свою дію з 31.08.2011 року, але відповідач не погоджується з цими доводами. Просить розірвати з 31 серпня 2011 року Договір оренди земельної ділянки територіальної громади м. Артемівська від 07.05.2010 року, реєстраційний номер 041014700046 від 18.05.2010 року. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], діючий на підставі довіреності, підтримав позовні вимоги, викладені на підставі позовної заяви, просив позов задовольнити, вказавши, що на підставі договору дарування нежилої будівлі № 2972 від 31.08.2011 року право власності на 1/2 частину окремо розташованої (адміністративної) будівлі в м. Артемівську по вул. Польова, 57 б Донецької області, розташованої на орендованій земельній ділянці, перейшло від [PERSON]А до третьої особи [PERSON], а у [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 346 ЦК України це право припинилось. Тоб-то, відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, у [PERSON] з 31.08.2011 року виникли цивільні права та обов»язки, зокрема, з договору дарування нежилої будівлі № 2972 від 31.08.2011 року, та він, як дієздатна особа, згідно ст. ст. 12, 13, 14 ЦК України добросовісно та розумно виконує свої цивільні права та обов»язки. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], діючий на підставі довіреності, позов не визнав, та суду пояснив, що, розглянувши звернення [PERSON] до міського голови від 31.08.2011 року щодо розірвання вищевказаного договору не є можливим у зв»язку з тим, що згідно ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним, але новий власник 1/2 частини окремо розташованої будівлі за договором дарування за реєстровим номером 2972 від 31.08.2011 року не з»явився до відділу земельних ресурсів Управління муніципального розвитку [PERSON] міської ради для оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Також було зазначено, що після оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку новим власником, [PERSON] буде припинено існуючий договір оренди земельної ділянки. Так, згідно ч. 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов»язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договорами оренди. Відповідно до п. 35 Спірного договору, сторони погоджуються з тим, що у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв»язується у судовому порядку. Згідно ст. 35 Закону України «Про оренду землі», спори, пов»язані з орендою землі, вирішуються в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов»язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості при зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов»язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Таким чином, [PERSON] міська рада не визнає позовні вимоги щодо розірвання спірного договору саме з 31.08.2011 року, вважає їх такими, що суперечать вимогам ч. 3 ст. 653 ЦК України. Просив відмовити позивачу [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судове засідання третя особа [PERSON] не з»явився, надавши до суду клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги позивачки [PERSON] підтримує, вважає, що вони підлягають задоволенню, та просить їх задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено у ст. 3 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 4 ЦПК України встановлює способи захисту, які застосовуються судом та визначає, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, що позивачка [PERSON] 31.08.2011 року розпорядилася майном, яке їй належало на праві приватної власності, а саме: нежилою будівлею за адресою: м. Артемівськ, вул. Польова, 57 б, у зв»язку з чим вона уклала договір дарування р-р № 2972 належної їй частини будівлі за адресою: м. Артемівськ, вул. Польова, 57 б (а. с. 8). Крім того, судом встановлено, що, дійсно, між [PERSON] міською радою в особі міського голови [PERSON] та фізичною особою [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки територіальної громади м. Артемівська від 07.05.2010 року строком на 5 років. Даний договір зареєстровано в [PERSON] відділі ДРФДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.05.2010 року за № 041014700046 (л. с. 3-5). Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 18.05.2010 року орендодавець [PERSON] міська рада в особі міського голови [PERSON] передала, а орендар фізична особа [PERSON] прийняла земельну ділянку, межі якої встановлені на місцевості, розташованої по вул. Польовій, 57 б у м. Артемівську, кадастровий № 1410300000:00:026:0097 загальною площею 0,0350 Га із земель житлової та громадської забудови для обслуговування нежилої будівлі (адміністративного приміщення), тоб-то, між орендодавцем та орендарем був підписаний акт приймання-передачі земельної ділянки, який є невід»ємною частиною договору оренди земельної ділянки (л. с. 6). Відповідач не оспорює, що свої зобовязання за договором оренди позивач виконав та передав позивачу згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 18.05.2010 року земельну ділянку, зазначену у договорі. Вирішуючи даний спір, суд враховує, що істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом як істотні. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами цього виду договору є такі: обєкт оренди (розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Ч. 1 ст. 206 ЗК України передбачено, що використання землі в Україні є платним, а відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України Про плату за землю за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата. Згідно ст. 21 Закону України Про оренду землі, орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. В матеріалах даної цивільної справи мається письмове звернення позивачки [PERSON] до міського голови [PERSON] від 31.08.2011 року щодо розірвання договору оренди земельної ділянки від 07.05.2010 року в зв»язку з тим, що нерухоме майно у вигляді 1/2 частини окремо розташованої будівлі за адресою: м. Артемівськ, вул. Польова, 57 б їй більше не належить, тим більш, що заборгованості з оплати оренди земельної ділянки не існує (л. с. 7). [PERSON] міської ради від 29.09.2011 року № 01-3343-05 позивачці [PERSON] було відмовлено в розірванні договору оренди земельної ділянки від 07.05.2010 року в зв»язку з тим, що, згідно ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним, але новий власник 1/2 частини окремо розташованої будівлі за договором купівлі-продажу від 31.08.2011 року не з»явився до відділу земельних ресурсів Управління муніципального розвитку [PERSON] міської ради для оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку (л. с. 9). Судом перевірені доводи сторін, та встановлено, що, згідно наданих суду доказів, на підставі ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні обов»язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов»язковим для неї. Відповідно до ст. 2 Закону України Про оренду землі (далі Закон) відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом предявлення позову про розірвання договору. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов»язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості при зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов»язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що право власності на 1/2 частину окремо розташованої (адміністративної) будівлі в м. Артемівську по вул. Польова, 57 б Донецької області, розташованої на орендованій земельній ділянці, перейшло від позивачки [PERSON]А до третьої особи [PERSON], а у [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 346 ЦК України це право припинилось. Сторони вважали надані ними суду докази по справі достатніми.

Outcome: approved