Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-24 00:00:00

Позивач ОКП Донецьктеплокомуненерго звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 2505 грн. 96 коп. за період з 1 вересня 2010 року по 1 квітня 2011 року, суму приросту інфляції у розмірі 21 грн. 91 коп.; суму трьох процентів річних у розмірі 7 грн. 77 коп., і в судовому засіданні, підтримавши свої позовні вимоги, пояснив, що відповідач знаходиться в правовідносинах з ОКП Донецьктеплокомунерего врегульованих Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, згідно з якими він повинен оплачувати рахунки по опаленню житла. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] і є споживачем наданих послуг. Позивачем надавались послуги по теплопостачанню своєчасно і якісно відповідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Нарахування оплати за використану теплову енергію здійснювалося відповідно до вимог чинного законодавства України. Згідно із вимогами Житлового Кодексу України відповідач повинен своєчасно, щомісячно вносити повну оплату комунальних послуг (теплової енергії). Всупереч вимогам Правил… про порядок оплати за спожиту теплову енергію відповідач вказані обовязки не виконував, не сплатив рахунки за спожиту теплову енергію, в звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 2505 грн. 96 коп. за період з 1 вересня 2010 року по 1 квітня 2011 року. 10.05.2011 р. позивач звернувся до Артемівського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості і 23.05.2011р. судом було видано судовий наказ про стягнення вказаної заборгованості. За заявою [PERSON] ухвалою Артемівського міськрайонного суду від 26.09.2011р. судовий наказ було скасовано. Зазначив, що відповідачка самовільно, без належного на то дозволу, не попередивши про це підприємство, в порушення встановленого Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення відключила належну їй квартиру від мережі централізованого опалення, тобто з порушенням встановленого порядку відключення. Просив суд звернути увагу на те, що самовільне відключення системи теплопостачання не звільняє відповідачку від обовязку сплачувати послуги з теплопостачання. Просив стягнути з [PERSON] на користь ОКП Донецьктеплокомуненерго заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 2505 грн. 96 коп., суму приросту інфляції у розмірі 21 грн. 91 коп.; суму трьох процентів річних у розмірі 7 грн. 77 коп., і понесені судові витрати по сплаченому судовому збору у розмірі 214 грн. 60 коп. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі і пояснила, що з березня 2010 року вона є власником квартири [ADDRESS] Яр. В серпні 2010 року вона без належного дозволу відповідних органів відключила належну їй квартиру від мережі теплопостачання, в тому ж місяці встановила у зазначеній квартирі індивідуальне газове опалення; зазначила, що не має дозволу і відповідних документів від належних служб, в т.ч. від міськгазу, на встановлення індивідуального опалення в квартирі Після цього письмовою заявою на адресу ОКП Донецьктеплокомуненерго повідомила про самовільне відключення квартири від мережі теплопостачання і просила позивача припинити нарахування за послуги теплопостачання. Підприємство листом від 16.09.2010р. повідомило їй про те, що самовільне відключення від мережі централізованого опалення заборонено і було розяснено порядок відключення споживача у відповідності до нормативних документів. За самовільне відключення від системи опалення вона була притягнута до адміністративною відповідальності у вигляді штрафу. Вважає, що оскільки понесла адміністративну відповідальність за самовільне відключення та не отримала відмови про припинення нарахування оплати за централізоване опалення в належній їй квартирі, тому вимоги позивача є необґрунтованими. Зазначила, що підставою для відключення квартири від мережі теплопостачання було неналежне опалення її квартирі і невідповідний температурний режим. Якість послуг позивача її не задовольняла і тому вона вирішила відмовитись від централізованого опалення. Просила суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] з 15.04.2010 року, загальною площею 53,0 кв.м. Вказане підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого КП Артемівське бюро технічної інвентаризації 15.04.2010 року. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення\~ з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (обєму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством. Згідно з вимогами ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги при користуванні жилим приміщенням в будинку ( квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Приписи ст.41 Конституції України, ч.5 ст.319, ч.2 ст.383 ЦК України передбачають, що власники квартир можуть на свій розсуд здійснювати зміни у квартирі, якщо ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. А відповідно до ч. 1 ст. 20 зазначеного Закону споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період відсутності споживача та/або членів його сімї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Крім того, відповідно до ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Таким чином, це право не є абсолютним, воно може бути реалізоване за певних умов. Питання відключення мереж центрального опалення та постачання гарячої води у багатоквартирних житлових будинках регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМ України від 21 липня 2005 року № 630 та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22 листопада 2005 року із змінами, внесеними наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №169 від 6 листопада 2007 року. Крім того, вирішення зазначеного питання повинно узгоджуватися з нормами СНИП 2.04.05.-91 "Отопление, вентиляция и кондиционирование". Пунктом 24 зазначених Правил передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Проте відповідно до п. 25 Правил (в редакції постанови КМ України №1268 від 31 жовтня 2007 року) відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, а відповідно до п. 26 відключення споживачів від системи здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Згідно Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (в редакції постанови КМ України №169 від 6 листопада 2007 року) для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п.2.1); Комісія розглядає надані документи за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних технічних умов для виготовлення проектної документації (п.2.2). Для реалізації свого права на відмову від отримання послуг централізованого опалення та на відключення жилого приміщення від централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідач [PERSON] повинна була в обовязковому порядку виконати всі необхідні дії, передбачені Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання і перш за все отримати дозвіл на проектування автономного опалення та відключення від мереж ЦО та ГВП, який надається рішенням міжвідомчої комісії з питань відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, створеної місцевим органом самоврядування за умови наявності рішення загальних зборів мешканців багатоквартирного будинку про влаштування у будинку системи автономного опалення та за умови згоди всіх мешканців багатоквартирного будинку на таке облаштування. Згідно постанови №20 від 09.11.2010р. адміністративної комісії при виконавчому комітеті Часовоярської міської ради, [PERSON] у вересні 2010 року в своїй квартирі [ADDRESS] самовільно провела відключення опалювальних приладів від системи централізованого опалення та встановила в ній індивідуальне опалення, за що була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відключення квартири відповідача від мережі централізованого опалення відбулося самовільно з порушенням Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року. Проте, як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, відповідачем не надано доказів відключення від мережі теплопостачання у встановленому зазначеними нормативно-правовими актами порядку. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] існуючої процедури відокремлення від мереж ЦО та ГВП не дотрималась, самовільно відключилася від цих мереж та самовільно, без відповідного дозволу, встановила автономне опалення і лише після цього звернулась з відповідною заявою про отримання дозволу на встановлення такого опалення у себе в квартирі. У наданні дозволу відповідачці було відмовлено. Оскільки квартира відповідачки відповідно до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005р. не відключалася від системи централізованого теплопостачання, тому у позивача відсутні правові підстави для припинення нарахувань у зв'язку із самовільним від'єднанням споживача від мережі централізованого теплопостачання. Самовільне відключення системи теплопостачання не звільняє відповідачів від обовязку сплачувати послуги з теплопостачання. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільною законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Підприємство позивача у відповідності з вимогами ст.1 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004р., є виробником житлово-комунальних послуг, а саме теплопостачання. В опалювальний період 2010-2011 років ОКП Донецьктеплокомуненерго надавало послуги з теплопостачання на території м.Часів Яр, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Часовоярської міської ради від 30.09.2010р. №138 Про початок опалювального сезону 2010-2011 років в м.Часів Ярі, рішенням виконавчого комітету Часовоярської міської ради від 06.04.2011р. №67 Про закінчення опалювального сезону 2010-2011 років в м. Часів Ярі. Крім того відповідно до акту від 08.109.2010 року складеного комісією у складі представника ОКП Донецьктеплокомуненерго та представника Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Мрія в цей день було проведено подачу теплоносія до будинку № 16 по вул. Кошового в м. Часів Яр в звязку з початком опалювального періоду; також згідно акті від 7 квітня 2011 року складеного комісією у складі представника ОКП Донецьктеплокомуненерго та ОСББ Мрія у вказаний день було припинено подачу теплоносія до будинку № 16 по вул. Кошового в м.Часів Яр в звязку з закінчення опалювального періоду. Таким чином підприємство позивача здійснювало подачу теплопостачання у будинок № 16 по вулиці О.Кошового у м.Часів Яр Донецької області, в якому проживає відповідач [PERSON], про що свідчать відповідні акти про подачу теплоносія в опалювальний період до будинку відповідачки. Таким чином вбачається, що теплопостачання у будинок №16 по вулиці О.Кошового в м. Часів Яр, де мешкає відповідачка, підприємство позивача подавало у відповідності до діючого законодавства і [PERSON] повинна проводити оплату за надані послуги. У даному випадку позивач, виконавши свої зобовязання по наданню комунальних послуг, має законні підстави вимагати від відповідачів оплати за надання йому цих послуг. З матеріалів справи вбачається, що особовий рахунок №10880 відкритий на [PERSON] Крім того слід зазначити, що підключення квартири відповідачів до централізованої мережі теплопостачання і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України Про теплопостачання та Правилами. Виходячи з положень статей 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або Законом. Статтею 24 Закону України Про теплопостачання передбачено, що споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів. Відповідач не поставивши до відома відповідні організації і не отримавши на це дозволу передбаченого Порядком відключення окремих приміщень жилих будинків від мереж центрального опалення і постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури і житлово-комунального господарства України від 22.11.20055 року № 4 відключила квартиру від централізованої мережі опалення. Таким чином вбачається, що теплопостачання у будинок № 16 по вул. Кошового в м. Часів Яр, де знаходиться квартира відповідача, підприємство позивача подавало у відповідності до діючого законодавства і [PERSON]П, повинна провадити оплату за надані послуги відповідно до ч.3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, однак фактично відповідачем оплата наданих послуг не провадилась. В судовому засіданні встановлено, що оплата за споживання теплової енергії відповідачам нарахована згідно із нормами діючого законодавства, затвердженими в установленому порядку тарифами і на підтвердження суми позову в матеріалах справи є розрахунок нарахування оплати за користування тепловою енергією відповідачам, особистий рахунок № 10880, згідно якому нарахування проводились тільки на час опалювального періоду в м. Часів Яр (період якого було встановлено відповідними рішеннями виконавчого комітету Часовоярської міської ради), нарахування проводилось на опалювальну площу квартири у розмірі 51,4 кв. м. і відповідно до вказаного розрахунку у відповідачів є заборгованість за період з 1 вересня 2010 року по 1 квітня 2011 року у сумі 2505 грн. 96 коп. Вказаний розрахунок відповідачем не оспорюється. При вирішенні даного спору суд керується ст. 10 ЦПК України у відповідності з вимогами якої цивільне судочинство здійснюється на засадах загальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на як вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грозі, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Як вбачається із частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином на правовідносини, які склалися між сторонами, розповсюджується дія норми ст. 625 ЦК України. Оскільки надані послуги з теплопостачання відповідачкою своєчасно не оплачувались, тому на суму заборгованості нараховані інфляційні збитки в розмірі 21 грн. 91 коп. та 3% річних у сумі 7 грн. 77 коп. Вказаний розрахунок відповідачем не оспорюється, а суд погоджується з даним розрахунком. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовні вимоги ОКП Донецьктеплокомуненерго законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, і з відповідача [PERSON] на користь ОКП Донецьктеплокомуненерго підлягає стягненню сума заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 2505 грн. 96 коп., сума приросту інфляції у розмірі 21 грн. 91 коп.; суму трьох процентів річних у розмірі 7 грн. 77 коп. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача [PERSON] судових витрат по оплаті ним судового збору у розмірі 214 грн. 60 коп. підтверджені документально і підлягають задоволенню у повному обсязі і стягненню з відповідача [PERSON] на користь ОКП Донецьктеплокомуненерго.

Outcome: approved