Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

25 січня 2012 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.11.1995 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Запоріжжя, про що складено актовий запис № 1565. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 всіх видів доходу щомісячно, до повноліття дитини, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає та угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. В судове засідання позивач не зявилась надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-ЖС № 281986. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 304938. Також судом встановлено, що [PERSON] проживає разом з матірю. Згідно довідки № 312 від 28.03.2012 року виданої Концерном „Міські теплові мережі, [PERSON] з 20.08.2007 року на теперішній час працює слюсарем з обслуговування теплових мереж Концерну „Міські теплові мережі. У відповідності до ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Як встановлено в судовому засіданні батько проживає окремо від дітей, а тому відповідно до вимог ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України має обовязок брати участь у їх утриманні. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 80, ч. 3 ст. 181 СК України аліменти одному з подружжя та на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти визначається судом (ст.ст. 80, 183 СК). При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача суд виходить з положень ст. 182 СК України, згідно до яких при визначенні розміру аліментів, суд враховує: 1. стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2. стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3. наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4. інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дітей . З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, а саме: враховуючи, що дитина проживає разом з матірю, відповідач має постійний заробіток, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у частці від доходу відповідача у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.01.2012 року. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 3 статті 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 80, 81, 88 ЦПК України з відповідача у доход держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved