overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

03 жовтня 2012 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання втративши право користування квартирою №24 корп. 2 в буд. 72 по вул. П»ятницька в м. Чернігові, оскільки є власником квартири, проте на даний час не може користуватися квартирою, оскільки колишні власники відповідачі здійснюють перешкоди у користуванні власністю а тому не може розпорядитися своєю власністю майном, а саме належною йому квартирою, одночасно просив зобов»язати відповідачів не чинити перешкоди в користуванні квартирою та звільнити дану квартиру від особистих речей. Позивач в судове засідання не зявився, до його початку надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідачів. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.12.2012 року позовну заяву [PERSON] в частині зобов»язання відповідачів не чинити перешкоди в користуванні квартирою та звільнити дану квартиру від особистих речей, залишити без розгляду. Власником 2/3 часини квартири №24 корп. 2 в буд. 72 по вул. П»ятницька в м. Чернігові є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом на вказану частину квартири від 23.02.2012 року ( а.с. 3). На підставі договору купівлі-продажу частини квартири від 25.07.2012 року позивач придбав 1/3 частину квартири №24 корп. 2 в буд. 72 по вул. П»ятницька в м. Чернігові у [PERSON] (а.с. 5, 6). Згідно довідки КП «Деснянське»Чернігівської міської ради від 19.09.2012 року ( а.с. 8 ) в спірній квартирі за адресою буд. 72 корп. 2 кв. №24 по вул. П»ятницька в м. Чернігові зареєстровані колишній власник -[PERSON], дружина колишнього власника [PERSON] та дочка колишнього власника [PERSON], проте власником є [PERSON] без реєстрації. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним та згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідачі продовжують бути зареєстрованими та проживати в спірній квартирі, чим порушують права позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

У листопаді 2012 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних стосунків між нею та [PERSON], а саме факт, що [PERSON], яка померла 1 жовтня 2012 року є матірю [PERSON]. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначає, що 01.10.2012 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері вона вирішила подати заяву про прийняття спадщини, але нотаріус повідомив, що необхідно втановити факт родинних віносин, оскільки виявилась допущена при видачі свідоцтва про народження помилка в свідоцтві про народження заявниці в графі мати зазначена [PERSON] замість правильного [PERSON]. [PERSON] у судовому засіданні свою заяву підтримала повністю, просила суд задовольнити її. Заінтересована особа, суду надіслали заву про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд дійшов обґрунтованого висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 1 жовтня 2012 року померла [PERSON], яка була матірю заявниці. Заявник довела у судовому засіданні факт родинних стосунків між нею та [PERSON], що вони були матірю та дочкою, надавши відповідні докази, а саме: -копію свідоцтва про смерть [PERSON], яка померла 1 жовтня 2012 року. -копію свідоцтва про народження 01.01.1955 року [PERSON] де в графі мати зазначена [PERSON], а в графі батько [PERSON]; -копію свідоцтва про одруження 01.05.1953 року [PERSON] з [PERSON], яка після одруження взяла прізвище чоловіка [PERSON]; -Копією свідоцтва про шлюб 29.06.1994 року [PERSON] з [PERSON], яка після одруження взяла прізвище чоловіка [PERSON]; -Копію свідоцтва про смерть 02.03.2000 року батька [PERSON]; -Копію свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на імя [PERSON] дружині померлого [PERSON]. З огляду на викладене, проаналізувавши надані заявником докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки при видачі свідоцтва про народження заявниці була допущена помилка в написані прізвища матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

Відповідачі є споживачами електричної енергії, мають особовий рахунок № 159, і згідно ч. 5 п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р., зобов'язані оплачувати спожиту електроенергію і несуть відповідальність за порушення правил користування електричною енергією. 10.11.2012 року працівниками Красноградського РВЕ при перевірці будинку за адресою: м. Красноград Харківської області, вул. Тимошенко 28, де мешкають відповідачі, був встановлений факт порушення вказаних Правил, а саме: скрита відпайка, яка замурована в стіну будинку, і не враховує електричну енергію при ввімкненій загрузці ПУ 385576. Своїми діями відповідачі заподіяли АК Харківобленерго матеріальні збитки, які ними добровільно не відшкодовані і відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, складають 13478 гривень 37 копійок, які позивач просить стягнути солідарно з відповідачів та судові витрати по справі. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав і просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] просила розглянути справу без неї та рішення винести на розгляд суду. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи, заперечень на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 526, 623 ЦК зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в разі невиконання або неналежного виконання зобовязання боржником, він зобовязаний відшкодувати завдані ним збитки. Відповідачі проживають за адресою: [INFO] і є споживачами електричної енергії. 10.11.2012 року працівниками Красноградського РВЕ при перевірці будинку відповідачів був встановлений факт порушення Правил користування електричною енергією, а саме виявлена скрита відпайка, яка замурована в стіну будинку і не враховує електричну енергію при ввімкненій загрузці ПУ 385576, що підтверджується актом про порушення Правил користування електричною енергією (а.с.4-7). Вказаними діями позивачу відповідачами завдано матеріальні збитки, які згідно наданих розрахунків становлять 13478,37 гривень (а.с.8-9). Відповідачі заперечень на позов не надали, іншого не довели, тому суд вважає, що позовні вимоги позивачем підтверджені і підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України відповідачі повинні сплатити на користь позивача судові витрати по справі - судовий збір в сумі 214,60 гривень, понесені позивачем при поданні позову до суду, які підтверджуються відповідною квитанцією (а.с.1). На підставі ст.ст.11, 509, 526, 623, 1166 ЦК України, ст.ст. 26, 27 Закону України Про електроенергетику,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини заробітку щомісяця та аліменти на своє утримання в розмірі ј частини заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог вказує, що від шлюбу з відповідачем має сина, [PERSON], [INFO] та на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач та відповідач в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили суд про розгляд справи за їх відсутності, відповідач позовні вимоги визнав. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.02.2010 року (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ №135583 а.с.4). Згідно свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 210242, батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] В»ячеславович. Дитина проживає з матір»ю - [PERSON], позивачем у справі, за адресою: с. П»ятигірське [ADDRESS], знаходиться на її утриманні, та не має самостійного доходу, який забезпечує потреби неповнолітнього. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і ( або ) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Матеріали справи та заява відповідача не містять відомостей про незадовільний стан його здоров»я, важкий матеріальний стан чи наявність інших стягнень за виконавчими листами, що враховується судом при визначенні розміру аліментів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню дитини та дружини. Враховуючи обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»від 08.07.2011 року № 3674-VI, суд покладає на відповідача судовий збір у розмірі 214,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

заявник звернувся до суду з заявою, яку підтримала в судовому засіданні його піклувальник [PERSON] і просила оголосити батька заявника [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] померлим, мотивуючи тим, що його батько [PERSON] проживав без реєстрації в с.Іскрене, Шполянського району з 2000р. по березень 2003р., а в березні 2003р. поїхав з села і з того часу жодних відомостей про його місце перебування та місце постійного проживання немає. 05.08.2012р. померла мати заявника [PERSON], місце знаходження батька [PERSON] не відоме, тому піклувальник заявника змушена звернутись до суду з заявою про визнання [PERSON] померлим, поскільки потрібно оформити пільги в звязку зі смертю годувальника, так як з 2003р. ніяких відомостей про місце перебування батька [PERSON] не надійшло. Згідно ч.1. ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце його перебування протягом трьох років. Зацікавлена особа - УПФ України заяву визнала, про що повідомила письмово. Вислухавши піклувальника заявника [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що дійсно батько заявника [PERSON] з 2003р. в с.Іскрене, Шполянського району, Черкаської області не проживає і де він знаходиться ніхто не знає, оперативно - розшуковими діями Шполянського РВ УМВС Черкаської області місце знаходження [PERSON] 13.04.1971р.н. не встановлено. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] про оголошення [PERSON] померлим підлягає задоволенню, поскільки протягом пяти років ніяких відомостей про [PERSON] не надійшло. На підставі викладеного, ст.ст.46,47 ЦК України, ст.ст.246,249 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

З 28.12.1999р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і 04.07.2001р. у них народився син [PERSON], в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком. Посилаючись на окреме проживання батька та не надання матеріальної допомоги на утримання дитини, [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі - 450грн.. В судовое засідання сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, вимоги задоволити в сумі 450грн.. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Позов заявлено відповідно до ст. ст. 180 - 183 СК України, де передбачено що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів визначається у частці від заробітку батька дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням матеріального стану і стану здоровя боржника, або в твердій грошовій сумі, якщо відповідач має мінливий заробіток. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи, що відповідач не працює і вимоги визнав, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі 450грн. щомісячно. На підставі наведеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

