Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що в лютому 2013 року до неї звернувся відповідач з проханням надати у позику грошові кошти. 20 лютого 2013 року вона надала відповідачу в позику 10000 грн. строком на один місяць. В підтвердження укладення договору позики відповідач видав розписку. Строк повернення суми позики сплив 20 березня 2013 року, але [PERSON] гроші не повернув. Просить стягнути з відповідача борг в зазначеному розмірі. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала. Просить стягнути з відповідача суму позики в розмірі 10000 грн.. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Зазначив, що дійсно отримав від [PERSON] позику в розмірі 10000 грн. на розвиток господарства. На даний час повертати позику нічим. Аналізуючи надані докази, суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 509, 526, 530, 533, 625, 638-640, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив грошове зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 20 лютого 2013 року [PERSON] надала [PERSON] позику в сумі 10000 гривень 00 копійок на строк 1 місяць до 20 березня 2013 року. В підтвердження укладення договору позики видано письмову розписку. В зазначений строк сума позики не повернута. Суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту та з відповідача підлягає стягненню позика в сумі 10000 грн.. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved