Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-09 00:00:00

28 травня 2012 року ПрАТ СТ Гарантія звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 травня 2007 року в м. Києві біля пл.. Ленінградська сталася дорожньо - транспортна пригода з вини громадянина [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], в результаті якої був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить громадянину [PERSON]. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб становить 11 215 грн. 39 коп. Автомобіль [PERSON] застрахований в ПрАТ СТ Гарантія і на підставі умов договору було виплачене страхове відшкодування за пошкоджений транспортний засіб у розмірі 11 215 грн. 39 коп. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ СТ Гарантія суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 11 215 грн. 39 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, та просила суд задовольнити позов, пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви, не заперечувала проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином, причини неявок суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 10 травня 2007 року в м. Києві на пл.. Ленінградській з вини громадянина [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить громадянину [PERSON]. Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва №15594/07 від 08 червня 2007 року, громадянина [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно звіту №1912 про оцінку автомобіля [NUMBER], від 13 липня 2007 року розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб становить 11215 грн. 39 коп. Згідно договору №5-299-3/07 добровільного страхування транспортного засобу від 19 лютого 2007 року, автомобіль [NUMBER] - застрахований у ВАТ СТ Гарантія. Відповідно п.п.І.І.З.п. 1.1 Статуту ПрАТ СТ Гарантія (нова редакція) Відкрите акціонерне товариство Страхове товариство Гарантія змінило назву на Приватне акціонерне товариство Страхове товариство Гарантія відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства». 15 травня 2007 року [PERSON] звернувся до ПрАТ СТ Гарантія із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до договору №5-299-3/07 добровільного страхування транспортного засобу від 19 лютого 2007 року, 24 липня 2009 року позивачем було складено страховий акт та згідно якого було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 11 215 грн. 39 коп. 29 лютого 2012 року ПрАТ СТ Гарантія направило на адресу [PERSON] заяву про страхове відшкодування з вимогою здійснити виплату добровільно. Згідно із ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно вимог ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно ч.2.ст. 1187 ч.2 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використанням якого створює підвищену небезпеку. За таких обставин суд приходить до правильного висновку про задоволення позовних вимог. Згідно ч. І ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Відповідно платіжного доручення №1248 від 14 травня 2012 року позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved