Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-09 00:00:00

В січні 2012 року ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області, ПАТ КБ «ПриватБанк» про звільнення майна з-під арешту. Посилалося на те, що між ПАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачами [PERSON], [PERSON] був укладений договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок по вул..Миліївській, 17 в м.Чернівці. Даний договір був укладений для забезпечення зобов»язань по кредитному договору в сумі 160\~000 доларів США. 21 грудня 2011 року на адресу Банку надійшов виконавчий лист, за яким ведеться виконавче провадження по примусовому виконанню рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 грудня 2009 року щодо стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь Банку заборгованості по кредитам, з якого вбачається, що подальше виконання даного рішення є неможливим, оскільки на майно, що є предметом іпотеки накладений арешт слідчим СВ Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області. Вважає, що накладений слідчим арешт на предмет іпотеки порушує право іпотеко держателя одержати задоволення своїх вимог, а також перешкоджає ДВС виконати рішення суду. Просило позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явились. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши всі письмові матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. При цьому суд виходить з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 7 квітня 2008 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений генеральний кредитний договір №014/05/639, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в сумі 100\~000 доларів США, строком до 3.04.2015 року. Відповідно до додаткової угоди №1 від 5 червня 2008 року загальний розмір кредиту становить 160\~000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором 7 квітня 2008 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], [PERSON] був укладений договір іпотеки №014/05/639/270, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами, що знаходиться в м.Чернівці, по вул..Міліївській, 17, який належить іпотекодавцям на праві спільної часткової власності. Оскільки відповідачами неналежним чином виконувалися умови кредитного договору, то рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 2 грудня 2009 року постановлено стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції ПАТ «[PERSON] Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 1433070,54 грн. По даному рішенню суду був виписаний виконавчий лист і направлений на виконання до Шевченківського ДВС м.Чернівці. Постановами державного виконавця від 21.04.2011 року відкриті виконавчі провадження по вказаному вище виконавчому листу. Постановою державного виконавця від 18.05.2011 року накладено арешт у межах стягуваної суми на банківський рахунок, відкритий на ім.»я [PERSON] Згідно акту опису та арешту майна від 27.05.2011 року державним виконавцем описано та накладено арешт на майно [PERSON], а саме: земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташовані по вул..Міліївській, 17 в м.Чернівці. Разом з тим, на дане нерухоме майно було накладено арешт слідчим СВ Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області в рамках кримінальної справи, порушеної відносно [PERSON] за ст..ст.358 ч.3, 358 ч.4 КК України. У зв»язку з даними обставинами ПАТ «[PERSON] Аваль» вважає, що накладений слідчим арешт на предмет іпотеки порушує його право як іпотекодержателя та унеможливлює виконання рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 грудня 2009 року. Суд вважає, що ці доводи Банку є безпідставними. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження у редакції Закону від 09.09.2010 року, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Суд вважає, що позивач не довів наявності у нього права власності на нерухоме майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул..Міліївській, 17 в м.Чернівці, а тому права на звернення з вимогами про звільнення майна з-під арешту не має. Також є безпідставними доводи позивача про те, що неможливо виконати рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 грудня 2009 року, оскільки рішення суду стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, а не звернення стягнення на предмет іпотеки. Дане рішення суду звернено до виконання в квітні 2011 року. В рамках виконання даного рішення державним виконавцем в травні 2011 року накладений арешт на банківські рахунки відповідача [PERSON], що також давало можливість державному виконавцю виконати рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивачем в судовому засіданні не доведено, яка заборгованість за кредитним договором становила на час накладення арешту слідчим в рамках кримінальної справи і що ця заборгованість може бути погашена тільки зверненням стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, суд вважає, що навіть ця обставина не дає право позивачу звертатися з даним позовом. У випадку виконання судового рішення про конфіскацію майна та рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, державний виконавець у відповідності до ст..44 Закону України «Про виконавче провадження» буде вирішувати черговість задоволення вимог стягувачів. З огляду на наведене, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed