Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Калениківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарсько-побутові будівлі та споруди посилаючись на те, що 21 грудня 2010 року в с.Каленики Решетилівського району Полтавської області, померла їхня мати [PERSON], а 30 березня 2011 року помер їх рідний брат [PERSON]. Оскільки заповіту [PERSON] при житті не залишила, один з них, а саме [PERSON], як рідний син померлої, прийняв спадщину за законом після її смерті, а інший [PERSON] від прийняття спадщини після померлої відмовився на його користь. Спадщину після смерті рідного брата за законом прийняв один з них, а саме [PERSON], а інший [PERSON] від прийняття спадщини після померлого відмовився на його користь. За життя їх мама та брат мали у спільній частковій власності житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований по вул..Бакайська,8, в с.Каленики Решетилівського району Полтавської області та знаходиться на території Калениківської сільської ради. Оскільки за життя ні їх мама, ні брат не виготовили правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно, то вони не мають можливості отримати свідоцтва про право власності на будинок через нотаріальну контору, а тому вимушені звертатися з даною позовною заявою до суду. Згідно Закону УРСР Про сільську Раду народних депутатів Української РСРвід 02 червня 1968 року сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, імя по батькові глави сімї,на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. Оскільки до введення в дію Закону України Про власність1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачалося, тому самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. 08 лютого 2012 року виконавчим комітетом Калениківської сільської ради їм було видано довідку № 02-26/44 про те, що згідно даних по господарської книги з 01.01.1989 року і по дату смерті 21 грудня 2010 року [PERSON] та [PERSON], який помер 30.03.2011 року були співвласниками та мали у спільній частковій власності житловий будинок, 2 літні кухні, сарай, гараж, погріб, навіс, водопровід та колодязь, які вказані в технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок станом на 20.12.2011 року, виданий на імя [PERSON] та [PERSON], вказане нерухоме майно розташоване на приватизованій земельній ділянці та знаходиться за адресою с.Каленики, вул..Бакайська,8, Решетилівського району Полтавської області і станом на 15 квітня 1991 року, тип двору був колгоспний, крім того згідно даних погосподарських книг за 1989 рік [PERSON], яка і була головою колгоспного двору відкрито особовий рахунок № 491. Зважаючи на вищевикладене, право власності спадкодавців на вищевказане нерухоме майно є підтвердженим. При житті спадкодавців, їх право власності на вищевказане нерухоме майно, ніким не оспорювалося. За життя їх мама та брат отримали технічну документацію на будинок, утримували його та користувалася житлово-комунальними послугами. Таким чином вони прохають визнати за ними в порядку спадкування після померлих їх матері та брата право власності на житловий будинок, 2 літні кухні, сарай, гараж,погріб, навіс, водопроводу та колодязь, які знаходяться за адресою вул.Бакайська,8 с.Каленики Решетилівського району Полтавської області. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримують в повному обсязі та прохають суд позов задовольнити. Представник відповідача, Калениківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи, Решетилівської державної нотаріальної контори проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що 21 грудня 2010 року в с.Каленики Решетилівського району Полтавської області, померла [PERSON], ,яка є матірю позивачів, що стверджується ксерокопією свідоцтва про смерть/а.с.5/. З свідоцтва про смерть серія 1-КЕ № 185035 від 01 квітня 2011 року вбачається, що 30 березня 2011 року помер [PERSON], який є рідним братом позивачів та рідним сином померлої [PERSON] /а.с.7/ З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 6006 від 20 грудня 2011 року виданого комунальним підприємством Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мали по ? частині права власності на житловий будинок розташований за адресою с.Каленики, вул..Бакайська,8, Решетилівського району Полтавської області /а.с.12-14/ У відповідності з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З довідки від 08 лютого 2012 року № 02-26/44 виданої виконавчим комітетом Калениківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, вбачається, що згідно даних погосподарської книги з 01.01. 1989 року і по дату смерті до 21 грудня 2010 року [PERSON] та [PERSON], який помер 30.03.2011 року були співвласниками та мали у приватній власності житловий будинок, 2 літні кухні, сарай, гараж, погріб, навіс, водопровід та колодязь, які вказані в технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок станом на 20.12.2011 року, виданий на імя [PERSON] та [PERSON] Вказане нерухоме майно розташоване на приватизованій земельній ділянці та знаходиться за адресою с.Каленики, вул.Бакайська,8 Решетилівського району Полтавської області і станом на 15 квітня 1991 року тип двору був колгоспний, крім того згідно даних по господарських книг за 1989 рік на [PERSON]., яка і була головою колгоспного двору відкрито особовий рахунок № 491 /а.с.11/. З довідки державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори Полтавської області від 21 листопада 2011 року № 02-14/544 вбачається, що спадщину на житловий будинок , що знаходиться за адресою с.Каленики Решетилівського району Полтавської області , після померлої 21 грудня 2010 року [PERSON], оформити на імя [PERSON] немає змоги, так як відсутній правоустановлювальний документ, який би підтверджував її право власності на цей будинок, спадщину прийняв за законом її син [PERSON], син [PERSON] від прийняття спадщини відмовився на користь [PERSON] / а.с.9/. З свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 листопада 2011 року вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON],[INFO], яка померла 21 грудня 2010 року є її син [PERSON], у тому числі з урахуванням ? частки, від якої відмовився син померлої [PERSON], спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки загальною площею 2,72 га, що розташована на території Калениківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, яке належало померлій [PERSON] олені Пилипівні на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ПЛ № 016221, виданого Калениківською сільською радою 29 травня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 393, цільове призначення земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва /а.с.16/ З довідки державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори Полтавської області від 07 лютого 2012 року № 02-14/107 вбачається, що спадщину на житловий будинок , що знаходиться за адресою с.Каленики Решетилівського району Полтавської області , після померлого 30 березня 2011 року [PERSON] , оформити на імя [PERSON] немає змоги, так як відсутній правоустановлювальний документ, який би підтверджував його право власності на цей будинок, спадщину прийняв за законом [PERSON], брат померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовився / а.с.10/. У відповідності з ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, але в звязку із тим, що вони не мають правоустановлюючого документу на житловий будинок , на який вони мають право власності, тому їх позов підлягає до задоволення. Таким, чином визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved