Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON]В про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.01.2001 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.10.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині за усною домовленістю з позивачем, але в звязку з тим що даних коштів є недостатньо, а фактичний дохід відповідача не відомий, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, додатково суду пояснила що за березень 2015 року відповідач сплатив кошти на утримання дитини в розмірі 618,25 грн., в звязку з чим просила суд стягувати аліменти з 01.04.2015 року. Відповідач до судового засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в додатках до заяви надав квитанції про сплату коштів на дитину за період з грудня 2014 року по березень 2015 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою з місця проживання № 145 від 18.02.2015 року, виданою Асоціацією органів самоорганізації населення м.Вінниці квартальний комітет/комітет мікрорайону (а.с. 3). Відповідачем сплачені кошти на дитину за березень місяць 2015 року згідно квитанції від 25.03.2015 року, сума переказу 618,25 грн. (а.с. 22). Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що оскільки відповідач має регулярний, достатнього рівня дохід, на утриманні інших непрацездатних осіб не має, а також зважаючи на те, заперечень що до розміру частки стягуваних аліментів відповідач не подав, - позов слід задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму, починаючи стягнення 01.04.2015 року. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач у березні місяці сплатив кошти на утримання дитини у розмірі 618,25 грн. І позивач не заперечує проти стягнення аліментів починаючи з 1.04.2015 року. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 80, 180-184 СК України. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. в дохід держави, оскільки позивач була звільнена від сплати збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved