Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини , в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], при цьому відповідач працює, має постійний заробіток, однак де та ким позивачеві невідомо, оскільки шлюбно-сімейні відносини з останнім припинені з 01.06.2011 року, інвалідом не являється , фізично здоровий та має дитину від першого шлюбу. Посилаючись на ст. ст. 3, 112 ЦПК України позивач просив стягнути з відповідача по справі на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) , але не менше 30% прожиткового мінімуму , встановленого для дитини відповідного віку , до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності (ас. 64), при цьому позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини не явки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав, про час та місце слухання справи був сповіщений належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за місцем проживання останнього, зареєстрованим в установленому законом порядку , однак даний виклик відповідачеві не вручений та повернутий до суду з відміткою про не проживання відповідача за зазначеною адресою (ас. 10, 49-51 ). Разом з тим, в попереднє судове засідання по даній справі відповідач не з»явився, надавши суду телефонограму про проведення останнього в його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає, а відтак достовірно знав про розгляд даної справи судом (ас.20). Відповідно до положень ч.1 ст. 77 ЦПК України сторони по справі зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання, при цьому у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надавши суду телефонограму про розгляд справи в її відсутності, при цьому проти заявлених вимог не заперечувала , зазначивши, що на утримання їхньої з відповідачем дитини від першого шлюбу сина [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі ? частини, однак відповідач їх не сплачує ( ас.30). Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, та приймаючи до уваги те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи , про що зазначив у наданій суду заяві (ас. 64 ), суд знаходить можливим розглянути дану справу та ухвалити заочне рішення у відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини: - згідно копії свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 125236 від 24.01.2009 року (ас. 5) , сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.01.2009 року, при цьому від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] , що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про народження останнього (ас. 6 ). Згідно рішення Юр»ївського районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2012 року шлюб між сторонами розірвано ( ас. 65, 66, 67 ). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу його матері (батька) або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. На основі викладено, приймаючи до уваги, що третя особа по справі [PERSON] , яка також має дитину з відповідачем від їхнього першого шлюбу та на утримання якої також присуджені до сплати аліменти в розмірі ? частини, не заперечувала проти позову та стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у дохід держави у розмірі 229, 40 грв..

Outcome: approved