Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-16 00:00:00

У серпні 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину, матеріальної допомоги добровільно не надає, працює офіційно, позивачка просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку відповідача щомісячно починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказала, що наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність проти позовних вимог про стягнення аліментів не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] з 26.12.1992 року перебувають шлюбі, який зареєстровано відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 2452. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає перебуває на утриманні матері, що не заперечувалося відповідачем. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У силу ст. ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дітей, аліменти присуджуються за рішенням суду в долі від доходу їхньої матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі. Таким чином судом встановлено що позивачка має право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині допомогу, достатню для задоволення її розумних потреб, виходячи з її віку, стану здоров'я та матеріального становища. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За цих, безпосередньо встановлених у суді обставин, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, відповідно до конституційного принципу верховенства права, суд вважає за необхідне та справедливе, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Ця норма закону є безспірною під час виконання судового рішення про стягнення аліментів та передбаченою чинним законодавством України, через що не підлягає доведенню чи встановленню. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: approved