Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-28 00:00:00

КП "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва", звернулось до суду з позовом в якому, просило зобов'язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 628,36 м2, що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" для будівництва Подільського мостового переходу через ріку Дніпро в місті Києві за адресою: [ADDRESS], з наданням відповідачу компенсації у розмірі ринкової оцінки майна та експертної оцінки земельної ділянки з поліпшенням, визначеної на підставі висновку експертизи. При цьому, спочатку позов було пред»явлено до [PERSON], який був фактичним користувачем спірної ділянки, однак в подальшому виявилось, що у зв»язку зі смертю останнього його правонаступником є [PERSON], виходячи з чого вимоги за відповідним клопотанням позивача та уточненою позовною заявою ставляться до [PERSON] Вимоги мотивовані тим, що Рішенням Київської міської ради від 28.12.2010 року № 530/5342 "Про надання земельної ділянки Комунальному підприємству "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів в постійне користування надано земельну ділянку, розташовану від захисної дамби до садового товариства „Сад-будівник" у Дніпровському районі м. Києва та видано відповідний державний акт. З метою створення умов для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві 16.12.2005 року Київською міською радою було прийнято Рішення № 607/3068 "Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів", яким затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, що підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві вказаного мостового переходу Згідно такого Рішення КМР № 607/3068 КП "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" доручено викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі або забезпечення компенсації громадянам, ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва, за земельні ділянки, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, що підлягають знесенню. До переліку ділянок, що підлягають вилученню для суспільних потреб включено також земельну ділянку [ADDRESS] на території СТ "Мічуринець", є у фактичному користуванні [PERSON] та входить до меж площі землі, яка відведена КП "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" для будівництва Подільського мостового переходу. Враховуючи наявність у КП "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, до складу якої входить ділянка, якою користується відповідач, позивач вважає, що останній не має права в подальшому нею користуватись та зобов»язаний звільнити її територію. Однак, багаторазові звернення до відповідача про можливість добровільного звільнення земельної ділянки з наступною грошовою компенсацією звільненого майна залишились без задоволення, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі виходячи з підстав, викладених у позовній заяві та просила суд задовольнити позов за умови надання відповідачу компенсації у розмірі ринкової оцінки майна та експертної оцінки земельної ділянки з поліпшенням на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи, проведеної в рамках даної справи. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, оскільки вважає рішення Київської міської ради від 28.12.2010 року № 530/5342 таким, що прийнято з порушенням вимог чинного законодавства та виходив із того, що на даний час рішення оскаржується в судовому порядку. Крім того представник відповідача зазначив, що даний позов подано з порушенням вимог процесуального законодавства та норм матеріального законодавства України, що регулює земельні правовідносини. Зі сторони СТ "Мічуринець" представники в судове засідання не з"явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, виходячи з чого суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність третьої особи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київської міської ради "Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських та Воскресенських садів" від 16.12.2005 року № 607/3068, із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 14.06.2007 року № 764/1425, затверджено перелік земельних ділянок садівницьких товариств і фізичних осіб на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва - будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену. При цьому, Рішенням КМР № 11/5398 були доповнені примітки до додатка 2 рішення Київської міської ради від 16.12.2005 року № 607/3068 пунктом 7 наступного змісту: при наданні компенсацій садівникам, садові ділянки яких знаходяться безпосередньо в зоні першочергової забудови Подільського мостового переходу і метрополітену в межах Русанівських садів, застосувати варіант повної грошової компенсації або варіант надання земельної ділянки в с. Биківня з виплатою вартості будівництва садових (дачних) будинків власними силами. Здійснення такого викупу доручено КП "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" від імені Київської міської ради за умови вирішення майново-правових питань та забезпечення компенсації громадянам, які не оформили прав власності і ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва за земельні ділянки, земельні насадження, садові будинки та інші споруди. Додатком 1 до рішення Київради від 16.12.2005 року № 607/3068, а також рішенням Київської міської ради № 11/5398 від 17.02.2011 року «Про внесення змін та доповнень до рішення Київської міської ради від 16.12.2005 року № 607/3068», визначено перелік земельних ділянок садівницьких товариств та приватних осіб Русанівських та Воскресенських садів, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб, до яких, серед інших, належить земельна ділянка [ADDRESS] в СТ "Мічуринець", та знаходиться в користуванні члена вказаного садового товариства - [PERSON] 28.12.2010 року рішенням Київської міської ради № 530/5342 «Про надання земельної ділянки комунальному підприємству "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва"для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від захисної дамби до садового товариства „Сад-будівник") у Дніпровському районі м. Києва» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальному підприємству. Відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою № 389590 Серії ЯЯ від 14.02.2011 року, позивачу на підставі рішення КМР від 28.12.2010 року № 530/5342 надано у постійне користування земельну ділянку на території Русанівських садів, відрізок від захисної дамби до садового товариства „Сад-будівник" у Дніпровському районі м. Києва, з цільовим призначенням - для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві. В порядку виконання наведених рішень КМР позивач зверталось до відповідача з листами про можливість досудового урегулювання питання звільнення спірної земельної ділянки шляхом укладення угоди на повну грошову компенсацію вартості на земельну ділянку, будівлі і споруди, зелені насадження та інші збитки відповідно до ринкової оцінки майна, однак відповідач так і не надав згоду на звільнення ділянки таким чином. За результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, призначеної в рамках розгляду даної справи, згідно висновку № 5303/12-43 від 07.03.2013 року, складеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, вартість земельної ділянки з поліпшенням, з урахуванням розмірів збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки площею 628,36 м2, що знаходиться на території СТ "Мічурінець" по вулиці [ADDRESS] (кадастровий номер 66:524:027) в Дніпровському районі м. Києва на час складання висновку становить 569 314 грн., в тому числі: вартість земельної ділянки складає 472 418 грн.; вартість садового будинку складає 40 967 грн.; вартість господарських будівель та споруд складає 8 970 грн.; імовірна ринкова вартість збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки (завезення родючого ґрунту) складає 28 914 грн.; імовірна ринкова вартість зелених насаджень складає 3 220 грн.; імовірна ринкова вартість витрат на перевезення майна складає 1 084 грн.; імовірна ринкова вартість збитків у зв'язку з неотриманням врожаю, що можна було б отримати на земельній ділянці складає 13 741 грн. Положеннями статті 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться за межами території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Згідно ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Виходячи з п. 12 Розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, рішення про розмежування земель державної і комунальної власності в межах населених пунктів приймають відповідні сільські, селищні, міські ради за погодженням з органами виконавчої влади, а за межами населених пунктів - органи виконавчої влади за погодженням з відповідними органами місцевого самоврядування. Відповідно до статті 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності. Нормами ст.ст. 9, 12 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право постійного користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України. Надання у постійне користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому статтями 149, 151 Земельного кодексу України. Право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Видача документів, що посвідчують право постійного користування землею, та реєстрація цього права віднесено до відання виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської державної адміністрації за місцем розташування земельної ділянки. Це передбачено статтею 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Інструкцією Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року "Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі"із змінами, внесеними наказом Держкомітету України по земельних ресурсах від 23.08.2001 року. Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Надання земельних ділянок підприємствам, установам та організаціям, що належать до державної або комунальної власності, у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Порядок надання у постійне користування земельних ділянок цим суб'єктам передбачено статтями 122 і 123 Земельного кодексу України. Згідно положень ч. 1, 7 ст. 149 Земельного кодексу України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Київська, Севастопольська міські державні адміністрації вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах їх територій для всіх потреб, крім випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Таким чином, в ході слухання справи судом встановлено фактичну належність спірної ділянки позивачу, визначено порядок її вилучення у відповідача та відповідність такого порядку нормам чинного законодавства, з урахуванням чого суд приймає вартість земельної ділянки, якою користується [PERSON], визначену наведеними висновками експертизи як дійсну та вбачає позов доведеним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, тобто в проекції задоволення позову в повному обсязі - за рахунок відповідача, в тому рахунку витрати, понесені позивачем при оплаті вартості судової будівельно-технічної експертизи, які згідно відповідної квитанції, долученої до матеріалів справи становлять 11 769,60 грн.

Outcome: approved