Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-02 00:00:00

21.03.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок розташований по вул. Набережній, 19 в с. Теплівка, Пирятинського району, Полтавської області в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовано тим, що він є спадкоємцем першої черги після померлого 11.06.2011 року його батька [PERSON], однак він позбавлений можливості оформити право на вказане спадкове майно, оскільки отримавши за життя у спадок вказаний будинок, батько не зареєстрував у встановленому законом порядку вказане свідоцтво про право на спадщину, тому позивач просить суд визнати за ним право власності на вказане майно. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надійшов лист сільського голови про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги відповідач визнає. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2011 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №192856 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області (а.с. 7). Судом встановлено, що позивач є рідним сином померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с. 5). За змістом копії спадкової справи щодо майна померлого [PERSON], спадщина була прийнята позивачем у встановлений законом термін, при цьому, дружина померлого відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину виданого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори 03.04.1990 року спадкоємцем майна [PERSON] є його син [PERSON]. Спадкове майно складається з житлового будинку площею 54,00 кв.м., розташованого в с. Теплівка, Пирятинського району, Полтавської області. Згідно довідки №46 від 08.02.2013 року виданої головою Теплівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, померлий [PERSON] відповідно до запису в по господарській книзі №1 ст. 75 (на 2011-2015 рр.) є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Теплівка, вул. Набережна, 19, Пирятинського району, Полтавської області (а.с. 8). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач, як рідний син померлого [PERSON] є спадкоємцем першої черги. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки померлий [PERSON] не встиг належно зареєструвати видане йому свідоцтво про право на спадщину на вказаний житловий будинок у звязку зі смертю, що є для будь-якої людини подією непередбачуваною, суд вважає, що це майно належало йому на праві власності, а тому позивач як спадкоємець за законом має право на його спадкування. За обставин, коли домоволодіння належало померлому, позивач є єдиним спадкоємцем, однак свідоцтво про право власності на житловий будинок у спадкоємця відсутнє, учасники процесу не заперечують проти задоволення позову, визнання права власності на домоволодіння за позивачем в порядку спадкування за законом відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved