Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

У серпня 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 04.07.2008 року він з відповідачкою уклали шлюб, який було зареєстровано у Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 258. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між подружжям не склалося, в даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час спільного проживання в них часто виникали конфлікти та непорозуміння, що негативно позначається на їх психологічному стані та психологічному стані їх неповнолітньої доньки. Посилаючись на те, що подальше їх спільне життя як подружжя та збереження шлюбу є недоцільним та неможливим, [PERSON] просив суд розірвати шлюб укладений з [PERSON] У судове засідання сторони не зявились. Надали суду заяви в якій просять суд розглядати справу у їх відсутності без фіксації судового процесу технічними засобами. Позивач на позові наполягає, відповідач позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 258. [PERSON] заявив позов про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони втратили почуття один до одного, сімейні відносини між ними погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбу, а також з інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання та збереження сім'ї Згідно п. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Outcome: approved