Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-02 00:00:00

У травні 2012 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, уточнивши який, просили про визначення часток у спільній сумісній власності по 1/3 частині за кожним та визначення порядку користування квартирою № 19 по вул. Рибній № 34 у м. Миколаєві. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що спірна квартира належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачам та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 13 листопада 1999 року. Квартира розташована на п'ятому поверсі десяти поверхового будинку та складається: з трьох кімнат житловою площею 45,6 кв. м., розмірі яких становить 18, 9 кв. м., 16, 8 кв.м. та 9, 9 кв. м., кухні площею 7,4 кв. м., ванної кімнати площею 2,60 кв. м., вбиральні площею 1 кв. м., коридору площею 4,8 кв.м., коридору площею 7,9 кв.м., лоджії площею 3,8 кв. м. та лоджії площею 11, 7 кв. м. Загальна площа квартири становить 77 кв. м. -Відповідно до порядку користування квартирою, який склався, позивачі проживають у кімнаті площею 16,8 кв.м. та кімнаті площею 9,9 кв. м. Оскільки з відповідачем виникають суперечки щодо порядку користування житловими приміщеннями, позивачі, відповідно до уточнень до позовної заяви, просили визначити частки у спільній сумісній власності по 1/3 за кожним та виділити їм у користування у спірній квартирі жилі кімнати площею 16,8 кв.м. та 9,9 кв. м., а також лоджію площею 11,7 кв. м., кімнату площею 18, 9 кв. м. та лоджію площею 3,8 кв. м. залишити у користуванні відповідача, та залишити у спільному користуванні кухню, коридори, ванну кімнату та вбиральню. У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні уточнений позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 13 листопада 1999 року. Квартира розташована на п'ятому поверсі десяти поверхового будинку та складається: з трьох кімнат житловою площею 45,6 кв. м., розмірі яких становить 18, 9 кв. м., 16, 8 кв.м. та 9, 9 кв. м., кухні площею 7,4 кв. м., ванної кімнати площею 2,60 кв. м., вбиральні площею 1 кв. м., коридору площею 4,8 кв.м., коридору площею 7,9 кв.м., лоджії площею 3,8 кв. м. та лоджії площею 11, 7 кв. м. Загальна площа квартири становить 77 кв. м. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В силу ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном , що є їхньою спільною частковою власністю; кожен із співвласників має право на надання у йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у справі спільної часткової власності. За відсутністю згоди порядок володіння та користування майном визначається судом за позовом одного або декількох співвласників. З врахуванням часток співвласників у даній квартирі, кожному із співвласників у спірній квартирі, суд вважає за можливе, з урахуванням погодження сторін, визначити порядок користування спірною квартирою таким чином: у користування [PERSON] кімнату Л-2, площею 18,9 кв.м. та лоджію Л - 9, площею 3,8/1,9 кв. м., а кімнату Л - З, площею 16,8 кв.м., кімнату Л - 4, площею 9,9 кв. м. та лоджію Л -10, площею 11,7/5,8 кв. м. залишити у користуванні [PERSON] та [PERSON], підсобні приміщення: кухню Л - 5, площею 5,4 кв. м., ванну кімнату Л - 8, площею 2,6 кв. м., вбиральню Л - 7, площею 1 кв. м., коридор Л - 6, площею 4, 8 м. кв., коридор Л - 1, площею 7,9 кв. м. залишити у спільному користуванні співвласників. Але слід врахувати, що визначення порядку користування жилим приміщенням не впливає на розмір часток у спільній сумісній власності, а тому не порушує права власників на користування належних їм на праві власності нерухомого майна. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 107 грн. ЗО коп. Ухвалюючи рішення, суд виходив із загальних засад цивільного судочинства: справедливості, добросовісності та розумності, зазначених у ст. З Цивільного кодексу України.

Outcome: approved