overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вказуючи на те, що він є власником будинку № 4 по пров. Чехова в Приморському районі м. Маріуполя, в яком також прописаний [PERSON] Фактично відповідач не проживає у будинку з 2008 року, ніяких особистих речей в будинку не має. Просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, пров. Чехова, б. 4. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи повідомлений про дату та час судового розгляду справи, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] є власником будинку № 4 по пров. Чехова в Приморському районі м. Маріуполя, згідно договору дарування від 24.01.2005 року. (а. с. 3) Згідно реєстраційного свідоцтва № 396445 від 16.02.2005 року [PERSON] є власником будинку № 4 по пров. Чехова в Приморському районі м. Маріуполя. (а. с. 4)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно з положеннями ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до довідки № 83 від 15.10.2012 року відповідач у будинку 4 по пров. Чехова у м. Маріуполі не мешкає. В даний час відповідача місто знаходження не відомо. Про причини не проживання нікому не повідомляв, з зазначеного часу у будинку не зявлявся, чим підтверджується відсутність відповідача за місцем реєстрації на протязі більш ніж 1 року. (а.с.6-9).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку за адресою: м. Маріуполь, пров. Чехова, б. № 4. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

Відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 08.11.2012 року по справі № 202/3387/12 за [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] визнано право власності на кожну по 1/2 частки цілого житлового будинку -А, 1960 року забудови, загальною площею - 87,5 кв.м., житловою площею -54,7 кв.м., з відсотком зношеності - 48 %, веранда - а, вхідний майданчик - а-1, сарай -Б, погріб - Б/під, літня кухня -В, споруди, огорожа, 1-3, що розташовано в с. Яланець, вул. Коцюбинського № 19, Бершадського району, Вінницької області після смерті матері [PERSON], яка померла 03.02.2002 року та після смерті батька - [PERSON], який помер 03.12.2011року. [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по вищевказаній справі на тій підставі, що для оформлення права власності в БТІ необхідно після слів " з відсотком зношеності - 48 %" вказати "з відповідною часткою господарських будівель та споруд". Розглянувши заяву [PERSON] та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, оскільки вирішення даного питання має суттєве значення для позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивує тим, що 17.02.2011 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. В шлюбі у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, на даний час відбуває покарання у ВК № 48 м.Львова, їй самій важко утримувати дитину, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві. Не заперечила проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з»явився, відбуває покарання у ВК № 48 м.Львова. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд встановив, що згідно до свідоцтва про народження [PERSON] відповідач є батьком даної дитини. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України стягнення аліментів слід проводити з часу подачі заяви до суду, яка подана до суду 07 листопада 2012 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивує тим, що 11.10.2011 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що відповідач не виконує своїх батьківських обовязків та ухиляється приймати участь у вихованні дитини. Їй самій важко утримувати дитину, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку. Позивачка в судовому засіданні подала письмову заяву, в якій зменшила свої позовні вимоги та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів заробітку. Представник позивача позовні вимоги своєї довірительки підтримав повністю, додав, що відповідач зобов»язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не заперечив проти стягнення з нього аліментів, але в меншому ніж зазначено у позові розмірі. Представник відповідача підтримав думку свого довірителя, крім того додав, що відповідач не заперечує щодо сплати аліментів у розмірі 300 грн. Також зобов»язується допомагати дитині шляхом купівлі речей тощо. Заслухавши думку учасників судового розгляду, оглянувши матеріали справи, суд, встановив, і це визнавалось стороною позивача, що відповідач і до подання в суд позовної заяви і до винесення рішення по справі добровільно сплачував аліменти на протязі року по 700-900 грн. Після 01.09.2012 р. передав позивачу 300 грн. В рахунок грошового утримання за вересень і жовтень місяці сторони домовилися, що відповідач купить для дитини ноутбук. Це було відповідачем виконано. В переважній більшості непорозуміння між сторонами виникали крім фінансового питання саме через особливості взаємних стосунків батьків. Відповідач офіційно не працює. Час від часу їздить за кордон на роботу, займаючись дрібною торгівлею. Постановляючи рішення, виходить з того, що відповідно до свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON] являється батьком даної дитини, а відповідно обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Стягнення аліментів слід проводити з дня подачі заяви до суду, тобто з 04.09.2012 р. в розмірі ? частини, що буде відповідати інтересам захисту прав дитини та фінансовим можливостям сторін по справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23 червня 2000 року між нею за відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Путильським райвідділом РАГС Путильського РУЮ , актовий запис № 11. В шлюбі народилось троє дітей. Причина звернення до суду - часті сварки та скандали з приводу непорозумінь, протилежних поглядів на життя, неодноразове застосування відносно позивачки фізичної сили в присутності дітей. Більше вона не може цього терпіти і просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка свої позовні підтримала повністю. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач, двічі повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився в суд без повідомлення причин, заперечення проти позову не подав, що розцінюється судом як погодження з позовом. Дослідивши матеріали справи , суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечило б інтересам одного з них. Встановлено, що позивачка не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе. Виходячи з цього, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки шлюб існує формально, який доцільно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовом про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] У своєму позові вказує, що [PERSON] проживала в сЛютенька по вул.Комунарівська,59. Будинок відносився до типу колгоспного двору, членом якого була лише вона. 05 грудня 1997 року [PERSON] заповіла все своє майно йому. 29 липня 2003 року [PERSON] померла. Після її смерті він фактично прийняв спадщину. У 2008 році він приватизував земельну ділянку біля будинку в с.Лютенька по вул. Комунарівська,59 на своє імя. На сьогоднішній день він вирішив оформити документи на будинковолодіння, але оскільки технічна інвентаризація будинку не проводилась і правовстановлюючі документи відсутні, йому було відмовлено. Тому він змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надав заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надав заяву в якій просять справу розглянути без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальна контори в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що згідно довідки виконкому Лютенської сільської ради будинковолодіння в с.Лютенька по вул.Комунарівська,59 станом на 01.07.1990 року згідно погосподарської книги №02, особовий рахунок № 141 відносилося до типу колгоспного двору, членами якого була [PERSON] Згідно заповіту посвідченого секретарем Лютенської сільської ради від 03 грудня 1997 року [PERSON]. заповіла все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме за законом право [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 29 липня 2003 року. Статтею 346 ч.1 п.11 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно довідки виконкому Лютенської сільської ради [PERSON] дійсно вступив в управління майном після смерті 29 липня 2003 року [PERSON], яка постійно була зареєстрована та проживала в [INFO], а саме в шестимісячний строк після її смерті користувався будинком та майном померлої. Відповідно державного акта на право приватної власності на землю на підставі рішення Лютенської сільської ради від 22 квітня 2008 року №16 сес.5 скл. [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Таким чином, судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що будинковолодіння, розташоване в с.Лютенька по вул.Комунарівська,59 є спадковим майном після смерті [PERSON], а позивач [PERSON] є спадкоємцем даного майна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

У листопаді 2012 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 25 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №242, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через різні погляди на життя та ведення справ сім'ї, на підставі чого між ними постійно виникали непорозуміння, що негативно впливає на розвиток та виховання їхньої малолітньої дитини. Подружні відносини між ними припинені, вони разом не проживають на протязі 1 року, кожен живе своїм життям, шлюб існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї стало неможливим та суперечить їхнім інтересам. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечували. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки показами сторін та матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення порушень Правил користування електричною енергією та про повернення коштів за без облікове використання електроенергії , посилаючись на те, що відповідач використовував безобліково електроенергію шляхом самовільного підключення до мереж ПАТ АЕС Київобленерго поза засобами обліку. Спожита електроенергія не враховується і не оплачується. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 25 січня 2010 року працівниками Фастівського районного підрозділу ПАТ «АЕС Київобленерго» було виявлено, що відповідач використовував безобліково електроенергію шляхом самовільного підключення до мереж ПАТ АЕС Київобленерго поза засобами обліку. Спожита електроенергія не враховується і не оплачується. По даному факту контролерами Фастівського РП був складений акт № 002953 від 25.01.2010 року про порушення відповідачем правил користування електричною енергіє.. Згідно з довідкою, виданою адміністрацією Фастівського РП, кількість недорахованої електроенергії склала 2162 грн. 26 коп. Зазначену суму абонент відшкодувати відмовляється. Аналізуючи докази зібрані по справі суд вважає їх достовірними, а позовні вимоги такими що підлягають задоволенню, оскільки згідно ст.1166 ЦК України шкода, заподіяна організації, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовлені повного рішення, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст. 105 ч.3,110,112,113,115,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що вони із відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. З відповідачем склались важкі стосунки, разом із позивачкою він не проживає, дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, має постійний дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить позивачку у важке матеріальне становище, тому просить суд з нього стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того вказала, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини від першого шлюбу. