Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-20 00:00:00

У липні 2012 року позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем з 26 грудня 1990 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом запису актів цивільного стану м.Тирасполь Республіки Молдова, актовий запис № 2070. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей немає. На даний час позивачка вагітна, чекає дитину від чоловіка, з яким проживає: [PERSON], який визнає батьківство її ненародженої дитини. Причиною розпаду сім'ї послужила різність характерів подружжя на життя. Шлюбні відносини фактично припинились з 2006 року. Тому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 26 грудня 1990 року відділом запису актів цивільного стану м.Тирасполь Республіки Молдова, актовий запис № 2070. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Просила її шлюб з відповідачем розірвати, так як відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Майнового спору немає.Також позивачка пояснила, що на даний час вона вагітна від іншого чоловіка. Після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище "Чобану", що підтверджується письмовою заявою. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу з [PERSON] згоден, також пояснив суду, що відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно. Підтвердив, що перебуваючи в шлюбі з [PERSON], батьком ненародженої її дитини не являється. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26 грудня 1990 року відділом запису актів цивільного стану м.Тирасполь Республіки Молдова, актовий запис № 2070. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч.3 ст.110 Сімейного кодексу України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. В матеріалах справи наявна нотаріально завірена заява від [PERSON], згідно якої він вказує, що перебуваючи при здоровому розумі та ясній памяті, усвідомлюючи значення своїх дій та керуючи ними, стверджує, що вважає себе батьком дитини, яка має народитися у громадянки [PERSON], [INFO]. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з 2006 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище "Чобану". Спору по розділу майна немає. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 107,30 грн. на користь позивачки [PERSON] На підставі ст. 105 ч.3,110,112,113,115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved