Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що рішенням Пилипчанської сільради Білоцерківського району в 1996 році їй була передана земельна ділянка, що розташована біля будинку по вул. Радянська 14 в с. Пилипча для будівництва та обслуговування жилого будинку, орієнтовним розміром 0,2000 га. Рішенням Пилипчанської сільради 18 сесії 4 скликання від 30.12.2004р. було затверджено технічну документацію по землеустрою, щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки, які надавались у власність громадян в с. Пилипча. На підставі відповідного рішення позивачу було передано земельну ділянку площею 0,2044 га, що знаходиться по вул. Радянська 14 в с. Пилипча та було виготовлено державний акт серія ЯД № 922104. Однак, як зясувалося пізніше, при виготовленні технічної документації із землеустрою було помилково зроблено геодезичні заміри не по фактичним межам земельної ділянки, розмір земельної ділянки становить 0,1632 га, а не 0,2044 га (як зазначено в державному акті). Таким чином, дані державного акту на право власності на земельну ділянку є недійсними, а тому позивач просить скасувати рішення Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської обл.18 сесії ІV скликання від 30.12.2004р. та визнати недійсним державний акт серії ЯА № 340617 від 15.04.2005р. Позивач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, подала суду заяву де просить розглядати справу за участю її представника, також, надала письмово викладені свої пояснення по справі. В судовому засіданні представник позивача, згідно довіреності в справі, позов підтримала. Відповідач подав клопотання про розгляд даної справи без участі їх представника, зазначено, що позов відповідач визнає. Третя особа по справі, Управління Держкомзему в Білоцерківському районі, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу рішенням Пилипчанської сільської ради 18 сесії ІV скликання від 30.12.2004року за № 18-195 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадян для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд та ведення селянського господарства та передано позивачу земельну ділянку площею 0,2044 га за адресою: Білоцерківський район с. Пилипча вул. Радянська 14. Наведене підтверджується поясненнями представника позивача, копією зазначеного рішення та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.17 Земельного Кодексу України передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім'ї. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Відповідно до положень Декрету КМ України № 15-92 від 26.12.1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", сільським, селищним, міським Радам народних депутатів забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України. Право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. В судовому засіданні встановлено, що позивачу було виготовлено державний акт серії ЯА 340617, який внесено до книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю на території Пилипчанської сільської ради за № 010502900182 від 15.05.2005р. В державному акті зазначено, що позивач є власником земельної ділянки площею 0,2044 га. Наведене підтверджується копією державного акта. Як пояснила представник позивача, що, лише, з часом, при виготовленні технічної документації сусідніх земельних ділянок, було зясовано, що державний акт позивача виготовлено з порушеннями норм земельного законодавства, а саме: при виготовленні технічної документації геодезичні заміри земельної ділянки позивача помилково зроблені не по фактичним її межам, оскільки фактичний розмір земельної ділянки становить 0,1632га, а не 0,2044 га. Також, відповідно до висновку спеціаліста ПП «Обрій» вбачається, що зазначений державний акт на земельну ділянку по вул. Радянська 14, виготовлений з порушенням, а саме: помилково приватизована частина земельної ділянки, яка не належить [PERSON] Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Згідно ч.2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Також, ч. 1 ст. 155 Земельного Кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушується права особи, щодо володіння, користування, чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що позивач не має можливості здійснити в повній мірі своє право власності на земельну ділянку, так як фактичний її розмір менший, ніж зазначено в державному акті, що в свою чергу порушує права і інших осіб. Згідно ч.1 ст.393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу АР Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. З вищезазначеного вбачається порушення права позивача на належне користування та розпорядження земельною ділянкою. А отже, суд, вважає за можливе скасувати рішення 18 сесії ІV скликання Пилипчанської сільської ради від 30.12.2004 року за № 18-195 в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,2044 га та відповідно визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 340617 від 15.04.2005 року по вул.. Радянська 14 в с. Пилипча. Позивач не ставить питання про стягнення з відповідача судових витрат.

Outcome: approved