Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до КП «Теплотранссервіс» в якому просить зобовязати відповідача відкрити окремий рахунок для сплати коштів за послуги теплопостачання з 21 липня 2011 року. Вимоги позову обґрунтовує тим, що 21 липня 2011 року придбала квартиру за адресою [ADDRESS]. За вищевказаною адресою КП «Теплотранссервіс»надає послуги з централізованого опалення та підігріву води. Незважаючи що даними послугами вона почала користуватись з моменту купівлі квартири, відповідач нараховує заборгованість, яка утворилась за попередній власником. Просить суд зобовязати КП «Теплотранссервіс»перерахувати заборгованість, виділивши їй окремий рахунок для сплати заборгованості, яка виникла з 21 липня 2011 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що при укладенні договору купівлі-продажу 21 липня 2011 року, між [PERSON] та [PERSON] попередній власник запевнила його довірительку, що заборгованість по комунальним платежам відсутня. Представник відповідача КП «Теплотранссервіс»[PERSON] позов не визнав, пояснив, що позивач являється власником житлового приміщення за адресою [ADDRESS]. В порушення ст. 67, 68 ЖК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст. 19 Закону України „Про теплопостачання позивач не виконує зобов'язань щодо оплати спожитих послуг централізованого опалення та підігріву води, які здійснює КП Теплотранссервіс Рівненської міської ради. [PERSON] користується комунальними послугами, а тому зобовязана оплачувати їх за встановленими тарифами. Відповідно до п. 6 договору купівлі-продажу кВ. № 3 житлового будинку № 30 по вул. Макарова в м. Рівне від 21.07.2011 року, [PERSON] на момент придбання зазначеної квартири володіла достатньою інформацією про відчужувану квартиру, тобто була обізнана про існуючу за попереднім власником заборгованість. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 21 липня 2011 року, [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Згідно з оглянутої в судовому засіданні квитанції за грудень 2011 року, встановлено, що оплата за послуги теплопостачання, які надає КП «Теплотранссервіс»в квартирі [ADDRESS] нараховується за [PERSON], тому не відповідає дійсності твердження позивача про те, що на її адресу приходять квитанції для сплати заборгованості в яких вказано прізвище одного з попередніх власників [ADDRESS]. Відомостей в якому розмірі і за який період утворилась заборгованість під час користування житлово-комунальними послугами попереднім власником позивачем не надано. Суд критично оцінює твердження представника позивача, про те що попередній власник при укладенні договору купівлі-продажу 21 липня 2011 року, запевнив [PERSON] про відсутність заборгованості по комунальним платежам, так як такі доводи нічим не підтвердженні. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За положеннями ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed