Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

Позивач просить суд визнати за нею, як за єдиним власником нерухомого майна, право власності на домоволодіння з господарськими будівлями і надвірними спорудами, що розташоване в м. Вилкове, Кілійського району, Одеської області, по вул.. Першотравнева, 100. Позивачка в поданій письмовій заяві просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в особі спеціаліста-юриста Вилківської міської ради надав суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти позовних вимог. Дослідивши матеріали справи у судовому засіданні, вивчивши докази по справі, суд вважає позов заснованим на законі, таким що не порушує законних прав та інтересів інших осіб, а тому задовольняє позов у повному обсязі. Позивачка, яка є власником житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в м. Вилкове, вул.. Першотравнева, 100 на підставі договору купівлі-продажу від 26.02.1982 року та довідки МБТІ від 25.03.1982 р.., на даній земельній ділянці в 2009 році побудувала також житловий будинок, гараж, літню кухню та вбиральню. Проте, після завершення будівництва, позивачка своєчасно не ввела ані збудовані будівлі та споруди, ані придбані обєкти нерухомого майна до експлуатації як того вимагало законодавство, після чого зверталася до органів виконавчої влади за належним оформленням прав на збудоване майно, але їй було відмовлено у такому оформленні, так як оформлення прав на самочинно збудоване майно можливо лише у судовому порядку. Судом встановлено, що позивачкою при будівництві були дотримані архітектурні, будівельні і санітарні норми, що підтверджується відповідними висновками. Згідно з ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди та набувати на них право власності за умови додержання ним архітектурних, будівельних, санітарних та інших норм. Позивачем були отримані узгодження Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури № 444 від 06.11.2012 року про відповідність домоволодіння з господарськими будівлями і спорудами вимогам ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» і ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України», відповідний висновок Кілійського РВ УМНС в Одеській області - № 675 від 06.11.2012 року. Цими висновками позивачу узгоджено оформлення права власності на домоволодіння з будівлями та спорудами. В технічному паспорті, складеному КП «Кілійське РБТІ та РОН» вказано, що домоволодіння з господарськими будівлями і надвірними спорудами, яке розташоване в м. Вилкове Кілійського району по вул. Першотравнева, 100 складається з літ. А житлового будинку, до якого входять приміщення 1-1 коридор, 1-2 житлова кімната, 1-3 кухня, 1-І коридор, літ. Б житлового будинку, до складу якого входять приміщення 1-1 прихожа, 1-2 гостинна, 1-3 кухня, 1-4 санвузол, 1-5 коридор, 1-6 житлова кімната, 1-7 житлова кімната, 1-8 житлова кімната, 1-9 житлова кімната і балкон, літ. В літньої кухні, літ. Г гаражу, літ. Д літньої кухні, літ. Е вбиральні, № 1-3, І надвірних споруд, яке розміщене на земельній ділянці площею 1441,0 кв.м.. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частина 5 ст. 376 ЦК України регламентує, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно побудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як було встановлено у судовому засіданні, такі права та інтереси порушені не були, позивачка на правових підставах збудувала житловий будинок з будівлями та спорудами, узгодила їх у встановленому законом порядку, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є єдиною підставою для належного здобуття таких прав на самочинно збудоване майно, що у комплексному дослідженні законодавчих підстав визнання права на таке майно дає підстави суду задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та визнати право власності на вказане домоволодіння з будівлями та спорудами.

Outcome: approved