Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-03 00:00:00

У листопаді 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № к2и4АІЮ1170645 від 28.08.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 7077,51 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,67 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та сплатою винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,31 % щомісяця з кінцевим терміном повернення 27.08.2012 року. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 28.082007 р. уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого відповідач надав в заставу автомобіль «ЗАЗ», рік випуску:2007, тип ТЗ; Седан легковий-в, № кузова/шасі:У6011030770110225, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Відповідач зобов»язання за кредитним договором не виконує, предмет застави в заклад банку не передав. Просять в рахунок погашення заборгованості за кредитним-^ договором № к2и4АиО 1170645 від 28.08.2007 року в сумі 2 856, 00 доларів США - звернути стягнення на предмет застави: автомобіль «ЗАЗ», рік випуску: 2007, тип ТЗ: седан легковий-в, № кузова/іііасі: УбОІ 1030770110225, реєстраційний номер: АІ 9361 ВС, що належить на праві власності відповідачу [PERSON] та стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв, заперечень проти позову не надав. Суд за згодою позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦК України. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає^задоволенню з наступних підстав: Згідно ч.І ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.І ст.1055ЦК України. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 28 серпня 2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № к2и4АШ 1170645, згідно якого відповідачу надані кредитні кошти на строк з 28.08.2007 р, по 27.08.2012 р. у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 7 077,51 США на придбання автомобіля, що підтверджується копією договору (а.с,16-19). В забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором сторони уклали 28.08.2007 року договір застави рухомого майна, відповідно до якого відповідач надав в заставу автомобіль «ЗАЗ», рік випуску: 2007, тип ТЗ: седан легковий-в, № кузова/шасі: У6Б11030770110225, реєстраційний номер: АІ 9361 ВС, Згідно ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Оскільки відповідач не виконує обов»язків по поверненню кредиту, покладеного на нього кредитним договором, то станом на 15.08.2011 р. він має прострочену заборгованість по поверненню кредиту в сумі 2 856,00 доларів США (а.с.9-14). З адресованої відповідачеві письмової претензії від 25 серпня 2011 року вбачається, що позивач намагався врегулювати спір в досудовому порядку, але гроші банку своєчасно не були повернуті. Наведені обставини стверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення також є вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат: по оплаті витрат ІТЗ в розмірі 120 гривень та оплаті судового збору в розмірі 227,65 грн., оскільки вказані вимоги відповідають ст. 88 ЦПК України, та підтверджені відповідними доказами (а.с.2,3). Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, ща звичайно ставляться. Оскільки відповідач в односторонньому порядку не виконує договорні зобов»язання, на нього в судовому порядку слід покласти обов»язок сплати позивачеві, який є банківською установою, передбачених договором коштів. Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.ч. 1,2 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов»язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.І ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Частиною 2 статті 592 ЦК України передбаченно, що заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов»язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, звернути стягнення на предмет застави, зокрема і у випадках, встановлених договором. Укладеним сторонами договором передбачена така можливість. Аналогічні положення містяться також і в інших нормах права, зокрема в ст.19, ч.ч. 1,6 ст.20, ст.21 Закону України "Про заставу", ч.2 ст.25, п.2 ч.І ст.26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». На направлену позивачем письмову претензію, в якій зазначено попередження про сплату боргу, відповідач не відреагував,«борг не сплатив, протягом встановленого претензією та законом тридцятиденного строку вимога позивача залишилася без задоволення, що надає право позивачу розпочати звернення стягнення на предмет застави. Враховуючи викладене, суд вважає, що внаслідок невиконання відповідачем грошового зобов»язання за кредитним договором позивач вправі вимагати звернення стягнення на майно, передбачене договором застави, а також вимагати реалізації такого майна із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору ідшівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Вирішуючи питання про спосіб захисту порушених прав позивача, суд вважає можливим задоволення вимог про зверненні стягнення на предмет застави, що є достатнім і передбаченим законом способом відновлення порушених прав позивача. Згідно ч.І ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.І ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межа?с заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на якгвона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та узгоджуються із зібраними по справі доказами, тому підлягають задоволенню. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved