Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-26 00:00:00

Позивач просила задовольнити позов, посилаючись на докази: З [PERSON] перебувала у шлюбі ,зареєстрованому 18 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області,актовий запис № 146.Від спільного життя народився син [PERSON],11 лютого 2010 року народження.21 вересня 2011 року на підставі рішення шлюб було розірвано. При розгляді справи про розірвання шлюбу за домовленістю сторін було визначено місце проживання дитини разом з позивачкою,тому син залишився проживати разом з нею,тоді як батько продовжував зустрічатися та спілкуватися з дитиною у дні визначені органом опіки та піклування. 19 лютого 2012 року відповідач забрав сина до своєї матері для спілкування ,пообіцявши повернути дитину наприкінці дня,але на час звернення з позовом до суду утримував дитину у себе. Неодноразові спроби повернути дитину додому позитивного результату не дали. Уточнивши позовні вимоги просила визначити місце постійного проживання дитини разом із нею та стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку /прибутку/,але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісяця,починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення повноліття, просила відшкодувати судові витрати та витрати за надану юридичну допомогу згідно квитанції-1000 гривень. Відповідач позов визнав в частині визначення місця проживання дитини разом з матір*ю,в частині стягнення аліментів з позов визнав частково,а саме з урахуванням того, що сплачує аліменти на утримання матері,тому вважає ,що розмір аліментів на утримання дитини має бути значно меншим,крім того заперечував проти стягнення витрат за надання юридичної допомоги в сумі-1000 гривень. Разом з тим в судовому засіданні пояснив, що у зв*язку з тим, що працює за вахтовим методом в Російській Федерації може спілкуватися з дитиною лише у дні визначені органом опіки та піклування ,тому позивач ніяким чином не повинна чинити перешкоди у його спілкуванні з дитиною,вважає що позивач не надає дітям належного виховання ,веде аморальний образ життя. Третя особа орган опіки та піклування Первомайської міської ради Харківської області підтримав заявлений позов. Суд,вважає встановленими наступні факти та відповідні до них правовідносини, а саме: Сторони по справі перебували у шлюбі ,зареєстрованому 18 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 146. Від спільного життя у сторін народився син [PERSON],[INFO]. 21 вересня 2011 року на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області №2-848/2011р. шлюб було розірвано. При розгляді справи про розірвання шлюбу за домовленістю сторін було визначено місце проживання дитини разом з позивачкою,тому син залишився проживати разом з нею,тоді як батько продовжував зустрічатися та спілкуватися з дитиною у дні визначені органом опіки та піклування.,а саме шість тижнів з неділі 18.00 год. По п*ятницю 18.00год./враховуючи графік роботи [PERSON],коли він знаходиться вдома. Згідно довідки з місця роботи відповідача вбачається, що він дійсно працює в ЗАТ»Ямалпромгеофізика»,в районі Крайнього Півдня /ЯНАО/,Пуровському районі,с.Уренгой на посаді начальника промислово-геофізичного загону в Уренгойському управлінні промислово-геофізичних досліджень свердловин в буревії з 22 квітня 2011 року за вахтовим методом. Тому суд приходить до висновку, що з урахуванням умов праці відповідача та в інтересах малолітньої дитини місце мешкання дитини повинно бути визначено разом з матір*ю за адресою:м. Первомайський Харківської області,1/2 мікрорайон, буд.77кв.8,проти чого не заперечував відповідач по справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи ,що відповідач має постійне місце роботи,проживає разом із матір*ю на утримання якої зі слів відповідача сплачує аліменти,суд,вважає, що аліменти на утримання дитини повинно бути визначено у ? частці від заробітку батька дитини,але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду з позовом , з 03.03.2012 року. В частині відшкодування витрат,понесених позивачкою за надану їй правову допомогу суд,вважає,що надана позивачем квитанція про сплату нею 1000гривень за ведення адвокатом справи у суді першої інстанції не є належним доказом ,який містить інформацію щодо предмету доказування так як надана квитанція не є фінансовим документом,інших доказів на підтвердження факту оплати позивачем наданої послуги матеріали справи не містять,тому в задоволенні позову в частині відшкодування витрат, понесених за надану юридичну допомогу слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: partial