Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачі звернулися з даним позовом до суду, мотивуючи тим, що 26.12.2005 року, [PERSON], і її батько - [PERSON] уклали договір довічного утримання, на підставі якого вона отримала у власність ? частини квартири [ADDRESS]. Іншою 1/2 частиною квартири володіє другий позивач - її брат [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 лютого 2005 року. В 2006 році їх батько одружився на відповідачці [PERSON], [INFO]. Після чого відповідачка звернулась до неї, з проханням зареєструвати її в даній квартирі, на що вона погодилась. 16 травня 2006 року відповідачку було зареєстровано за адресою: [INFO]. Після смерті їх батька, який помер 10 березня 2009 року, відповідачці було запропоновано звільнити квартиру, але до теперішнього часу вона відмовляється знятися з реєстрації, та виселятися без рішення суду, мотивує це тим, що в неї не має іншого житла. Декілька разів вони приходили до квартири і намагалися відчинити їх, але вхідні двері були замкнені відповідачкою з внутрішньої сторони. Однак, вони не мають можливості розпорядження своїм власним майном, так як відповідачка, [PERSON], не бажає знятись з реєстрації, та виселитись з вказаної квартири. Ця обставина перешкоджає їм, як власникам квартири, реалізовувати свої права в повному обсязі. При таких обставинах вони вимушені звернутись з позовом до суду. У відкритому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов з підстав, наведених в позовній заяві. У відкритому судовому засіданні представника позивача [PERSON]- [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. У відкритому судовому засіданні відповідачка і її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, вважає позовні вимоги безпідставними. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 26.12.2005 року, позивачка [PERSON], і її батько - [PERSON] уклали договір довічного утримання, на підставі якого позивачка отримала ? частину квартири [ADDRESS]( а.с.8 -11). Власником іншої 1/2 частини квартири є [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 лютого 2005 року( а.с.13, 14) В 2006 році [PERSON] одружився на відповідачці [PERSON], [INFO], даний факт сторони не оспорюють. 10 березня 2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть(а.с.15). Відповідно до довідки міського комунального виробничого житлового ремонтно експлуатаційного підприємства № 3, [PERSON] зареєстрована в [INFO] з 16.05.2006 року по даний час(а.с.16). У відкритому судовому засіданні відповідачка визнала, що на даний час вона проживає в спірній квартирі, але добровільно висилитись не може, оскільки їй не має куди переїхати. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. На підставі ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися власністю на свій розсуд, що відповідає і вимогам ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 з яких слідує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Стаття 155 Житлового Кодексу України передбачає гарантії прав громадян, які мають в приватній власності квартиру. Статті 386, 391 Цивільного кодексу України передбачає право власника вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якби ці порушення і не були поєднані з позбавленням права власності. Факт перешкоджання позивачам у володінні, користуванні, та розпорядженні ними своєю квартирою підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За таких обставин суд прийшов до висновку, що оскільки відповідачка продовжує проживати в спірній квартирі, добровільно висилитися з спірної квартири не бажає, не є членом сімї позивачів, то позовні вимоги в частині усунення перешкод підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню і вимоги про зобовязання підрозділ Бердичевського РС УДМС України в Житомирській області зняти відповідачку з реєстрації з наступних підстав. Стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. ( зі змінами від 05.07.2012р.) передбачає зняття з реєстрації місця проживання особи на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивачки і судовий збір в розмірі 107.30 грн., понесення якого підтверджено документально( а.с.1).

Outcome: approved