Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 лютого 2001 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. На теперішній час позивач проживає окремо від відповідачки. Тому просить розірвати між ними шлюб. Крім того позивач вказує, що за період спільного проживання сторони придбали спільне майно, яке добровільно розділити між собою не можуть, тому він змушений звернутися до суду. Просить виділити йому житловий будинок № 53 по вул. Вавілова в м.Первомайську Миколаївської області вартістю 80\~ 000 грн., стінку меблеву довжиною 2.8 м., диван вугловий 2000 грн., бойлер 800 грн., пральна машина (автомат) LG -1500 грн., душеву кабінку -2000 грн., телевізор -5000 грн., а всього майна на 92800 грн. Відповідачці просив виділити майно, а саме: 2/3 частини двокімнатної квартири [ADDRESS] вартістю 80 000 грн., стінку меблеву довжиною 3.2 м., диван Малютку - 1000 грн., компютер 3500 грн., холодильник Whirlpool 4500 грн., кухонний куточок 800 грн., меблі кухонні 800 грн., телевізор Ельдорадо 600 грн., телевізор Соні 450 грн., а всього майна на суму 93150 грн. В судовому засіданні позивач та її представник частково змінили свої позовні вимоги, просили виділити позивачу диван вугловий, вартістю 2000 (дві тисячі) грн., холодильник Whirlpool, вартістю 4500 (чотири тисячі пятсот) грн., пральну машину (автомат) LG, вартістю 1500 (одна тисяча пятсот) грн., телевізор Philips, вартістю 5000 (пять тисяч) грн., а всього майна на суму 13000 (тринадцять тисяч) грн. Позов в частині розподілу квартири [ADDRESS] та житлового будинку № 53 по вул. Вавилова в м.Первомайську Миколаївської області залишити без розгляду. Відповідачка [PERSON] та її представник змінений в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.02.2001 року Царедарівською сільскою радою Доманівського району Миколаївської області, актовий запис №01. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] вказані позивач та відповідачка по справі. Згідно договору купівлі-продажу від 25.11.2003 року [PERSON] купила житловий будинок № 53 по вул. Вавілова в м.Первомайську Миколаївської області. Відповідно до витяга про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9581150 від 16.01.2006 року двокімнатна квартира [ADDRESS] (Вузовська) в м.Первомайську Миколаївськї області належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності по 1/3 частині кожному. Відповідно до ч.3.ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають ст.ст. 58,59 ЦПК України. Суд приходить до висновку про те, що між подружжям фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Крім того, в п. 23 Постанови № 11 від 21.12.2007 року Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбу, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя визначено, що спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі і садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобовязальними правовідносинами, тощо. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З даних підстав суд вважає, що доля кожної сторони по даній справі є рівною. Відповідно до ч.4 ст. 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної власності на майно допускається лише за його згодою. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. За даних обставин по визнанню відповідачем позову забезпечення позову підлягає скасуванню.

Outcome: approved