Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-18 00:00:00

[PERSON], 21.11.2012 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій суму розміром 500 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання позову та до її повноліття. З позовної заяви вбачається, що позивач спільно проживала с [PERSON] Від спільного проживання у них є дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ №119357. Сімейне життя з відповідачем не склалось, сімейні відносини фактично припинені, відповідач мешкає окремо. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, у звязку з чим, вона вимушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивач, [PERSON] в судове засідання не зявилась, але від неї надійшла заява, відповідно до якої вона просить стягнути з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], 02.06.2010 року аліменти на її користь в твердій грошовій сумі розміром 300 гривень щомісячно та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не зявився. Кілійським районним судом Одеської області було направлено доручення до Луцького районного суду Волинської області про виклик [PERSON], вручення йому копію позовної заяви та допиту з питань, що випливають з позовної заяви. 21.02.2013 року від Луцького міськрайонного суду надійшов протокол судового засідання, де [PERSON] пояснив, що позов визнає частково, та згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в межах 300 гривень. У зв`язку з тим, що на утриманні знаходиться малолітня дитина у засідання з`явитися не зможе, тому просить розглянути справу без його участі. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом достовірно встановлено, що 02.06.2010 року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЕГ № 119357, видане Баівською сільською радою Луцького району Волинської області 10.06.2010 року. Відповідно до довідки, виданої Фурманівською сільською радою Кілійського району Одеської області від 20.11.2012 року №340 [PERSON] проживає за адресою [INFO] та до складу її сім`ї входять: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в частині 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved