Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-23 00:00:00

[PERSON] обласна організація Конфедерації Вільних профспілок України в інтересах члена Всеукраїнської професійної спілки Захист справедливості [PERSON], Первинна профспілкова організація Всеукраїнської професійної спілки Захист справедливості [PERSON] комунального підприємства Міськелектротранс в інтересах члена Всеукраїнської професійної спілки Захист справедливості [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] комунального підприємства Міськелектротранс, Генерального директора [PERSON] комунального підприємства Міськелектротранс [PERSON], Комунального підприємства Тролейбусне депо № 3 про визнання наказу начальника [PERSON] комунального підприємства Міськелектротранс від 05.08.2011 року № 5212 ВК про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що [PERSON], працював водієм тролейбуса 3 класу у тролейбусному депо № 3 [PERSON] комунального підприємства Міськелектротранс(далі ХКП Міськелектротранс). 05.08.2011 року [PERSON] було звільнено з роботи за систематичне невиконання службових обовязків за п. 3 ст. 40 КЗпП України відповідно до наказу від 05.08.2011 року № 5212-ВК. Про своє звільнення з роботи йому стало відомо лише 09.08.2011 року коли він намагався здати на оплату свій листок непрацездатності. Своє звільнення [PERSON] вважає незаконним, оскільки його було звільнено з посади в період тимчасової непрацездатності, оскільки з 05 серпня 2011 року по 09 серпня 2011 року він знаходився на амбулаторному лікуванні у [PERSON] міській поліклініці№ 18. Як на підставу позову позивачі посилалися й на те, що звільнення [PERSON] проведено при наявності поважної причини невиконання обовязків, покладених на нього трудовим договором за подіями 02.08.2011 року. Оскільки з боку керівництва підприємства не виконуються обовязки щодо своєчасної виплати заробітної плати працівникам більш ніж за один місяць, [PERSON] був у голодному напівнепритомному стані , що спричинений відсутністю коштів на харчі та не міг виїжджати на лінію знесиленим. Також позивачі вважають звільнення незаконним, оскільки [PERSON] являється членом виборного профспілкового органу профспілкового комітету первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілкової спілки Захист справедливостіХКП Міськелектротранс, його звільнення було проведено без наявності попередньої згоди виборного органу, членом якого він є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки ([PERSON] ВПС Захист справедливості). Позивач [PERSON] - керівник [PERSON] обласної організації Конфедерації Вільних профспілок України до судового засідання зявився, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] обласної організації Конфедерації Вільних профспілок України - [PERSON] підтримав позов у повному обсязі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] комунального підприємства Міськелектротрансв судовому засіданні заперечував проти позову у повному обсязі. Відповідач, генеральний директор [PERSON] комунального підприємства Міськелектротранс[PERSON] надав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Представник відповідача комунального підприємства Тролейбусне депо № 3надав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, вважаючи їх підприємство не належним відповідачем по справі, оскільки позивач [PERSON] у трудових відносинах з КП Тролейбусне депо № 3не перебував. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON], працював водієм тролейбуса 3 класу у тролейбусному депо № 3 ХКП Міськелектротранс. Відповідно до наказу директора [PERSON] комунального підприємства Міськелектротранс [PERSON] від 05.08.2011 року № 5212-ВК його було звільнено з роботи за систематичне невиконання службових обовязків за п. 3 ст. 40 КЗпП України (а. с. 11). Відповідно до положень ч.2 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. Як розяснив Пленум Верховного Суду України № 9 від 06.11.92 р. у п. 17 Про практику розгляду судами трудових спорівправила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч.3 ст.40 КЗпП стосуються як передбачених статтями 40, 41(1) КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність. [PERSON] з 05 серпня 2011 року по 09 серпня 2011 року знаходився на амбулаторному лікуванні у [PERSON] міській поліклініці№ 18 (листок непрацездатності серії № 550867 виданий [PERSON] міською поліклінікою№ 18 виданий 05 серпня 2011 року). З огляду на наведене, суд вважає наказ директора [PERSON] комунального підприємства Міськелектротранс [PERSON] від 05.08.2011 року № 5212-ВК , таким, що не відповідає вищенаведеним вимогам трудового законодавства, оскільки за ним проведено звільнення працівника з ініціативи власника в день видачі лікарняного листка, тобто у період тимчасової непрацездатності, підтвердженої належним чином, та таким, що підлягає скасуванню. Щодо посилань позивачів на те, що звільнення [PERSON] проведено при наявності поважної причини невиконання обовязків, покладених на нього трудовим договором за подіями 02.08.2011 року, оскільки він був у голодному напівнепритомному стані та не міг виїжджати на лінію знесиленим, то вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Згідно з рапортом начальника Тролейбусного депо № 3[PERSON] було встановлено, що 02.08.2011 року водій тролейбуса тролейбусного депо №3 ХКП Міськелектротранс" [PERSON] вчасно з'явився на роботу, початок зміни починався в 5.25 год., закінчувався в 14.48 год. Однак [PERSON] виїжджати на лінію відмовився, чим порушив п. 2.1 посадової інструкції водія тролейбуса "Перевезення пасажирів у відповідності з установленим розкладом руху" (а.с. 71). Від надання пояснень з приводу невиконання посадових обов'язків [PERSON] відмовився, про що було складено відповідний акт від 02.08.2011 року. (а. с. 70). Перед виїздом на лінію [PERSON] пройшов обовязкове передрейсове медичне обстеження, висновками якого була встановлена його придатність до керування транспортом (а. с. 72). Стосовно проходження передрейсового медичного огляду водіями та його порядку, то вони здійснювались відповідно до Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів, згідно Наказу Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства внутрішніх справ України від 5 червня 2000 року N 124/345, і зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 липня 2000 р. за N 435/4656 в порядку передбаченому п.5.2 зазначеного положення, і складається з: збору анамнезу; визначення частоти пульсу; вимірювання артеріального тиску; проведення проби на алкоголь у повітрі, що видихається, одним із методів, визначених Міністерством охорони здоров'я України. У разі потреби медичний працівник, який проводить щозмінні передрейсовий та післярейсовий медичні огляди, може запропонувати водію виміряти температуру тіла. Згідно п.5.3. вказаного положення, передбачено що результат проведеного щозмінного передрейсового та післярейсового медичних оглядів фіксується в Журналі щозмінного передрейсового та післярейсового медичних оглядів водіїв, ф.М 137-2/о (додаток 4), після чого в шляховому листі ставиться штамп з висновком про придатність до керування транспортом. Штамп видається медичному працівнику в Державному підприємстві "Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій" Міністерства охорони здоров'я України та його філіалах після проходження навчання методів проведення щозмінних передрейсових та післярейсових медичних оглядів водіїв транспортних засобів. Тобто Штамп видається лише кваліфікованому медичному працівнику, відбиток якого міститься в наданому шляховому листі [PERSON] Пункт 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України надає право власнику або уповноваженого ним органу з власної ініціативи розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності у разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Звільнення по п. 3 ст. 40 КЗпП України допускається лише за наявності вини працівника. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року Про практику розгляду судами трудових спорівіз змінами, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно зясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, зокрема, за п. 3 ст. 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника. Отже, поважності причини невиконання обовязків [PERSON], покладених на нього трудовим договором а саме, відмова виїзду на лінію 02.08.2011 року, судом не встановлена. Також в судовому засіданні встановлено, що за період роботи з 29.11.2010 року по 05.08.2011 року [PERSON] були допущені 4 дисциплінарні проступки, а саме: 24.11.2010 року - порушення п. 2.3.9. Посадової інструкції водія тролейбусу (висадка пасажирів в невідповідному місці), за яке оголошено догану та позбавлено 25% премії за листопад місяць 2010 р. наказом від 29.11.2010 року № 7759-вк (а. с. 56-57); - 23.06.2011 року - порушення п.2.1.1 ПІВТ (порушення графіку руху), оголошено догану та позбавлено 50% премії наказом від 24.06.2011 року № 3809-вк (а. с. 58-59); - 11.07.2011 року - порушення п. 2.4.1.19 ПІВТ, за яке було винесено догану наказом від 20.07.2011 року № 4585-вк; - 25.07.2011 року - порушення п.2.1.1.6. ПІВТ (не тактична поведінка до пасажирів), за яке було винесено догану наказом від 25.07.2011 року № 4734 (а. с. 64). Таким чином вбачається систематичність невиконання [PERSON] своїх трудових обовязків покладених на нього трудовим договором, що є підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ст. 40 КЗпП України. При цьому ХКП Міськелектротрансв особі директора [PERSON] додержані вимоги передбачені ст. ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України. Генеральний директор ХКП Міськелектротранс[PERSON] 04.08.2011 року звернувся до голови первинної профспілкової організації ХКП "Міськелектротранс" [PERSON] з поданням про надання згоди на накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення [PERSON] на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, а саме - систематичне невиконання працівником покладених на нього трудовим договором обов'язків без поважних причин, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного стягнення (а. с. 50-52). 05.08.2011 року первинною профспілковою організацією ХКП "Міськелектротранс" зазначене подання було розглянуто в присутності [PERSON] та надана згода на його звільнення (а. с. 182-186). Як вбачається з листа Всеукраїнської професійної спілки Захист справедливості№ 20042012-1/п від 20.04.2012 р. [PERSON] є членом профспілкового комітету первинної профспілкової організації Всеукраїнської професійної спілки Захист справедливостіХКП Міськелектротранс, якого обрано на установчих зборах первинної профспілкової організації Всеукраїнської професійної спілки Захист справедливостіХКП Міськелектротранс28.12.2010 року (а. с. 212). Відповідно до положень ч. 3 ст. 252 КЗпП України, звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи або організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищої за підлеглістю виборного органу цієї профспілки (об'єднання профспілок). Отже надання попередньої згоди виборного органу, членом якого є [PERSON] а також вищої за підлеглістю виборного органу цієї профспілки на накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення [PERSON] на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, а саме - систематичне невиконання працівником покладених на нього трудовим договором обов'язків без поважних причин, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного стягнення не отримано, а тому порушена процедура звільнення [PERSON] , яка тягне за собою його поновлення на роботі. Про створення ППО ВПС Захист справедливостіХКП Міськелектротрансгенерального директора ХКП Міськелектротранс[PERSON] повідомлено в січні 2011 року про що свідчить опис вкладення до цінного листа від 25.01.2011 року (а.с. 108). Посилання представника відповідача ХКП Міськелектротрансна те, що державна реєстрація первинної профспілкової організації Всеукраїнської професійної спілки Захист справедливостіХКП Міськелектротрансскасована, спростовується випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії ААБ № 369164 (а. с. 7), яка станом на 24.04.2012 не перебуває в процесі припинення (а. с. 210-211). Згідно ч.1 ст. 235 КЗпП України уразі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідно до ч. 2 вищевказаної статті при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. З огляду на те, що звільнення [PERSON] було проведене із порушенням діючого законодавства, суд вважає необхідним поновити його на роботі, стягнути заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Як вбачається із довідки про середню заробітну плату [PERSON] від 17.02.2012 року, середньомісячна заробітна плата складає 2743,53 грн., середньогодинна зарплата складає 16,70 грн. (а. с. 174) Згідно з п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 р. №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. Відповідно до Розрахунку норм тривалості робочого часу на 2011 рік (додаток до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 25 серпня 2010 р. № 9111/0/14-10/13) та Розрахунку норм тривалості робочого часу на 2012 рік (додаток до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 23 серпня 2011 р. № 8515/0/14-11/13), кількість робочого часу при 40-годинному робочому тижні, який повинен був відпрацювати [PERSON] з 05.08.2011 року станом на 23.04.2012 року, складає 1445 год. (серпень 2011 р. 135 год., вересень 2011 р. 176 год., жовтень 2011 р. - 168 год., листопад 2011 р. 176 год., грудень 2011 р. 176 год., січень 2012 р. 159 год., лютий 2012 р. 168 год., березень 2012 р. 167 год., квітень 2012 р. (по 23.04.2012 р.) 120 год.). Середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.08.2011 року по 23.04.2012 року складає 16,70 грн. х 1445 год. = 24 131,50 грн. Частина 1 статті 237-1 КЗпП України передбачає, що відшкодування власником або уповноваженим їм органом моральної шкоди працівникові проводиться у випадку, якщо порушення його законних прав привело до моральних страждань, втраті нормальних життєвих зв'язків і жадають від його додаткових зусиль для організації свого життя. В позовній заяві та під час судового розгляду [PERSON] не було надано належних доказів наявності моральної шкоди та підтвердження факту заподіяння йому відповідачем моральних страждань. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Однак в матеріалах даної цивільної справи та у судовому засіданні позивачем [PERSON] не доведено факту завдання йому будь яких збитків, не додано доказів, що підтверджують наявність реальних збитків, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, у звязку з їх необґрунтованістю. Суму судового збору у розмірі 218, 08 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача [PERSON] комунального підприємства Міськелектротрансна користь держави. Згідно зі ст. 367 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню. Комунальне підприємство Тролейбусне депо № 3 не є належним відповідачем по справі оскільки позивач [PERSON] у трудових відносинах з КП Тролейбусне депо № 3не перебував.

Outcome: partial