overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 07 жовтня 2004 року він уклав шлюб з [PERSON]А, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №378. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння. З 2010 року не проживають разом та шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, але надали заяви в яких проти розірвання шлюбу не заперечували та просили проводити розгляд справи у їх відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, оскільки позивач та відповідач проживають окремо. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дітей, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

04.05.2012 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, прохаючи стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 30.05.2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого 12.07.2010 року народився син [PERSON]. На даний час відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча по стану свого здоровя та матеріальним становищем в змозі виплачувати аліменти щомісячно до повноліття дитини. В своїй заяві до суду позивачка на позові наполягає в повному обсязі та прохає слухати справу в її відсутність. В своїй заяві до суду відповідач проти позову не заперечує та прохає слухати справу в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30.05.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. 12.07.2010 року у них від спільного шлюбу народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №228257 від 20.07.2010 року. У відповідності до ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 та ч.1 ст.182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, спосіб сплати аліментів залежить від того, чи має платник аліментів постійний або нерегулярний, мінливий дохід. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивачка не працює, коштів для власного утримання та утримання малолітньої дитини не вистачає. У зв'язку з цим, вона позбавлена можливості забезпечувати утримання дитини, а відповідач працює головним економістом Департаменту роздрібних ризиків ЦО АТ "[PERSON] Аваль" та щомісячно отримує заробітну плату. На його утриманні інші особи не перебувають. З огляду на це, розмір аліментів, які належить щомісячно стягувати з відповідача на утримання малолітньої дитини, повинен становити 1/4 частку доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів забезпечить мінімальне утримання дитини та не погіршить матеріальний стан платника аліментів. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 214 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

у квітні 2012 року позивачка звернулася до суду з позовом, мотивуючи тим, що 06.09.2011 року помер [PERSON], про що видане свідоцтво про смерть серії І-БК №215631 від 12.09.2011 року, відділом реєстрації смерті у м. Києві. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 0,151 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в по вул. Річній в с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області. За життя [PERSON] залишив заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідав позивачці. В установлений строк позивачка по справі звернулася до нотаріальної контори, де у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, їй було відмовлено по причині відсутності державного акту на право власності, який би свідчив про належність спадкового майна померлій. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,151 га для ведення особистого селянського господарства в с. Білогородка по вул. Річній, в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Представник Білгородської сільської ради в судове засідання не зявився, до суду надав заяву де просив справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Представник Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області до суду не зявився двічі, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомляв. Вислухавши сторін, дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Встановлено, що 06.09.2011 року помер [PERSON], це підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК №215631 виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві 12.09.2011 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,151 га для ведення особистого селянського господарства в с. Білогородка по вул.Річна. Належала вказана земельна ділянка померлому, це підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №090743 від 08.09.2004 року, оригінал якого було втрачено. За життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 16.05.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до вказаного заповіту, все своє майно [PERSON] заповідав [PERSON] В установлений строк позивачка звернулася до нотаріальної контори, де у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, їй було відмовлено по причині відсутності державного акту на право власності, який би свідчив про належність спадкового майна померлому. Названі вище обставини підтверджуються спадковою справою №137/2012 до майна померлого 06.09.2011 року [PERSON], листом №2124/02-14 від 23.03.2012 року, копією державного акту на право власності на земельну ділянку від 08.09.2004 року та іншими доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не спростовані сторонами в судовому засіданні. Таким чином, суд має визнати за позивачкою право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

В червні 2007 року позивачка звернулася в суд з вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 03 червня 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає тому просить стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини заробітку. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги Відповідач в судове засідання не зявився про день слухання справи повідомлений тому суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частоко. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини В судовому засіданні встановлено, що03 червня 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не приймає. Місце роботи відповідач не відоме, тому суд стягує на утримання сина аліменти в розмірі ? частини заробітку щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

22 квітня 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 22.04.2009 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб , про що було видане свідоцтво про одруження. Проте їхнє спільне життя з відповідачем не склалося, останній не бажає працювати та утримувати сімю , у звязку з чим між ними виникали постійні конфліктні ситуації, сварки. З листопада 2011 року вони не підтримують шлюбних відносин, та не ведуть спільного господарства, спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає, примирення та подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення йому судових повісток, причину неявку суду не повідомив. Cуд вважає за необхідне винести судове рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи,суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про одруження (серія 1-ВЛ № 112287), виданого відділом РАГС Близнюківського районного управління юстиції Харківської області 22.04.2009 року, убачається, що сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, шо сторони з листопада 2011 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявила клопотання про відновлення прізвища „Калініченко. Згідно ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

Відповідно до ч. 3 ст. 209 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше ніж пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд повинен проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та посилаючись на мотиви, викладені в заяві, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд розглядає справу у його відсутності, на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі , встановив такі факти : Від зареєстрованого шлюбу в сторін по справі народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 008240 від 10.06.2005 року, виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Дитина проживає разом з матірю у м.Тернополі, вул.Злуки, 3/105, що підтверджується довідкою ПП ТернопільКомСервіс№1113 від 24.04.2012 року. Відповідач [PERSON] проживає окремо від доньки, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Жодних доказів того, що за своїм станом здоровя чи з інших поважних причин він не може виконувати аліментних обовязків щодо утримання неповнолітньої дитини від відповідача не надійшло та в ході розгляду справи судом не здобуто. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти присуджуються у частці від заробітку(доходу) батька, яка, визначається судом або у твердій грошовій сумі (ст.ст.181,182 СК України). Згідно з ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, в даному випадку має місце порушення прав неповнолітньої дитини, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання. Судовий збір в дохід держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований 02 березня 2002 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області , актовий запис № 12 між ним і відповідачем, стверджуючи, що цей шлюб у нього перший, від якого вони мають сина [PERSON] [INFO], дитина проживає з матірю і спору відносно місця її проживання між ними немає. Сімейні стосунки не склалися у звязку з тим, що у них різні характери, з різних проблем сімейне життя не склалося і сімя розпалася, вони вже не живуть разом, сімейні стосунки не підтримують, тому він вважає за необхідне шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, однак направив клопотання про розгляд справи у його відсутності, при цьому позов просив задовольнити, оскільки можливість поновлення сімейних стосунків втрачена. Відповідач теж в судове засідання не зявилася, однак направила суду заяву, з якої вбачається, що з позовом вона згодна і просить розглянути справу у її відсутності, залишивши їй прізвище [PERSON]. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі перешкоджає інтересам сторін, можливість збереження сімї втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

Позивач пред'явив позов про розірвання шлюбу. Зазначив, що 21.11.1998 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Відносини в шлюбі не склались через різні погляди на життя, що призводить до виникнення постійних непорозумінь та конфліктних ситуацій. Позивач зазначає, що спільне господарство з відповідачем вони не ведуть, подружні стосунки не підтримують, наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім'ї. Після наданого сторонам строку на примирення позивач в судове засідання не з»вився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилась, надала заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності, позовні вимоги визнала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.11.1998 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб актовий запис № 1840. Сторони мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, спільне господарство не ведуть, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка зазначала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24 грудня 2004 року. Від спільного подружнього життя з відповідачем [PERSON] вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в звязку з чим вони припинили подружні стосунки, та 13 жовтня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатною та здоровою людиною. По інших виконавчих документах стягнень немає. Відповідач займається організацією розважальних вечорів. Позивачка ніде не працює, так як доглядає за дітьми. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня предявлення позову. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 2000 грн. на дітей до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня предявлення позову. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття в розмірі 500 грн., так як він не працює. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останніх (а.с.6-7) і на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України відповідач зобовязаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову частково в розмірі 1000 грн., з врахуванням того, що відповідач не працює.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому посилається на те, що вона є власником двокімнатної квартири, що знаходиться в [ADDRESS]. В цій квартирі, окрім неї, мешкає її син [PERSON] Віталієвич, [INFO]. Раніше вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] У 2011 році їх родина розпалась і вони шлюб розірвали. Згодом, 21 лютого 2012 року, у відділенні РАГС Генічеського районного управління юстиції вона отримала свідоцтво про розірвання шлюбу з відповідачем. [PERSON], коли вони жили однією сім'єю, являвся співвласником цієї квартири і був зареєстрований в ній з 26 серпня 2007 року. Після припинення шлюбних відносин, на початку липня 2011 року, [PERSON] фактично, шляхом видачі доручення, продав їй свою частку власності у квартирі і поїхав з їх селища. На той час їй стало відомо, що він має намір створити іншу сім'ю. Але, дійсне місце його проживання їй невідомо і будь-якого зв'язку з ним вона не має. Поїхавши з селища [PERSON] не знявся з реєстрації в її житлі і продовжує знаходитись на обліку органа реєстрації. Це викликає значні незручності, так як вона вимушена платити за відсутнього комунальні послуги і таке інше. Просить суд винести рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], як таким, що втратив право на користування належною їй квартирою в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не прибув, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, заочно. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши позивача дослідивши надані докази по справі, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] являється власником жилого приміщення в [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 16.03.2012 року (а.с. 15-18). Шлюб між [PERSON] та [PERSON], 21.02.2012 року шлюб між ними розірвано (а.с.13). У вказаному будинку відповідач прописаний з 26.08.2007 року, на початку липня 2011 року відповідач вибув з жилого приміщення, яке знаходиться за адресою [ADDRESS]. Факт відсутності відповідача за місцем проживання з липня 2011 року, без встановлених законом поважних причин, підтверджується комісійним актом обстеження житлових умов позивача від 6 квітня 2012 року (а.с. 24). Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності членів родини за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи, втратившей право на користування житлом підлягають задоволенню.

Outcome: approved