overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що з 25 квітня 2009 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В теперішній час сім"я розпалась, спільно подружжя не мешкає. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач працює, але матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просить суд позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб 1-НО № 171530 від 25 квітня 2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області (а.с. 5) [PERSON] та [PERSON] 25 квітня 2009 р. одружились. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітню дитину, працездатний і має змогу виплачувати аліменти на утримання дитини. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його доходу, у розмірі ? частини всіх видів доходів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу рахунку №5343 в Дзвиняцькому філіалі №016 Ощадного банку СРСР. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та пояснив, що народився 06 вересня 1941 року в с. Дзвиняч Богородчанського району Івано-Франківської області. В свідоцтві про народження він зареєстрований як [PERSON]. В паспорті громадянина України його прізвище також записане як [PERSON]. Однак при оформленні рахунку №5343 в Дзвиняцькому філіалі №016 Ощадного банку СРСР його прізвище було помилково зазначено як «Карабінович». Через таку помилку він не має змоги переоформити рахунок, не може користуватися грошима, які зберігає на вказаному вкладі. У звязку з цим змушений звернутися до суду. Просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, виданого на ім'я [PERSON]. Представник Богородчанського ТВБВ №10008/055 філії - Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» в судове засідання не зявився. Надіслалав заяву про розгляд справи без участі представника Ощадбанку. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився 06 вересня 1941 року в с. Дзвиняч Богородчанського району Івано-Франківської області. Згідно даних свідоцтва про народження серії І-НМ № 061780, виданого 21.07.2007 року ВРАЦС Богородчанського районного управління юстиції, прізвище заявника «Карабанович». 09 грудня 1998 року Богородчанським РВ УМВС України в Івано-Франківській області на імя [PERSON] було видано паспорт громадянина України. Рахунок №5343 в Дзвиняцькому філіалі №016 Ощадного банку СРСР оформлений на імя [PERSON]. Свідоцтво про народження заявника, його паспортні дані свідчать про те, що при заповненні ощадної книжки під час оформлення рахунку була допущена помилка при написанні прізвища: замість "Карабанович" зазначено "Карабінович". Встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки у [PERSON] виникла необхідність в переоформленні його вкладу з Дзвиняцького відділення філіалу №016 Ощадного банку СРСР на діючого на сьогодні правонаступника ПАТ «Державний ощадний банк України». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

19.03.2013 ст. державний виконавець ВДВС Волноваського РУЮ [PERSON] звернувся до суду з названим поданням. Посилався на те, що у провадженні державного виконавця відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження за виконавчими листами по справі про стягнення солідарно боргу з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ " Приватбанк" у розмірі 83978,32 грн. Боржник [PERSON] від добровільної сплати боргу ухиляється, до іпотечного майна, а саме житлового будинку, та земельної ділянки, м.Волноваха вул.Наріманова 42, державного виконавця для проведення виконавчих дій не допускає. Тому просив суд вирішити питання про примусове проникнення до житла для проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Представник ВДВС Волноваського РУЮ на поданні наполягає. Боржник [PERSON] заперечує проти подання, т.я. 26.09.2012 року ст.державний виконавець Качан В.М .склала акт опису та арешта майна, а саме агломератора. Описане майно передали йому на зберігання по вул.Наріманова № 42 у м.Волноваха. Додому до нього державний виконавець не приходив, агломератор знаходиться у нього на зберіганні, він не заперечує предати агломератор державному виконавцю. Вислухавши пояснення боржника [PERSON], дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, суд вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити, з наступних підстав. Відповідно до статті 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Державний виконавець у порушення вимог закону не надав до подання належні докази стягнення боргу на користь ПАТ КБ " Приватбанк" в сумі 83978,32 грн.грн., обмежившись лише доказами про стягнення боргу на користь ПАТ КБ " Приватбанк"; не надано ніяких відомостей, підстав, або актів, згідно з якими встановлено, що боржник перешкоджує огляду житла та яке в нього виявлене майно, згідно з якими можливо зробити висновок про те, що необхідно вирішувати питання, саме про примусове входження до житла.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 07 липня 2009 року по грудень 2011 року. За час шлюбу у них народилася одна дитина, дочка [PERSON] [INFO]. Відповідач участь у вихованні дитини не приймає, не надає коштів на її утримання, тому з нього слід стягувати кошти в судовому порядку в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася. Від неї надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просила його задоволити. Відповідач, викликався до суду через оголошення в обласній газеті Галичина від 07 березня 2013 року № 35-36 (4591-4592). Останній в судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у звязку з чим ухвалено розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони 07 липня 2009 року зареєстрували шлюб у Клубовецькій сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, дочка [PERSON] [INFO], яка на даний час є малолітньою, що стверджується із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії І-НМ № 144133 від 02 грудня 2009 року. Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2011 року шлюб між сторонами розірвано, дочка [PERSON] залишена проживати з матірю. Як вбачається із довідки виданої виконавчим комітетом Тисменицької міської ради № 521 від 27.03.2012 року, дитина перебуває на утриманні матері. Відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини, не цікавиться її фізичним, духовним та моральним розвитком. У відповідності з вимогами ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Таким чином, оскільки відповідач в добровільному порядку від матеріального забезпечення своєї малолітньої дитини ухиляється, то суд вважає, що з нього слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини в судовому порядку. На підставі наведеного ст.ст., 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 10 серпня 2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча син часто хворіє, стоїть на обліку часто хворих дітей. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання сторони надали суду письмові заяви, якими просять розглянути справу без їх участі. Позивачка підтримує позовні вимоги, відповідач не заперечує проти їх задоволення. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.122 СК України дитина, зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах сторонами не оскаржувався і вважається встановленим. З копії свідоцтва про народження вбачається факт родинних відносин між сторонами та дитиною. Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібюностей, поважати гідність дитини, госувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону. Факт перебування дитини на утриманні позивачки підтверджується довідкою квартального комітету №30 від 22 січня 2013 року. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивачка обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняється, судовий збір в розмірі 229,40 грн. підлягає стягненню з відповідача у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

Враховуючи, що для складання повного рішення потрібний значний час, суд вважає на необхідне проголосити вступну та резолютивну частини, складання повного рішення відкласти на 5 днів. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу по договору купівлі-продажу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14 травня 2012 року вона заключила в усній формі договір купівлі-продажу мобільного телефону на суму 335 грн. 00 коп. [PERSON]. Відповідачка зобовязалася повернути гроші за мобільний телефон до 14 липня 2012 року і в підтвердження укладеного договору купівлі-продажу та його умов відповідачкою була написана розписка. У встановлений договором строк відповідачка борг в сумі 335 грн. 00 коп. не повернула і весь час злісно ухиляється від повернення боргу. А тому, просила суд, стягнути з відповідачки по справі на її користь борг в сумі 335 грн. 00 коп. та судові витрати по справі. Позивачка в судове засідання не з'явилась, до суду направила заяву, в якій просила слухати справу в її відсутність, позов задовольнити, а також вказала що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином Судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором не встановлений інший строк оплати товару. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідачка уклала з позивачкою в усній формі договір купівлі-продажу, відповідно до якого взяла у позивачки мобільний телефон вартістю 335 грн.00 коп. та зобовязалась повернути гроші до 14.06.2012 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином. Враховуючи, що розрахунок з позивачкою відповідачка не провела, суд вважає, що позов в частині стягнення боргу підлягає повному задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги позивачки щодо стягнення з відповідачки на її користь сплоченних нею 229 грн. 00 коп. судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

У зв'язку зі складністю складання повного рішення, для чого потрібен значний час, суд вважає за необхідне оголосити вступну та резолютивну частину рішення, а з повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 25 березня 2013 року після 13 години.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом від 07.02.2013 року, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 12.11.2010 року, актовий запис №1009. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені, близьких стосунків не підтримують в наслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та вирішення соціально побутових проблем. Збереження сім'ї неможливе. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з викладених в ньому підстав та просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача по справі на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 12.11.2010 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №1009 (свідоцтво про шлюб серії 1-КЕ №077069, видане 12 листопада 2010 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області). Сторони від даного шлюбу дітей не мають. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Майновий спір на час розгляду даної справи відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом від 19.02.2013 року, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] визначити з [PERSON]. [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 12.10.2009 року, актовий запис №1013. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з травня 2009 року, близьких стосунків не підтримують в наслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та вирішення соціально побутових проблем. Збереження сім'ї неможливе. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з викладених в ньому підстав та просила суд його задовольнити. Відповідач визнав позовні вимоги повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 12.10.1996 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №1013 (свідоцтво про шлюб серії І-КЕ №064029, повторно видане 12 жовтня 2009 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №075114 від 12.12.2001 року видане відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківського управління юстиції Полтавської області. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з травня 2009 року, внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Майновий спір на час розгляду даної справи відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом від 11.02.2013 року, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Місце проживання дитини визначити з нею [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому в Золотопотіцькій селищній раді Бучацького району Тернопільської області 28.08.2009 року, актовий запис №15. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені, близьких стосунків не підтримують в наслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та вирішення соціально побутових проблем. Збереження сім'ї неможливе. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з викладених в ньому підстав та просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі. Позов визнав в повному обсязі не заперечував проти його задоволення. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача по справі на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 28.08.2009 року в Золотопотіцькій селищній раді Бучацького району Тернопільської області, актовий запис №15 (свідоцтво про шлюб серії 1-ИД №066242, видане повторно21 червня 2010 року Золотопотіцькою селищною радою Бучацького району Тернопільської області). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №115390 від 24.06.2010 року, виданим Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Майновий спір на час розгляду даної справи відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved