Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-04 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до, ДП «Словянська гідрогеологічна режимно-експлуатаційна станція» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати в сумі 7802,34грн., середнього заробітку за весь час затримки розрахунку в сумі 8589,06грн. та моральної шкоди в сумі 2500 грн., обґрунтувавши свої вимоги тим, що він працював у відповідача з 01 червня 2012 року по 03 грудня 2012 року. Наказом №76/1 від 03.12.2012 року був звільнений за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням). При розрахунку йому не виплачена заборгованість по заробітній платі в розмірі 7802 грн. 344 коп.. Крім того, незаконними діями відповідача йому була завдана суттєва моральна шкода, яка виразилась у несправедливому до нього відношенні відповідача. Порушення відповідачем його трудових прав привели до втрати його налагоджених і нормальних життєвих звязків, через що він був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Завдану йому відповідачем моральну шкоду він оцінює в 2500 грн. Також вважає, що відповідач повинен виплатити на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку з 04 грудня 2012 року по 05 квітня 2013 року в сумі 8589,06грн.. В судовому засіданні позивач підтримав зазначені вимоги. Відповідач, в особі представника [PERSON], позовні вимоги визнав частково в частині стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. В частині вимог про відшкодування моральної шкоди вимоги не визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так в суді з вірогідністю встановлено, що [PERSON] працював у відповідача з з 01.06.2012 року по 03.12.2012 року. На час звільнення відповідач заборгував голуб Г.М. заробітну плату в сумі 7802,34грн., чим порушив вимоги ст. 115 КЗпП України, про своєчасну сплату заробітної платні. Ця обставина визнається відповідачем, що підтверджується наданою довідкою про заборгованість. Відповідно до ст. 116 ч. 1 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Фактичне розрахування із заборгованості заробітної плати з позивачем не здійснено. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абзаців 5,6,7,9,10 пункту 2.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2012 від 22 лютого 2012 року у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення ст. 233 КЗпП України у взаємозвязку з положеннями статей 117,2371 цього кодексу у трудовому законодавстві право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його трудових прав, визначено у ст. 2371 КЗпП України. Спір про відшкодування звільненому працівнику моральної шкоди, завданої затримкою розрахунку при звільненні, є трудовим спором. Строки звернення до суду за відшкодуванням моральної шкоди в зазначеній статті (2371) не встановлено. Конституційний Суд України вважає, що в аспекті конституційного звернення визначені Цивільним кодексом України і КЗпП України підстави та порядок відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди слід розглядати у нерозривному зв'язку з положеннями статті 233 Кодексу, у яких встановлено строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, зокрема тримісячний строк, який розпочинається з дня, коли працівник дізнався чи повинен був дізнатися про порушення свого права. Звільнений працівник, якому з вини власника або уповноваженого ним органу несвоєчасно виплатили належні при звільненні суми, має право вимагати відшкодування завданої при цьому моральної шкоди. А тому, Конституційний Суд України, вище зазначеним рішенням вирішив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 116, 117, 2371 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Розраховуючи суму середнього заробітку, суд виходив з вимог постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» та довідки наданої відповідачем № 38 від 02.04.2013 року, згідно якої, середньогодинна заробітна плата позивача складає 14,73грн.. Період затримки розрахунку складає 686годин. Тобто за період затримки розрахунку при звільненні , відповідно до приписів ст. 117 КЗпП України відповідач повинен сплатити позивачу середній заробіток в розмірі 8589,06грн. (14.73 х 686год.). Зазначену суму сторони не оспорюють. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Окрім того позивач просить стягнути моральну шкоду. Така шкода відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодовується в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач посилається на те, що він втратив налагоджені і нормальні життєві звязки, через що був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, своєчасно не мав можливості розрахуватися за житлово- комунальні послуги, нести витрати по утриманню будинку, у якому він мешкає, належним чином харчуватись та вдягатись, утримувати свою сімю. Внаслідок чого став нервовим, роздратованим та пригніченим, стан його здоровя погіршився. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що заявлений позивачем розмір завданої моральної шкоди не відповідає характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача. Так позивач, на думку суду отримав моральні страждання внаслідок порушення відповідачем вимог КЗпП України. Разом з тим зазначений проміжок часу, в який не здійснювалось розрахування з позивачем, незначний. А тому на думку суду, хоча порушення законних прав мали місце, підстав вважати, що вони призвели до моральних страждань та завдали моральної шкоди суд не знаходить, тому за таких підстав в задоволенні цих вимог слід відмовити. Також, відповідно до ст.ст. 80,88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial