Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-27 00:00:00

В березні 2013 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 18 грудня 2007 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/5 частку домоволодіння, яке розташовано по вул. 1-го Травня, № 39 в с. Котелеве Новоселицького району. Спадщину після її смерті своєчасно прийняла її донька [PERSON], як спадкоємець за законом 1 черги. 03 червня 2010 року помер [PERSON], після смерті якого також відкрилася спадщина на 1/5 частку вказаного домоволодіння. Як спадкоємець за заповітом позивач [PERSON] своєчасно прийняв спадщину. Інших спадкоємців не має. Але оскільки спадкодавці не отримали при житті свідоцтво про право власності на нерухоме майно, вони не можуть оформити на себе право власності на спадщину. Просили суд визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частку домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] та за [PERSON] право власності на 1/5 частку домоволодіння у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. В судовому засіданні представники позивачів підтримали заявлені позовні вимоги та просили задовольнити позов. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилися, без поважних для суду причин. Суд зі згоди представників позивачів ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представників позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Котелівської сільської ради Новоселицького району № 335 від 11 лютого 2013 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по вул. 1-го Травня, № 39 в с. Котелеве Новоселицького району відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали пятеро осіб, в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/5 частці домоволодіння. Житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння побудовані до 1950 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в Котелівській сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роки особам на праві спільної сумісної власності. Після смерті 18 грудня 2007 року [PERSON] відкрилася спадщина на 1/5 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З свідоцтва про народження серії ЯЛ № 816915 від 12 січня 1964 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] була матірю позивачки [PERSON]. [PERSON] спадщину після смерті своєї матері прийняла своєчасно як спадкоємець за законом 1 черги, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Котелівської сільської ради Новоселицького району № 334 від 15 лютого 2013 року. 03 червня 2010 року помер [PERSON]. Після його смерті також відкрилася спадщина на 1/5 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до заповіту, який був складений спадкодавцем [PERSON] 20 листопада 2009 року та посвідчений секретарем Котелівської сільської ради Новоселицького району, він все своє майно заповів позивачу [PERSON]. Позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв своєчасно, звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Позивачка [PERSON] в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 1273 ЦК України, протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Однак, у звязку із смертю спадкодавців та відсутністю за ним правовстановлюючого документу на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за законом 1 черги після смерті своєї матері [PERSON], а [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], позивачі своєчасно прийняли спадщину, інші спадкоємці спадщину не прийняли, то право власності на спадкове майно слід визнати за ними відповідно за кожним по 1/5 частці домоволодіння. На підставі ст.ст. 328, 1223, 1261, 1268, 1270, 1273 ЦК України, суд

Outcome: approved