Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 січня 2013 року звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача ТОВ "Мостобудівельна компанія МСУ", в обґрунтування позовних вимог вказав, що перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ "Мостобудівельна компанія МСУ", на посаді тесляра 5-го розряду з погодинною тарифною ставкою 0,702 крб. при 8 годинному робочому дні. У період часу з 06.08.1986 року по 16.08.1986 року був відкомандирований до м. Чрнобиль для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в м. Чорнобиль, а саме приймав участь у будівництві мосту через ріку Вуж в с. Черевач, за що йому було нарахована заробітна плата в розмірі 310,90 крб. Після досягнення віку, що дає право на дострокову пенсію відповідно до ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи" [PERSON] звернувся до ТОВ "Мостобудівельна компанія МСУ" за отриманням довідки про заробітну плату за роботу в 30 кілометровій зоні ЧАЕС у період часу з 06.08.1986 року по 16.08.1986 року. Відповідачем по справі було видано довідку за № 189 від 26.11.2012 року про заробітну плату для пред'явлення до органів Пенсійного Фонду для нарахування на її підставі пенсії [PERSON] У вказаній довідці було зазначено, що за період з 06.08.1986 року по 16.08.1986 року [PERSON] було нарахована та виплачено заробітну плату в розмірі 310,90 крб. Однак нещодавно [PERSON] стало відомо, що розрахунок який надано в довідці № 189 від 26.11.2012 року про заробітну плату за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС проведено не вірно, без врахування вимог нормативно-правових актів з яких знято гриф "секретно" та "Для службового користування" які регулювали порядок та розміри оплати праці осіб які приймали участь по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 30-ти кілометровій зоні, а саме: - згідно до п. 1 постанови ЦК КПР, ВР СРСР, КМ СРСР, ВЦРПС за № 524-156 від 07.05.1986 року та постанова Державного Комітету СРСР по праці та соціальним питанням, Секретаріату ВЦРПС за №153/10 - 43 від 07.05.1986 року (відповідно до змісту якої роботодавець повинен був збільшити тарифну ставку на 100%). 14.12.2012 року на підставі ЗУ "Про звернення громадян" [PERSON] письмово звернувся до ТОВ "Мостобудівельна компанія МСУ" з проханням здійснити перерахунок його заробітної плати за період з 06.08.1986 року по 16.08.1986 року та видати нову довідку про заробітну плату встановленого зразка з перерахунком заробітної плати з врахуванням вимог вищезазначених нормативно-правових актів. 11.01.2013 року [PERSON] було відмовлено у перерахунку заробітної плати за вказаний період, а саме збільшити його погодинну тарифну ставку на 100 % та видачі довідки встановленого зразка для пред'явлення до органів пенсійного фонду України. З рішенням ТОВ "Мостобудівельна компанія МСУ" про відмову у перерахунку заробітної плати та відмову у видачі нової довідки про заробітну плату за період з 06.08.1986 року по 16.08.1986 року не погоджується та вважає, що дії відповідача порушують його законні права та інтереси, оскільки сума заробітної плати, що вказана в довідці береться за основну суму з якої органи пенсійного Фонду проводять перерахунок його пенсії, а у зв'язку з тим, що йому не в повній мірі нарахували заробітну плату стало причиною зменшення розміру його пенсії. Просить суд визнати дії відповідача незаконними та зобов'язати відповідача провести перерахунок його заробітної плати за період виконання робіт в 30-ти кілометровій зоні ЧАЕС з урахуванням збільшення тарифної ставки на 100 % та видати нову довідку про грошове утримання заробітну плату з урахуванням перерахунку для подання її до Управління пенсійного фонду України для нарахування пенсії. В судове засідання позивач, представник позивача, що діє на підставі довіреності, не з'явились, звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, просили позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ "Мостобудівельна компанія МСУ" в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Відповідача у зв'язку з його неможливістю бути присутнім у судовому засіданні. Суд, ознайомившись із заявами представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, про свідчить посвідчення [NUMBER] видане 22.08.2002 року Харківською обласною державною адміністрацією та вкладкою до нього № 033659 від 10.06.2004 року, копія яких міститься у матеріалах справи. У 1986 році [PERSON] перебував у трудових відносинах з багатопрофільним товариством з обмеженою відповідальністю "Київське містобудівельне управління №2", яке 01.09.2003 року на підставі протоколу загальних зборів було перейменоване в ТОВ "Мостобудівельна компанія МСУ" на посаді тесляр 5-го розряду з погодинною тарифною ставкою 0,702 крб. при 8 годинному робочому дні, що підтверджується трудовою книжкою [PERSON], довідкою №190 Б-52 від 26.11.2012 року наданою ТОВ "Мостобудвельна компанія МСУ" та довідкою № 189 від 26.11.2012 року. У період часу з 06.08.1986 року по 16.08.1986 року [PERSON] виконував роботу в 30-ти кілометровій зоні ЧАЕС, що підтверджується витягом з наказу № 33-К від 05.08.1986 року та довідкою № 58, командировочним посвідчення № 1631 від 06.08.1986 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на оплату праці відповідно до вимог нормативно-правових актів, які регулювали порядок оплати праці робітників і службовців занятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Як вбачається із довідки № 189 від 26 листопада 2012 року виданої ТОВ "Мостобудівельна компанія МСУ" Позивачу нарахована заробітна плата без збільшення тарифної ставки на 100 %. 14.12.2012 року [PERSON] письмово звернувся до ТОВ "Мостобудівельна компанія МСУ" з проханням здійснити перерахунок його заробітної плати за період з 06.08.1986 року по 16.08.1986 року, а саме збільшити до 100 % тарифну ставку та видати нову довідку про заробітну плату встановленого зразка в якій повинна бути зазначена перерахована заробітна плати Позивача за час виконання останнім робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період часу з 06.08.1986 року по 16.08.1986 року. 11 січня 2013 року [PERSON] було надано письмову відповідь, якою йому було відмовлено у перерахунку заробітної плати, а саме підвищенні тарифної ставки на 100 % та видачі довідки про заробітну плату. Позивач категорично не погоджується із діями відповідача щодо відмови у перерахунку заробітної плати за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та вважає, що відповідачем порушуються його права, у зв'язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначений Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідно до статті 70 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси. Згідно до ст.. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період. Після аварії на ЧАЕС 26 квітня 1986 року уряди колишнього СРСР та Української РСР ухвалили безліч рішень із грифом "секретно" щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Тому багато із них залишалися невідомими до сьогодні тим , хто безпосередньо виконував роботи в зоні відчуження , незважаючи на те що "секретність" зняли ще в середині 90-х років. А це, у свою чергу , заважає правильно оформлювати документи про оплату роботи в зоні відчуження , на підставі яких зараз і в майбутньому призначатимуть пенсії особам , визнаними інвалідами внаслідок ЛНА на ЧАЄС , та пенсії по втраті годувальника членам їх сімей. Так, у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року N 10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф "секретно" з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Рада СРСР, Рада Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року N 524-156, постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року N 665-195, Рада Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року N 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року N 1767-рс і від 11 грудня 1986 р. N 2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Рада Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року №168-5, від 10 червня 1986 р. №207-7, розпорядження Рада Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року №530-рс, від 16 грудня 1986 року №694-рс, від 6 січня 1988 р. №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: №4с від 9 травня 1986 року, №58с від 11 червня 1986 року, №132с від 16 вересня 1986 року, №179с від 25 грудня 1986 року, №8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Отже, якщо роботу в зоні відчуження оплатили неправильно (зарплату нарахували без урахування деяких урядових рішень), підприємство, установа, організація на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством (наказ Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 N644). Видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами. Це прямо передбачено ст..15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Також, оскільки статтею 3 Закону України "Про правонаступництво України" передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, крім перерахованих вище, іншими нормативними актами не передбачені, отже, вони є діючими на цей час. Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Рада Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року N 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи. Відповідно до постанови Рада Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. N 665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Рада Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. N 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством. Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Рада СРСР, Рада Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%. Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Рада СРСР, Рада Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови Рада Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Рада Міністрів УРСР і Української республіканської Рада професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці, підвищеної у два рази. Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 жовтня 1986 року № 153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Рада СРСР, Рада Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади. З урахуванням зазначеного позивачу повинно бути зроблений перерахунок заробітної плати, оскільки його робота за період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС повинна бути оплачена з обліком всіх зазначених вище постанов, в тому числі тарифна ставка за період виконання робіт [PERSON] робіт в 30-ти кілометровій зоні ЧАЕС повинна бути підвищена на 100 %, тобто вдвічі З урахуванням викладеного суд прийшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а відтак, такими, що підлягають задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: approved