Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 27 серпня 2012 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказала, що 16 січня 2005 року помер її батько [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склав. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,557 га, що знаходиться по вул. Надрічна, 28 в с. Березна, Київської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 004102. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки за життя [PERSON]І втратив державний акт на вищезазначену земельну ділянку, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку після смерті [PERSON], який помер 16 січня 2005 року. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити позов. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечували. Заслухавши пояснення представника позивача, позивача, відповідачів, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що 16 січня 2005 року помер батько позивача [PERSON], підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії І-БК № 528742 (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 0,557 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства 0,307 га та для будівництва, обслуговування житлового будинку 0,250 га, що знаходиться по вул. Надрічна, 28 в с. Березна, Київської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 004102 (а.с.14). Спадкоємцями за законом першої черги після померлого є його діти, позивач [PERSON], [INFO], дочка померлого, що стверджено свідоцтвом про народження серії ІV-УР № 1367282 (а.с.8) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БК № 268139 (а.с.9) на підставі якого відповідач змінила прізвище «Гаврильченко» на «Жигун», відповідач [PERSON], [INFO], дочка померлого, що стверджено свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БК № 478727 (а.с.11) на підставі якого відповідач змінила прізвище «Гаврильченко» на «Логанцова» та відповідач [PERSON], [INFO], син померлого. [PERSON] дружина [PERSON] померла 30 червня 2011 року, що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 215123. Інших спадкоємців немає. Володарська районна Державна нотаріальна контора Київської області надала до суду спадкову справу після померлого 16 січня 2005 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що позивачу та іншим спадкоємцям не видавалось свідоцтво про право на спадщину, а саме, на спадкову земельну ділянку. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. У нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку неможливо, оскільки було втрачено правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а саме, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-К № 004102 (а.с.16), відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved