Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики в сумі 160\~212, 20 грн. посилаючись на те, що 30.08.2011 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір позики грошей, який зареєстрований в реєстрі за № 1467 приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого [PERSON] на умовах строковості, платності отримала грошові кошти в розмірі 159\~400 грн., з терміном повернення до 30 серпня 2012 року. На день виконання грошового зобовязання тобто 30.08.2012 року відповідач свої зобовязання не виконав та продовжує ухилятись від виконання своїх зобовязань. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив ухвалити рішення по суті позовних вимог. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Судом встановлено, що 30.08.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого [PERSON] позичає, а [PERSON] на умовах строковості, платності позичає грошові кошти в розмірі 159\~400 грн., з терміном повернення 30.08.2012 року. У зазначений термін позичальник [PERSON] свої зобовязання не виконала, грошові кошти не повернула та ухиляється від їх повернення. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочинни. Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімумудоходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Статтею 611 ЦК Українивстановлено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вище викладене, суд, приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved