Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ДП «Нафком-Агро» про розірвання договору оренди. Свій позов мотивувала тим, що 28.03.2008 року між нею та відповідачем – ДП «Нафком – Агро» було укладено договір оренди землі, яка належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідно п.20 умов договору нею було передано земельну ділянку в оренду і яка використовувалась відповідачем. За користування землею 2010-2011 роки орендна плата сплачена не була. Оскільки вона не отримала орендної плати за користування землею, то вирішила припинити договір оренди. Коли вона звернулась до регіонального управління ДП «Центру ДЗК» з проханням надати роз’яснення чи буде скасовано договір оренди землі автоматично, виходячи з умов договору, то їй була надана відповідь, що розірвати договір в односторонньому порядку можливо лише за рішенням суду. Позивачка [PERSON] прохає суд розірвати договір оренди землі, укладений 28.03.2008 року між нею та ДП «Нафком-Агро». В судове засідання представник позивачки – [PERSON] не з»явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримав, прохав задовольнити. Відповідач ДП «Нафком-Агро» в судове засідання свого представника не направив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, причини неявки не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Відповідно до ст. 224 ЦПК України перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи – Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши надані докази та обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №054409 (а.с.5) належить на праві приватної власності земельна ділянка (пай), розміром 3,31 га, яка знаходиться на території Шершнівської сільської ради Лубенського району Полтавської області . 28.03.2008 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем ДП "Нафком –Агро" був укладений договір оренди вищевказаної земельної ділянки (а.с.6) терміном на 5 років, який зареєстрований 04.08.2008 року у Лубенському районному відділі ПРФ ДП "Центр Державних земельних кадастрів". Згідно вказаного договору, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 4% від грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням інфляції. Відповідно до ч. 1 ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Згідно ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк , що і було передано позивачем відповідачу, згідно укладеного договору оренди між ними. Відповідно до п.9 укладеного договору, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 4 % грошової оцінки земельної ділянки в гривнях, з урахуванням інфляції, а також у грошовій формі або натуральним продуктом в еквіваленті до грошової форми. Відповідно до п.11 Договору, орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня. Відповідно до положень п. 14 договору оренди у разі не внесення орендної плати у строки, передбачені договором, справляється пеня у розмірі 0,02% несплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно п.п. 38 Договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов’язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження об’єкта оренди, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. В порушення вимог ст. 21 ЗУ „Про оренду землі” та п. 9, 11 Договору орендна плата за землю ДП "Нафком –Агро" за 2010-2011 роки ні в натурі, ні в грошовій формах позивачці не виплачена. Крім цього, відповідач в судове засідання не з»явився, доказів щодо виплати орендної плати та пояснень не надав. Позивачка в своїх вимогах посилається на невиплату відповідачем орендної плати за 2010-2011 роки в повному обсязі. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли унаслідок завданої цим порушенням шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтями 1 та 13 Закону України „Про оренду землі” передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння та користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотні умови договору оренди землі визначено у частині першій статті 15 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до положень ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, яка діяла на час укладення оскаржуваних договорів оренди) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки) ; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Разом з тим відповідно до вимог ст.ст. 1212 та 1213 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що наявність заборгованості відповідача перед позивачкою по орендній платі встановлена в судовому засіданні та приходить до висновку, що ДП "Нафком-Агро" порушив п.4.1 договору оренди земельної ділянки, а тому слід розірвати даний договор. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 107 гривень 20 копійок, понесені позивачкою слід стягнути з відповідача на користь останньої, а недоплачені 0,10 гриивень на користь держави.

Outcome: approved