Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-10 00:00:00

26.06.2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 16.10.2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1993. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили свої існування з серпня 2011 року, спільне господарство не ведеться. В сім»ї виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Подальше сумісне життя і збереження сім»ї позивачка вважає не можливим. З приводу розподілу майна спору не виникає, після розірвання шлюбу дитина залишається з матір»ю, примирення між позивачкою та відповідачем не можливе. Просить відновити дошлюбне прізвище. Позивачка в судове засідання не з»явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 11.10.2012 року надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явивсь, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не відомо, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не направляв. Оскільки сторони у судове засідання не з»явились, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 16.10.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1993. Прізвища чоловіка після одруження «[PERSON]», дружини - «[PERSON]» (а.с.3). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивачки продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. При вирішенні даного позову, суд враховує фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, той факт, що сторонам був наданий строк для примирення , який не дав результатів та вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе , оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, підстав для примирення подружжя - немає. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя , що має істотне значення , тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved