Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що згідно з п. 32 рішення Житомирського міськвиконкому від 30.01.1997 року відповідачу [PERSON] виділено у власність 0.0333 га земельної ділянки при домоволодінні № 7а по вул. Московській в м. Житомирі. На підставі рішення виконкому виданий державний акт серії І ЖТ № 043810 від 03.03.1997 р. на право власності на зазначену земельну ділянку. При цьому земельна ділянка, надана у власність відповідачу, не відповідала його ідеальній частці у домоволодінні № 7а по вул. Московській в м. Житомирі, так як позивачу [PERSON] належить на праві власності 37/100 ід. часток в домоволодінні, [PERSON] 34/100 ід. часток, а [PERSON] 29/100 ід. часток. У звязку з цим [PERSON] звернулася до суду в 2004 р. з вимогами про визнання незаконним вищезазначеного рішення Житомирського міськвиконкому в частині передачі [PERSON] у власність земельну ділянку розміром 0,0333 га за вказаною адресою і встановити порядок користування земельною ділянкою. Рішенням Корольовського райсуда м. Житомира від 20.01.2004 р. позов задоволено, рішення Житомирського міськвиконкому в частині передачі [PERSON] у власність земельну ділянку розміром 0,0333 га за вказаною адресою скасовано і встановлено новий порядок користування земельною ділянкою, згідно якого їй належить 279 кв.м. земельної ділянки, що визначена цифрами 3-4-5-6-24-25-26-27-32-31-8-9-10-11-12-13-14-23-22-21-20-19-3; [PERSON] 298 кв.м., що визначена цифрами 1-2-3-19-20-21-22-23-14-15-16-17-18-1; [PERSON] 233 кв. м., що визначена цифрами 6-7-8-31-30-29-28-27-26-25-24-6. Встановлено між позивачем і відповідачем спільний двір площею 8 кв.м., що визначено цифрами 28-29-30-31-32-28. Рішення набуло чинності, після чого Житомирська міська рада винесла рішення № 417 від 29.09.2004р. про передачу позивачу у приватну власність зазначену земельну ділянку, і вона отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЖТ № 122657. В жовтня 2006 р. Апеляційним судом Житомирської області винесена ухвала про скасування рішення Корольовського райсуду м. Житомира від 20.01.2004 р. на підставі апеляції [PERSON], і справу направлено на новий розгляд в суд першої інстанції. 04.12.2007 р. рішенням Корольовського районного суду м. Житомира [PERSON] відмовлено в задоволенні позову в повному обсязі, так як відсутній предмет спору, а саме спірне рішення Житомирського міськвиконкому від 30.01.1997 р. в частині передачі [PERSON] у власність земельної ділянки розміром 0,0333 га за адресою вул. Московська, 7а в м. Житомирі відмінено рішенням відповідача по справі Житомирською міською радою 29.09.2004 р. /рішення № 417/, і встановлений порядок користування земельною ділянкою у відповідності до розміру ідеальних часток. Рішення набуло законної сили. Таким чином, вказаним рішенням визначено, що порядок користування земельною ділянкою за адресою вул. Московська 7а в м. Житомирі, який встановлений рішенням Житомирською місткою радою № 417 від 29.09.2004 р., відповідає розміру ідеальних часток в праві власності на домоволодіння всіх співвласників, тому є законним. Проте, саме на підставі скасованого рішення Житомирського міськвиконкому від. 30.01.1997 р. видавався [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю /серії І-ЖТ № 043810 від 03.03.97 р./, який є не скасованим до цього часу, тому дозволяє відповідачу вчиняти неправомірні дії, а саме самовільно використовувати земельну ділянку, яка є власністю позивача. Виготовленням нового державного акту відповідач не бажає займатися добровільно, тому позивач змушений звертатися до суду і згідно заяви про збільшення позовних вимог просить суд визнати нечинним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,0333 га за адресою вул. Московська, 7а в м. Житомирі серії І ЖТ № 043810, виданий [PERSON] 03.03.1997 р. на підставі рішення Житомирського міськвиконкому від 30.01.1997 р. Також просить суд усунути перешкоди в користуванні належної позивачу земельною ділянкою, зобовязавши [PERSON] знести самовільно збудований на присадибній ділянці позивача гараж «В» та літню кухню «Б» за адресою вул. Московська, 7 а в м. Житомирі, стягнути 91\~250,00 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.ст. 169 ч. 4, 225 ЦПК України суд встановлює заочний розгляд справи. Третя особа [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не прибули, проте 24.02.2010 р. подали до суду заяву, в якій просять розглядати справу за їх відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи Житомирської міської ради в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом вставлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 03 березня 1987 року на імя [PERSON] було видано державний акт серії І ЖТ № 043810 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0333 га при домоволодінні № 7а по вул. Московській в м. Житомирі (а.с. 54). У вказаному державному акті вказано, що його видано на підставі п. 32 рішення Житомирського міськвиконкому № 34 від 30.01.1997 року. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 20 січня 2004 року (а.с. 15) за позовом [PERSON] до Житомирського міськвиконкому, [PERSON], [PERSON] задоволено. Скасовано рішення Житомирського міськвиконкому № 34 від 30.01.1997 року в частині передачі [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,0333 при домоволодінні № 7-а по вул. Московській м. Житомира. Відновлено порушені права та встановлено порядок користування земельною ділянкою при домоволодінні № 7-а по вул. Московській м. Житомира, за яким [PERSON] належить 279 кв. м. земельної ділянки, що визначена цифрами 3-4-5-6-24-25-26-27-32-31-8-9-10-11-12-13-14-23-22-21-20-19-3; [PERSON] належить 298 кв.м. земельної ділянки, що визначена цифрами 1-2-3-19-20-21-22-23-14-15-16-17-18-1; [PERSON] належить 233 кв. м. земельної ділянки, що визначена цифрами 6-7-8-31-30-29-28-27-26-25-24-6. [PERSON] та [PERSON] належить в рівних частках 8 кв.м. земельної ділянки спільного двору, що визначена цифрами 28-29-30-31-32-28. Рішення набуло чинності. На підставі вищевказного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20.01.2004 № 2-379/04 Житомирською міською радою прийнято рішення № 417 від 29.09.2004 р. яким п. 32 додатку рішення міськвиконкому від 30.01.1997 року «Про закріплення за власниками домоволодінь земельних ділянок, надання їх в користування та передачу в приватну власність» та п. 34 додатку до рішення міськвиконкому від 27.03.1997 року «Про закріплення за власниками домоволодінь земельних ділянок, надання їх в користування та передачу в приватну власність» та передано земельну ділянку по вул. Московській, 7-а у власність згідно з вищевказаним рішенням суду громадянам: -[PERSON] Михайлінв площею 0,0279 га; -[PERSON] площею 0,0298 га; -[PERSON] площею 0,0233 га. На підставі вказаного рішення двадцятої сесії четвертого скликання Житомирської міської ради № 417 від 29 вересня 2004 року [PERSON] було видано державний акт серії ЖТ № 122657 на право власності на земельну ділянку площею 0,0279 га, що розташована по вул. Московській, 7-а в м. Житьомирі (а.с. 16). Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 25 жовтня 2006 року (а.с. 55) за апеляційною скаргою [PERSON] рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20 січня 2004 року скасовано, справу за позовом [PERSON] до Житомирського міськвиконкому, [PERSON], [PERSON] про приватизацію та розподіл земельної ділянки направлено на новий розгляд в суд першої інстанції. 04 грудня 2007 року рішенням Корольовського районного суду м. Житомира (а.с. 41-42) відмовлено [PERSON] в задоволенні позову в повному обсязі, так як відсутній предмет спору, а саме: спірне рішення Житомирського міськвиконкому від 30.01.1997 р. в частині передачі [PERSON] у власність земельної ділянки розміром 0,0333 га за адресою вул. Московська, 7а в м. Житомирі відмінено рішенням відповідача по справі Житомирською міською радою № 417 від 29.09.2004 р., і встановлений порядок користування земельною ділянкою у відповідності до розміру ідеальних часток. Рішення набуло законної сили. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вказаним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04 грудня 2007 року встановлено, що п. 32 додатку до рішення міськвиконкому № 34 від 30.01.1997 року про передачу [PERSON] в приватну власність 0,0333 га земельної ділянки по вул. Московській 7-а в м. Житомирі відмінено рішенням сесії Житомирської міської ради № 417 від 29.09.2004 року. Згідно ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, п. 34 ст. 26 та ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування», вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин відноситься до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад та здійснюється на сесіях цих рад шляхом прийняття рішень. Згідно ст. 59 вказаного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до статті 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що рішенням сесії Житомирської міської ради № 417 від 29.09.2004 року відмінено пункт 32 додатку до рішення міськвиконкому № 34 від 30.01. року «Про закріплення за власниками домоволодінь земельних ділянок, надання їх в користування та передачу в приватну власність», який став підставою видачі державного акту серії І-ЖТ №043810 на право прватної власності на землю [PERSON] - суд приходить до висновку, що даний державний акт на право власності на землю слід визнати недійсним та зобов'язати відповідача знести самовільнозбудовані гараж «В» та літню кухню «Б» за адресою вул. Московська, 7 а в м. Житомирі. Крім цього, згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданні у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я, у душевних стражданнях, заподіяних протиправною поведінкою щодо самої особи, члена її сім»ї або близьких родичів, у душевних стражданнях у зв»язку із знищенням або пошкодженням майна фізичної особи, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної особи. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка завдала цю шкоду за наявності її вини. Також неправомірними діями відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виразилася в тому, що відповідач тривалий час не визнає право власності позивача на земельну ділянку, використовую на земельній ділянці, що належить позивачу, самовільно збудовані приміщення літньої кухні «Б» та гараж «В» без дозволу позивача, чим створює останньому незручності в корирстуванні своєю власністю, завдає моральних страждань позивачу. Через наявність на території земельної ділянки позивач не має необхідної кількості території для належного обслуговування своєї частини домоволодіння. У зв»язку із зазначеними діями відповідача, позивач зазнав моральні страждання, почувався приниженим, що відбилося на його самопочутті, створювало нервозність, змушувало докладати додаткових зусиль до нормалізації свого життя, і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заподіяну моральну шкоду.

Outcome: partial