Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання нікчемним заповіту [PERSON] від 25 серпня 2010 року на користь [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], мотивуючи тим, що 31.01.2012 року помер його батько [PERSON], 24.07.2012 року він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, що його батько залишив 25.08.2010 року заповіт на імя [PERSON]. В звязку з тим, що його батько знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 06.08.2010 року по 22.09.2010 року в ІМЛ № 2 то він не міг фізично бути присутнім при посвідченні заповіту в приміщенні, яке є робочім місцем приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], отже [PERSON] здійснила виїзд за місцем перебування його батька у лікарні, тобто здійснила нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов у повному обсязі, просили його задовольнити. Відповідач та його представник позов не визнали у повному обсязі, просили відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що заповіт [PERSON] був посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] 25 серпня 2010 року в межах свого нотаріального округу, безпосередньо на робочому місці, крім заповіту у цей день приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] були посвідчені дві довіреності від імені [PERSON], доказів на підтвердження того, що заповіт був посвідчений не на робочому місці позивачем не було надано. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] заперечував проти задоволення позову, підтримав правову позицію відповідача, в попередньому засіданні [PERSON] пояснила, що заповіт посвідчувався на робочому місці, у той день вона також посвідчувала дві довіреності від імені [PERSON], нотаріальна дія яка здійснюється за межами робочого місця вноситься до спеціального реєстру. Вислухавши пояснення сторін ті їх представників, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Судом встановлено, що 25 серпня 2010 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] був посвідчений заповіт [PERSON], яким він заповідав все своє майно [PERSON] (а.с. 6), заповіт був зареєстрований в реєстрі за № 3139. Згідно свідоцтва про смерть від 12.06.2012 року (а.с. 7) серія І ЖД № 306941 [PERSON] помер 31.01.2012 року. 11.06.2012 року із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] звернулася [PERSON] (а.с. 10). 30.07.2012 року із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] звернувся [PERSON] (а.с. 9). 03.08.2012 року, вихідний № 58/02-14 (а.с. 15), приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з тим, що спадкодавець склав заповіт на іншу особу, а [PERSON] не належить до кола осіб які мають право на обовязкову долю. Згідно ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) нотаріальний округ - територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса. Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. У містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. У разі зміни адміністративно-територіального поділу України, в результаті якого розташування робочого місця (контори) приватного нотаріуса увійшло до іншого нотаріального округу, нотаріальна діяльність відповідних нотаріусів повинна бути зареєстрована в цьому нотаріальному окрузі. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про нотаріат» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків, передбачених цим Законом, та інших випадків, передбачених законодавством України. Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями. Згідно реєстраційного посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності № 200, адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] є: [ADDRESS] (а.с. 124). Таким чином, в звязку з розташуванням робочого місця приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] в м. Ізмаїлі, нотаріус вчиняє нотаріальні дії в приміщенні, яке є його робочим місцем. Нотаріальна дія про посвідчення заповіту [PERSON] від 25 серпня 2010 року була зареєстрована в реєстрі за № 3139 (а.с. 63), також в цей день приватним нотаріусом [PERSON] були посвідчені дві довіреності він імені [PERSON] на представництво інтересів, бланк серії ВРА № 205179 та на розпорядження майном, бланк серії ВРА № 205181 (а.с. 61-62). Запис про посвідчення заповіту [PERSON] від 25 серпня 2010 року, була внесена нотаріусом до алфавітної книги заповітів (а.с. 156). Судом встановлено, що згідно довідки Ізмаїльської міської лікарні № 2 від 16.08.2012 року № 218 (а.с. 25) з 06.08.2010 року по 22.09.2010 року [PERSON] проходив лікування у стаціонарному відділенні Ізмаїльської міської лікарні № 2. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ТБ 09 (а.с. 24) [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у Ізмаїльській міській лікарні № 2 з 06.08.2010 року по 22.09.2010 року, був виписаний в звязку із самовільним уходом. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що працює лікарем ординатором Ізмаїльської міської лікарні № 2 та лікувала [PERSON], він знаходився на стаціонарному лікуванні в Ізмаїльській міській лікарні № 2 поступив - 06.08.2010 року, самовільно пішов з відділення - 20.09.2010 року та був виписаний - 22.09.2010 року. Стаціонар у лікарні не закритого типу, хворий може безперешкодно виходити, огляд хворих у них починається з 10 години до 12 години і погодинно не фіксується присутність або відсутність хворого. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що працює завідуючим туберкульозного стаціонару Ізмаїльської міської лікарні № 2, стаціонар у лікарні не закритого типу, хворі можуть його залишати і вони часто цім користуються, у відділенні не ведеться журнал відвідувачів, з 10 години по 11 годину у відділенні роздаються медикаменти, виконуються процедури. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснив, що знає з дитинства [PERSON] та [PERSON], в кінці серпня 2010 року він з дружиною їздили до нотаріуса та бачив там [PERSON] та [PERSON], при цьому [PERSON] приїхав на автомобілі БМВ. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що 25.08.2010 року їй подзвонив [PERSON] для оформлення у нотаріуса [PERSON] довіреності на представництво інтересів, у цей день оформлялася також і друга довіреність, спочатку оформилися довіреності, а потім заповіт, біля 12 години [PERSON] привіз його друг на чорному автомобілі БМВ, вони оформили в офісі нотаріуса довіреність та вона поїхала, а [PERSON] залишився. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснив, що з ранку 25.08.2010 року прийшов до [PERSON], на її автомобілі марки Тойота вони поїхали у туберкульозну лікарню та забрали там [PERSON] і поїхали до нотаріуса, [PERSON] та [PERSON] зайшли до нотаріуса і через невеликий проміжок часу вийшли, сказали, що необхідно почекати кілька годин. Після цього вони поїхали до гаражу та залишили там [PERSON], коли вони вдруге біля 11 години підїхали до нотаріуса, [PERSON] вже був там. Таким чином, із показань свідків вбачається, що 25.08.2010 року, для нотаріального посвідченні довіреностей та заповіту, [PERSON] звернувся до нотаріуса саме за місцем розташування її робочого місця. Згідно витягу з реєстру нотаріальних дій за межами робочого місця нотаріуса (а.с. 125 128) з 08.07.2010 року по 27.08.2010 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] не вчинялися нотаріальні дії за межами робочого місця нотаріуса за участю померлого [PERSON]. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, позивачем не було надано доказів та доказами, дослідженими у судовому засіданні, не знайшов підтвердження той факт, що заповіт [PERSON] від 25 серпня 2010 року на користь [PERSON], був посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] поза межами свого робочого місця. З паспорта позивача (ас. 27) вбачається, що його прізвище зазначено як «Долонін», а згідно свідоцтва про смерть від 12.06.2012 року (а.с. 7) прізвище померлого зазначено як «Долонин», тобто у позивача та у особи, яка видала заповіт на імя [PERSON] різні прізвища. Відсутність доказів на підтвердження родинного звязку [PERSON] та [PERSON], виключає порушення прав позивача в результаті посвідчення заповіту на імя [PERSON]. За таких обставив, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] про визнання нікчемним заповіту [PERSON] від 25 серпня 2010 року на користь [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed