Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму попередньої оплати за довго ром купівлі- продажу у розмірі 48000,00 грн. та 3% річних у розмірі 430,55 грн., а всього 48430,55 грн та судові витрати у розмірі 484,31 грн. Мотивуючи свій позов тим, що 27.04.2012 року [PERSON] отримав від позивача грошові кошти у розмірі 48000,00 грн. та зобовязався придбати та передати у власність позивачу 5 ( пять) квитків на футбольний матч збірних України,Швеції, що повинен був відбутись 11.06.2012 року у м. Києві.. У разі невиконання вимог договору купівлі- продажу, відповідач зобовязався на вимогу позивача не пізніше ніж 25.05.2012 року повернути отримані ним грошові кошти у розмірі 48000,00 грн., що відображено в розписці від 18.05.2012 року.. тобто між сторонами відбувся договір купівлі- продажу квитків з попередньою оплатою товару. Відповідач в свою чергу не виконав умови зазначеного договору квитки не передав та не бажає повертати отримані ним кошти у розмірі 48000,00 грн., що стало причиною звернення до суду з відповідним позовом. Представник позивача до судового засідання надав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за його відсутністю, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не зявлявся, судові повістки направлені відповідачу за місцем його реєстрації, повернуті суду з відміткою поштового відділення за спливом терміну зберігання. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню, з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні - між позивачем та [PERSON] фактично було укладено договір купівлі- продажу квитків на футбольний матч, який несе певні зобовязання по виконанню, а саме в разі невиконання умов зазначеного договору, відповідач повинен в строк не пізніше 25.05.2012 року повернути позивачеві отримані ним кошти за попередньою оплатою товару у розмірі 48000,00 грн., що відображено в розписці від 18.05.2012 року. Взяті на себе зори дбанню та передачі квитків позивачу [PERSON] не виконав. В добровільному порядку грошові кошти не повертає, тим самим ухиляється від виконання умов договору, в наслідок чого у останнього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 48430,55 грн. з яких 48000,00 грн. сума коштів, що підлягають поверненню, 430,55 грн. -3% річних. Статтею 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі- продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладання договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем в майбутньому. Згідно з вимогами ст.. 655 ЦК України за договором купівлі- продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно ( товар) у власність другій стороні (покупцеві) , а покупець в свою чергу приймає або зобовязується прийняти майно( товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК України наголошує на те, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законодавством. Вимоги ст. 526 ЦК України наголошують на те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.. 612 ч.1 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. , боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання( ст.. 625 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання , на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Крім того згідно з ч.2 ст. 693 ЦК України , якщо продавець який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Судові витрати, відповідно п. 1 ст. 79 ЦПК України складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких відповідно п. 3, належать також витрати на правову допомогу. Згідно п.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що у даному випадку документально підтверджені у судовому засіданні понесені судові витрати позивачем у розмірі 484,31гривень повинні бути стягнуті з відповідача. \~

Outcome: approved