07 серпня 1981 року мене прийнято до Ігрімського СУПНР ВПО Союзремонт трубопроводтехніка слюсарем - наладчиком 3 розряду де позивачу 29.09.1981р видали трудову книжку АТ -III № 4082313. Трудову книжку [PERSON] виписали на прізвище «Каяк Николай Саввич»але згідно паспорта АА №551182 виданого 15 серпня 1997р. Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області, вірним слід вважати "Каяк Николай Саввович", тобто при видачі трудової книги були допущена помилка у написанні відомостей по батькові. В даний час позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України в м. Хмільнику та Хмільницькому районі Вінницької області для оформлення державної пенсії. При перевірці документів працівниками пенсійного фонду було встановлено невідповідність написання по батькові у трудовій книжці отже трудова книжка оформлена з помилками, що є перешкодою в отриманні [PERSON] державної пенсії. У аз'кзяу з наявними помилками у трудовій книзі, у прийнятті документів для призначення пенсії управлінням пенсійного фонду України в м. Хмільнику та Хмільницькому районі Вінницької області мені було відмовлено. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно для отримання пенсії. В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги та просить їх задовольнити. Представник Управління пенсійного фонду України в м. Хмільнику та Хмільницькому районі Вінницької області заявлені вимоги визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Встановлення факту приналежності трудової книжки позивачу необхідно для підтвердження права на отримання державної пенсії відповідно до пенсійного законодавства України. Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт приналежності [PERSON], трудової книжки, виданої в підприємстві «Ігрімського СУПНР ВПО Союзремонт трубопроводтехніка»29 вересня 1981 року, виданої на імя [PERSON], в звязку з чим суд вважає необхідним заяву [PERSON] про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, зацікавлена особа Управління пенсійного фонду України в м. Хмільнику та Хмільницькому районі Вінницької області задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

19.11.2012р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку ( доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання сина. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки заробітку ( доходу). Суду пояснив, що працює фельдшером на станції швидкої медичної допомоги, має стабільний дохід, тому зможе виплачувати аліменти у цьому розмірі. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину. Як видно з матеріалів справи, сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2010р. Спільно не проживають. Відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с.5). Дитина проживає разом з матірю ( а.с.6). Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач у добровільному порядку не надає. Статтею 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має постійну роботу, а тому має можливість виплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від зарплати. Враховуючи обставини справи, матеріальний стан сторін, те, що відповідач визнав позов, суд дійшов висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. З вересня 2012 року вони з відповідачем проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вона тимчасово не працює, оскільки перебуває у відпустці до трирічного віку сина. Тому просить стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі ? частини заробітку та на своє утримання в розмірі ? частини заробітку до досягнення дитиною трьох років, а також витрати на юридичну допомогу. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пославшись на вищевикладені обставини. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що сторони з 18.09.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину: сина [PERSON],[INFO] Батьком дитини є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачкою, що підтверджено довідкою ЖЕК. З вересня 2012 року сторони разом не проживають. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач в даний час займається доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років, а тому також потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд погоджується з вимогою позивача щодо стягнення аліментів у частковому відношенні до заробітку і вважає необхідним стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання дитини та в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років. Задоволенню підлягає також і вимога позивача про стягнення витрат на юридичну допомогу, в підтвердження чого вона надала квитанцію про сплату 100 грн. за складання позовної заяви. Відповідно до ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу входять до переліку судових витрат. А тому, враховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, та виходячи з положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 100 грн. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збірвід сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Ст. 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно також стягнути судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп. Суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів відповідно до ст.367 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу,посилаючись на те,що з 2010 року вона з чоловіком не підтримує сімейних відносин по причині втрати почуттів один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що негативно впливає на їх інтереси як чоловіка та жінки. В цьому шлюбі сторони мають сина [PERSON] , [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати. Відповідач до суду не зявився, про день, час розгляду справи відповідач належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи мається підтвердження. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляду справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд,вислухавши пояснення позивачки ,дослідивши письмові докази по справі, встановив слідуючі обставини справи 18 жовтня 2008 року сторони зареєстрували перший шлюб в Великобурімській сільській раді Черкаської області, актовий запис за №9 і сторони почали проживати окремо з 2010 року .В цьому шлюбі сторони мають сина [PERSON], [INFO]. В добровільному порядку відповідач не погоджується розірвати шлюб. Спору за майно та дитину не має. На даний час шлюб носить формальний характер, з 2010 року сторони не підтримують сімейні стосунки. В судовому засіданні встановлені фактичні взаємини подружжя,що сторони мали різні погляди на життя,не знаходили спільної мови при вирішенні сімейних питань, в зв"язку з чим виникали часті сварки,що порушувало право сторін на повагу до сімейного життя і при такій поведінці сторін, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін і ці обставини мають істотне значення в їх сім"ї. На примирення сторони не згідні в зв"язку з тим,що сторони проживають окремо, не мають наміри примирятися.

Outcome: approved