Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-13 00:00:00

04 липня 2012 року [PERSON] звернулась до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 13 лютого 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 13.02.2010 року в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 196. Після укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище Щербатюкна [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дочку, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на життя, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально, припинили подружні відносини з травня 2011 року. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Справу просить розглядати у її відсутність, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище Щербатюк. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 13 лютого 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 13.02.2010 року в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 196, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №082971 від 13.02.2010 року (а.с. 12). Після укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище Щербатюкна [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БК №237837 від 21.10.2010 року (а.с. 5). Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на життя, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально, збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя та сім'ї, примирення не можливе. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За наведених обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 13 лютого 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 13.02.2010 року в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 196, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 107 гривень 30 копійок судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved