overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, що повязана з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Повне рішення суду буде виготовлене 25.06.2012 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк, далі Банк, звернулося до суду з позовом до [PERSON], далі Позичальникпро стягнення заборгованості, посилаючись на те, що в результаті неналежного виконання кредитного договору № ODP0RK01733139 від 10.06.2004 року позичальник допустив заборгованість, яку Банк просить стягнути на його користь в загальному розмірі 38164.96 грн. Розмір заборгованості складається з наступного: - 3000.00 грн. заборгованість за кредитом; - 13167.45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 21997.51 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Представник Банку в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач, який за даними адресно-довідкового бюро Балтського району, проживає за адресою, зазначеною позивачем, на виклик суду не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений завчасно та встановлений законом спосіб, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою Укрпошти про те, що відповідач за вказаною адресою не проживає. Зазначена обставина дає суду підстави, за умовами ст. 74 ЦПК України, визнати судовий виклик таким, що вручений відповідачу належним чином, та розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Дослідивши наявні в матеріалах докази суд встановив наступні обставини та правовідношення, а також дійшов висновку про можливість часткового задоволення позову з наступних мотивів. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 червня 2004 року між ПАТ КБ Приватбанкта Позичальником було укладено кредитний договір № ODP0RK01733139, за яким Позичальник отримав кредит в сумі 3000.00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.06.2005 року. Позичальник зобовязувався повернути суму кредиту, відсотків відповідно до Заяви та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, однак жодного платежу не вчинив у звязку з чим виникла заборгованість, розмір якої складається з наступного : - 3000.00 грн. заборгованість за кредитом; - 13167.45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 21997.51 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Вирішуючи спірне питання суд виходить з того, що за умовами ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства в строк передбачений зобовязанням. Приймаючи рішення про стягнення сум за кредитним договором, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

У квітні 2012 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває із відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 17 лютого 1995 року міським відділом РАЦС м. Херсона, актовий запис № 96. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Причиною звернення до суду послужила та обставина, що у них різні характери, різні погляди на життя, в результаті чого в смі`ї виникають та непорозуміння та сварки, які призвели до неможливості подальшого сімейного життя. З лютого 2012 року між сторонами фактично припинилися шлюбні відносини, проживають окремо. За таких обставин вважає, що їх сім`ю зберегти не можливо, примирення не бажає. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав вказаних у позові, йти на примирення відмовилась. Просила суд після розірвання шлюбу прізвище Данилюкне змінювати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу, оскільки йти на примирення не згодний. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає можливим позов задовольнити. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають у шлюбі з 17 лютого 1995 року, про що міським відділом РАЦС м. Херсона, зроблено актовий запис № 96. З матеріалів справи вбачаються, що сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КГ №012391 від 26 грудня 1995 року, актовий запис №990, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КГ №116099 від 13 квітня 2004 року, актовий запис №208. Сторони, не проживають однією сімєю, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, що привело до фактичного розпаду сімї. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору між сторонами, щодо місця проживання дітей та щодо розподілу майна не має, про що останні особисто повідомили у судовому засіданні. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про те, що сторони прийшли до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Посилався на те, що 15 серпня 2006 року між кредитною спілкою Аккорд та членом кредитної спілки [PERSON] було укладено кредитний договір №848, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 1925 гривень, з кінцевим терміном повернення до 10.08.2007 року. В звязку з невиконанням умов кредитного договору, у [PERSON] заборгованість станом на день подачі заяви про стягнення суми боргу за кредитним договором, становить 5702 грн. 55 коп., в тому числі: 1583 грн. 27 коп. сума боргу за тілом кредиту; 2536 грн. 01 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом 1583 грн. 27 коп. сума пені. Просив позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь кредитної спілки Аккорд заборгованість у розмірі 5702 грн. 55 коп., а також понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про день та місце слухання справи. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 15 серпня 2006 року між кредитною спілкою Аккорд та [PERSON] було укладено кредитний договір №848, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 1925 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення до 10.08.2007 року /а.с.6/. Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок у зобовязанні належним чином. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні розрахунку заборгованості, відповідно до кредитного договору №848 від 15 серпня 2006 року відповідач [PERSON] заборгувала позивачеві суму в розмірі 5702 грн. 55 коп., в тому числі: 1583 грн. 27 коп. сума боргу за тілом кредиту; 2536 грн. 01 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом 1583 грн. 27 коп. сума пені. (а.с.4). За таких обставин, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований 25.02.2006 року, виданим відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 236. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. За твердженнями позивачки сторони мають різні погляди на життя, в сімї відсутні взаємоповага та взаємопорозуміння одне до одного. Позивачка втратила до відповідача почуття та повагу і не бажає надалі перебувати з відповідачем в шлюбі. Відповідач зловживає спиртними напоями, між ними часто виникають сварки, б»є позивачку, не приділяє уваги дочці. Тому вона просила шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « Поліщук» Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Виходячи з пояснень позивача та матеріалів справи, в судовому засіданні встановлено, в силу різниці характерів та поглядів на життя спільне життя між сторонами є неможливим, сімейно-шлюбних відносин не підтримують. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, дитині краще проживати в спокійній обстановці з одним із батьків, ніж страждати від їх постійних сварок, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею судові витрати з другої сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом яким просить суд розірвати шлюб, посилаючись на те, що сімя фактично не існує, шлюб носить формальний характер із-за відсутності взаємних почуттів і поваги один до одного, між ними постійно виникали конфлікти, внаслідок чого сторони припинили сімейні відносини, відновити нормальні сімейні відносини неможливо, так як вказане суперечить її інтересам. В сім»ї часто виникали сварки та скандали, відповідач зловживає спиртними напоями. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Позивач в попередньому судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд позов задовольнити, також просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Савіцька». Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечує, вважає за можливе шлюб розірвати. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

Позивачка 28 березня 2012 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, де вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], який знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на утримання сина. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав частково, а саме просив стягувати аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.ст. 180, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати і надавати матеріальну допомогу на дитину, при цьому розмір аліментів за заявою платника або одержувача аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, або частина доходу одержує в натурі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у судовому порядку у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини зобовязаний її матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісяця у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в сумі 600грн та утримання на дружину в сумі 600грн. Позивач в судовому засіданні зменшила розмір позовних вимог до 300грн на стягнення аліментів та 300грн на утримання дружини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення аліментів та утримання на дружину в розмірі по 300грн. Виходячи з наведеного, суд вважає за вірне прийняти визнання відповідачем позову. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Батько дитини, відповідач по справі, добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.4 ст.84 СК України, дружина з якою проживає дитина має право на утримання, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою про надання права на шлюб. В зазначеній заяві посилається на те, що вона [INFO], і на даний час не досягла шлюбного віку - 18 років. Вказує, що на даний час вона за згодою матері має намір одружитися з [PERSON], [INFO]. Просить надати право на шлюб. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги покликаючись на обставини викладені в заяві. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали та просили надати заявниці право на шлюб. Суд, заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб та дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обгрунтованими. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що заявниця [PERSON] народилась 13.09.1995 року, що підтверджено свідоцтвом про її народження (а.с.7), згідно якого на день розгляду справи їй виповнилося шістнадцять років. Згідно довідки №118 виданої Костопільською ЦРЛ від 16.03.2012 року [PERSON] вагітна. Відповідно до вимог ч.2 ст.23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцять років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Суд, дослідивши всі обставини справи, вважає, що задоволення заяви відповідає інтересам [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

Як виднозпозовної заяви, відповідач єрідною матір"ю [PERSON] Володимиро-вича, 21 липня 2009р. народження, який проживає зпозивачем -своєю прабабусею та опікуном, знаходитьсяна її утриманні і позивачпроситьстягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, оскількивідповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачв судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі і по-яснила, що вона піклується про дитину з дня народження і повністю забезпечує дитину матеріально, але вона має невелику пенсію і їй не вистачає коштів на утримання дитини, а відповідач, яка доводиться їй онукою, допомоги на утримання дитини не надає. У судове засідання відповідач не з"явилася, перебуває під вартою, заперечень про-ти позову не надала і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу роз-глянути на підставі наявних в ній доказів( заочне рішення). Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасника процесу, суд вважаєпозов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступнихпідстав: Дитина [PERSON] народився 21 липня 2009року і в свідоцтві про народження його матір"ю записана [PERSON], що підтвер-джується копією свідоцтвапро народження. Згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 225, № 226 від 11.05.2012р. неповнолітньому [PERSON],21.07.2009р. народження, наданий статус дитини, яка позбавлена батьківського піклування і [PERSON] призначена опікуном над малолітнім правнуком [PERSON],21.07.2009р. народження. Згідно копії довідки КП Житлосервіс-2А№ 284 від 02.04.2012р. малолітній [PERSON],2009р. народження, проживає зпрабабусею [PERSON] і знахо-дитьсяна її утриманні, що підтверджується копією цієї довідки. Згідно ст. 180 СКУкраїни батьки зобов'язані міститисвоїх дітей до досягненняни-ми повноліття. Враховуючи матеріальне положеннявідповідача, а також враховуючи, що дитина проживає з прабабусею і перебуває на її утриманні, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 30 відсотків про-житкового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку . Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Враховуючи, що позивач звернулася до суду 25.05.2012р., аліменти необхідно стягнути з 25.05.2012р. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 29 березня 2012 року. Від шлюбу мають спільну дитину, доньку, [INFO], батьком якого є відповідач. Зараз вони з відповідачем проживають окремо, сімейні стосунки припинені, дитина знаходиться на її утриманні. Вона має матеріальні труднощі, повязані із утриманням дитини. Відповідач натомість має самостійний заробіток, однак допомоги їй не надає. На підставі переліченого просить суд з відповідача стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка на задоволенні позову наполягала, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві до суду, просила задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення нею повноліття визнав повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 62 від 08 вересня 1999 року, [PERSON] народилась 22 липня 1999 року, батьком якої зазначено [PERSON]. На підставі того, що відповідач повністю визнав позов, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved