Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

У жовтні 2011 року позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, шо вона на підставі договору дарування від 27 листопада 1991 року є власником 1/2 частини житлового будинку по вул. Київській, 36 в с. Залісся Броварського району Київської області. Власником іншої половини будинку є [PERSON] - її рідний брат. Зазначає, що біля будинку рахується земельна ділянка площею 0,437 га, половиною якої вона користується з часу вчинення дарування. У 2009 році вона звернулась до [PERSON] сільської ради із заявою про передачу їй у приватну власність земельної ділянки площею 0,125 га для обслуговування житлового будинку та площею 0,095 га для ведення особистого селянського господарства, на що отримала відповідь, що для обслуговування житлового будинку їй розподілено земельну ділянку площею 0,125 га. а регата земельної ділянки буде передана для ведення особистого господарства громадянам згідно черги поданих заяв. У грудні 2009 року вона повторно звернулась до [PERSON] сільської ради із заявою про передачу їй у приватну власність земельної ділянки площею 0,0935 га для ведення особистого селянського господарства, однак відповіді не отримала. У серпні 2011 року вона дізналась, що рішенням [PERSON] сільської ради від 24 лютого 2010 року № 239 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчує право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,548 га по вул. Київській в с. Залісся, тобто і на всю земельну ділянку біля будинку, що призначена для ведення особистого селянського господарства, половиною якої вона користувалась. Вважає, що вказаним рішенням порушено її право на частину земельної ділянки, якою вона користувалась, тому просить скасувати вказане рішення сільської ради. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги. Відповідач [PERSON] сільська рада на неодноразові виклики у судове засідання свого представника не направила, повідомила письмово про про розгляд справи в його відсутності та про те, що проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 27 листопада 1991 року Броварською районною державною нотаріальною конторою є власником 1/2 частини житлового будинку по вул. Київській, 36 в с. Залісся Броварського району, Київської області. Співвласником іншої 1/2 частини житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 липня 2007 року є [PERSON] Судом встановлено, що у 1998 році [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,798 га в с. Залісся, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку-, та 0,548 га для ведення особистого селянського господарства, який рішенням Броварського міськрайонного суду від 20 жовтня 2008 року визнаний недійсним. Наведене підтверджується копією рішення суду га не заперечується сторонами. У квітні 2009 року [PERSON] звернулась до [PERSON] сільської ради із заявою про передачу їй у приватну власність земельної ділянки біля будинку площею 0,125 га для обслуговування житлового будинку та 0,095 га для ведення особистого селянського господарства. Листом від 13 травня 2009 року № 227 виконком [PERSON] сільської ради повідомив позивачку про те, що земельна ділянка загальною площею 0,7980 га, яка була приватизована [PERSON] передана до земель запасу сільської ради і розподілено по 0,125 га кожному для обслуговування житлового будинку, а решта земельної ділянки площею 0,548 га буде передана для ведення особистого селянського господарства громадянам України згідно черги поданих заяв. 16 грудня 2009 року позивачка повторно звернулась до [PERSON] сільської ради із заявою про передачу їй у приватну власність земельної ділянки площею 0,0935 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Київській. 36 в с. Залісся, відповідь на яку не отримала. Рішенням [PERSON] сільської ради від 24 лютого 2010 року № 239 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,1250 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,5480 га по вул. Київській в с. Залісся, в межах [PERSON] сільської ради. Честинами 6 - 7 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, сільської, міської ради за місцем знаходження земельної ділянки, яка розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому порядку. З огляду на наведене, суд вважає, що оскаржуване рішення в частині надання дозволу [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,548 га для ведення особистого селянського господарства, яка відноситься до земель державної власності, прийнято всупереч вимогам ч.ч. 6 - 7 ст. 118 ЗК України. При цьому суд враховує, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не не розглянуто та не враховано заяву позивачки про передачу їй у власність частини земельної ділянки, переданої [PERSON], не надано мотивованої відмови в задоволенні її заяви. У. звязку з наведеним суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved