Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості, в підтвердження своїх позовних вимог зазначає, що 10 березня 2011 року [PERSON] отримала від нього 8 наборів кухонного посуду загальною вартістю 1440 доларів США, що на день складання позову дорівнює 11505,30 гривень та зобовязалась повернути їх до 01.05.2011 року. На підтвердження договору, відповідач надала йому розписку, у якій зазначила, що, якщо не сплатить зазначену грошову суму, або сплатить її не в повному обсязі, то сума боргу, починаючи з 02 травня 2011 року щоденно буде зростати на 3 % від зазначеної в розписці вартості посуду. На теперішній час відповідач свої зобовязання не виконала. Просить стягнути основний борг в розмірі 11505,30 грн., а також проценти за невиконання зобовязань в розмірі 83396,27 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги не визнала, пояснила, що дійсно брала у позивача посуд на реалізацію. Грошові кошти за 3 набори посуду вона повернула. Крім того, відповідач неодноразово пропонував позивачеві повернути на його адресу комплекти посуду в повній кількості, однак останній в категоричній формі неодноразово відмовлявся отримувати зазначений посуд та відмовляється отримувати його на теперішній час. Розписку писала під впливом погроз позивача та психологічного тиску Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно розписки від 10 березня 2011 року, відповідач придбала у позивача 8 наборів кухонного посуду загальною вартістю 1440 доларів США, при цьому відповідач зобовязувалася повернути суму вартості посуду до 1 травня 2011 року, а у разі несплати зазначеної грошової суми, або сплати її не в повному обсязі, то сума боргу, починаючи з 02 травня 2011 року щоденно буде зростати на 3 % від зазначеної в розписці вартості посуду. Своє зобовязання не виконала до теперішнього часу та ігнорує всі вимоги позивача про повернення боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з тим, що відповідач до тепер не повернула позивачу позичені в нього гроші, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 11505 грн. 30 коп. основного боргу. При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення в повному обсязі позовних вимог про стягнення процентів за невиконання зобовязань в розмірі 83396,27 грн., виходячи з того, що вказані проценти передбачені договором між сторонами як відповідальність за прострочення виконання зобовязання, а відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по процентам за невиконання зобовязання в розмірі 2000 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд не приймає до уваги заперечення проти позову відповідача, оскільки вони не підтверджені суду належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial