overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 30.09.1995 року. Від даного шлюбу мають дитину дочку [PERSON] [INFO]. 13.11.2003 року згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду їхній шлюб було розірвано. На даний час дочка вступила до Білоцерківського коледжу сервісу та дизайну і позивачці важко матеріально утримувати одній дочку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Тому позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дочку у розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Представник позивача в попередньому судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, про що подав суду письмову заяву. Відповідно до ст.. 130 ЦПК України, ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі пояснень сторін та матеріалів справи судом встановлено, що батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, батько дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим порушує згадану норму ст. 180 Сімейного кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне відкласти складання повного рішення на пять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосити його вступну та резолютивну частини у порядку, встановленому ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності посилаючись на наступне. Їм належить на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.10.2001 року,р.№ 1-01-227813,61/100 частин комунальної квартири [ADDRESS]. Також позивачу [PERSON] належить 31/100 частин вищезазначеної квартири. Як стало відомо, при виготовленні документів на приватизацію, була допущена арифметична помилка технікам КП «ХМБТІ», замість 69/100 частин квартири, вказано, належить 61/100 частин,це порушує їх права власників. В судовому засіданні представник позивачі позов підтримали, просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Про слухання справи була повідомлені належним чином, про що свідчить розписки в матеріалах справи та відповідна заява. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, виходячи з наступного. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.10.2001 року позивачам належить 61/100 частин квартири № 7 по вул. Сумській. 67 в місті Харкові (а.с.4). На підставі договору дарування від 12.07.2011 року [PERSON] належить 31/100 частин квартири [ADDRESS] ( а.с.5). Згідно відповіді від 19.12.2011 року КП «Харківське бюро технічної інвентаризації», при виготовленні технічної документації 10.10.2001 р. для приватизації квартири [ADDRESS] на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON], була допущена арифметична помилка: невірно підраховані ідеальні долі квартири 61/100 ч. замість 69/100 ч. (а.с.6) У відповідності до статті 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч.1 ст.383 Цивільного Кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, членів своєї сімї. Згідно ч.2 ст.386 Цивільного Кодексу України, власник ,який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду, зокрема з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26 жовтня 2001 року вони уклали з відповідачем шлюб у ВРАГС по м.Умані Уманського МРУЮ, актовий запис №497. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Причинами для розірвання шлюбу стало те, що вони мають різні характери та погляди на життя. З 21 березня 2012 року разом не проживають, їх шлюб носить формальний характер, зберігати шлюб вона не бажає, а тому звернулася з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовилити. В судовому засіданні відповідач позов визнав, протии задоволення не заперечував. В судовому засіданні встановлено, що сімя сторін розпалась і зберегти її при встановлених обставинах неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, відповідача та їхньої дитини, що має істотне значення, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовній заяві вказав, що проживав відповідачкою однією сімєю як чоловік та дружина, не перебуваючи у шлюбі між собою. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з ним та знаходиться на його утриманні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову до суду і до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] подав до суду заяву в якій підтримує свої позовні вимоги та прохає справу розглянути без його участі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи до суду не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідачка є матірю неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні батька (а.с.2,4). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки відповідачка, [PERSON], не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, то з неї слід стягнути на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 02.08.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом від 01 серпня 2012 року та просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому в Відділі Реєстрації актів громадянського стану Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області 20 серпня 1999 року, актовий запис №219. Дітей в шлюбі не мали. Шлюбно сімейні відносини остаточно припинені в 2011 році. В судовому засіданні позивач підтримав позов з викладених в ньому підстав та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена шляхом розміщення оголошення в газеті Зоря Полтавщини. Про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача по справі на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 20 серпня 1999 року в Відділі Реєстрації актів громадянського стану Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області, актовий запис №219. (свідоцтво про шлюб серії 1-КЕ №039651 від 20.08.1999 року, видане (Відділом Реєстрації актів громадянського стану Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області). Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини в 2011 році внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого 26 серпня 2002 року у них народився син [PERSON]. Дитина знаходиться на її утриманні та виховується позивачкою одноособово. Батько дитини, відповідач по справі, ухиляється від його утримання, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоровя платника аліментів. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, батько дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого 27 квітня 2007 року у них народилась донька [PERSON]. Дитина знаходиться на її утриманні та виховується позивачкою одноособово. Батько дитини, відповідач по справі, ухиляється від його утримання, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоровя платника аліментів. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, батько дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення коштів на утримання матері, в котрій зазначено, що 04 грудня 2010 року позивачка зареєструвала шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області з відповідачем по справі. Від спільного життя мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], 30 травня 2011 року. Сімейне життя в них не склалося, сім'я розпалася, строни проживають окремо, ведуть різні бюджети. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох річного віку. Відповідач зареєстрвоаний приватним підприємцем. Матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає. Враховуючи вищевикладене відповідачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитина та на її особисте утримання. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи це тим, що він не має змоги сплачувати аліменти. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст..80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 цього ж кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а відповідно до ст. 80 цього Кодексу аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи дані обставини, суд вважає, що на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 30 травня 2011 року, необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також, щомісячно, на особисте утритмання дружини в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), до досягнення дитиною трьох річного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого 11 лютого 1998 року у них народилась донька Вікторія. Дитина знаходиться на її утриманні та виховується позивачкою одноособово. Батько дитини, відповідач по справі, ухиляється від його утримання, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає за можливе згідно ст. ст. 224 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Заслухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження в суді, підлягає до задоволення по таким підставам. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання 11 лютого 1998 року у них народилась донька Вікторія, яка перебуває на повному утриманні позивачки, проживає разом з позивачкою. Відповідач має можливість і зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дітей, добровільної грошової допомоги на утримання позивачки не надає, на утримання інших осіб аліментів не сплачує. Вищенаведене підтверджується показаннями сторін, свідоцтвом про народження дитини, про реєстрацію шлюбу, довідкою про утримання дітей від 18072012 року № 545 виданої виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради народних депутатів «Білоцерківська житлово експлуатаційна контора № 1». Аналізуючи надані докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що відповідач повинен сплачувати грошові кошти на утримання дітей в розмірі по 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму ля дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, позов підлягає задоволенню. Позов підлягає до задоволення на підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, де вказано, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від заробітку. Згідно Закону України «Про внесення змін до Сімейного Кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей» від 22 вересня 2005 року, розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що його подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, непорозуміння, що є перешкодою для подальшого існування сім"ї. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено з жовтня 2011 року. За таких обставин шлюб існує формально, сім"я фактично розпалася і зберегти її неможливо. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в повному обсязі, просив шлюб розірвати, посилаючись на викладене у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак про розгляд справи була повідомлена належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував позивач. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 жовтня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 1471. (а.с.5) Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO], (а.с.6) Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно- сімейні стосунки сторони не підтримують тривалий час - з жовтня 2011 року, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім"ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дитини, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved