Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням та залиттям приміщення, в якому зазначила, що вона є власником нежитлового приміщення № 18, розташованогоза адресою: місто Біла Церква, вулиця Ярослава Мудрого, 18/1. З вини відповідача по справі [PERSON], що мешкає поверхом вище - в квартирі № 21 будинку 18/1, що знаходиться по вулиці Ярослава Мудрого в м. Біла Церква 04.07.2011 року сталось залиття належного її нежитлового приміщення. Комісією ЖЕК № 2 складено акт від 04.07.2011 року, в результаті чого було зафіксовано факт залиття та встановлено, що причиною залиття є пошкодження гнучкої підвівки на різьбовому з'єднанні до пральної машини в квартирі [ADDRESS], що знаходиться над належним її магазином, власником якої є відповідачка [PERSON]. Внаслідок залиття приміщення магазину, почивачці було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 51499 гривень, оскільки вона змушена нести витрати на проведення відновлювального ремонту зазначеного приміщення. Крім матеріальних збитків позивачеві заподіяно моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку із залиттям, оскільки відповідачка відмовилась відшкодовувати заподіяну шкоду. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 51 499 гривень 00 копійок, завдану внаслідок залиття нежитлового приміщення, моральну шкоду в розмірі 1000 гривень 00 копійок та витрати пов'язані з розглядом справи в розмірі 518 гривень 57 копійок. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, обгрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві та доказами наданими в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що визначений позивачем розмір збитків недоведений в судовому засіданні, оскільки внаслідок залиття, факт якого вона не заперечує, на стелі приміщення, що належить [PERSON] виникла невелика пляма, усунення якої не потребує великих матеріальних витрат та заміни торгівельного обладнання, позовні вимоги не визнає, обгрунтовуючи їх обставинами, викладеними в зепереченнях проти позову [PERSON] та доказами наданими в судовому засіданні. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] [PERSON] заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що визначений позивачем розмір збитків недоведений в судовому засіданні, оскільки внаслідок залиття, факт якого вона не заперечує, на стелі приміщення, що належить [PERSON] виникла невелика пляма, усунення якої не потребує великих матеріальних витрат та заміни торгівельного обладнання, позовні вимоги не визнає, обгрунтовуючи їх обставинами, викладеними в зепереченнях проти позову [PERSON] та доказами наданими в судовому засіданні. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працювала продавцем в приміщенні магазину "Валерія", працювала у позивачки [PERSON] на протязі тривалого часу. В даний час не працює у позивачки. Влітку 2011 року прийшла на роботу десь після обіду для прийняття зміни на роботі. Помітила в магазині відсутність манекенів, та нявність пошкодженого майна, а саме речей, які були мокрі, яка кількість речей була пошкоджена внаслідок залиття їй не відомо. Звернула увагу на те, що зі стелі капало, стеля була волога. Потолок підвісний був пошкоджений, капала вода з потолка. Коли прийшла речі були розвішані, сохли, що сталося з вказаними речами вона не знає. На речах була наявна ржавчина, коли вони підсохли. Їй не відомо чи викликали когось з працівників жеку. Кірм того, повідомила, що скдався акт (дефектний) речей, які були пошкодженні внаслідок залиття. Крім неї, також даний акт підписувала її знайома, яка працювала поруч в сусідньому магазині. Продавщиця магазину повіомила її коли вона прийшла приймати зміну, що вона бігала до квартири ,яка розташована поверхом вище, але їй ніхто не відчинив. Акт складався [PERSON] наступного дня після затоплення, тільки працівниками магазину. Інвентаризація проводилась самою [PERSON], про що було складено відповідний акт, в якому вона і підписалась. Вважає, що вказане прокапування відбулося в один день. Речі знаходились на торгівельному обладнанні, пальта висіли на кручьках, яке є торгівельне обладнання, полиці. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він працює на в КП ЖЕК "№ 2 на посаді слюсара. За сторонами знайомий, оскільки в квартирі № 21 ліквідовував поломку, а саме здійснював заміну прокладки на різьбовому з'єднанні. Внаслідок пошкодження прокладки, вода на вказаному різьбовому з'єднанні почала прокапувати. З якого часу вода почала прокапувати йому не відомо, оскільки пральна машина обставлена кухоннми меблями. На протязі якого часу відбувалось прокапування він не знає. Вода від прокапування поступового потрапляє до міжпанельних швів, де накопичується в бетонних плитах. Поли у квартирі № 21 дере'яні, підшивається перекритіє деревом, вона набирається у прошарках між дерев'яним полом і бетонним. Протягом якого часу вода може збиратися у вказаних пройомах між панелями, дерев'яним полом і бетонним йому не відомо. Підключенням машини займався він особисто за замовленням [PERSON], за що він отримав оплату за надані послуги. Після підключення пральної машини він перевірив стики і з'єднання, прокапування не було. Підтікання виявити не відвигаючи меблі не можливо. Підтікання може виявити людина, яка проживає з низу. Машина встановлена не згідно проекту будинку, тобто самостійно встановлюється. Свідок [PERSON] пояснив суду, що в 2011 році працював ЖЕК № 2 на посаді майстра. Він був присутнім під час складення вказаного акту від 04 липня 2011 року, яким було виявлено пошкодження в приміщенні № 18, що належить позивачці [PERSON] внаслідок залиття, внаслідок пошкодження гнучкої підвівки на різьбовому з'єднанні до пральної машини в квартирі [ADDRESS], що знаходиться над належним її магазином, власником якої є відповідачка [PERSON]. Під час складення акту, було встановлено пошкодження стелі підвісної, стіни, торгівельне обладнання та речі, що знаходились на обладнанні. Вказані обставини були ним відобрежені у вказаному акті, що саме було встановлено під час огляду він не пам'ятає. Які речі були пошкодженні він не звернув уваги. Після складення акту пішов до жеку. Огляд приміщення № 18 розпочався з квартири № 21, де відчинила двері молода дівчина. Неодноразово піднімались і оглядали квартиру № 21, оскільки з першого разу не можливо було знайти звідки підтікає. Під час проведення останнього огляду було виявлено підтікання на різьбовому з'єднанні до пральної машини. Чи підписували акт мешканці квартири № 21 він не пам'ятає. Після огляду викликали слюсара, який мав би усунути пошкодження. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що він являється директором ТОВ "Варт-Буд", яке у 2011 році проводило ремонт приміщення № 18, що знаходиться по вулиці Ярослава Мудрого, 18/1 в м. Біла Церква. Знайомий [PERSON] та її чоловіком. Ремонт проводили відповідно до договору про проведення ремонту вищезазначеного приміщення. Ремонт проводився вказаного оприміщення у зв'язку з його залиттям. Було пошкоджено підвісний потолок, який кріпився до потолку дерев'яними балками, проводилась покраска стіни, оскільки провести локальну покраску стіни не можливо було, внаслідок того, що колір краски був специфічний, підібарти вказаний колір неможливо було. Розрахунок проводився в безготівковій формі. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що працює приватним підприємцем, а саме займаеться виготовлення меблів та різних виробів з деревини. Дійсно ним проводилась заміна торгівельного обладнання, а саме виготовлення та демонтаж полиці для торгівельного обладнання, відповідно до умов укладеного договору по ремонту меблів від 11 липня 2011 року між ним та ФОП [PERSON] в приміщення магазину № 18, що знаходиться по вулиці Ярослава Мудрого, 18/1 в м. Біла Церква. Розрахунок проводився готівкою за виконану роботу. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представнкиа відповідача [PERSON], покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що нежитлове вбудоване приміщення № 18, розташованого за адресою: місто Біла Церква, вулиця Ярослава Мудрого, 18/1, належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 10 березня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Як вбачається з акту КП Білоцерківської міської ради "ЖЕК № 2" від 04 липня 2011 року, комісією було зафіксовано факт залиття приміщення № 18, розташованого за адресою: місто Біла Церква, вулиця Ярослава Мудрого, 18/1, з квартири № 21, розташованого за адресою: місто Біла Церква, вулиця Ярослава Мудрого, 18/1, що розташована поверхом вище. Комісією встановлено, що причиною залиття є пошкодження гнучкої підвівки на різьбовому з'єднанні до пральної машини Відповідно до ст.10 ЖК України громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями. Статтею 22 ЦК передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв*язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; доходи, які особа могла б реально одержати за завичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до частини 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, власник або наймач приміщень житлових будинків зобов'язані дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, зокрема, характеру і тривалості страждань, стану здоров'я потерпілого, істотності вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоду, повинна її відшкодувати в повному обсязі. Частина 2 ст.1166 ЦК України встановлює, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, обов'язок доказування відсутності вини покладений на Відповідача. Не зважаючи на встановлену законом презумпцію вини заподіювача шкоди, сторона Відповідачів побудувала захист через формальне заперечення наданих позивачем пояснень та доказів, в той час як про надання чи забезпечення доказів на підтвердження відсутності вини Відповідачів у заподіянні шкоди Позивачу не потурбувалась. У відповідності до ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом були роз'яснені сторонам положення ст. 143 ЦПК України щодо порядку призначення експертизи, але сторони, зокрема представник відповідача відмовився від призначення по справі судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи для обґрунтування доводів, викладених в своїх запереченнях проти позову. Можливість для проведення експертизи або інших процесуальний дій під час судового розгляду у сторін була, враховуючи що на час розгляду справи ремонт в квартирі позивачів не проведений. Сторони у справі не скористалися наданим їм процесуальним правом заявляти клопотання про призначення експертизи, внаслідок чого суд неспроможний визначити остаточні суми матеріальної шкоди самостійно. Позиція представника позивача та позивача, ґрунтується лише на усних поясненнях, ніяких доказів в обґрунтування своїх доводів суду не було надано, ініціативи на проведення процесуальних дій від них не надходило. У зв'язку з цим суд не взмозі самостійно визначати розмір завданої шкоди. Судом за клопотанням Відповідача був допитаний в якості свідка працівник КП Білоцерківської міської ради "ЖЕК-№2" [PERSON], за підписом якого складено акт від 04 липня 2011 року, який пояснив, що під час складання вказаного акту він безпосередньо досліджували стан приміщення № 18, завдяки чому виявили причину залиття - пошкодження гнучкої підводки на різьбовому з'єднанні до пральної машини. При цьому власника квартири № 21 під час її огляду не було, оскільки там були відсутні власники. З таких обставин, враховуючи відсутність будь-яких інших доказів зі сторони Відповідача на противагу поданих доказів Позивачем до суду не надано. Таким чином, факт залиття належного Позивачу нежитлового приміщення з квартири № 21 з причин пошкодження гнучкої підводки до пральної машини Відповідачкою не спростовано. Згідно з ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов'язує. У відповідності до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Неналежне виконання власником квартири № 21 обов'язку з утримання квартири, зокрема сантехнічного обладнання у ній, свідчить про наявність їх вини у заподіянні шкоди власнику нижче розташованого нежитлового приміщення внаслідок її залиття. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача слід стягнути збитки у вигляді витрат, які позивачеві необхідно зробити для проведення ремонтно-відновлювальних робіт внаслідок залиття належного йому приміщення в розмірі 4810 гривень, оскільки саме ця сума заподіяного внаслідок залиття збитку підтверджується належними доказами - висновком будівельно-технічної експертизи № 947/1 від 30 серпня 2011 року. Судом встановлено, що внаслідок залиття приміщення, яке належить позивачу на праві власності, йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що пошкоджено належне йому майно, а саме, приміщення магазину, що потребує від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи конкретні обставини справи, а саме те що належне позивачеві приміщення не використовується ним для проживання, а є нежитловим і використовується для здійснення підприємницької діяльності, приймаючи до уваги характер і обсяг страждань позивача, а також те, що в діях відповідачки відсутній прямий умисел на спричинення шкоди позивачеві, її матеріальне становище, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з дотриманням засад розумності, виваженості та справедливості - достатньою компенсацією спричиненої позивачеві моральної шкоди є сума у розмірі 500 гривень і саме ця сума підлягає стягненню із [PERSON] на користь позивача [PERSON] Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Суд не приймає до уваги доводи відповідача стосовно необгрунтовано завеликого розміру збитків, визначених позивачкою, оскільки на їх підтвердження [PERSON] доказів не надала. Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає доведеним, що діями (бездіяльністю) Відповідачів, які потягли наслідком завдання матеріальної шкоди Позивачу, [PERSON] завдана і моральна шкода, яка полягає у переживаннях з приводу пошкодження її власності, необхідністю витрачання часу, пошуку засобів та можливостей з метою подолання наслідків заподіяння матеріальної шкоди. При визначенні розміру компенсації за заподіяну шкоду, суд приходить до висновку, що розмір компенсації за заподіяну шкоду визначений Позивачем в сумі 1000 гривень є надто завищеним. На думку суду, необхідним та справедливим в даному випадку є розмір компенсації за спричинену моральну шкоду Позивачу, пов'язану із пошкодженням майна останньої, в розмірі 500 гривень, який і підлягає стягненню з Відповідача. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи пропорційно до задоволених вимог, а також витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи. На підставі ст.10 ЖК України, ст. ст. 22, 23, ч.1 ст. 1166, ч.1 ст. 1167 ЦК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,

Outcome: partial