Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу і доводи мотивує тим, що 21.11.2000 року він уклав шлюб з відповідачкою по справі, шлюб реєструвався відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 574 і мешкали однією родиною по 2008 рік, після шлюбні відносини припинили. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільного майна не мають. Причиною розпаду родини послужила та обставина, що сторони перестали розуміти один одного, що і привело до розпаду родини, тому позивач звернувся до суду з позовною заявою. Ухвалою суду від 29.08.2012 року сторонам було надано строк для можливого поновлення шлюбних відносин. У судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що не бажає поновити шлюбні стосунки, оскільки це позитивного результату не дасть, так як раніше вони не одноразово припиняли і поновлювали шлюбні відносили, але як показав час не на довго, окрім того в теперішній час він має іншу жінку і бажає укласти шлюб. Відповідачка позов не визнала і пояснила, що родина розпалась, оскільки позивач порушував дружинну вірність, за наданий судом час, вона приймала міри до поновлення шлюбних відносин, але позитивного результату це не дало, позов не визнає оскільки сторони мають спільне майно, яке позивач незаконно зареєстрував на своє ім.я на підставі договору дарування, також пояснила, що в позивача не має другої жінки. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що має істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 21.11. 2000 року, шлюб реєструвався відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції в м. Донецьку, актовий запис № 574, і мешкали однією родиною по 2008 рік, а потім припинили, що підтвержується свідоцтвом про укладення шлюбу і поясненням сторін. Від шлюбу мають повнолітню доньку. Позивач вказав що спільного майна не мають, але відповідачка стверджує, що спільне майно є, але позивач зареєстрував його на своє ім.я на підставі договору дарування. Причиною розпаду шлюбних стосунків стало те, як вказав позивач, що сторони перестали розуміти один одного, а відповідачка пояснила, що позивач порушував дружинну вірність, тому родина розпалась, але вона вибачила йому зраду, і в теперішній час він не має другої жінки, мешкає один. Суд приймає до уваги, що наданий судом строк позитивного результату не дав, як підтвердили сторони в судовому засіданні, позивач на розірванні шлюбу наполягає, оскільки бажає укласти шлюб з іншою жінкою, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і має істотне значення. На підставі ст. ст. 104, 110,112 СК України позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за можливе подальші судові витрати покласти на позивача, у сторін це другий шлюб тому підлягає стягненню 25 гривен. На підставі ст. ст. 104, 110-112 СК України і

Outcome: approved