Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дочку, [PERSON], 25.09. [INFO]. Позивачка посилається на те,що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] Після розірвання її шлюбу з відповідачем в 2005 році,їх діти,дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] залишилися проживати з нею, а відповідач сплачував до їх повноліття аліменти в розмірі 200 гривень. З вересня 2009 року дочка [PERSON] навчається на денній формі Національного університету харчових технологій. 25.09. 2010 року дочці виповнилося 18 років. Проте, згідного ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані їх утримувати до досягнення ними 23 річного віку, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вона працює вчителем і її заробітної плати не достатньо, щоб забезпечити дочці умови пристойного проживання, належний рівень фізичного та духовного розвитку. Позивачка просить стягнути з відповідач на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 500 гривень щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач позов визнав частково- на 200 гривень. Відповідач суду пояснив,що він проживає не за місцем своєї реєстрації в с.Шпилі по вул..Кибенка,53,де його будинок, а в с.Феневичі. Він має іншу сім»ю,хоча його відносини офіційно не оформлені. В серпні 2012 року він отримав травму і після того офіційно ніде не працює,хоча до того працював кранівником,допомагав позивачці утримувати дітей,навчать їх. На даний час він живе підробітками і може щомісяця надавати допомогу в розмірі 200 гривень. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка(син) навчаються і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи слідує,що [PERSON], [INFO]. Її батьком є- Баранов [PERSON]; мати-Баранова [PERSON]. Дитина,[PERSON], [INFO] народжена в шлюбі,що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 31.08. 1985 року(І-ІІІ №494116) та свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії І-ОК№ 003965 від 07.09. 2005 року. Про те,що [PERSON] навчається, підтверджується довідкою Національного університету харчових технологій від 29.11. 2012 року №1749/21 про те,що [PERSON] є студенткою 4 курсу та закінчує навчання 30.06. 2013 року. З копії Угоди №4451 про проживання в гуртожитку від 01 вересня 2012 року слідує, що [PERSON] проживає в гуртожитку за адресою вул..Петровського,12,Гуртожиток №7,кімната №707 в місті Києві. Вартість проживання (п.3 Договору) за рік складає - 2100 грн. Відповідно до ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести в суді ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачка посилається на те, що відповідач має можливість утримувати повнолітню дочку,оскільки він працює, має достатній заробіток, будує власне житло, проте, жодну із цих обставин позивачка в судовому засіданні не довела. Оскільки ст. 199 СК України передбачає утримання повнолітніх дочки,сина,які навчаються і потребують матеріальної допомоги від батьків за умови,що батьки можуть надавати матеріальну допомогу, але позивачка не довела,що дочка [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки не надала документ про розмір стипендії [PERSON], чи має остання якісь заробітки , але відповідач визнає позов на 200 гривень,тому позов слід задовольнити частково, на суму 200 гривень. Вимога щодо стягнення аліментів в розмірі не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є безпідставною, оскільки позивачка стягує аліменти на утримання повнолітньої дочки, в якої неповнолітній вік дитини закінчився 25.09. 2010 року. В решті позовних вимог- відмовити. Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 214,60 грн.( 1% від річної суми аліментів, але не менше 0,2 мінімальної заробітної плати.) На підставі наведеного, ст. 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial