Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-29 00:00:00

Приватне акціонерне товариство Укрсоцбанк подало до суду позов до [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно з кредитним договором № 602/25-230 від 19.05.2008 р. АКБ СР Укрсоцбанк, правонаступником якого є ПАТ Укрсоцбанк, надав [PERSON] кредит в сумі 90000 доларів США зі сплатою процентної ставки за кредитом 13,5 відсотків річних з кінцевим терміном повернення до 18.05.2033 р. В забезпечення виконання вказаного вище Договору 19.05.2008 р. між АКБ СР Укрсоцбанк та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким [PERSON] передала банку нерухоме майно, а саме, трьохкімнатний житловий будинок № 242/19 по вул. Київська в смт. Запитів Камянка-Бузького району Львівської області. Станом на 16.05.2012 р. [PERSON] не повернула основну суму кредиту в розмірі 96879,95 доларів США, відсотки за користування кредитом у розмірі 35534,92 доларів, пеню в розмірі 23913,87 грн. Загальна сума заборгованості становить 1081908,68 грн. Відповідно до умов Іпотечного договору від 19.05.2008 р. за невиконання або неналежне виконання позичальником умов основного зобовязання, іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Оскільки, відповідач не виконує взятих на себе зобовязань за кредитним Договором, просить звернути стягнення на заставлене згідно з Іпотечним договором майно, а саме: належний [PERSON] трьохкімнатний житловий будинок № 242/19 по вул. Київська в смт. Запитів Камянка-Бузького району Львівської області, загальною площею 184,9 кв.м., житловою площею 82,5 кв.м., позначений на плані літ. А-1, складається з трьох коридорів, двох кладових, гаража, санвузла, ванної, двох сходових кліток, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження для задоволення грошових вимог ПАТ Укрсоцбанк в сумі 132414,87 доларів США та 23913,87 грн. Також позивач просить виселити [PERSON] з вказаного вище будинку та стягнути з неї судові витрати в розмірі 3219 грн. Представник позивача ПАТ Укрсоцбанк [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча у встановленому порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи, не подала заяви про розгляд справи в її відсутність. Відповідно до п.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, за наявності згоди представника позивача, ухвалив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали та дослідивши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 19.05.2008 р. між АКБ СР Укрсоцбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 602/25-230 за яким банк надав [PERSON] кредит в сумі 90000 доларів США зі сплатою процентної ставки за кредитом 13,5 відсотків річних з кінцевим терміном повернення до 18.05.2033 р. В забезпечення виконання вказаного вище Договору, 19.05.2008 р. між АКБ СР Укрсоцбанк та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким [PERSON] передала банку нерухоме майно, а саме, житловий будинок № 242/19 по вул. Київська в смт. Запитів Камянка-Бузького району Львівської області, загальною площею 184,9 кв.м., житловою площею 82,5 кв.м., позначений на плані літерою А-1, складається з трьох коридорів, двох кладових, гаража, санвузла, ванної, двох сходових кліток, трьох житлових кімнат. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Відповідач [PERSON] не виконує взятих на себе зобовязань згідно з кредитним договором, що в свою чергу вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 602/25-230 від 19.05.2008 р., яка станом на 16.05.2012 р. становить 132414,87 дол. США заборгованість за кредитом та відсотками, 23913,87 грн. пеня. Ч. 1 ст. 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України Про іпотеку та п.4.1. Іпотечного договору, укладеного 19.05.2008 р. в забезпечення кредитного договору № 602/25-230 від 19.05.2008 р. у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (ст. 35 Закону України Про іпотеку). Як вбачається з матеріалів справи, 14.07.2009 р. за вих. № 08.4-05/054 АКБ Укрсоцбанк Львівська обласна філія надіслала [PERSON] вимогу про усунення порушення, а саме, погашення заборгованості перед банком. Дана вимога залишилась без задоволення, а тому вимога позивача щодо звернення стягнення на заставне майно є правомірною. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. - 2 - З врахуванням викладеного суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, заявлених в частині звернення стягнення на заставлене майно [PERSON] Щодо вимог позивача в частині виселення відповідача [PERSON] з житлового будинку № 242/19 по вул. Київська в смт. Запитів Камянка-Бузького району Львівської області, оскільки такий є предметом іпотеки, то така до задоволення не підлягає з врахуванням наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України Про іпотеку, зміни до якої внесено згідно Закону України від 22.09.2011 р. N 3795-17 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг, одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно з розділом II Прикінцеві положення вказаного Закону України від 22.09.2011 р. N 3795-17, дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності. Закон України від 22.09.2011 р. N 3795-17 набрав чинності 16.10.2011 р. Кредитний договір № 602/25-230 та Іпотечний договір АКБ СР Укрсоцбанк та [PERSON] були укладені 19.05.2008 р., тобто до набранням чинності Закону України від 22.09.2011 р. N 3795-17 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг, яким було внесено зімни до ч. 2 ст. 39 Закону України Про іпотеку. Тому, дія вказаного Закону на даний кредитний договір не поширюється і відповідно позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають. Враховуючи вище викладене та

Outcome: partial