Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та інтересах ненеповнолітнього [PERSON] звернулися до суду з первинним позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про вселення. [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування квартирою. 13 жовтня 2011 року ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду вищевказані позови обєднані в одне провадження. В обґрунтування позовних вимог позивачі за первинним позовом посилаються на те, що [PERSON] та [PERSON] на праві особистої власності належить по 7/75 частини квартири [ADDRESS], на підставі про право на спадщину від 17.07.2006 року, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради, а [PERSON] на праві особистої власності належить 7/50 частин вищевказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності від 17.07.2006 року, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради та свідоцтва про право на спадщину від 29.08.2009 року, за реєстровим номером 2-2049, що також підтверджується довідкою КП «ММБТІ»за №484 від 27.01.2010 року. Відповідачам за первинним позовом [PERSON] на праві особистої власності належить 7/50 частин квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 17.07.2006 року, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради та свідоцтва про право на спадщину від 14.10.2009 року за реєстровим номером 2-2455, а [PERSON] на праві особистої власності належить 7/75 частин квартири [ADDRESS] м Мелітополя на підставі свідоцтва про право власності від 17.07.2006 року, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради. Третім особам по справі [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить у вищевказаній квартирі належить по 11/55 частин на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради від 17.07.2006 року. Спірна квартира складається з 2-х ізольованих кімнат площею 8,4 кв.м та 11,1 кв.м, лоджії, площею 3,0 кв.м та комори, площею 0,6 кв.м. в спірному користуванні знаходиться кухня площею 7,1 кв. м, коридор 7,9 кв.м, ванна, площею 2,7 кв.м, вбиральня 1,2 кв.м., що підтверджується свідоцтвом право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради від 17.07.2006 року. На теперішній час [PERSON] та [PERSON] користуються цими кімнатами і надати позивачам кімнату для проживання відмовляються. У звязку з цим позивачі за первинним позовом [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] просять суд їх вселити в квартиру [ADDRESS]. Позивачі [PERSON], [PERSON] в своїй зустрічній позовній заяві за тими ж підставами просять визнати порядок користування квартирою №42 у будинку №416, по вул. Дзержинського м. Мелітополь, у відповідності з належними сторонам часткам у спільній частковій власності, тобто 7/50 і 77/75 та виділити у користування [PERSON] та [PERSON] кімнату, площею. 11,1 кв.м.. а відповідачам виділити кімнату площею 8,4 кв.м. , підсобні приміщення кухню, санвузол, коридор, та інші підсобні приміщення залишити у спільному користуванні. У судовому засіданні позивачі за первинним позовом та одночасно відповідачі за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] та їх представник [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягали у повному обсязі. У судовому засіданні відповідачі та одночасно позивачі за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON]. в задоволенні їх зустрічного позову просили відмовити, оскільки згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1604 від 24.01.2012 року визначити порядок користування квартирою №42 в будинку №416 по вул. Дзержинського в м. Мелітополі між співвласниками не виявляється можливим. Щодо первинної позовної заяви [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] про вселення заперечень не мають, позовні вимоги визнають в повному обсязі. У судовому засіданні тертя особа [PERSON], який згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 26 березня 2009 року є опікуном над [PERSON], проти задоволення первинної позовної заяви та зустрічного позову заперечень не має. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичної особи, поданою згідно вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідно до довідки КП «ММБТІ»за №484 від 27..01.2010 року, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.6), право власності на квартиру №42 у будинку №416, розташовану в м. Мелітополі по вул. Дзержинського зареєстровано за: [PERSON] та [PERSON] по 7/75 частини, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради від власності на житло від 17.07.2006 року, [PERSON] - 7/75 частини, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради від 17.07.2006 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29.08.2009 року, за реєстровим номером 2-2049, [PERSON] - 7/75 частини, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради від 17.07.2006 року. [PERSON] - 7/50 частини, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради від 17.07.2006 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.10.2009 року, за реєстровим номером 2-2455, [PERSON] 11/50 часток на підставі свідоцтва про прорво власноті на житло, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради 31.07.2006 року. [PERSON] 11/50 на підставі свідоцтва про прорво власноті на житло, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради 31.07.2006 року. Спірна квартира складається з 2-х ізольованих кімнат площею 8,4 кв.м та 11,1 кв.м, лоджії, площею 3,0 кв.м та комори, площею 0,6 кв.м. в спірному користуванні знаходиться кухня площею 7,1 кв. м, коридор 7,9 кв.м, ванна, площею 2,7 кв.м, вбиральня 1,2 кв.м., що підтверджується свідоцтвом право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради від 17.07.2006 року (а.с.8) Як було встановлено в судовому засіданні на теперішній час [PERSON] та [PERSON] користуються цими кімнатами і надати позивачам кімнату для проживання відмовляються. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1604 від 24.01.2012 року визначити порядок користування квартирою №42 в будинку №416 по вул. Дзержинського в м. Мелітополі між співвласниками не виявляється можливим (а.с. 73-76). Відповідно до ч.2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Ч. 3 цієї статті передбачає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. На пропозицію суду щодо вирішення спору шляхом виплати компенсації позивачі за первинним позовом заперечували, пославшись на те, що вони бажають тільки вселення в квартиру, інші способи вирішення спору в добровільному порядку між ними вичерпано. Отже з огляду на те, що визначити порядок квартиро між сторонами не виявляється можливим, про що позивачі за зустрічним позовом в судовому засіданні не заперечували, суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічного позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування квартирою необхідно відмовити. Згідно із ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, але особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалю заочне рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку про те, що оскільки відповідачі за первинним позовом та одночасно позивачі за зустрічною позовною заяврю [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні визнали первинний позов, так як вони дійсно чинять перешкоди у користуванні квартирою [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], тому доводи позивачів за первинним позовом є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає повному задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 86 кошти на оплату судової експертизи підлягають стягненню з позивачів за первинним позовом [PERSON] та [PERSON] в розмір 500 гривень згідно рахунку №1307 від 24.01.2012 року (а.с.72) в рівних частинах по 250 гривень з кожної.

Outcome: approved