Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 28 серпня 1993 року по наступний час позивачка знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, але фактично шлюбні відносини припинилися з листопада 2011 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], дитина проживає з ним і знаходиться на повному його утриманні. Відповідачка у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття, тобто до 10 лютого 2018 року. У судове засідання позивач не зявився, але від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог, наполягає у повному обсязі та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина. Відповідач у судове засідання не з'явилася з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про слухання справи за її відсутності чи заперечень проти позову не надіслала, тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, і вважає за можливе слухати справу за її відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28 серпня 1993 року по наступний час позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4), але фактично шлюбні відносини припинилися з листопада 2011 року. Згідно наданої копії свідоцтва про народження (а.с.4), від цього шлюбу у позивача та відповідачки є спільна дитина [PERSON], [INFO], матірю якої записана відповідачка по справі. З матеріалів справи випливає, що відповідачка у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина проживає з позивачем і знаходиться на повному його утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новобогданівської сільської ради від 26.04.2012 року (а.с.5) Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матірю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved