overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим, вказуючи, що [PERSON], є співвласником квартири [ADDRESS]. Право власності на квартиру є також [PERSON] та [PERSON]. У квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], [INFO] та [PERSON] , шлюб з яким було розірвано 06 січня 2012 року. З початку 2007 року [PERSON] в квартирі не проживає, оскільки працює та постійно проживає в м. Маріуполь. [PERSON] участі в утриманні квартири не приймає, оплату за комунальні послуги не проводить. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позовну заяву в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився по невідомій суду причині, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав. [PERSON], є співвласником квартири [ADDRESS]. Право власності на квартиру є також [PERSON] та [PERSON]. У квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], [INFO] та [PERSON] , шлюб з яким було розірвано 06 січня 2012 року. З початку 2007 року [PERSON] в квартирі не проживає, оскільки працює та постійно проживає в м. Маріуполь. [PERSON] участі в утриманні квартири не приймає, оплату за комунальні послуги не проводить. Відсутність [PERSON] без поважних причин у місці постійного проживання підтверджується актом з ММ КП Міськкомунгосп та поясненнями свідків. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач не живе в квартирі з 2007 року та працює в м. Маріуполі. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності члена сімї в цьому житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

У травні 2012 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, з 18.03.2006 року. Від шлюбу мають дитину дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки не надає, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивачка у судове засідання зявилася, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що згоден на мінімальний розмір аліментів. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Сторони з перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.03.2006 року, шлюб не розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач кошти на утримання неповнолітньої доньки не надає, однак як пояснила у судовому засіданні позивачка, відповідач купує одяг для дитини та продукти харчування. В силу ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати та надавати матеріальну допомогу на дітей, при цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в прибуток держави 214 грн. 60 коп. судових витрат. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 190 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що з 2010 року проживав однією сімєю з [PERSON], без реєстрації шлюбу. В 2011 році вони припинили шлюбні відносини і він виїхав до [PERSON] Федерації. На той час відповідач - [PERSON] вже була вагітна і 16 лютого 2012 року народила доньку - [PERSON]. В актовому записі про народження дитини відомості про батька були вказані за заявою матері - [PERSON], згідно ст. 135 ч. 1 СК України. На даний час вони знову проживають однією сімєю, ведуть спільне господарство та виховують доньку. Прохає суд визнати його батьком [PERSON] та зобовязати відділ РАЦС внести відповідні зміни в актовий запис. В судовому засіданні представник позивача, обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, мотиви його предявлення не оспорює. Представник третьої особи проти позову не заперечує, мотиви його предявлення не оспорює. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, дійшов до наступного. Відповідно до ч.2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь- які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Встановлено, що позивач [PERSON] з 2010 року проживав однією сімєю з [PERSON], без реєстрації шлюбу. В 2011 році вони припинили шлюбні відносини і він виїхав до [PERSON] Федерації. На той час відповідач - [PERSON] вже була вагітна і 16 лютого 2012 року народила доньку - [PERSON]. В актовому записі про народження дитини відомості про батька були вказані за заявою матері - [PERSON] На даний час [PERSON] та [PERSON] проживають однією сімєю, ведуть спільне господарство та виховують спільну доньку - [PERSON]. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст. 125, 128, 134 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського РУЮ Луганської області, актовий запис № 49, обґрунтовуючи вимоги тим, що в психологічному плані вони несумісні, втратили один до одного почуття любові та поваги, спільне проживання стало неможливим. В даний час збереження шлюбу суперечить її інтересам. Від шлюбу є неповнолітня донька - Надія, [INFO], яка проживає з позивачем. В судовому засіданні представник позивача наполягала на вимогах, викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити повністю. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «Назаренко», витрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського РУЮ Луганської області, актовий запис № 49 (а.с.5). Від шлюбу є неповнолітня донька - Надія, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.4), яка проживає з позивачем. В даний час сторони подружніх відносин не підтримують, мешкають окремо. Спору про майно подружжя немає. Позивач [PERSON] (до шлюбу Петрушова) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище «Назаренко», яке вона отримала після реєстрації шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ч.2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідним проголосити вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

У червні 2012 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб між ним та відповідачем, посилаючись на втрату взаєморозуміння та неможливість подальшого подружнього життя. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила після розірвання шлюбу залишити собі прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив слухати справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 1993 року Відділом запису актів громадянського стану Ленінського райвиконкому м. Миколаєва, актовим записом № 771. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Спільного господарства сторони не ведуть. Подружні відносини припинені з червня 2011 р. у звязку із втратою взаєморозуміння у сімї, до цього часу не поновлені, що свідчить про сталий характер відносин між сторонами. На теперішній час спір про поділ спільного сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. Сторони не бажають призначення строку для примирення. Отже, шлюб між сторонами як добровільний сімейний союз фактично припинений, його збереження суперечить їх інтересам і не відповідає дійсним взаємовідносинам, а тому позовні вимоги слід задовольнити шляхом розірвання шлюбу. Відповідно до ст.. 113 СК України, суд вважає можливим після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

29 травня 2012 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Пустовійтівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтований тим, що 23 листопада 1996 року помер його батько [PERSON], який проживав в [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) в КСП "Чернятинське" с. Чернятинці Хмільницького району, розміром 2,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, вартістю 10303 грн., яка знаходиться на території Пустовійтівської сільської ради. Крім позивача інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Позивач не може оформити спадщину у нотаріальному порядку, оскільки сертифікат на право на вказану земельну частку (пай) не зберігся, тому він вимушений звернутися до суду. 25 червня 2012 року позивач збільшив позовні вимоги, просив встановити факт прийняття нмим спадщини після мерті батька. В судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач позов позов підтримав, просив його задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23 листопада 1996 року помер [PERSON] (а.с.4), позивач [PERSON] являється сином спадкодавця (а.с.12). Після смерті [PERSON] залишилося право на земельну частку (пай) в КСП "Чернятинське" с. Чернятинці Хмільницького району, розміром 2,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, вартістю 10303 грн., яка знаходиться на території Пустовійтівської сільської ради (а.с.5-6). Позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] (а.с.8-11). Відповідно до довідки Пустовійтівської сільської ради №108 від 18 травня 2012 року спадщина на зазначену земельну частку (пай) після смерті [PERSON] не оформлялась (а.с.5). Відповідно до довідки Хмільницької міської державної нотаріальної контори № 383/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], інших спадкоємців немає, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, перешкод в прийнятті ним спадщини суд не вбачає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

12 червня 2012 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що для звернення до пенсійного фонду для призначення йому пенсії за віком, їй необхідно встановити кількість корів, яких вона обслуговувала, працюючи доярко йому необхідно встановити факт належності йому трудової книжки, у звязку з чим він був вимушений була звернутися до суду. В судове засідання заявник, представник заінтересованої особи не зявився, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому заявник заяву підтримав, просив її задовольнити, представник третьої особи проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 30 серпня 1969 року було заведено трудову книжку на імя [PERSON] ( а. с. 6), який 04 вересня 1969 року був прийнятий на роботу учнем токаря механічної дільниці Хмільницького ремонтного заводу, згідно наказу директора від 04 вересня 1969 року № 212. Останній запис в трудовій книжці - щодо роботи в КМП Агат, ліквідованого у 2012 році (а. с. 8-9). Факт належності зазначеної трудової книжки заявнику [PERSON] підтверджується наступними документами. Довідкою архівного відділу Хмільницької міської ради від 29 травня 2012 року № 01-13/119 (а. с. 10-11), з якої вбачається, що [PERSON] значиться в книгах по заробітній платі Хмільницького райпобуткомбінату, що по часу роботи співпадає з відповідними записами трудової книжки. Довідкою про заробітну плату № 60 від 11 червня 2012 року (а. с. 12), з якої вбачається, що [PERSON] працював в ТОВ Свіжістьз серпня 1992 року по жовтень 1994 року, що відповідає записам трудової книжки. Копію паспорта та свідоцтва про народження, дані яких співпадають з даними трудової книжки, зав винятком прізвища. Підписами [PERSON] на заяві про встановлення факту, в паспорті та в трудовій книжці. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON], оскільки матеріалами справи беззаперечно доведено факт належності трудової книжки заявнику.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

У зв'язку зі складністю в постановленні повного судового рішення, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини на підставі ст. 209 ч. З ЦПК України та відкласти складання повного рішення на строк не більше 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

11 квітня 2012 року до суду надійшла зазначена заява. В заяві заявниця просить визнати недієздатним [PERSON], 1960 року народження та за поданням органу опіки та піклування призначити її опікуном над недієздатним [PERSON] Свою заяву заявниця обґрунтовує тим, що її брат - [PERSON] страждає на психічний розлад, багаторазово проходив курс лікування у Київській міській психоневрологічній лікарні №1 та перебуває на обліку у Київському міському психоневрологічному диспансері №1, за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, а також подала подання відповідно до якого, у разі визнання [PERSON] недієздатним просить призначити [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, заявника, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи №493 від 28.05.2012 року, встановлено, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним захворюванням: шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний тип перебігу, виражений апатико-дисоціативний дефект і за своїм психічним станом у теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними; [PERSON] потребує у встановленні над ним опіки. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], 1960 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS], є братом [PERSON], [INFO], яка проживає в [ADDRESS]. Отже, оскільки актом комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи підтверджено, що [PERSON] за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тому суд вбачає достатньо підстав для задоволення заяви та визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.4 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Орган Опіки та піклування Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації надав висновок про те, що не заперечує проти призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON]. А тому оскільки недієздатний потребує встановлення опіки, суд приходить до висновку про задоволення подання органу опіки і піклування та призначення [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб, який зареєстрований з відповідачем. Як зазначила позивачка в своїй позовній заяві, 10 лютого 1973 року, виконкомом Березівської сільської ради Житомирського району зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Діти від спільного шлюбного життя вже досягли повноліття. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Причиною цього стало те, що в них зовсім різні характери і погляди на життя та немає спільних інтересів. Останніх 15 років шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть. Вважає, що за таких обставин збереження сімї стало неможливим. На примирення з відповідачем не погоджується. Сторони в судове засідання не зявилися, але надіслали до суду письмові заяви в яких просять проводити розгляд справи за їх відсутності. Позивачка в своїй заяві просила суд задовольнити її позовні вимоги, а відповідач у своїй заяві не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши надані суду дока-зи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] на примирення не погоджується, сімейних стосунків тривалий час не підтримує, а тому збереження сімї за таких обставин є неможливим. Встановлені факти відповідають сімейним правовідносинам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути в солідарному порядку зі [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитному договору № 014/5550/85/122288 від 19.11.2007 року у розмірі 708\~263,54 грн. і покласти на відповідачів судові витрати. Від представника позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по кредитному договору, а саме, просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача загальну заборгованість по вище зазначеному договору у загальному розмірі 222\~086,71 грн. В судове засідання представник позивача не зявився від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з»явилися. Заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали та не повідомили про поважні причини неявки. За таких обставин суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позов таким що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.11.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/5550/85/122288, за умовами якого відповідач отримав споживчий кредит в сумі 340\~025,00 грн., строком на 240 місяців з 09.11.2007 року по 09.11.2027 року із сплатою 14,2 відсотків річних за користування кредитними коштами. Також, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки за № 014/5550/85/122288 від 09.11.2007 року, відповідно до якого останній на добровільним засадах взяв на себе зобовязання перед позивачем відповідати за борговими зобовязаннями, які виникають з умов кредитного договору. Однак, відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання по кредитному договору і не погашають кредит та відсотки по ньому. Станом на 04.04.2012 року, відповідно до наданого розрахунку, відповідачі мають заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 222 086,71 грн., з них: - 207\~718,18 грн. заборгованості за кредитом; - 10 849 18 грн. зборгованості за відсотками; - 3 519 35 грн. пеня за прострочення відсотків по кредиту. Дана заборгованість по умовам кредитного договору підлягає стягненню з відповідачів На підставі ст. 88 ЦПК України, підлягають також стягненню сплачені позивачем судові витрати, а саме 120 грн. 00 коп. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1700 грн. 00 коп. судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved