Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якій просить визначити місце проживання їх дитини - [PERSON], [INFO] разом з нею та залишити його на її утриманні і вихованні. Заявлені вимоги мотивує тим, що в звязку з важким матеріальним становищем їх сімї у травні 2008 року вона змушена була виїхати на заробітки у Сполучені Штати Америки, у квітні 2012 року повернулась на Україну на постійне місце проживання, а тому просить визначити місце проживання дитини з нею. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, у якій просить визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з ним, посилаючись на те, що після виїзду за кордон [PERSON] їх син [PERSON] проживав разом з ним. Матір не навідувалась до дитини, не займалась його вихованням, а тому фактично втратила зв'язок з сином. У суді представник [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві. Проти задоволення позову [PERSON] заперечила, зазначивши, що Генеральною Асамблеєю ООН у п.6 Декларації прав дитини, прийнятої 20.11.1959 року, задекларовано проживання малолітньої дитини зі своєю матірю та можливість розлучити їх лише виняткових випадках . [PERSON] та його представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та заперечили щодо визначення місця проживання [PERSON], [INFO], з матірю, посилаючись на те, що дитина з 2008 року проживає разом з ним, у його сімї створені належні умови для її проживання та розвитку, зміна звичної обстановки негативно вплине на психологічний стан дитини. У судовому засіданні представник Служби в справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради підтримала висновок щодо доцільності визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO], разом із матірю [PERSON], вважає, що він є обєктивним та обгрунтованим. Оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти. У приписі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, задекларовано те, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Згідно з нормами ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що під час зареєстрованого шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №040079 від 09.12.2006 року, актовий запис №2640. 15 вересня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ИД №036739 від 28.01.2011 року, актовий запис №125 та після реєстрації розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище [PERSON]. У звязку з важким матеріальним становищем, у якому опинилась їх сімя позивачка змушена була у 2008 році виїхати на заробітки за кордон, проте, у квітні 2012 року повернулась на постійне місце проживання в Україну. На праві спільної сумісної власності [PERSON] належить квартира [ADDRESS], у якій вона проживає, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 11.07.1996 року Тернопільським міським БТІ. Відповідач [PERSON] одружився вдруге та проживає разом з дружиною [PERSON] та сином від першого шлюбу [PERSON] у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою ДП Наш Дім-3 ПП Наш дім№ 724 від 7.05.2012 року. Судом встановлено, що на даний час дитина проживає разом з матірю, яка займається вихованням сина, створила належні умови для його розвитку та матеріально забезпечує. У відповідності з висновком органу опіки і піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1426 від 05.09.2012 року, складеного в результаті обстеження житлово-побутових умов сторін, пояснень сусідів, вихователів дошкільного закладу, який відвідує дитина та інших документів, орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом із матірю [PERSON] Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини слід задовольнити, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, визначивши місце його проживання разом із матірю [PERSON] В задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третьої особи Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини відмовити .

Outcome: approved