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені нею позовні вимоги, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття визнав повністю. Третя особа до судового засідання не зявилась за невідомих суду причин. Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. На підставі того, що відповідач повністю визнав позов, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру №1, розташовану по вулиці Уварова,15 в м.Балта Одеської області, стверджуючи, що наймачем вище вказаної квартири була [PERSON], в 1992 році вона запросила позивача проживати разом з нею однією сімєю у вище вказаній квартирі, оскільки вона потребувала стороннього догляду, позивач погодилася з цією пропозицією, переїхала жити до квартири, піклувалася про [PERSON], вела з нею спільне господарство. 29 квітня 1995 року [PERSON] померла. Після її смерті спадщину у вигляді вище вказаної квартири фактично прийняла позивач, оскільки на протязі більше як пять років проживала разом з спадкодавцем однією сімєю, вела з нею спільне господарство, але по причині юридичної неосвіченості, у встановлений законом строк позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і не отримала свідоцтво про право на спадщину. Крім того, відповідно до ст.ст.64,65 Житлового Кодексу Української РСР позивач після смерті [PERSON] мала рівні права з наймачем житла, позивач залишилася проживати і в даний час проживає в квартирі, підтримує її в належному стані, сплачує комунальні платежі. На даний час позивач має намір зареєструвати квартиру на своє імя, але їй відмовлено в цьому по причині того, що вона зареєстрована за іншою адресою. Вказані вище обставини позбавили позивача права в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися квартирою, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу без його участі у відповідності з вимогами законодавства України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на протязі більше 17 років проживала в квартирі, наймачем якої була [PERSON], відповідно до ст.ст.64,65 Житлового Кодексу Української РСР вона мала рівні права з квартиронаймачем, позивач проживала і на даний час проживає в квартирі, підтримує її в належному стані, сплачує комунальні послуги, тобто фактично володіє квартирою, вказаний факт підтверджується довідкою Балтської міської ради Одеської області №5088 від 24.11.2012 року, ксерокопіями чеків про сплату комунальних послуг, довідкою КП Балтакомунсервіс№263 від 14.11.2012 року, іншими зібраними в матеріалах справи доказами. Крім того, згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомими майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Вказані вище обставини, зібрані в матеріалах справи докази вказують на те, що позивач має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаною квартирою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну частку(пай) площею 6,77 га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0342163, виданого 06 вересня 1997 року на підставі рішення Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 24 липня 1997 року за № 229 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 06 вересня 1997 року за № 456, що належала [PERSON], яка померла 26 березня 1999 року. Як спадкоємиця за законом своєчасно прийняла спадщину після смерті матері, але не може її належним чином оформити, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), який би підтверджував право власності померлої на дане спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на дане майно в порядку спадкування. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ічнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні 26 березня 1999 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5), копією свідоцтва про народження (а.с.8) та копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку(пай) площею 6,77 га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0342163, виданого 06 вересня 1997 року на підставі рішення Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 24 липня 1997 року за № 229 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 06 вересня 1997 року за № 456, що належала [PERSON] (а.с.6). Як спадкоємиця за законом після смерті матері, позивачка своєчасно прийняла спадщину, вступила в управління та розпорядження спадковим майном (а.с.9), але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), який би підтверджував право власності померлої на дане спадкове майно, що підтверджується копією з газети «Трудова слава»від 17 листопада 2012 року (а.с.11) і тому за нею слід визнати право власності на дане майно в порядку спадкування.

Outcome: approved