Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] в один місяць після набрання рішенням законної сили, обґрунтовуючи тим, що вона внаслідок юридичної необізнаності вважала, що нотаріус, який посвідчив її заяву про вступ у спадщину, самостійно передасть свій екземпляр цієї заяви до Другої житомирської нотаріальної контори, а тому пропустила встановлений законом шестимісячний термін на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав які в ньому викладені, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення проти позову. Третя особа в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 жовтня 2010 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого у встановлений законом шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини до Другої Житомирської державної нотаріальної контори звернулися діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] 28.03.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено заяву [PERSON] про прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON], при цьому нотаріусом було розяснено позивачу зміст ст. 1269 ЦК України. Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У своїй заяві про прийняття спадщини позивач зазначила, що спадкодавець був зареєстрований та фактично проживав у [INFO]. Згідно листа-розяснення Другої Житомирської державної нотаріальної контори від 03.06.2011р., позивачу було повідомлено, що її заява про прийняття спадщини не може бути прийнята у звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини, встановленого у шість місяців згідно зі ст.1270 ЦК України. Відповідно до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008р. № 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачем в судовому засіданні не надано будь-яких належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Юридична необізнаність позивача або її фактичне проживання у місці Києві не є поважними причинами пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, а інших причин пропуску такого строку не зазначено. У встановлений законом строк після відкриття 28.10.2010р. спадщини після смерті батька позивач не звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою, доказів наявності обєктивних, непереборних та істотних труднощів для неї на вчинення цієї дії позивач не надала, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed