Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Національний університет водного господарства та природокористування в особі Автотранспортного технікуму звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати за навчання в розмірі 1 293 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 30.01.2009р. між Автотранспортним технікумом Національного університету водного господарства та природокористування та [PERSON] було укладено договір №12 про підготовку відповідача за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста за спеціальністю "Організація та регулювання дорожнього руху" за рахунок коштів відповідача, зі сплатою за навчання в розмірі та строки, передбачені п.4.3 договору. Згідно наказу Автотранспортного технікуму №19-н від 02.02.2009 р. [PERSON] був зарахований до числа студентів технікуму за платною формою навчання. Згідно наказу №47-н від 30.06.2010 р. та відповідно до Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 02.06.1993р. №161, [PERSON] був відрахований з технікуму у звязку з порушенням умов контракту та невиконанням навчального плану. На час відрахування [PERSON] з навчального закладу, останній заборгував перед позивачем суму по оплаті за навчання у розмірі 1 293грн. та станом на даний час добровільно заборгованість з оплати за навчання не погасив, що й спонукало позивача звернутися до суду з вищевказаним позовом. Представник позивача в попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав, вказаних у ньому. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та пояснив, що 30.01.2009р. між ним та Автотранспортним технікумом НУВГП був укладений договір про навчання, оплату за яке він зобовязувався самостійно вносити в порядку та строки, передбачені договором. Розмір заборгованості з оплати за навчання в розмірі 1293 грн. не заперечує, та її виникнення пояснив важким матеріальним становищем та відсутністю коштів. Обіцяв найближчим часом борг погасити. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів третіх осіб, а тому приймається судом. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 30.01.2009р. між Автотранспортним технікумом Національного університету водного господарства та природокористування та [PERSON] укладено договір №12 про підготовку молодшого спеціаліста (далі Договір). З пояснень відповідача судом встановлено, що він не заперечує факту укладення вказаного договору та навчання в Автотранспортному технікумі, зміст укладеного з його участю договору йому відомий та підпис наприкінці договору виконаний ним власноручно. Згідно наказу директора Автотранспортного технікуму НУВГП № 19-н від 02.02.2009р. [PERSON] був поновлений в число студентів 4 курсу заочного відділення на платну форму навчання за спеціальності "Організація і регулювання дорожнього руху". Відповідно до наказу директора Автотранспортного технікуму НУВГП №7 від 30.06.2010р. [PERSON] відраховано з числа студентів заочної форми навчання пятого курсу спеціальності "Організація і регулювання дорожнього руху" група Д-501 (платна форма навчання) за невиконання навчального плану (не зявився на захист дипломного проекту без поважних причин) та порушення умов контракту. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного стану. Згідно п.4.3 Договору відповідач зобов'язаний був здійснювати плату за навчання за кожний семестр внесками відповідних сум або щорічним внеском відповідної суми не пізніше 10 днів після початку кожного семестру або навчального року, чи разово сплатою за весь строк навчання, не пізніше 10 вересня поточного року. Як вбачається із довідки Автотранспортного технікуму НУВГП №03-11/478 від 21.09.2012р., заборгованість [PERSON] перед технікумом з оплати за навчання становить 1 293 грн. Відповідач не заперечував щодо розміру заборгованості з оплати за навчання, визначеного позивачем, та в добровільному порядку заборгованість не погасив, а тому, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд приходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved