Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю ХРСМУ ЛТД про стягнення неодержаної суми відшкодування шкоди у звязку з травмою у розмірі 6182,61 грн, стягнення компенсації за неодержану страхову суму 5430,58 грн., стягнення моральної шкоди у сумі 25000 грн., про зобов`язання сформувати справу та надати її до відділення виконавчої дирекції Фонду у Фрунзенському районі м. Харкова, стягнення з ВВД Фонду у Фрунзенському районі м. Харкова неодержану суму в відшкодуванні шкоди 4624,75 грн, та проводити відшкодування по 84,80 грн. страхової виплати з подальшим перерахунком згідно законодавства. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що у процесі виконання на підприємстві трудових обовязків стався нещасний випадок, а саме: при спробі поставити огорожу вона спіткнулась та впала на ліву руку, в результаті чого одержала закритий перелом обох кісток лівого передпліччя без зміщення обломків, про що було складено акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1. Судовим розглядом встановлено, що за висновком ВТЕК від 18.12.1991 року інвалідом не визнана, встановлена стійка втрата працездатності 20% безстроково з 16.09.1991 року. На підприємство за відшкодуванням шкоди не зверталась. З 01.04.2001 року набрав чинності Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.09.1999 р. №1105-ХІV, згідно якого обовязок про відшкодування шкоди покладається на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, тому, і тому вона змушена звертатися з заявою про призначення їй страхової виплати з 01.04.2001року та відшкодувати їй моральну шкоду. Позивач в судовому засіданні свої вимоги уточнила та підтримала , а саме: просила визнати акт по формі Н-1 дійсним, зобов`язати підприємство ТОВ ХРСМУ ЛТД надати довідку про нараховану заробітну плату, стягнути з ТОВ ХРСМУ ЛТД моральну шкоду у сумі 50000 грн., зобов` язати відділення виконавчої дирекції Фонду у Київському районі м. Харкова призначити і провести оплату страхових виплат з 01.04.2001 року по 01.07.2012р. і вказала , що вона після звернення до суду згідно клопотання відповідачів була оглянута МСЕК, і відповідно до довідки від 16.11.2011 року втрата професійної працездатності встановлена -25%., згодом уточнила строки та просила стягнути страхові виплати за три роки до звернення до суду, посилаючись на те, що Фонд у Київському районі м. Харкова не призначив їй страхову виплату. У судовому засіданні, відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю ХРСМУ ЛТД в особі генерального директора [PERSON] позов не визнав, пояснивши, що так - як [PERSON]П звернулась до суду 18.05.2010 року виплати їй можуть бути призначені з дня звернення до суду, так як ці висновки підтверджуються п.18 Правил відшкодування підприємствами, установами та організаціями шкоди, заподіяної робітникам і службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, пов'язаним з виконанням ними трудових обов'язків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів СРСР № 690 від 03.07.1984г., пунктом 41 Постанови Кабінету Міністрів України № 472 від 23.06.1993 року, а також ст.40 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.09.1999 р. №1105-ХІV. У судовому засіданні, представник відповідача [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Київському районі м. Харкова в особі начальника відділення [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідно до п.2 ст. 7 Прикінцевих положень Закону України „Про страхові тарифи на загальнодержавне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 22.02.2001р. № 2272-111, передбачено, що Фонд сплачує страхові тарифи та надає соціальні послуги працівникам ( членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку, документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця. Для того, щоб одержати страхові виплати особам, які мають на це право потрібно надати до відділення пакет документів, перелік яких передбачено пунктом 1.4 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 27.04.2007 року № 24, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 червня 2007 року за № 715/13982 та виплати проводяться за весь минулий час, але не більше як за три роки з дня звернення за їх одержанням, що передбачено ч.3 ст. 40 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.09.1999 р. №1105-ХІV. Крім того, акт на формою Н-1 який наданий до суду, не може бути дійсним, оскільки він не підписаний членами комісії та не затверджений керівником підприємства. До теперішнього часу підприємством не були передані документи для продовження виплати страхових коштів [PERSON] та й сама вона до відділення виконавчої дирекції Фонду у Київському районі м. Харкова для одержання страхових виплат не зверталась. В судовому засіданні, представник відповідача [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Фрунзенському районі м. Харкова головний спеціаліст юрисконсульт [PERSON] проти позову заперечує, в обґрунтування заперечень посилається на те, що підприємство ТОВ ХРСМУ ЛТДрозташоване по вул. Лермонтовська, 38 м. Харків ( Київський район м. Харкова), а тому відділення виконавчої дирекції Фонду у Киівському районі м. Харкова повинно прийняти документи для призначення страхових виплат потерпілій. В судовому засіданні, представник третьої особи Медико - соціальної експертної комісії (МСЕК), пояснив, що 16.11.2011 року [PERSON], [INFO], оглянута фахівцями обласної МСЕК № 2 повторно, за результатами огляду , по наслідкам травми 01.08.1986 року на виробництві , їй було визначено 25% втрати професійної працездатності, без терміну переогляду, та видана довідка ХАР -08 № 000607. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Позивач в 1986 році працювала на посаді маляра на виробничому об`єднанні ПромремстроймонтажХарківського ремонтно-будівельного і монтажного управління, яке на даний час є товариство з обмеженою відповідальністю ХРСМУ ЛТД. Згідно наявних матеріалів у справі , встановлено, що з [PERSON] у процесі виконання трудових обовязків стався нещасний випадок , а саме: при спробі поставити огорожу спіткнулась та впала на ліву руку, про що було складено акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1. Після травми позивачу [PERSON] встановлено діагноз: закритий перелом обох кісток лівого передпліччя без зміщення обломків. Позивач у 1987 році була оглянута ВТЕК , яким було встановлено 20 % втрати працездатності, 16.11.2011 року обласною МСЕК визначено 25% втрати професійної працездатності, без терміну переогляду. Судом встановлено , що в акті про нещасний випадок за формою Н-1 від 09.04.1987 року , який був наданий [PERSON], викладені всі обставини нещасного випадку , кодова частина акту заповнена, діагноз не виправлено , мається печатка підприємства. За таких обставин суд вважає, що вказаний акт про нещасний випадок на виробництві складений на підприємстві є законним та дійсним. Після травми позивач за відшкодуванням шкоди до підприємства не зверталась, незважаючи на те, що згідно з Правилами відшкодування підприємствами, установами, організаціями шкоди, заподіяної робітникам та службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя повязаним з їх роботою затверджених Правилами відшкодування підприємствами, установами та організаціями шкоди, заподіяної робітникам і службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, пов'язаним з виконанням ними трудових обов'язків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів СРСР № 690 від 03.07.1984р. підприємства несуть матеріальну відповідальність за шкоду ,заподіяну працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя повязаним з виконанням ними трудових обовязків. З 01.04.2001 року набрав чинності Закон України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.09.1999 р. №1105-ХІV, згідно якого обовязок про відшкодування шкоди покладається на Фонд соціального страхування. Відповідно до п. 2 вказаного Закону, особи, право яких на отримання відшкодування шкоди було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди заподіяної працівниками внаслідок травмування виробництві або професійного захворювання повязаних з виконанням трудових обовязків мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону. Згідно з п. 1. 6. Порядку призначення . перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 р. № 24 справа про страхові виплати потерпілого формується за його бажанням в робочих органах виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням роботодавця або за місцем проживання потерпілого. Позивач [PERSON] 18.05.2010 року звернулася до суду про зобовязання призначення страхових виплат від нещасного випадку на виробництві до відділення виконавчої дирекції Фонду у Фрунзенському районі за місцем проживання , 02.07. 2012 року змінила свої позовні вимоги та просить суд зобовязати відділення виконавчої дирекції Фонду у Київському районі м. Харкова призначити страхові виплати за місцем знаходженням підприємства на тій підставі що ТОВ ХРСМУ ЛТД зареєстроване у Київському районі м. Харкова і вона має право звернутись до відділення виконавчої дирекції Фонду у Київському районі м. Харкова про призначення їй страхових виплат за місцем знаходження підприємства. [PERSON] виконавчої дирекції Фонду у Фрунзенському районі м. Харкова в даному випадку не є належним відповідачем. Частиною 3 ст. 40 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.09.1999 р. №1105-ХІV та п.1.4 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 27.04.2007 року № 24 передбачено, що виплати проводяться за весь минулий час, але не більше як за три роки з дня звернення за їх одержанням. Тому суд вважає, що відділення виконавчої дирекції Фонду у Київському районі м. Харкова зобовязане призначити та виплатити [PERSON] страхові виплати з 18.05. 2007 року. Згідно довідки, наданої товариством за № 6 від 02.03.2011 року , заробітна плата [PERSON] за 6 місяців 1986 року перед нещасним випадком складає лютий 1986 року -0,00282 , березень 1986 року -0,00104, квітень 1986 року -0,00159, травень 1986 року -0,00219 ,червень 1986 року -0,00142, липень 1986 року -0,00193 всього 0,01099 середньомісячної заробітної -0,00183, приведеної її у відповідність з грошовою одиницею - гривною - відповідно до діючого законодавства. ТОВ ХРСМУ ЛТД документів, що підтверджують право позивача на страхову виплату, інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а також розміри цієї виплати та послуг до Фонду не надало, самостійно виплат [PERSON] не нараховувало і не виплачувало тобто воно вважало, що право у позивача на страхові виплати було відсутнє, тим самими порушив вимоги законодавства про охорону праці, а згодом Закон України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.09.1999р. №1105-ХІV. Одним із завдань вказаного закону є відшкодування шкоди, повязаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини під час виконання трудових обовязків, надання їм соціальних послуг у звязку з ушкодженням здоровя, а також у разі їх смерті, здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей. Частиною 2 ст.153 та ч.1.ст.237-1 КЗпП України визначено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноваженого ним орган. Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення законних прав призвели до моральних страждань, втрати моральних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові №4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди ( з подальшими змінами) при вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння їх заподіювану, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. В пункті 4.1 рішення від 27.01.2004 року у справі 1-9рп/2004 Конституційний Суд України вказав, що моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода заподіяна умовами виробництва , спричиняє порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я, тощо. Таким чином, суд приходить до висновку, що під час перебування у трудових відносинах з ТОВ ХРСМУ ЛТД з 01.08.1986 року [PERSON] отримала виробничу травму - закритий перелом обох кісток лівого передпліччя без зміщення обломків, з приводу чого перебувала на лікуванні. За наслідками трудового каліцтва їй визначено 20 % втрати працездатності, 16.11.2011 р. оглянута фахівцями обласної МСЕК за результатами огляду , їй було визначено 25% втрати професійної працездатності, без терміну переогляду. З акту про нещасний випадок ( форма Н-1) вбачається, що нещасний випадок пов`язаний з виробництвом і причиною його є недостатній контроль зі сторони лінійних інженерно-технічних працівників за безпечним виконанням робіт робочими. Правилами відшкодування підприємствами, установами та організаціями шкоди, заподіяної робітникам і службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, пов'язаним з виконанням ними трудових обов'язків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів СРСР № 690 підприємства несуть матеріальну відповідальність за шкоду , заподіяну працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя повязаним з виробництвом. З огляду на вказане, судом встановлено, що [PERSON] не отримувала страхові виплати в відшкодування шкоди, завданої каліцтвом на підприємстві з 1987 року, про що вказує і генеральний директор підприємства, в 2001 році підприємство не передало документів для продовження виплат в відшкодування шкоди, завданої каліцтвом до Фонду соціального страхування, тому потерпіла не одержувала коштів в відшкодування завданої каліцтвом шкоди 23 роки. Крім того, стан здоров`я позивача погіршився, що підтверджується висновком МСЕК від 16.11.2011 року. Виходячи з вищенаведених обставин, доведеності фактів, суд встановлює позивачу [PERSON] в відшкодування моральної шкоди 8000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial