Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Комунальне підприємство Жилкомсервіспро зміну договору найму житлового приміщення, визначення порядку користування квартирою № 48 в будинку 11а, по вул..Корчагінців, у м.Харкові та розподіл особового рахунку . Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначав, що він зареєстрований і фактично проживає в ізольованій квартирі №48, яка знаходиться в будинку 11а, по вул..Корчагінців, у м.Харкові, в квартирі також мешкають колишня дружина [PERSON], [INFO], з синами [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та донькою [PERSON], [INFO] та онуком [PERSON], [INFO]. Квартира складається з чотирьох житлових кімнат площею 51,8 кв.м, загальна площа квартири 79,8 кв.м. Зазначену квартиру позивач отримав як службову в 2004 року на підставі рішення РВК №279 від 03.08.2004 року (ордер №1988 від 10.08.2004 року). Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №571 від 24.12.2010 року, цю квартиру виключили зі складу службової житлової площі та визнали позивача наймачем цієї квартири, особовий рахунок по сплаті за житлово-комунальні послуги відкрито на нього. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харків від 11.02.2011 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачкою [PERSON] розірвано, шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, після розірвання шлюбу колишня дружина, за підтримки своїх повнолітніх дітей від попередніх шлюбів, створює нестерпні умови проживання, змушує позивача виселитися з квартири, імітуючи сварки, викликала міліцію, погрожує що посадить до вязниці, не дає можливості приводити до себе знайомих, користуватися кухнею, коли це не допомогло, скориставшись, що він працює, зірвала замок на дверях кімнати, де він мешкає після розлучення, взяла його речі та меблі і викинула до коридору, а в неї заселила свого сина [PERSON], мотивуючи тим, що на цю квартиру мають всі рівні права, а після звернення позивача до міліції, перенесла речі в прохідну кімнату. Свої дії відповідачі мотивують тим, що в квартирі достатньо метрів житла лише для них, це при тому, що у них є власне житло на праві приватної власності у м.Кременчуг за адресою провулок Веселий, 13. У судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі, пояснили про обставини, викладені вище, просили визначити порядок користування квартирою, виділивши позивачу кімнату №2, площею 11,6 кв.м. з суміжною лоджією, а місця загального користування залишити у спільному користуванні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти виділення позивачу кімнати №2, площею 11,6 кв.м. в квартирі [ADDRESS] не заперечувала. Відповідачі [PERSON], ., [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи КП Жилкомсервіс[PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, зазначивши, що КП Жилкомсервісяк управитель житлового фонду забезпечує схоронність житлового фонду, до його компетенції не віднесено укладання договорів найму житлових приміщень. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний у відповідності рішення Фрунзенського районного суду м.Харків від 11.02.2011 року. Як вбачається з ордеру на службове приміщення №1988 від 10 серпня 2004 року, виданого Виконавчим комітетом [PERSON] народних депутатів м.Харкова, [PERSON] з сімєю з пяти чоловік видана для користування службова чотирьохкімнатна ізольована квартира [ADDRESS]. Основним наймачем є позивач [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №571 від 24.12.2010 року, цю квартиру виключили зі складу службової житлової площі та визнали позивача [PERSON] наймачем цієї квартири, особовий рахунок по сплаті за житлово-комунальні послуги відкрито на нього. Згідно довідки з місця проживання, наданої КП Жилкомсервіс19.12.2011 року, в чотирьохкімнатній квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] основний квартиронаймач, колишня дружина [PERSON], [INFO], донька колишньої дружини [PERSON] з сином [PERSON], [INFO], син колишньої дружини, [PERSON], [INFO], та два сини [PERSON], [PERSON]. Квартира не приватизована. Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до правоохоронних органів із заявою про перешкоджання в проживанні його за місцем реєстрації, на що їй було рекомендовано звернутися до суду. Згідно зі ст.. 47 Конституції України, ч.1 ст. 310 Цивільного кодексу України фізична особа має право на місце проживання. Судом встановлено, що позивач іншого житла та реєстрації, окрім спірної квартири, не має, у той час, як вбачається з договору дарування частини будинку від 13.07.1999 року, відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] подарована 1/6 частина домоволодіння №13 по провулку Веселому, у м.Кременчуці, Полтавської області. Вирішуючи питання про встановлення порядку користування сторонами спору спірною квартирою, суд виходить з наступного. Згідно викопіровки з технічного паспорту спірна квартира складається з 4-х кімнат, площею 51,8 кв.м., загальна площа квартири 79,8 кв.м., Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти виділення позивачу кімнати №2 площею 11,6 кв.м. (згідно викопіювання) не заперечувала. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" в силу ст. 104 Житлового кодексу України суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.85р. Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу, при розгляді спорів, що не врегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства. З урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, та за відсутності з боку відповідача заеперчень з приводу користування квартирою, суд доходить висновку, що встановлення порядку користування спірною квартирою у спосіб, про який просить позивач, не суперечить закону і не порушує законних прав та інтересів відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved