Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування заподіяної їй внаслідок злочину матеріальної шкоди в сумі 2000 грн. та 75000 грн. моральної шкоди. Вимоги мотивовані тим, що за заподіяння їй [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень була порушена кримінальна справа за ч.1 ст.122 КК України. Постановою суду від 26 вересня 2011 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності внаслідок амністії. Провадження у кримінальній справі закрито, а її цивільний позов залишено без розгляду. Матіреальна шкода складається з витрат на проїзд до м.Дніпропетровськ, витрати на обстеження, витрати на ліки. Білети на проїзд, чеки на ліки вона не зберегла. Також завдано моральну шкоду в розмірі 75000 гривень. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, в обґрунтування яких зазначили, що тривалий час знаходилась на лікуванні, на травмоване око вона не бачить, є інвалідом 3 групи, вимушена була звільнитись з попередньої роботи. Тривалий час відчуває незручності внаслідок ушкодження ока, чим завдано моральну шкоду, яку оцінює в 75000 грн. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково, в частині матеріальних витрат - підтвердженні копіями чеків, білетів, та 2000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування заперечень щодо позову посилався на те, що витрати «благодійна допомога» не є пов'язаними з травмою, витрати на « витратні матеріали» проведенні приватним підприємцям та не вбачається за що. Крім того Позивач знаючи, що її колишній чоловік має запальний характер сама спровокувала сварку, тілесні ушкодження завдано не навмисно, сама відмовилась від госпіталізації 20.01.2011 року. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 11 січня 2011 року [PERSON] завдав ненавмисно тяжкі тілесні пошкодження [PERSON], чим вчинив злочин, передбачений ст.. 128 КК України. Отримання [PERSON] тілесного ушкодження та ступінь його тяжкості підтверджуються актом судово-медичного обстеження № 94 від 17.06.2011 р. (а.с.40-41). Постановою Марганецького міського суду від 26 вересня 2011 року провадження у кримінальній справі закрито, [PERSON] від кримінальної відповідальності звільнено на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 р. Згідно зі ст.14 зазначеного Закону амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком або рішенням суду. В результаті дій [PERSON] потерпіла [PERSON] визнана інвалідом 3 групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 12.05.2011 року ( ар.с.20) Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає, що підлягають стягненню понесенні витрати, документально підтверджені Позивачем : на проведення аналізів 54 грн.86 коп, 31 грн.83 коп., 34 грн.76 коп., 30 грн.89 коп. ( ар.с.33); витрати на проїзд 20 січня 2011 року з Марганця до Дніпропетровська в сумі 25 грн.75 коп., з Дніпропетровська до Марганця - 25 грн.75 коп., 29.03.2011 року в м.Дніпропетровськ із м.Марганець. Всього 229 грн.59 коп. Зазначені витрати на проїзд підтверджуються копіями білетів на автобус та виписками з історії хвороби, які підтверджують, що 20.01.2011 року та 29.03.2011 року [PERSON] знаходилась в лікарні з приводу травми. До інших наданих білетів суд відноситься критично, оскільки Позивачем не надано підтвердження щодо необхідності відвідування медичної установи у вказану дату з приводу лікування отриманого від злочину ушкодження. Суд вважає, що не є належними доказами проведених витрат, пов'язаних із злочином, надані квитанції про сплату ПП [PERSON] 250 гривень 11 липня 2011 року ( ар.с.21) та ПП Набока 250 гривень 8.02.2011 року ( ар.с.27) , начебто за знімки ока, оскільки на підтвердження витрат надано знімки, але дати на них зазначені 7 серпня 2011 року та 2 лютого 2011 року, що не співпадає з датами оплати. Повідомлення ПП [PERSON] про оплату 250 грн. ( ар.с.22) не містить дати проведення оплати, печатки установи, яка прийняла кошти, тому не є належним доказом. Суд не приймає в якості належного доказу чек на 280 гривень ( ар.с.30) , оплата [PERSON] благодійному фонду « Здоровя України», оскільки благодійний внесок є добровільним внеском Позивача. Крім того, Позивач просить стягнути «приблизно 577 грн.92 коп.», які вона витратила на придбання ліків, але жодного доказу на підтвердження проведення витрат Позивачем не надано. Згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до положень частини другої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, в душевних стражданнях внаслідок протиправної поведінки щодо неї. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. [PERSON] злочинними діями [PERSON], яка спричинила їй тілесні ушкодження, крім матеріальної шкоди була спричинена і моральна шкода. Позивачка зазнала душевних страждань у зв'язку з протиправними діями відповідачки, фізичному болі внаслідок отриманого тілесного ушкодження. Внаслідок злочину були порушені звичні умови життя позивачки. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань потерпілої виходячи з засад розумності і справедливості, те , що тілесні ушкодження завданні Відповідачем неумисно. Оцінивши в сукупності надані і досліджені сторонами докази, з урахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку щодо можливості часткового задоволення вимог позивачки та стягнення з відповідача на її користь на відшкодування заподіяної моральної шкоди 8000 грн., оскільки розмір заявленого [PERSON] позову в 75000,00 грн. явно не відповідає фактично понесеним моральним стражданням. Грошова компенсація в 8000 грн., з урахуванням вимог розумності та справедливості, буде достатньою, аби відшкодувати заподіяні позивачці моральні страждання, що відповідає фактично понесеним моральним втратам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial