Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 05.02.2009 р., по автодорозі М-18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, на 285 км. 150 м. відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «Рено Преміум», д.н.з. [NUMBER], не вжив своєчасних заходів для зниження швидкості аж до повної зупинки та допустив зіткнення передньої частини керованого ним автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Після описаного зіткнення водій [PERSON], знаходячись в аварійній ситуації і продовжуючи рух, допустив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля на передню ліву частину автомобіля «Хюндай Акцент» д.н.з АР 9146 ВІ під керуванням [PERSON] У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ЗАТ «Страхова компанія «Веско» назву якої було змінено на ЗАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», з 18.01.2010 р., згідно з умовами договору страхування № 7011 -а/08зп від 24.11.2008 р. , транспортний засіб «Хюндай Акцент», д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності. Вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Хюндай Акцент», д.н.з. [NUMBER], визначено на підставі Висновку спеціаліста авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу № 3003 від 23.02.2009 р. у розмірі 45194,00 грн., та додаткового Висновку спеціаліста авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу № 3003А від 17.03.2009 р. у розмірі 2 110,00 грн. Фактичні витрати на здійснення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склали 48 445,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою ТОВ «Техноцентр «Навігатор» № СФ-0003959 від 18.02.2009 р. та № СФ-0004066 від 10.03.2009 р. Відповідно до умов Договору та на підставі зібраних документів, Позивачем було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплату Страхувальнику, на підставі страхового акту № 969-а/09зп від 02.03.2009 р., доповнення № 1 від 27.03.2009 р. до страхового акту № 969-а/09зп від 02.03.2009 р., страхового відшкодування у розмірі 41 986 грн. 99 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 813 від 03.02.2009 року, та у розмірі 2 108,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1268 від 27.03.2009 р. Таким чином Позивач повністю виконав свої зобов'язання перед Страхувальником. Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 1-56/10 р. від 27.01.2010 р., відповідача [PERSON] визнано винним у настанні даної ДТП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у ЗАТ «Веско» за полісом ВВ/9864197. Даним полісом встановлений ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, завдану майну третіх осіб у розмірі 25 500,00 грн., та франшиза - 510,00 грн. Виходячи з цього, сума, яка може бути відшкодована за шкоду, завдану майну третіх осіб - 24 990,00 грн. Оскільки розмір завданої в ДТП матеріальної шкоди [PERSON] склав 41 986,99 + 2 108,00 = 44 094,99 грн., що перевищує ліміт відповідальності страхової компанії, у Відповідача виник обов'язок з виплати різниці між фактичним розміром шкоди (41 986,99 грн.) і страховою виплатою (24 990,00 грн.), а тому розмір відшкодування на користь Позивача складає: 41 986,99 - 24 990,00 = 16 996 грн. 99 коп. Таким чином, до Позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до Відповідача в розмірі 16 996 грн. 99 коп., тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просить стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю про що надав суду письмову заяву, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві в подальшому просив суд справу розглянути без його участі. Суд, заслухавши пояснення відповідача, перевіривши та дослідивши письмові матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що також підтверджується наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, що з вини відповідача позивачу завдана матеріальна шкода. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2010 року, копія якого додана до позову. Сума завданих збитків повністю підтверджена матеріалами справи. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України після проведення виплати потерпілій особі, що підтверджено письмовими доказами, у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. У відповідності до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 п.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З врахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і слід стягнути з відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду в сумі 16996,99 грн., яка підтверджена письмовими доказами і сторонами не оспорюється. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved