overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду та просить встановити факт належності [PERSON] земельної частки (паю) КСП «Полісся», розміром 2,43 га й вартістю 36284,06 грн., факт прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті останньої та визнати за нею право власності на вказану земельну частку (пай), мотивуючи тим, що [PERSON], померла 05.03.1995 року, включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), але вона, як дочка та єдина спадкоємиця не може нотаріально оформити спадщину у звязку з тим, що мати за життя не виготовила документів, які б посвідчували її право власності на зазначений пай. Крім того, вона не може довести факт прийняття спадщини. Сторони в судове засідання не зявились, але просять справу розглядати без їх участі, представник відповідача проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З довідки відділу Держкомзему у Народицькому районі №278 від 22.02.2013 року вбачається, що [PERSON] дійсно внесена в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Полісся», нині СТОВ «Полісся», частка якого визначена в розмірі 2,43 га, вартістю 36284,06 грн. В довідці Селецької сільської ради №80 від 26.02.2013 року зазначено, що [PERSON] постійно проживала до дня смерті та вела спільне господарство зі своєю матірю [PERSON]. [PERSON] померла 05.03.1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №019860. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Статтею 549 ЦК України 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Встановлення фактів належності майна та прийняття спадщини потрібне для оформлення спадщини. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам і таких доказів суду не надано. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимоги позивача про встановлення фактів належності земельної частки(паю) [PERSON] та прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] доведеними. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до ДНК не звертались, що підтверджується довідкою Народицької ДНК №67/01-16 від 05.03.2013 року. [PERSON] сертифікат на земельну частку (пай) за життя не виготовила, а тому, суд дійшов висновку, що позивач не може оформити спадщину, маючи на це право. Від сплати судового збору позивача звільнено згідно п.10 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір, а тому, в порядку ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 477 грн.54 коп.(362 грн.84 коп.+114 грн.70 коп.)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в розмірі відповідно 1/3 та ? частини доходів відповідача по мірі досягнення дітьми повноліття на утримання доньки Вікторії, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які народилися під час укладеного сторонами 25.05.1996 року шлюбу, що був розірваний рішенням Чуднівського райсуду від 27.09.2010 року, посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позов та викладені в заяві обставини справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню . Відповідач являється батьком двох неповнолітніх дітей згідно свідоцтв про їх народження, що є в матеріалах справи. Діти в даний час проживають разом із матірю, перебуваючи на її утриманні, про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка Чуднівської міської ради від 26.02.2013 року № 526. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України обоє батьків зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і стягнення з відповідача, який являється працездатним, відповідно 1/3 та 1/4 частини його доходів по мірі досягнення кожною дитиною повноліття є, на думку суду, прийнятним і обгрунтованим. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З оглядуна задоволення позову, з відповідача слід стягнути 229,40 грн. судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

Оскільки для виготовлення мотивованого рішення потрібно багато часу, з мотивованим рішення можна ознайомитись 29 березня 2013 року, а вступну та резолютивну частину рішення у відповідності зі ст. 209 ЦПК України викласти в такій редакції,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

Позивач у позовній заяві просить стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приват Банк" ( далі-банк або позивач) заборгованість на загальну суму 22611,09 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 226,11 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 17.04.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідач належним чином свої зобов»язання за договором не виконав та станом на 30.11.2012 року має заборгованість в сумі 22611,09 грн., яка складається з 6798,97 грн. заборгованість за кредитом, 12419,26 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1839,95 грн. заборгованість по комісії за кристування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1052,91 грн. (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з"явився, надіслав до суду факсимільним зв"язком заяву з якої вбачається, що він підтримав позовні вимоги свого довірителя та просить суд справу розглянути у його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причину неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. Враховуючи вищевказані обставини, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Згідно з до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 226,11 грн. підлягають у відповідності з положеннями ст.88 ЦПК України стягненню на його користь з відповідача . З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частина від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що з 1998 року по 2001 рік проживала з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу і вони мають спільного сина [PERSON]. Син проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання сина, хоча його матеріальне становище та стан здоровя дозволяють йому надавати допомогу його дитині. Тому вона звернулася до суду з позовом. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги з підстав вказаних у позовній заяві і просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (судової повістки). Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, одним із способів виконання батьками обовязку утримувати дитину є стягнення коштів за рішенням суду. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Зі свідоцтва про народження серії І-КЕ №034797 вбачається, що сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Довідка про склад сімї видана Варварівською сільською радою Карлівського району 27.02.2013 року, свідчить про те, що дитина проживає разом з матірю в с. Варварівка Карлівського району по вул. Карлівська, 29. (а.с. 3) В судовому засіданні встановлено, що дитина перебуває на повному матеріальному утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги сину в добровільному порядку, хоча його стан здоровя та матеріальне становище дозволяють йому це робити. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], у розмірі 1/4 частина від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

[PERSON] просить ухвалити рішення, яким встановити факт про те, що довідка № 24 від 18.05.1984 року видана Братушанською пересувною механізованою колоною (ПМК) № 6 на ім`я [PERSON] належать йому, заявнику, оскільки він з 31 липня 1974 року і по 26 жовтня 1976 року працював у названій ПМК - № 6 на посаді машиніста автокрана 5-го розряду, що при оформленні названої довідки була допущена помилка, тобто замість його справжнього прізвища ТАНАСОГЛО помилково вказано його прізвище ТОНАСОГЛО, що встановлення названного факту йому необхідно для оформлення пенсії. Заінтересована особа Управління ПФУ в Болградському районі в судове засідання не прибула (а.с.11). За підписом начальника управління подано заяву про розгляд справи у відсутність представника згідно з вимогами чинного законодавства (а.с.12). Розглянувши подані документи та матеріали, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню за таких підстав. Заявник народився 24 січня 1953 року в селі Дмитрівка Болградського району Одеської області. Його прізвище, ім`я, по батькові [PERSON]. Наведене підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.5), а також ксерокопією його ж паспорта (а.с.3). Заявник з 31.07.1974 року і по 26.10.1976 року працював на посаді машиніста автокрана 5го розряду в Братушанській ПМК № 6, розташованій на території Молдавської РСР. За цей період його роботи заявнику видана довідка за № 24 від 18 травня 1984 року, в якій прізвище заявника помилково вказане ТОНАСОГЛО замість його правильного прізвища ТАНАСОГЛО. Наведене підтверджується ксерокопією названої довідки (а.с.9), дослідженим в судовому засіданні оригіналом довідки, а також поясненнями самого заявника. Відповідно до ч.6 п.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності заявнику вищеназваної довідки потрібно для вирішення питання про оформлення пенсії за віком. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і відповідно до статті 256- 259 ЦПК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімя розпалась і зберегти її неможливо. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишити на її утриманні. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги, викладенні у позовній заяві, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 лютого 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Могилів-Подільського міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 12. Від цього шлюбу у сторін є двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між сторонами не склалися у звязку з тим, що у них різні характери, погляди на життя. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Понад два роки сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету. На примирення сторони не погоджуються та вважають, що збереження сімї є неможливим. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їх дітей, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № VIW3AD40308451 від 25.12.2009 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 61478,41 гривень на термін до 24.12.2014 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку встановлених кредитним договором. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 15.02.2013 року має заборгованість 24157,75 гривень. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні до позовної заяви, просив суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 169 п.4 ЦПК України, суд вважає за можливе та необхідне розглянути справу за відсутності відповідача, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору № VIW3AD40308451 від 25.12.2009 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 61478,41 гривень на термін до 24.12.2014 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку встановлених кредитним договором.. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 15.02.2013 року має заборгованість 24157,75 грн., яка складається з наступного: - 20463,26 грн. - заборгованість за кредитом; 1630,78 гривень заборгованість по процентами за користування кредитом, 490,21 гривень заборгованість по комісії за користуванням, 185,04 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, - 250 гривень штраф (фіксована частина), 1138,46 гривень штраф (процентна ставка). Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом і повідомила, що 19 лютого 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, з жовтня 2012 року сторони припинили проживати однією сімєю. Шлюб фактично розпався, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та дитини. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати та залишити їй прізвище «Калачик». У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала на підставах, викладених в позовній заяві, просила її задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що між сторонами 19 лютого 2011 року був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 275. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили сімейні відносини, шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примирення неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

[PERSON] О.В.25.02.2013 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 16 квітня 1994 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, о оскільки спільне життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів,то шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з 19 червня 2009 року. Позивачка просила справу розглядати за її відсутності в заочному порядку, позовні вимоги підтримала, відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань від нього не надходило. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 16 квітня 1994 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського району м.Запоріжжя, актовий запис № 191 (а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, о оскільки спільне життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів,то шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з 19 червня 2009 року. Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved