Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просить визнати за нею в порядку спадкоємства право приватної власності на домоволодіння, що в с. Пирогівка по вул. Набережна, 23. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що відповідно до договору дарування № 972 від 02.06.2005 року її мати [PERSON] була власником домоволодіння, що в с. Пирогівка по вул. Набережна, 23, Віньковецького району Хмельницької області. 24 січня 2012 року мати померла. Після її смерті на спадкове майно відкрилася спадщина. [PERSON] є спадкоємцем майна померлої матері [PERSON] за заповітом від 01.07.2005 року. У визначеному законом порядку вона прийняла спадщину, отримала у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна: земельну ділянку та грошові заощадження, однак в переоформленні домоволодіння нотаріус відмовив, оскільки померла належним чином не зареєструвала договір дарування в органі БТІ. А тому позивачка просить визнати за нею право власності на вказане домоволодіння у судовому порядку. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - сільський голова Петрашівської сільської ради [PERSON] також надав суду письмову заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнав та просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Справа розглянута у відповідності до п. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того підстав, може ухвалити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Враховуючи, що представник відповідача визнав позовні вимоги, які обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, що не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 24 січня 2012 року у м. Дубно Рівненської області померла мати позивачки -- [PERSON] . За життя спадкодавиця була власником земельної ділянки розміром 0,93 га., грошових заощаджень в сумі 4975,25 грн. та домоволодіння, що в с. Пирогівка по вул. Набережна, 23, відповідно до договору дарування № 972 від 02.06.2005 року. Після смерті [PERSON] на вказане майно відкрилась спадщина. На підставі заповіту від 01.07.2005 року, посвідченого секретарем Петрашівської сільської Ради Віньковецького району [PERSON], спадкоємцем усього майна померлої [PERSON] є її дочка [PERSON], тобто позивачка. Заповіт на час смерті заповідача не змінений та не відмінений. 19 червня 2012 року позивачка подала до приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини, на підставі якої відкрита спадкова справа № 36 - 2012, та 22 жовтня 2012 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна: земельну ділянку розміром 0,93 га та грошові заощадження в сумі 4975,25 грн. Разом з тим , як вбачається із довідки № 353/02-14, виданої 22.10 2012 року приватним нотаріусом Віньковецького районного нотаріального округу [PERSON], по спадковій справі, заведеній після смерті [PERSON] видати свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння в с. Пирогівка по вул. Набережна, 23, Віньковецького району Хмельницької області не можливо, оскільки спадкодавицею не дотримано вимог ст. 182 ЦК України та не зареєстровано право власності на домоволодіння після прийняття його у дарунок. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть спадкодавиці [PERSON] серії І-БВ № 183382; заповітом від 01.07.2005 року, який згідно відмітки секретаря виконкому Петрашівської сільської Ради на час відкриття спадщини не змінено та не відмінено, а отже є дійсним; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.10.2012 року; довідкою приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу [PERSON]А № 353/02-14від 22.10.2012 року. Згідно довідок Петрашівської сільської ради № 1034 та № 1035 від 25.10.2012 року, головою домоволодіння с. Пирогівка по вул. Набережна, 9 була [PERSON], яка на день смерті 24.01.2012 року була зареєстрована на даному домоволодінні та проживала одна. Згідно довідки МРКП «Інвентарбюро»№ 3-1049 від 18.10.2012 року за громадянкою [PERSON] було зареєстровано домоволодіння в с. Пирогівка по вул. Набережна, 23, яке відповідно до договору дарування жилого будинку з надвірними будівлями від 02 червня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] подарувала [PERSON] Вказаний договір підлягав реєстрації у Віньковецькому малому комунальному підприємстві «Інвентарбюро», але як випливає із довідки МРКП «Інвентарбюро»№ 3-1050 від 18.10.2012 року за громадянкою [PERSON] нерухомого майна в с. Пирогівка та Віньковецькому районі не зареєстровано. Згідно оцінювального акту Віньковецького малого районного комунального підприємства «Інвентарбюро»від 24.10.2012 року, вартість домоволодіння, розташованого в с. Пирогівка по вул. Набережна, 23, 1956 року побудови: будинок «А-І», літня кухня з підвалом «Б», цегляний сарай «В», підвал «пд»- становить 19064 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до договору дарування, проте за життя не зареєструвала своє право власності в органах БТІ відповідно до закону, в звязку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Отже, позивач як спадкоємець за заповітом, має право на вказане спадкове майно в порядку спадкування. Ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Встановивши, що позивачка є спадкоємцем майна померлого, та зокрема жилого будинку з надвірними будівлями, по заповіту, спадщину прийняла, суд прийшов до висновку, що позивачка має також право на успадкування решти майна. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved