Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Фізичної-особи підприємця [PERSON] про розірвання договору та відшкодування збитків та моральної шкоди. В своєму позові позивач просив розірвати договір GP-507L від 16 серпня 2013 року, укладений між [PERSON] та Фізичною-особою підприємцем [PERSON] на організацію робіт по виготовленню та передачу у власність ПВХ конструкцій; стягнути з Фізичної-особи підприємця [PERSON] на його користь 7 870 грн. 30 коп. в рахунок невиконання договору; 84 грн. 60 коп. суму в рахунок погашення 0,01 відсотків річної ставки за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 16 серпня 2013 року; 590 грн. 25 коп. в рахунок погашення витрат на договір добровільного страхування № 04/05/[NUMBER] від 16 серпня 2013 року; 2 000 грн. 00 коп. суму за надання правової допомоги; 5 000 грн. суму моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 16 серпня 2013 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір на організацію робіт по виготовленню та передачу у власність ПВХ конструкцій. До теперішнього часу виконавцем не виконані істотні умови договору та відповідно до договору вартість виробу не повернута. Тому вважає, що договір має бути розірваним та відшкодовані збитки. Для виконання свого зобовязання він був вимушений укласти з ПАТ «ОТП Банк» договір споживчого кредиту та договір добровільного страхування держателя кредитної картки. Відповідно до умов споживчого кредиту кредит був наданий для придбання товару (вікон) у продавця [PERSON] у сумі 7 870,03 грн. та послуг зі страхування у продавця ПАТ «СК Уніка життя» у сумі 590,25 грн. Так, на даний час відповідач отримав кошти в сумі 7 870,03 грн., не виконав зобовязання за договором, ігнорує телефонні дзвінки. Вважає, що відповідач порушив істотні умови зобовязання та має сплатити збитки, як вартість ненаданих за договором послуг в сумі 7 870,03 грн., збитки, які він має нести по споживчому кредиту за відсутність товару 0,01 % річних процентної ставки 84,60 грн., 590 грн. 25 коп. за договором добровільного страхування користувача кредитної картки, збитки повязані з наданням юридичних послуг в розмірі 2 000 грн. Також діями відповідач завдана моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 5 000 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги та прохав суд розірвати договір GP-507L від 16 серпня 2013 року, укладений між [PERSON] та Фізичною-особою підприємцем [PERSON] на організацію робіт по виготовленню та передачу у власність ПВХ конструкцій; стягнути з Фізичної-особи підприємця [PERSON] на його користь 7 870 грн. 30 коп. в рахунок невиконання договору; 84 грн. 60 коп. суму в рахунок погашення 0,01 відсотків річної ставки за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 16 серпня 2013 року; 590 грн. 25 коп. в рахунок погашення витрат на договір добровільного страхування № 04/05/[NUMBER] від 16 серпня 2013 року; 2 000 грн. 00 коп. суму за надання правової допомоги; 5 000 грн. суму моральної шкоди та судові витрати, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка життя», у судове засідання не зявилися, хоча були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши представника позивача, третю особу, дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 серпня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено письмовий договір GP-507L на організацію робіт по виготовленню та передачу у власність ПВХ конструкцій, що підтверджується копією договору (а.с.4-5). Згідно умов договору, виконавець зобовязався виконати роботу по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій, а замовник повинен сплатити виконавцю 7 870 грн. (а.с.4). Позивач свої обовязки виконав, сплативши відповідачу суму в розмірі 7 870 грн. 00 коп., що підтверджується копією договору та договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 16 серпня 2013 року (а.с.6-7). Відповідно до умов споживчого кредиту кредит був наданий для придбання товару (вікон) у продавця № 1 фізичної особи підприємця [PERSON] у сумі 7 870,03 грн. та послуг зі страхування у продавця № 2 ПАТ «СК «Уніка життя» в особі страхового агента АТ «ОТП «Банк» у сумі 590,25 грн. В судовому засіданні встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням виконати свої зобовязання, що підтверджується заявами (а.с.10, 11), та відповідач свої зобовязання по зазначеному договору так і не виконав, сплату за замовлення по договору не повернув. Відповідно до Закону України «Про захист справ споживачів», споживач має право відмовитись від договору про виконання послуг і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливо. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується неустойка у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що повязані з порушенням їх прав. Відповідно до умов ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Ст. 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно до ч.2,3,5 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Таким чином, враховуючи, що відповідач на даний час укладений з позивачем договір № GP-507L від 16 серпня 2013 року на організацію робіт по виготовленню та передачу у власність ПВХ конструкцій не виконав, а тому договір підлягає розірванню із відшкодування понесених позивачем витрат. Так відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Закону України Про захист прав споживачів, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Таким чином, суд вважає, що не має правових підстав для задоволення вимог позову, щодо відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000 грн. 00 коп., оскільки позивачем не додані до суду докази спричинення моральної шкоди, а за умовами укладеного між сторонами договору не обумовлювалася можливість відшкодування моральної шкоди. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було частково звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави, а також сплачені позивачем судові витрати в розмірі 2 000 грн. отриманої юридичної допомоги та сплаченій судовий збір в розмірі 121,80 грн. з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial