Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, укладену між ним та відповідачем, дійсною, такою, що відбулася, та визнати за ним право власності на вище вказаний житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 541 м. кв. по вулиці Петровського,7 в м.Балта Одеської області, стверджуючи, що 25.05.2012 року він уклав з відповідачем угоду купівлі-продажу вище вказаного житлового будинку і сплатив відповідачу гроші у сумі 87000 грн., про що складена відповідна розписка, а відповідач передала йому правовстановлюючі документи, технічний паспорт на будинок, сам житловий будинок з господарськими будівлями, але оформити належним чином угоду купівлі-продажу у нотаріальній конторі неможливо по причині того, що вище вказаний будинок раніше належав матері відповідача [PERSON], померлій 26.01.2009 року, відповідач після її смерті, як спадкоємець за заповітом, фактично прийнявши спадщину, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини, свідоцтво про право на спадщину не отримала, крім того, у відповідача відсутній державний акт на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями, сама відповідач до нотаріальної контори для посвідчення угоди купівлі-продажу жодного разу не зявилася. Вказані обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном. З цього приводу позивач змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Відповідач до судового засідання не зявилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, підтвердила викладені в позові обставини справи, просить справу розглянути за її відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що матері відповідача [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину від 18.12.1997 року, виданого Балтською державною нотаріальною конторою, реєстр №4031, договору купівлі-продажу від 13.02.1962 року, посвідченого Балтською державною нотаріальною конторою, реєстр №232, свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 29.05.1975 року, виданого Балтською державною нотаріальною конторою, реєстр №1565, належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці площею 541 м. кв. по вулиці Петровського,7 в м.Балта Одеської області, 29 червня 2000 року [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла своїм дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках все своє майно (заповіт посвідчений 29.06.2009 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], реєстр №1621, заповіт ніким не змінено і не скасовано), після її смерті спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла її дочка відповідач [PERSON] Н.І., яка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину не отримала ([PERSON], [PERSON] спадщину не прийняли, відмовившись від своїх часток спадщини на користь позивача, їх нотаріально завірені заяви від 07.06.2012 року та від 04.06.2012 року, посвідчені нотаріусами м.Воронежа [PERSON], реєстр №2-970 та м.Нижнього Новгорода [PERSON], реєстр №2П-779, перебувають в матеріалах справи), що відповідач продала позивачу вище вказаний житловий будинок, що угода купівлі-продажу житлового будинку відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивач виконав всі умови угоди, сплатив за придбаний житловий будинок грошові кошти, предметом угоди купівлі-продажу є нерухоме майно, а не земельна ділянка, що згідно ст.ст.210,640 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом, такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації, перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом, але на сьогоднішній день закону, який визначає вище вказаний перелік, немає, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції, що за таких обставин у відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України суд може визнати такий договір дійсним і у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається, що відповідач ухилилася від нотаріального посвідчення договору, про що повідомила в клопотанні про розгляд справи без її присутності, де вказала, що наміру зявитися до нотаріуса для посвідчення договору у неї не має, оскільки послуги нотаріуса потребують значних грошових коштів, що виключає можливість посвідчення вище вказаного договору у нотаріуса, що позивач є добросовісним набувачем і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved