Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

18 січня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]В про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що з [PERSON] вони зареєстрували шлюб 15 січня 2011 року, але з лютого 2012 року проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Спільна дитина [PERSON] [INFO] проживає з матерю. Відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивачка самостійно змушена утримувати дитину, хоча сама студентка і не має можливості працевлаштуватися. На підставі викладеного, уточнивши позовні вимоги, [PERSON] просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у сумі 972,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а вразі продовження дитиною навчання до досягнення ним двадцятитрьох річного віку, а також стягнути з відповідача щомісячно 1108,00 грн. аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивачка присутньою не була, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що він не заперечує сплачувати аліменти виключно на дитину, але в розмірі меншому ніж просить позивачка, оскільки він офіційно не працює, має тимчасовий заробіток, його щомісячний дохід не перевищує 1200,00 грн.. Також пояснив, що інших аліментних зобовязань він не має, хронічними захворюваннями не страждає. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 15 січня 2011 року було зареєстровано шлюб. 18 липня 2011 року народився [PERSON], у свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач [PERSON]. Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що не заперечується відповідачем. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, статтею 84 ч.2 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий заробіток, частину його одержує в натурі, а так само при наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір прожиткового мінімуму, який повинні забезпечувати дитині обидва батьки, стан здоров'я і матеріальне становище позивачки, яка не працює та вимушена самостійно утримувати неповнолітню дитину, а також інші істотні обставини в справі, а саме: стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який є працездатним, має задовільний стан здоровя, інших осіб на утриманні не має, стягнення по виконавчим листам з нього не провадяться. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісячно, а також аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку. Задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що обовязок батьків утримувати повнолітнього сина до досягнення ним двадцяти трьох років, передбачений ст.199 СК України, виникає зокрема при продовженні дитиною навчання. Враховуючи, що [PERSON] 18 липня 2011 року, суд вважає дані позовні вимоги передвчасними. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial