Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON], третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про надання дозволу для виїзду їхньої неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], за кордон, покликаючись на те, на даний час вона має можливість оздоровити дитину в Італії, однак відповідач добровільно дозволу для виїзду дитини за кордон не надає, хоч не бере участі у її вихованні. З цих підстав просить надати їй дозвіл на оформлення проїзного документа дитини та на тимчасовий виїзд за межі України в [PERSON] Італія в її, позивачки, супроводі без згоди та супроводу батька відповідача [PERSON] В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги, просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд [PERSON] також у [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали з викладених у позовній заяві та уточненнях до неї мотивів, просять надати дозвіл на оформлення проїзного документа дитини та на тимчасовий виїзд за межі України в [PERSON] Італія та в [PERSON] в супроводі матері позивачки [PERSON] без згоди та супроводу батька відповідача [PERSON] Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позову не визнала, пояснивши, що позивачка [PERSON] чинить [PERSON] перешкоди в спілкуванні з дитиною. Працюючи в Італії, [PERSON] має можливість приїжджати в Україну щороку лише в серпні на декілька днів, що є єдиною можливістю побачитися з дитиною, а позивачка постійно в такий час забирає дочку на відпочинок. З цих підстав проти надання позивачці дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди [PERSON] категорично заперечила. Представник третьої особи Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вважає позов підставним, оскільки виїзд дитини за кордон зумовлений необхідністю оздоровлення, повноцінного фізичного розвитку дитини, для забезпечення її найкращих інтересів, однак батько дитини відповідач [PERSON] згоди на виїзд [PERSON] за кордон не надає, що порушує як інтереси самої дитини, так і перешкоджає здійсненню позивачкою в повному обсязі батьківських прав та виконання батьківських обов'язків щодо дитини, позаяк, маючи можливість забезпечити дитині відпочинок та оздоровлення за кордоном, реалізувати її вона не може через відсутність згоди відповідача. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. 04 липня 2007 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Як установлено рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 лютого 2012 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 05 квітня 2012 року в цій же справі, батько дитини відповідач [PERSON] проживає окремо від дочки, ухиляється від виконання батьківського обов"язку, беручи участь у її утриманні та вихованні лише шляхом пересилання на утримання дитини по 50 євро, щомісячно. Як установлено з викладених у позовній заяві обставин, якими позивачка [PERSON] обґрунтовує заявлені нею позовні вимоги, та її пояснень у судовому засіданні, вона має намір та можливість оздоровити дитину за кордоном. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п.п. 3 п. 2-2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" від 27 січня 1995 р. N 57 з наступними змінами доповненнями виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, можливий у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, без згоди та супроводу другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, беручи до уваги, що згода батька неповнолітньої [PERSON], [INFO], відповідача [PERSON] на виїзд дочки за кордон відсутня, однак наявні підстави для її виїзду разом із матір'ю позивачкою [PERSON], що зумовлено необхідністю оздоровлення, повноцінного фізичного розвитку дитини, здійснення позивачкою в повному обсязі батьківських прав та виконання батьківських обов'язків щодо дитини, для забезпечення її найкращих інтересів, зважаючи на те, що батько неповнолітньої [PERSON] не замається вихованням дочки, а мати, на вихованні та матеріальному утриманні якої вона знаходиться має намір та можливість оздоровити дитину за межами території України, суд вбачає достатні підстави для задоволення позову та надання дозволу на виїзд неповнолітньої [PERSON] за кордон без згоди та супроводу батька [PERSON] При цьому суд звертає увагу на заперечення представника відповідача про те, що, приїжджаючи в Україну у серпні, він не може побачитися з дочкою, однак не вбачає це підставою для обмеження дитини у можливості літнього відпочинку та оздоровлення. Натомість суд бере до уваги, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 лютого 2012 року установлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки. Тому, з урахуванням зазначених обставин, заперечення відповідача [PERSON] проти надання дозволу для виїзду [PERSON] за кордон без його згоди, суд розцінює як небажання поступатися волі позивачки [PERSON] навіть усупереч інтересам дитини. Така поведінка відповідача є необґрунтованою, спрямована на вирішення особистих конфліктів між колишнім подружжям, але аж ніяк не на захист інтересів неповнолітньої [PERSON]

Outcome: approved