Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач свої вимоги мотивує тим, що 27.02.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір про відкриття не поновлювальної кредитної лінії за яким він отримав кредит у розмірі 11188,14 грн. на умовах платності на зворотного повернення. До вказаного договору відповідачем були внесені несправедливі умови, які викладені у п. 6.8 та 6.9 Договору та якими відповідачу надавалося право в односторонньому порядку змінювати розмір плати за обслуговування кредиту та розміру відсоткової ставки за користування кредитними ресурсами банку. Вважає, що вказані положення договору порушують його права як споживача, є несправедливими та суперечать принципу добросовісності. Тому просить визнати вказані положення договору недійсними. В судовому засіданні позивач та його представники позов підтримали. Представник відповідача позов заперечила і пояснила, що позивач був обізнаний про умови укладеного договору, добровільно його підписав та отримав кредит. Договір укладений сторонами відповідав вимогам закону, що були чинними на час його укладення. Вважає дії позивача спрямовані на ухилення від належного виконання укладених умов договору. Тому просить відмовити у задоволенні позову за його необґрунтованістю. Суд заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази подані сторонами, вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 лютого 2008 року позивач та відповідач уклали кредитний договір № SUC0AL00001943, за умовами якого позивач отримав у відповідача кредит в розмірі 11188,14 доларів США з терміном повернення до 27.02.2015 року на придбання транспортного засобу. Відповідно до договору позичальник сплачує кредитору проценти за користування кредитом у розмірі 1,11% на місяць. За пунктом 6.8 цього договору передбачено право банку змінювати плату за обслуговування кредиту (яка визначена як «Додаткова комісія») за певною формулою та залежить від стандартної процентної ставки на час прийняття рішення про зміну розміру цієї комісії. Пунктом 6.9 договору між сторонами передбачено право банку в одностроньому порядку змінювати розмір відсоткової ставки в разі настання подій визначених п. 6.2 Договору. У вересні 2008 року банк в односторонньому порядку змінив розмір відсотків в сторони збільшення, оскільки настала подія визначена п. 6.2 договору (а саме позивач звільнився з роботи). Відповідно до ст..ст.526,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені його умов (свобода договору). Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України, якою доповнено ЦК України Законом України від 12.12.2008 року, умови договору щодо права змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Дії відповідача з приводу підвищення відсоткової ставки є цілком законними, оскільки таке право банку було визначено сторонами під час укладення договору та не суперечило законодавству діючому на час укладення договору та час прийняття рішення про зміну відсоткової ставки за договором. За положеннями ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»договір про надання фінансових послуг (яким відповідно до ст. 4 цього Закону є договір про надання споживчого кредиту) повинен містити розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків. За положеннями ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Оскільки у спірному договорі плата за обслуговування кредиту у формі Додаткової комісії визначена за формулою зі змінними величинами, то такі умови суперечать положенням ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». З огляду на вищевикладене, підстави для часткового задоволення позову та визнання недійсним положень п. 6.8 спірного договору в частині права ПАТ «ПриватБанк» змінювати в односторонньому порядку розміру «Додаткової комісії». У задоволенні позову в іншій частині суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю вимог. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути 107,30 грн. судового збору.

Outcome: partial