Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 12.06.2007 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта»), надалі за текстом - Позивач, та фізична особа - резидент України [PERSON], [INFO], надалі за текстом - Відповідач, уклали кредитний договір № 001-13156-120607 від 12.06.2007, надалі за текстом - Договір. Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного Договору, Позивач (за Договором - Банк) відкриває Відповідачеві (за Договором - Держатель) картковий рахунок № 26250900783415 в національній валюті України - гривні, надалі за текстом - Рахунок, випускає та надає Держателю платіжну картку, надалі за текстом - Картка, а також ПІН-код до картки: здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору, надалі за текстом - Тарифи та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками, надалі за текстом - Правила. Банк надає Держателю Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Ліміт Кредитної лінії розраховується Банком самостійно. Кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за Договором, та вчинення інших операцій передбачених Договором. Відповідно до пункту 2.1. моментом надання Банком Держателю Кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя. У відповідності до Договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. [PERSON] неодноразово був повідомлений про виникненням заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед ТОВ «Комерційний банк «Дельта». Однак, до сьогоднішнього дня кредитна заборгованість Позичальником погашена не була. Таким чином, станом на 01.03.2012 року за Відповідачем по укладеному з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» Кредитному договору № 001-13156-120607 від 12.06.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 11265,44 грн., а тому просять суд стягнути цю суму з відповідача та понесені судові витрати. В судове засіданні представник позивача не зявився, надіславши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності то вважають, що таке є неправомірним, оскільки відповідно до п. 4.2 Договору №001-13156-120607 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки - цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Відповідач підписав договір від 12 червня 2007 року, чим погодився з усіма умовами договору в тому числі з порядком повернення строкових платежів, тарифами та з терміном дії договору. Відповідно до частини 1 статті 259 Цивільного кодексу України - позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Дане положення передбачено п. 4.2 договору, який підписаний сторонами і які погодились з усіма його умовами. Станом на 01.03.2012 року відповідач не виконав свої зобов'язання за договором №001-13156-120607 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, що підтверджується розрахунком заборгованості. Своєю заявою [PERSON] неправильно та на власний розсуд, тлумачить норми ЦК та положення договору, чим вводить суд в оману, при цьому бажає уникнути відповідальності за неналежне виконання умов договору. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав, подавши заяву про застосування строку позовної давності, в якій посилається на те, що нормами ст.ст. 257,258 ЦК України встановлено, що загальний строк позовної давності становить три роки, а позовна давність щодо вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені) встановлена строком в один рік. Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою відмови у позові. В поданому банком розрахунку видно, що згідно договору № 001-131156-120607 від 12.06.2007 року позичальник зобовязаний щомісячно сплачувати нараховані проценти та частину тіла кредиту в терміни та за розмірами не менше ніж вказано в розрахунку. Останній платіж повинен був бути сплачений в термін від 02.06.2008 року по 27.06.2008 року ( строк дії кредитної картки Delta Visa Classik 12 місяців, про що вказано в анкеті, доданій до позовної заяви). Таким чином, строк позовної давності сплинув 12.06.2011 року, а тому просить в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 12.06.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № 001-13156-120607, відповідно до п.1.2 якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № 26250900783415 в Національній валюті України гривні та надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінії, що передбачена п.1.3 кредитного Договору. В силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана на користь іншої особи сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України). Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України). Зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 001-13156-120607 від 12.06.2007 року станом на 01.03.2012 року за [PERSON] рахується заборгованість в загальній сумі 11265,44 грн. Що стосується клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, то суд вважає, що таке не підлягає до задоволення, оскільки, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.4.2 вищевказаного договору, останній набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором. Відповідач, підписуючи договір № 001-13156-120607 від 12.06.2007 року погодився зі всіма його умовами та зобовязаннями, що виникають з нього, в тому числі з порядком повернення строкових платежів, тарифами та з терміном дії договору. Таким чином, як встановлено в судовому засіданні, відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в сумі 214,60 грн.

Outcome: approved