Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-07 00:00:00

В січні 2012 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, уточнивши яку в судовому засіданні, просив стягнути з відповідача на його користь компенсацію за час затримки розрахунку у сумі 5105,65 грн. та моральну шкоду у сумі 5000 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що працював у ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» на посаді слюсара-монтажника судового 3- го розряду з 17.06.2002 року. 02 листопада 2011 року позивач був звільнений за власним бажанням, але повного розрахунку не отримав. Так, станом на день звільнення заборгованість по заробітній платі склала 21231,07 грн. та борг частково виплачений 02.12.2011 року (19867,97 грн.), і лише 25.01.2012 року було проведено остаточних розрахунок в розмірі 1363,10 грн. В частині стягнення компенсацій за час затримки розрахунку при звільнені позивач вмотивував, що з моменту звільнення до кінцевого розрахунку сплило 55 днів, а відтак сума до компенсації має складати 55 днів помножених на 92,83 (середня щоденна заробітна плата), що дорівнює 5105,65 грн. Позивач стверджував, що несвоєчасним розрахунком при звільненні відповідачем завдано моральну шкоду, яка виявилась у додаткових душевних хвилюваннях внаслідок порушення його прав та яку позивач оцінює в 5000 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, вказуючи на відсутність вини ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» в несвоєчасній сплаті заробітної плати у звязку із тим, що в спірний період був арешт на розрахункових рахунках відповідача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 116 Кодексу України про працю при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що позивач працював на ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» з 17 червня 2002 року по 02.11.2011 року на посаді слюсара-монтажника судового 3-го розряду. Разом з тим, при звільненні, позивач в порушення вимог ст. 116 КЗпП України не отримав повного розрахунку. Так, відповідач 02.11.2011 року частково сплатив позивачу заробітну плату у сумі 19867,97 гри. (а.с. 17), а залишок заборгованості в розмірі 1363,10 сплатив лише 25 січня 2012 року. Суд враховує, що відповідач своєчасно не розрахувався із позивачем внаслідок обєктивних причин, а саме 04.05.2011 рокуна рахунки відповідача були накладені арешти (а.с. 54-59) та при скасуванні арештів відповідач сплатив борг. Разом з тим, встановивши несвоєчасність розрахунку по заробітній платі, суд вважає за можливе в порядку ст. 117 КЗпП стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за час затримки розрахунку по заробітній платі у розмірі, що відповідає сумі заборгованості, яка була підставою для звернення до суду, тобто 1363,10 грн., які не сплачені за квітень 2011 року в якості компенсації за знаходження на лікарняному. Вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до чинного законодавства відшкодування моральної шкоди можливо у випадках, передбачених законом за наявності наступних умов: наявність шкоди; протиправність діяння її заподіювана; наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням; наявність вини заподіювана шкоди. Таким чином, обовязок відшкодувати моральну шкоду виникає в разі порушення законних прав потерпілої особи за умови, якщо обовязок з відшкодування такої шкоди передбачений законодавством. Крім того, потерпіла особа має довести наявність шкоди та причинний звязок між шкодою та протиправним діянням. Як вказано в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайновоґ) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. В даному випадку [PERSON] не вказав розрахунок моральної шкоди та не зазначив, з яких міркувань він виходив, визначаючи цей розмір (а.с. 18,20). В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 214,60 грн.

Outcome: partial