Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-23 00:00:00

В вересні 2012 р. [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визначення часток та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Вимоги мотивував тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті діда [PERSON], померлого 24.08.2007 р. Відповідач по справі [PERSON] є дружиною спадкодавця, яка відповідно до ст. 1241 має право на обовязкову частку у спадковому майні. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді частини житлового будинку № 37 по вул. 10 Повздовжня в м. Миколаєві. Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а відповідач також у встановлений законом строк звернулася з заявою про відмову від одержання обовязкової частки в спадщині. Державним нотаріусом Постановою відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в звязку з розбіжностями в написанні ім`я та по батькові спадкодавця у свідоцтві про шлюб та свідоцтві про смерть. Крім того, спадкодавець є власником зазначеного вище житлового будинку на праві спільної сумісної власності з дружиною, але частки у спільному майні не визначені, що також є перешкодою в видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. В звязку з чим позивач просив визначити частки у спільному сумісному майні [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку № 37 по вул. 10 Повздовжня в м. Миколаєві по 1\\2 частини кожному. Визнати за ним право власності 1\\2 частину спадкового майна - житлового будинку № 37 по вул. 10 Повздовжня в м. Миколаєві в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 24.08.2007р. У судовому засіданні позивач позов підтримав. У судовому засіданні відповідач позов визнав. Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Житловий будинок № 37 по вул. 10 Повздовжня в м. Миколаєві належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. 04.04.2007р. [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до вказаного заповіту спадкодавець заповідав належне йому майно на час смерті позивачу по справі - [PERSON]. 24 серпня 2007р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частини житлового будинку № 37 по вул. 10 Повздовжня в м. Миколаєві. [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, як дружина померлого та непрацездатна за віком має право на обовязкову частку в спадщині, проте від неї у встановленому законом порядку, відмовилася. Позивач, спадкоємець за заповітом, у встановлений законом строк, відповідно до ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, звернувся до Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються дослідженою у судовому засіданні копією спадкової справи, відкритої після смерті спадкодавця - [PERSON], померлого 24.08.2007р. Інших спадкоємців немає, але позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадкове майно, оскільки не визначені частки власників спірного житлового будинку. Відповідно до ст.ст. 359, 370, 372 ЦК України співвласники майна, що у спільній сумісній власності, володіють, користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного суд вважає, що частки у спільному сумісному майні [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку № 37 по вул. 10 Повздовжня в м. Миколаєві складають по 1\\2 частини кожного. А тому спадкове майно складає саме 1\\2 частину зазначеного житлового будинку. Також, дослідивши надані суду копії свідоцтв про шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] та свідоцтва про смерть спадкодавця, судом встановлено, що у свідоцтві про шлюб зазначене ім`я спадкодавця на російської мові «Жиованни», по батькові «Викторович», а у свідоцтві про смерть українською мовою ім`я «Жиовані», по батькові «Вікторіович». Аналізуючи вказані свідоцтва у суду не виникає сумнівів, щодо тотожності особи спадкодавця. Але зазначені розбіжності є перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 359, 370, 372, 1216, 1241, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved