Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що в період з 24.06.1992 по 10.10.1994 р.р. - пропрацював на підприємстві відповідача в шахті «Родіна» - по професії підземним гірничим робітником 2 розряду, з 15.11.1995 року - працював інспектором охорони дільниці, підземним машиністом бурової установки, підземним бурильником шпурів. 20.09.2012 року звільнений з підприємства з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі, внаслідок стану здоровя, який перешкоджає продовження даної роботи. 05.06.2012 року протокол № 1047 рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини йому встановлено професійні захворювання за діагнозом: радикулопатія з вираженими статико - динамічними порушеннями, стійким больовим і периферичним нейросудинним синдромами з вазомоторно - трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу, остеоартрозу, в поєднанні з періартрозами, ліктьових і колінних суглобів; хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії). Висновком МСЕК 31.07.2012 року йому первинно встановлено - 50% професійної втрати працездатності, 35% по радикулопатії та 15% по ХОЗЛ. Встановлено 3 групу інвалідності. Наступне переосвідчення 01.08.2013 року. Позивач вважає, що з вини підприємства відповідача він втратив своє здоровя та працездатність, отримав два профзахворювання, змушений щоденно переносити фізичні болі та душевні переживання, тому вважає, що саме підприємство - відповідач повинно відшкодувати йому моральну шкоду, наявність якої полягає в наступному: його непокоїть стійкий біль та обмеження рухів у шийному та грудному відділах хребта, болі в плечах, турбують судоми в литкових м'язах, відчуває періодичне оніміння верхніх кінцівок, має порушення ходи, непокоїть постійний сухий кашель, біль в грудній клітці, відчуває задишку, навіть при незначному фізичному навантаженні. В зв'язку з постійними болями в спині, не має змоги повноцінно рухатися, навіть при ходьбі на невелику відстань, піднімання по сходах, виникають гострі болі в кінцівках, відчуває оніміння, змушений постійно зупинятися та відпочивати. В результаті, почуває себе зовсім виснаженим, бо повноцінно не має змоги виспатися, відпочити і від цього знаходиться в постійному нервовому стані. Йому важко нахилятися, повертатися, довго рухатися, так як виникають приступи болю в попереку, скаржиться на постійний дискомфорт. Навіть легка фізична нагрузка ініціює болі та обмеження рухів в верхніх кінцівках, потребує час для відновлення сил. В зв'язку з приступами задухи, починає задихатися, не має змоги знаходитись в багатолюдних місцях, так як відбувається нестача кисню і він починає задихатися. Просить стягнути з відповідача моральну шкоду 229 000 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив задовольнити їх судом. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує та просить в задоволенні позову відмовити, так як позивачем не надано доказів про перенесення позивачем моральних страждань та переживань, позивач не обґрунтував розмір моральних страждань та переживань. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. При обговоренні питання про спричинення позивачеві [PERSON] моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, матеріальну шкоду, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Згідно трудової книжки позивача [PERSON] встановлено, що в період з 24.06.1992 року він працював в ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (на теперішній час ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат») в шахті «Родіна» по професії підземним гірничим робітником 2 розряду, інспектором охорони дільниці, підземним машиністом бурової установки, підземним бурильником шпурів, 20.09.2012 року звільнений з підприємства, в звязку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоровя, який перешкоджає продовження даної роботи. Відповідно до Жовтневої санітарно гігієнічної характеристики умов праці № 2/2 - 11 5 3434 від 24.10.2011 року встановлено на робочому місці позивача перевищення в декілька разів гранично - допустимих показників праці: маса піднімання та переміщення вантажу від 36 до 50 кг при допустимих 30 кг; вимушені нахили корпусу до 152 разів при допустимих 100 разів; робоча поза незручна з нахилом тулубу - 68.0% при нормі 25%; пил з вмістом вільного кремнію діоксиду кристалічного від 10 до 70% - до 18.1 мг/мЗ при гранично допустимій нормі 2,0 мг/м. Комісія в складі представників: Жовтневої РСЕС, лікаря Українського НДІ промислової медицини, керівництва ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», Фонду соціального страхування провела розслідування профзахворювання, в звязку з отриманням позивачем професійних захворювань, складено Акт розслідування професійного захворювання № 10 від 14.06.2012 року, в якому вказано, що причиною отримання позивачем профзахворювань, згідно (пункт 17 Акту…) явилося фізичне перевантаження, показники перевищували гранично допустимі норми праці, а саме: маса піднімання та переміщення вантажу від 36 до 50 кг при допустимих 30 кг; вимушені нахили корпусу до 152 разів при допустимих 100 разів; робоча поза незручна з нахилом тулубу - 68.0% при нормі 25%; пил з вмістом вільного кремнію діоксиду кристалічного від 10 до 70% - до 18.1 мг/мЗ при гранично допустимій нормі 2,0 мг/м. В пункті 19 Акту… зазначено вину посадових осіб, а саме адміністрації Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», яке перейменовано в ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», саме порушення вимог ст..13 Закону України «Про охорону праці» та ст..153 Кодексу Законів про Працю України. Позивач первинно пройшов медичний огляд в медико соціальній експертній комісії 31.07.2012 року з встановленням 50 відсотків втрати професійної працездатності, 35% по радикулопатії та 15% по хозл, визнано інвалідом 3 групи, наступне переосвідчення 01.08.2013 року. Позивачу МСЕК встановлено противопоказання: вимушена поза, довга ходьба, важка праця, переохолодження.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно наданих виписних епікризів з медичних установ, позивач неодноразово (10 разів), в звязку з погіршенням в стані здоровя, проходив та знаходився на лікуванні в 11 й, 4 й, 2 й, 9 й міських лікарнях м. Кривого Рогу та в Українському науково дослідному інституті промислової медицини. Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини Ссннссррннкоо встановлено 05.06.2012 року (протокол № 1047) професійні захворювання за діагнозом: радикулопатія з вираженими статико - динамічними порушеннями, стійким больовим і периферичним нейросудинним синдромами з вазомоторно - трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу, остеоартрозу, в поєднанні з періартрозами, ліктьових і колінних суглобів; хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії). В звязку з погіршенням стану здоровя, згідно виписок з історії хвороб, лікарями встановлено рекомендації: спостереження лікарів, щорічні курси реабілітації, медикаментозне лікування, не переохолоджуватись, оздоровлення в санаторії - профілакторії ([PERSON], Приморськ, Бердянськ, Хмільник). Так, суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники фізичного перевантаження, як одного із шкідливого фактору, що став причиною профзахворювань позивача, перевищували гранично - допустиму концентрацію, і причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювань, і які не оспорило підприємство - відповідач. Доводи відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про те, що він не є належним відповідачем по справі, а належним відповідачем повинно бути Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, і слід керуватися Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»,є безпідставними, оскільки правовідносини сторін виникли в липні 2012 року, тобто в період, коли було скасовано ст. 28 та 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності», відповідно яких обовязок по відшкодуванню моральної шкоди покладено було на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Отже, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обовязків здоровю позивача [PERSON]була заподіяна шкода він отримав професійні захворювання, втратив 50% працездатності, являється інвалідом 3 групи, винним в отриманні позивачем профзахворювань є підприємство - відповідач. Перебуваючи тривалий час на лікуванні, позивач втрачає домашній затишок і звичні нормальні життєві зв'язки, постійно хворіє, відчуває біль приступообразного характеру в попереку, ниючого характеру, посилюються при русі, турбують приступи кашлю, біль у грудях, загальну слабкість, швидка стомлюваність. Внаслідок цього позивач відчуває фізичну біль і страждання, дискомфорт в його житті, обмежено працездатний, на підставі рішення МСЕК про умови та характер праці за станом здоров'я, внаслідок професійних захворювань, йому, як інваліду, протипоказана праця зі значним фізичним напруженням, важка фізична праця. Все це призвело до вимушених змін і порушень в життєвих, особистих, побутових і виробничих відносинах. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу [PERSON] моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначив позивач, тобто 229 000 гривень,без урахування податку з доходів фізичних осіб. Також, суд враховує, характер та об'єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаних професійних захворювань, тривалість лікування, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін його життєвих зв'язків, а саме дійсно позивач втратив частину професійної працездатності в розмірі 50%, являється інвалідом 3 групи, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. А також суд враховує вину посадових осіб підприємства відповідача в отриманні професійних захворювань позивачем, суд вважає, що компенсацію в заподіяні моральні страждання слід призначити [PERSON] у розмірі 26 000 гривень, без утримання податку з доходів фізичних осіб, що буде відповідати тим стражданням і переживанням які зазнає позивач, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити.

Outcome: partial