Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

Позивач, який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства „ВТБ Банк, подав до суду позов та просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 152Ф-ІК-400 від 05.08.2008 року у розмірі 407038 гривень 61 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 05 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством „ВТБ Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 152Ф-ІК-400, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 55000,00 доларів США строком на 10 років до 03.08.2018 року, а відповідач зобовязався щомісячно, сплачувати позивачу грошові кошти повернення частини тіла кредиту, а також сплатити 14 % річних за користування кредитом в строки передбачені у договорі. Відповідно до п. 9.1. вказаного кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення суми кредиту, позичальник зобовязаний сплатити на користь банку неустойку у вигляді пені у розмірі 0,1 % від простроченої суми повернення за кожний день прострочення, а також, відповідно п. 9.2. договору у разі несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити на користь банку неустойку у вигляді пені в розмірі 0,1 % від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення. В забезпечення прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором № 152Ф-ІК-400 від 05 серпня 2008 року, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 152Ф-ІК-400/z2, за умовами якого остання зобовязалася в разі невиконання [PERSON] своїх зобовязань перед позивачем щодо погашення кредиту, нарахованих процентів, відсотків, пені, штрафів та інших платежів за кредитним договором, відповідати перед позивачем як солідарний боржник. Позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 55000,00 доларів США. Відповідачі свої зобовязання щодо погашення кредиту не виконують, в результаті чого станом на 02 грудня 2011 року утворилась заборгованість у розмірі 407038,61 гривень. Оскільки відповідачі не виконують свої зобовязання за кредитним договором, просить стягнути з них всю суму кредиту, яка складає 407038 гривень 61 коп. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь витрати по сплаті державного мита у розмірі 1411,50 гривень з кожного. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, справу просив розглядати за його відсутності, у разі неявки відповідачів не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, за письмовою згодою представника позивача ухвалив про розгляд справи в заочному порядку, при цьому суд виходить з тих обставин, що відповідачі в період часу з 17 липня 2012 року по 20 вересня 2012 року мали можливість реалізувати свої права передбачені статтями 27 та 31 ЦПК України, в тому числі завчасно укласти угоду на представлення їх інтересів у суді представником, ознайомитися з матеріалами справи, тому причина неявки у судове засідання представника відповідача [PERSON] [PERSON] у звязку з тим, що угода на представлення інтересів була укладена тільки 19 вересня 2012 року та тому, що представник не ознайомився з матеріалами справи судом визнана неповажною. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 05 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством „ВТБ Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 152Ф-ІК-400, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит для придбання трикімнатної квартири № 48, розташованої за адресою: Харківська область, Харківський район, вул. Квартальна, буд. 3 в сумі 55000,00 доларів США, загальною площею 79,9 кв. м. житловою площею 43,2 кв. м. строком до 03 серпня 2018 року зі сплатою 14 % річних за користування кредитом, а відповідач зобовязався не пізніше вказаної дати повернути кредит та зобовязався щомісячно, починаючи з 08 вересня 2008 року сплачувати погашення кредиту та відсотки. У разі несвоєчасного повернення суми кредиту, відповідач зобовязався сплатити неустойку у вигляді пені в розмірі 0,1 % від простроченої суми повернення за кожен день прострочення, а також, у разі несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом сплатити неустойку у вигляді пені у розмірі 0,1 % від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення. В забезпечення прийнятих [PERSON] зобовязань за кредитним договором, 05 серпня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № 152Ф-ІК-400/z2, за умовами якого останній зобовязалася в разі невиконання [PERSON] своїх зобовязань перед позивачем щодо погашення кредиту, нарахованих процентів, відсотків, пені, штрафів та інших платежів за кредитним договором, відповідати перед позивачем як солідарний боржник. Позивач кредит у розмірі 55000,00 доларів США надав, а відповідач [PERSON] кредит отримав про що свідчить його заява про видачу готівки від 05 серпня 2008 року, де міститься його підпис щодо отримання вказаної суми. Відповідач свої зобовязання щодо погашення кредиту не виконує, в результаті чого станом на 02 грудня 2011 року утворилась заборгованість у розмірі 407038 гривень, що складається з: - 355533,93 гривень строкова заборгованість за кредитним договором; - 24921,30 гривень прострочена заборгованість за кредитним договором; - 4430,56 гривень строкова заборгованість по процентам за користування кредитом; - 13609,76 гривень прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5014,86 гривень пеня нарахована в звязку з непогашенням заборгованості за кредитом; - 2871,04 гривень пеня нарахована в звязку з непогашенням заборгованості по процентам; - 239,25 гривень три відсотки річних за прострочення виконання зобовязання щодо погашення процентів за користування кредитом (на підставі ст. 625 ЦК України); - 417,91 гривень три відсотки річних за прострочення виконання зобовязання щодо погашення кредиту (на підставі ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому, ж обсязі, що і боржник, включаючи оплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Враховуючи, що відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконав, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з нього у примусовому порядку. При цьому враховуючи, що [PERSON] є поручителем [PERSON] за кредитним договором, тому сума боргу підлягає стягненню також із поручителя, солідарно, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 2823,00 гривень, про що свідчить платіжне доручення № 45825 від 27 грудня 2011 року. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідачів солідарно на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved