Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-12 00:00:00

рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 08.11.2011 року, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 07.12.2011 року, у задоволенні позову відмовлено. При цьому питання розподілу судових витрат судом не вирішувалося. 22.12.2011 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із заявою про ухвалення по справі додаткового рішення та відшкодування витрат по оплаті правової допомоги адвоката [PERSON], шляхом стягнення з кожного з позивачів на їхню користь по 214 грн 29 коп. У судовому засіданні представник відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] адвокат [PERSON] заяву підтримав і наполягав на її задоволенні. Представник позивача [PERSON] [PERSON], та співпозивач [PERSON] із заявою не погодилися. Співпозивач [PERSON] також повідомила, що позивач [PERSON] являється інвалідом ІІ групи і відповідно до законодавства України звільнений від оплати судового збору. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON], а також представник Чернігівської міської ради та виконавчого комітету Чернігівської міської ради не зявилися, про час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення сповіщалися належним чином. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Інтереси відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в суді представляв адвокат [PERSON], який має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, зареєстрований як фізична особа підприємець і має право здійснювати підприємницьку діяльність повязану з наданням юридичних послуг (т.2 а.с. 39 41). Як убачається з матеріалів справи (т.1, а.с. 93 96, 116 119) адвокат [PERSON] представляв інтереси вказаних вище відповідачів у суді та надавав їм правову допомогу, яка полягала у вивченні позовної заяви і доданих до неї документів, підготовки заперечень та участі у судових засіданнях на підставі договорів про надання правових послуг адвоката від 19.09.2011 року. За надані адвокатом послуги кожний із зазначених вище відповідачів сплатив по 1500 грн. Сплата відповідачами грошових коштів відображена в Книзі доходів і витрат підприємця [PERSON], яка прошнурована, пронумерована і скріплена печаткою Державної податкової інспекції у місті Чернігові (т.2, а.с. 43). Згідно положень викладених у пункті 2 частини 3 статті 79, частині 1 статті 88 ЦПК України витрати на правову допомогу є різновидом судових витрат; у разі відмови в задоволенні позову, понесені відповідачами витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню за рахунок позивачів. В пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 розяснено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, розяснення, складання позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. В розумінні викладеного і статті 56 ЦПК України адвокат [PERSON] являється особою, яка має право надавати правову допомогу на платній особі. Статтею 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах (далі по тексту Закон) встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судових засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Журналами судових засідань від 30 вересня, від 26 жовтня та від 08 листопада 2011 року (т.1 а.с. 121 124, 154, 197 198) підтверджується що загальна тривалість судових засідань, в яких адвокат [PERSON] брав безпосередню участь складає 3 год. 12 хв. На той час, згідно статті 22 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рікмінімальна заробітна плата складала 985 грн. Суд також вважає, що враховуючи достатню ступінь складності справи, а також значну кількість позивачів та відповідачів, які беруть участь у справі, адвокат [PERSON] потребував не менше 2 годин для вивчення матеріалів справи; не менше 7 годин для вивчення законодавства, що регулює спірні правовідносини та підготовки заперечень на позовну заяву, які приєднано до матеріалів справи (т.1, а.с. 100 103); не менше 4 годин для зібрання необхідних доказів, які додано до заперечень. Отже, виходячи з приписів статті 1 Закону адвокат [PERSON] має право на отримання компенсації в розмірі який не повинен перевищувати 985 х 0.4 х 16 = 6304 грн., де: 16 мінімальна кількість годин /3 + 2 + 7 + 4/ необхідна для підготовки до участі у справі та безпосередньої участі у справі адвоката. Отримана адвокатом [PERSON] сума (6000 грн) не перевищує розрахованої, а тому підлягає відшкодуванню за рахунок позивачів, шляхом стягнення з кожного з позивачів на користь відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 214 грн 29 коп. /1500 : 7/. Одночасно суд констатує, що наявність у позивача [PERSON] ІІ групи інвалідності не звільняє його від обовязку відшкодування відповідачам витрат на правову допомогу адвоката, які вони були змушені нести внаслідок предявлення ним безпідставного позову.

Outcome: approved