Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-18 00:00:00

28 лютого 2013 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, необхідного для подання заяви про прийняття спадщини. В позові зазначив, що 02 червня 2012 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, на земельну ділянку площею 6,09 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Володимирівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким земельну ділянку заповідала йому. За прийняттям спадщини він звернувся до нотаріальної контори, однак у вчиненні нотаріальних дій йому було відмовлено через пропущений строк. Своєчасно звернутися до нотаріуса він не мав можливості оскільки не знав про існування даного заповіту. В судове засідання позивач не зявився, направив заяву про слухання справи за його відсутністю та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність та визнання позовних вимог позивача. Дослідивши докази у справі суд дійшов до наступного. 02 червня 2012 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Новоукраїнської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 06 червня 2012 року, актовий запис № 3 Книги реєстрації смертей (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 6,09 гектара, розташованої в межах території Володимирівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії I-МК № 036944, виданого Казанківською районною державною адміністрацією Миколаївської області 19 листопада 2002 року (а.с.11). За життя, 09 березня 2004 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Новоукраїнської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за № 20, за яким зазначену вище земельну ділянку, площею 6,09 гектара, вона заповідала позивачу (а.с.10). Протягом встановленого законом строку позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту. 22 січня 2013 року завідувачем Снігурівської державної нотаріальної контори, яка вчиняє нотаріальні дії в порядку заміщення державного нотаріуса Березнегуватської нотаріальної контори, позивачу було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.1220 зазначеного Кодексу часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Частина 3 ст.1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню. Суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати через відсутність даної вимоги в позові. На підставі зазначеного,

Outcome: approved