Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що за життя [PERSON], який помер 20 вересня 2007 року, залишив заповіт, відповідно до якого спадкоємцям [PERSON], [PERSON], [PERSON] заповідав все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. Позивачі прийняли спадщину, проте оформити право власності на домоволодіння № 3, що по вул. Шевченка в с. Шолойки Козелецького району Чернігівської області, яке і є спадковим майном, не мають можливості, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на нього на імя [PERSON]. В судове засідання позивачі не зявилися. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги ними підтримуються повністю. В судове засідання представник [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області не зявився. За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивачів та відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та відповідно до статті 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] помер 20 вересня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. За життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області 11 травня 2004 року, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого не складалося, заповідав позивачам. 17 березня 2008 року [PERSON] та [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини; 9 грудня 2011 року заяву про прийняття спадщини подав [PERSON] (проти чого не заперечували [PERSON] та [PERSON]В.) Відповідно до довідки, виданої [PERSON] сільською радою Козелецького району Чернігівської області від 6 серпня 2012 року житловий будинок № 3 по вул. Шевченка в с. Шолойки був побудований та введений в експлуатацію і зареєстрований в погосподарській книзі [PERSON] сільської ради в 1974 році, що відповідало діючому на той час законодавству. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою вул. Шевченка, буд. № 3, побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді, він може бути обєктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Перешкодою в отриманні позивачами свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на домоволодіння. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнати право власності в рівних долях за [PERSON], [PERSON], [PERSON] на домоволодіння № 3 в с. Шолойки по вул. Шевченка Козелецького району Чернігівської області, а саме: житловий будинок (жила площа 24.6 м.кв.), веранда (цегла), ганок (цегла), сарай (дерево) - 4, погріб (бетон), огорожа, колодязь, в порядку спадкування після смерті [PERSON] (померлого 20 вересня 2007 року). В позовній заяві міститься клопотання не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved