Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], з участю третіх осіб Миколаївської державної нотаріальної контори, Стрийського МБТІ та ЕО, ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання права власності на спадкове майно. Крім того, позивач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], з участю третьої особи Миколаївської державної нотаріальної контори, Стрийського МБТІ та ЕО про визнання права власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування за законом та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частину спадкового майна. В обгрунтування заявлених вимог за первісним позовом зазначив, що 21 січня 2010 р. помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно- квартиру № 7 по вул.. Д.Галицького, 3 в м. Миколаєві Львівської області та грошові вклади у територіальному відокремленому безбалансовому відділенні № 10013/081 – філії Львівського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках № 07156 та КВ № 15207. Спірну квартиру [PERSON] успадкував після смерті його матері [PERSON], яка померла 01 лютого 2005 р. 27.11.2003 р. [PERSON] склала заповіт та все своє майно заповіла [PERSON] Вступ у володіння спірним спадковим майном відбувся 25 травня 2007 р. після звільнення [PERSON] з місць позбавлення волі. Для оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно [PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки такий строк був пропущений ним з поважних причин внаслідок перебування в місцях позбавлення волі, однак не встиг успадкувати спірне майно, оскільки 21 січня 2010 р. помер. 29 грудня 2009 р. [PERSON] склав в користь позивача заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] 16 липня 2010 р. позивач подав заяву в Миколаївську ДНК про прийняття спадщини на майно батька, однак, не зміг це зробити в нотаріальному порядку, так як батько не дооформив свої спадкові права, тому просить позов задоволити. В обгрунтування заявлених вимог за зустрічним позовом позивач [PERSON] зазначила, що 01 лютого 2005 р. померла [PERSON], яка доводилась її бабою по батьковій лінії, вона була матір’ю її батька [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно – квартира [ADDRESS], яку вона заповіла своєму синові – [PERSON] [PERSON] до дня своєї смерті, яка наступила 21.01.2010 р., спадщину не прийняв, тому у неї нарівні з відповідачами виникло право на спадкування за законом, тому просить визнати її власником 1/3 частини спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В обгрунтування заявлених вимог як третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] пояснив, що 21 січня 2010 р. помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно – квартиру [ADDRESS] та грошовий вклад у філії ПАТ «Державний ощадний банк України». Спадкове майно [PERSON] було прийнято після смерті [PERSON], яка померла 01 лютого 2005 р. Він є спадкоємцем батька за законом першої черги, тому просить визнати за ним право власності на ? частину спірної квартири та грошового вкладу. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] первісний позов підтримали, навели аналогічні змісту позовної заяви пояснення. Зустрічний позов не визнали. Пояснили, що [PERSON] фактично прийняв спадщину. Перебував у місцях позбавлення волі, звідки вийшов 25.05.2007 р. В липні 2007 р. зареєструвався у спірній квартирі та вступив у володіння спадковим майном. На момент смерті матері відбував покарання у Дрогобицькій ВК № 40. Звертався в суд із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, однак, помер 21.01.2010 р. Покійний [PERSON] склав заповіт на позивача. [PERSON] не має права на спадкування, бо фактично спадщини не прийняла та Миколаївським районним судом Львівської області прийняте рішення про відмову їй у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] мав би право на спадкування, якщо б не було заповіту. Факт прийняття спадщини [PERSON] свідчить його реєстрація після відбуття покарання і спірній квартирі та оплата за комунальні послуги. Третя особа за первісним та зустрічним позовом Миколаївська ДНК явки свого представника в судове засідання не забезпечила, однак, завідувач Миколаївською ДНК [PERSON] надіслала до суду листа, згідно якого зацікавленості Миколаївська ДНК в позові не має та просить розглядати справу без присутності представника нотконтори. Третя особа за первісним та зустрічним позовом Стрийське МБТІ та ЕО явки свого представника в судове засідання не забезпечило, хоча належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи. Третя особа за первісним позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» явки свого представника в судове засідання також не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] первісного позову не визнали, зустрічний позов підтримали. Додаткового представник позивача [PERSON] пояснила, що покійний [PERSON] спадщини не прийняв. Станом на момент смерті бабці [PERSON] [PERSON] у спірній квартирі не проживав. Те, що він посилився та зареєструвався у спірній квартирі не свідчить про прийняття спадщини, а свідчить про проживання в законному порядку. [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі в 2007 р., а про прийняття спадщини звернувся у вересні 2009 р. Наявність справи про визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини не свідчить, що таке рішення буде задоволено. Спадкування повинно проводитись після смерті бабусі та [PERSON] та [PERSON] мають право на спадкування після смерті бабусі [PERSON] В судовому засіданні третя особа, яка заявляє самостійні позовні вимоги [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, первісний позов визнав частково та зустрічного позову заперечив, навів аналогічні змісту позовної заяви пояснення, просить позов задоволити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про смерть серія 1-СГ, № 098021 від 26.04.2007 р., виданого відділом РАЦСу Миколаївського РУЮ Львівської області, [PERSON] померла 01 лютого 2005 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-СГ, № 222012 від 06.07.2010 р., виданого відділом РАЦСу Миколаївського РУЮ Львівської області, [PERSON] помер 08 липня 2010 року. Згідно свідоцтва про народження серія 1-СГ, №031579, виданого 09.03.1999 р., [PERSON] народилася 18 жовтня 1982 р. та її батьками записані, відповідно, [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення виконкому Миколаївської районної ради від 24 липня 1967 р., № 291, вирішено дозволити [PERSON] всиновити дітей [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 13 грудня 2010 р. в позові [PERSON] до [PERSON], [PERSON], з участю третьої особи Миколаївської ДНК про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено за безпідставністю. Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 05.12.2011 р. апеляційну скаргу [PERSON] відхилено та рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 13.12.2010 р. залишено без змін. Згідно ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 16.02.2010 р. цивільну справу за позовом [PERSON] до Миколаївської ДНК про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини по заповіту залишено без розгляду. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 29 грудня 1998 р. виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, квартира 3 7 по вул.. Д.Галицького, 3 в м. Миколаєві Львівської області належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно листа філії-Львівського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», № 154 від 13.02.2012 р., по рахунках, відкритих на ім’я [PERSON] залишок вкладу на рахунку № 07156 становить 1,66 грн., на рахунку КВ № 15207 залишок становить 3033,85 грн. Відповідно до ст. 1268 ЦК України Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст.1223 ЦК України спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про доцільність задоволення первісного позову, а в зустрічному та позові третьої особи відмовити з аналогічних міркувань.

Outcome: approved