Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-12 00:00:00

У липні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Ерсте банк» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просило суд стягнути з останньої, заборгованість за кредитним договором у розмірі 224 626,20 грн., судові витрати у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду .справи у розмірі 120 грн, В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував, що 08 серпня 2007 року між ВАТ "Ерсте банк".. (який згодом перейменований у Публічне акціонерне товариство «Ерсте банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/2292/73/03845, відповідно до умов якого позивач надав останній 26800,00 доларів СІЛА, строком до 07 серпня 2013 року зі сплатою за користування кредитом 12,5 % річних. Позивач в свою чергу зобовязалась повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування ним. Одночасно, з метою забезпечення виконання кредитного договору з [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до якого [PERSON] передала у заставу транспортний засіб марки CHEVROLET, моделі ЕРІКА LF69K, 2007 р\\в, шасі (кузов, рама) Y6DLF69KE7B066359 KL1LF69КЕ7В066359, реєстраційний номер BE 1445АІ, який зареєстровано за відповідачем. Посилаючись на вказані обставини та порушення відповідачем взятих на себе зобовязань, що призвело до заборгованості за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з відповідача 224 626,20 грн., судові витрати у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн. В квітні 2012 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ "Ерсте Банк" про визнання кредитного договору № 014/2292/73/03845 від 08.08.2007 року удаваним та таким, що укладений в національній валюті України. Обґрунтовуючи зустрічний позов [PERSON] посилалась на те, що кредитний договір суперечить нормам ЦК України та діючому законодавству, зокрема, щодо відсутності у позивача ліцензії на здійснення таких банківських операцій як надання кредиту в іноземній валюті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримала та просила задовольнити, зустрічний позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, оскільки позивач діяв в межах діючого законодавства та не порушував права відповідача. Відповідач в судове засідання не зявилась, направила для участі у справі свого представника. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні від 26.04.2012 року позов ПАТ «Ерсте банк» не визнав, зустрічні позовні вимоги підтримав, посилаючись на те, що позивач за первісним позовом не мав права на укладення договору в іноземній валюті. В подальшому відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявлялись, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином і своєчасно. Представник відповідача телефонограмою просив суд слухати справу у його відсутність та відсутність відповідача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов ПАТ "Ерсте банк" таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. І ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Згідно ст. 554 ЦК України у випадку порушення зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624,625 ЦК України. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Судом встановлено, що 08 серпня 2007 року між ВАТ "Ерсте банк" (який згодом перейменований у Публічне акціонерне товариство «Ерсте банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/2292/73/03845, відповідно до умов якого позивач надав останній 26800,00 доларів США, строком до 07 серпня 2013 року зі сплатою за користування кредитом 12,5 % річних. Також, з метою забезпечення виконання кредитного договору з [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до якого [PERSON] передала у заставу транспортний засіб марки CHEVROLET, моделі ЕРІКА LF69K, 2007 р\\в, шасі (кузов, рама) Y6DLF69КЕ7В066359 KL1LF69KE7B066359, реєстраційний номер BE 1445АІ, який зареєстровано за останньою. Відповідачем не виконані взяті на себе зобовязання відповідно до умов договору, у звязку із чим станом на 18.10.2010 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 224 626,20 грн., яка складається з основної заборгованості за кредитом у розмірі 174455,46 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 28364,68 грн. та пені за порушення строків повернення кредиту та процентів 21806,06 грн. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими з судовому засіданні матеріалами справи, а саме: довідками; розрахунками; договорами; актом (а.с. 6-7; 11,12; 17-21; 24-25; 30,31,32,33,34,35). В частині зустрічних позовних вимог відповідача щодо визнання недійсним договору про надання кредиту з підстав порушення норм цивільного законодавства України суд вважає за необхідне відмовити з огляду на наступне. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Банк має право здійснювати операції з валютними цінностями. На здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої статті 47 цього Закону, надає дозвіл Національний банк України. Такий дозвіл на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 ч.2 та ч. 4 статті 47 зазначеного Закону України, наявний у позивача, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Згідно до ч. З ст. 203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. [PERSON] у разі незгоди з умовами договору не повинна була всупереч своїй волі укладати договір з банком, а мала можливість вибрати іншу банківську установу з іншими умовами надання кредиту. Таким правом вона не скористалась, а тому погодилась з умовами кредиту, підписавши кредитний договір. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Порушення вимог ст. 203 ЦПК України судом не встановлено, а тому немає підстав для визнання недійсним оспорюваного кредитного договору. Згідно з ч.3 ст.551ЦК України розмір неустойки (пені, штрафу) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки зазначений в позові розмір штрафних санкцій (пені) за договором складає 21806,06 грн., що неспівмірно із сумою заборгованості за кредитним договором, суд вважає за можливе застосувати положення ч.З ст.551 ЦК України та зменшити розмір штрафних санкцій. При цьому суд засновує свою позицію щодо зменшення суми пені на тому, що вказана норма не обмежує право суду на застосування її приписів навіть якщо відповідач не заявляє відповідного зустрічного прохання під час розгляду справи. Визначаючи суму пені, що підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з принципів розумності та справедливості, передбаченими ст. З ЦК України. Таким чином, враховуючи суму договірних зобовязань, що виникли між сторонами по справі, принцип співмірності, всі обставини по справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів у сумі 12000 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: partial