Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-08 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та визнати договір поруки №1406-2 від 14 червня 2007 року, укладений між КБ «Західінкомбанк» та [PERSON] припиненим. В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 червня 2007 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ (правонаступником якого є ПАТ «Західінкомбанк» (кредитором), [PERSON] (позичальником) та [PERSON] (поручителем) було укладено договір поруки №1406-2. Відповідно до п. 1.1. договору поруки, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником (громадянкою [PERSON]), в повному обсязі усіх зобовязань позичальника, що випливають з кредитного договору №1406-1 від 14 червня 2007 року і додаткових до нього договорів, укладених між кредитором та позичальником. Відповідно до п.1.2. договору поруки, поручитель і позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до п.3.2 договору поруки, дія договору поруки припиняється в момент повного виконання позичальником чи поручителем усіх зобовязань позичальника перед кредитором за кредитним договором та додатковими до нього договорами. Відповідно до ч.З ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи №2- 498/11, зокрема рішенням Рівненського міського суду від 23 березня 2011 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Західінкомбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги позивача задоволені. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Рівненської філії ПАТ «Західінкомбанк» заборгованість в розмірі 18255,67 грн. та судові витрати по справі в розмірі 302,56 грн. Вказане рішення прийнято на підставі вимог ст.ст.553,554 ЦК України. З дослідженого в судовому засіданні кредитного договору № 1406-1 від 14 червня 2007 року вбачається, що п.1.2 передбачено термін користування кредитними коштами позичальником до 14 червня 2010 року. Оскільки позичальник [PERSON] порушила умови кредитного договору № 1406-1 від 14 червня 2007 року, ПАТ «Західінкомбанк» 18 жовтня 2010 року звернувся до суду з позовом до позичальника та поручителів про стягнення заборгованості по вище зазначеному договору. Рішення Рівненського міського суду від 23 березня 2011 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Західінкомбанк» до [PERSON] [PERSON] [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, набрало законної сили та ніким з учасників процесу не оскаржувалось. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений, або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. На момент ухвалення Рівненським міським судом рішення від 23 березня 2011 року питання про припинення договору поруки позивачем [PERSON] не ставилось, тобто спірний договір поруки був чинним, посилання позивача на вимоги ст.559 ЦК України є безпідставними, оскільки ПАТ «Західінкомбанк» до суду звернувся у строки, передбачені статтею 559 ЦК України, у договорах: кредитний договір; договір поруки були зазначені строки їх виконання. Тому, обставини, встановлені судовим рішенням у попередній цивільній справі, що набрало законної сили, не можуть доказуватись при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини, тому з цих підстав у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed