Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-25 00:00:00

31 серпня 2012 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 392607,00 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач вказав, що згідно укладеного між сторонами трудового договору та додаткових угод про повну матеріальну відповідальність працівника, [PERSON] займала посаду касира відділення № [NUMBER] . 07.07.2012 року за результатами ревізії цінностей було виявлено нестачу коштів в розмірі 392607,00 грн., що утворилася наслідок неналежного та не добросовісного виконання відповідачем своїх посадових обов`язків, що на думку позивача підтверджується долученими до позовної заяви документами. За викладених обставин та посилаючись на умови укладених між сторонами угод та дійсне законодавство позивач просив суд задовольнити позовні вимоги. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про поважні причини такої неявки не повідомила. У зв`язку з неявкою відповідача а неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд в порядку статті 169 ЦПК України за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вивчивши доводи позивача і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у трудових відносинах, що підтверджується витягом з наказу №1093-п від 14.10.2011 року про прийняття відповідача на посаду касира Відділення №152, з яким відповідача було ознайомлено, про що свідчить відповідний підпис. та копія якого наявна в матеріалах справи. 18 жовтня 2011 року між сторонами було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №296/1, згідно умов якого він діє протягом усього часу роботи з майном та іншими ввіреними працівнику цінностями ПАТ «ВіЕйБі Банк», та відповідач у випадку заподіяння матеріальної шкоди банку зобов`язується відшкодувати збитки відповідно до дійсного законодавства. Відповідно до посадової інструкції касира відділення №152 (п. 2.2.1, пп. l,m,p,r, п. 4.5), основними посадовими обов`язками касира є зокрема ведення касового обліку, контроль за належним оформленням касових документів, підрахунок залишків готівкових коштів наприкінці операційного дня, оформлення необхідної касової документації, та у разі порушення посадових обов`язків касир несе повну матеріальну відповідальність щодо грошових коштів у національній та іншій валюті, наданих їй для виконання посадових обов`язків. Із досліджуваною посадовою інструкцією відповідач ознайомлена, що підтверджується її підписом від 22.12.2011 року. 07 липня 2012 року було складено акт ревізії цінностей що знаходяться у сертифікованому сейфі Відділення №152 ПАТ «ВіЕйБі Банк», відповідно до якого при зведені каси у вказаний день було виявлено нестачу в розмірі 392607,00 грн. Відповідно до положення про проведення касових операцій в ПАТ «ВіЕйБі Банк», за схоронність готівки та цінностей відповідальність несуть Начальник відділення та касовий працівник. (п.3.2.3 вказаного положення відповідно до наданого суду витягу) Відповідно до письмових пояснень, що були надані відповідачем 07.07.2012 та 10.07.2012 року, копії рукописного та друкованого тексту яких наявні в матеріалах справи, відповідачем було порушено посадову інструкцію в частині достовірності здійснення касових операцій та збереження ввірених їй матеріальних цінностей, що призвело до утворення виявленої нестачі коштів. Відповідно до ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Відповідно до ст. 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 КЗпП укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; Відповідно до ст. 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. За викладеного, відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд вважає доведеним обставини, відповідно до яких відповідач є працівником банку, між сторонами укладено договір про повну матеріальну відповідальність та на момент укладення такого договору відповідачу виповнилося понад 18 років, та в супереч вимогам посадової інструкції відповідач вчинила дії, в наслідок яких утворилась нестача коштів, що біла виявлена та зафіксована відповідно до акту ревізії матеріальних цінностей наявного в матеріалах справи. За таких обставин суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого ним судового збору в розмірі 3926,07 грн.

Outcome: approved