Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-19 00:00:00

Позивач 14 січня 2013 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення суми виплаченого відшкодування, в якому зазначив, що 28.10.2009 року на пр. ім.ені газети «Правда» у м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2109» під керуванням водія [PERSON], автомобіля «Деу Сенс» під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Рено Меган» під керуванням водія [PERSON]. Розмір матеріального збитку, завданого [PERSON] внаслідок ТДП склав 11688,63 коп. Суму матеріального збитку, за вирахуванням ПДВ, у розмірі 9740,52 коп. було компенсовано [PERSON] Проте, винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано водія автомобіля «ВАЗ 2109» [PERSON] Позивач просив стягнути з відповідача суму виплаченого відшкодування у розмірі 10460,52 грн., судові витрати у розмірі 214,60 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася. Направила на адресу суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 46-47). Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 45). З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 жовтня 2009 року о 18 годині 30 хвилин на пр. Імені газети «Правда», е/о 464 у м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Рено Меган», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (а.с. 8-9). Встановлено, що в результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Рено Меган», д/н [NUMBER], що належить [PERSON] (а.с. 6). 27.11.2009 року відбувся огляд пошкодженого в результаті ДТП автомобіля «Рено Меган», д/н [NUMBER], що належить [PERSON], судовим експертом [PERSON] Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 1573 від 08.12.2009 року, розмір матеріального збитку, завданого [PERSON], становить 11688,63 грн. (а.с. 13-21). Відповідно до п. 41.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 7 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Встановлено, що суму матеріального збитку, за вирахуванням ПДВ, у розмірі 9740,52 грн., Моторне (транспортне) страхове бюро України на підставі п.п. «а» п. 41.1 ст. 4.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», компенсувало [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 238 від 22.01.2010 року (а.с. 26). Також, за рахунок позивача здійснено оплату послуг аварійного комісара, залученого для визначення причин настання страхового випадку та збору документів у розмірі 720,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 14/12-1 від 14.12.2009 року (а.с. 26а-27). З матеріалів справи вбачається, що постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2009 року, винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано водія автомобіля [NUMBER], [PERSON] (а.с. 22). Встановлено, що Моторним (транспортним) страховим бюро України було направлено [PERSON] лист-вимогу № 6602/3-2-05 від 31.03.2010 року щодо компенсації витрат у розмірі 10460,25 грн. у добровільному порядку (а.с. 28а). Проте, відповідачем лист-вимогу було проігноровано. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого відшкодовується винним. Таким чином, до Моторного (транспортного) страхового бюро України перейшло право вимоги до [PERSON] в межах сплаченої суми, а саме: виплачене відшкодування 9740,52 грн. та вартість послуг аварійного комісара 720,00 грн., що загалом складає 10460,52 грн. Згідно з умовами Контракту про надання правової допомоги № 79 від 08.11.2012 року, Моторне (транспортне) страхове бюро України доручило, а фізична особа-підприємець [PERSON] за винагороду прийняв на себе зобовязання з надання правової допомоги (а.с. 29-34). Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 21.11.2012 року до Контракту про надання правової допомоги, вартість правової допомоги по зазначеній справі склала 2000,00 грн. (а.с. 35). Так, позивачем у якості передоплати було сплачено 50% вартості правової допомоги у розмірі 1000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4594 від 23.11.2012 року (а.с. 1). Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України, особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Відповідно до ч. 3 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума виплаченого відшкодування Моторним (транспортним) стразовим бюро України у розмірі 10460,52 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 214,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved