Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що [INFO] померла його матір - [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, яка складається квартири [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.04.1994 року, виданого ДМЗ ім. Комінтерну згідно з розпорядженням за № Р-167 від 15.04.1994 року та свідоцтва про право на спадщину від 07.07.1998 року, виданого четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою. Заповіту померла не залишила та після її смерті протягом шести місяців із заявою про прийняття спадщини звернувся позивач (син спадкодавця) та відповідач (донька спадкодавця), які є спадкоємицями першої черги та оскільки обидва звернулися до четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявами і прийняття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину. Утім, коли позивач звернувся до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частинну вищезазначеної квартири, він отримав відмову у видачі свідоцтва, та нотаріус повідомила про те, що до того часу, доки сестра не надасть оригінал правовстановлюючого документа на квартиру, вона не має право видати свідоцтво про право на спадщину. Для цього нотаріус направила відповідачу рекомендований лист з запрошенням з'явитись до нотаріальної контори з правовстановлюючими документами на квартиру для того, щоб нотаріус могла видати нам свідоцтво про право на спадщину; відповідач лист отримала, але так і не з'явилась з правовстановлюючими документами. Крім того, відповідач самочинно змінила замки в квартирі та не допускає до квартири позивача, тому позивач не має змоги запросити до квартири техніка КП «ДМБТІ»для проведення інвентаризації, без якої він не має змоги отримати витяг з реєстру прав нерухомого майна для спадщини, ні зареєструвати дублікат правовстановлюючих документів на квартиру, щоб мати змогу оформити спадщину в позасудовому порядку. Згідно п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючих документів, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до пункту 3.5.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо не проведено технічну інвентаризацію об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації. Як зазначається позивачем при зверненні до суду через протиправні дії відповідача він не має змоги оформити свої права на спадщину в позасудовому порядку, адже позбавлений можливості отримати витяг з Реєстру прав власності для спадщини, або повторно отримати та зареєструвати в БТІ дублікати правовстановлюючих документів на квартиру, аби мати змогу потім на їх підставі отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. Позивачем також повідомляється, що раніше відповідач право на спадщину визнавала та перешкод в користуванні спадковим майном не чинила, і тільки з початку червня 2012 року, коли довідалася про намір позивача документально оформити право власності на частину квартири, вона відмовилася надавати правовстановлюючі документи на квартиру та допустити до квартири. Разом з тим, відповідач самочинно змінила в квартирі замок на вхідних дверях. Предмет позову становить вимога про визнати за [PERSON] права власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], та про усунення перешкод в користуванні [PERSON] квартирою [ADDRESS] шляхом вселення мене в неї та шляхом заборони [PERSON] самочинно змінювати замки в зазначена квартирі. Підставу позову становлять приписи ст.ст. 88, 529, 548, 549, 561 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст. 317, 321, 391, 392 ЦК України. У судове засідання, в якому ухвалено рішення, позивач не з'явився; від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, в якій представник, не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просив розглядати справу на підставі наявних у її матеріалах доказів, та просив суд ухвалити рішення про задоволення позову повністю. За ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений, не з'явився, причини неявки суду не повідомив, не скористався правом надання заперечень проти позову, не надав заяви про розгляд у його відсутності, та у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази в межах заявлених суду вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. За ст. 525 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 зазначеного вище кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно зі ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 зазначеного вище кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], позивач та відповідач є дітьми померлої; [INFO] відкрилася спадщина у виді квартири [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.04.1994 року, виданого ДМЗ ім. Комінтерну згідно з розпорядженням за № Р-167 від 15.04.1994 року та свідоцтва про право на спадщину від 07.07.1998 року, виданого четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №2-2454. Сторони у цій справі прийняли спадщину на підставі п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР; свідоцтво про право на спадщину за законом позивачеві видано не було та відповідно до відмови нотаріуса від 29.09.2012 р., яка викладена у формі відповіді на усне звернення [PERSON], відмова пов'язана із тим, що відповідач не надає правовстановлюючих документів на зазначене вище нерухоме майно, тому спір вирішується в судовому порядку. Відповідно до 4.9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини; згідно з п. 4.15 зазначеного вище порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів (п. 4.12). Як встановлено судом 07.07.2012 р. нотаріусом на адресу [PERSON] був направлений лист з прохання з'явлення до нотаріальної контори та надання документів на спадкове майно, який, тобто лист, був отриманий [PERSON] 13.07.2012 р., що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення, утім, вимога нотаріуса з боку відповідача виконана не була та відповідач не допускає іншого спадкоємця (позивача) до спадкового майна для вчинення дій, направлених на отримання дублікатів правовстановлюючих документів (п. 3.5.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно). Висновок про зазначене суд, оскільки відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях, правом надання заперечень проти позову та іншими процесуальними правами, визначеними ЦПК України, робить на підставі доказів, які містяться у матеріалах судової справи, тому з метою поновлення порушених прав позивача для суду та оскільки прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК Української РСР) та виходячи з приписів ст. 561 зазначеного вище кодексу строк, протягом якого спадкоємець може звернутися для отримання свідоцтва про право на спадщину, не обмежений, вбачаються підстави для ухвалення про задоволення позову повністю та обраний позивачем спосіб, який ґрунтується на ст. 16 ЦК України, та ухвалення судом про визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], та про зобов'язання [PERSON] усунути [PERSON] перешкоди у користуванні спадковим майном - Ѕ частиною квартири [ADDRESS] шляхом вселення [PERSON] у квартиру [ADDRESS] та заборони [PERSON] самочинно змінювати замки. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved