Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суд м. Харкова від 26 грудня 2011 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], яка діє в інтересах малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], [PERSON], третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в особі служби у справах дітей Орджонікідзевського району, про відшкодуванні збитків та моральної шкоди та за зустрічним позовом [PERSON], яка діє в інтересах малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю - [PERSON] та [PERSON] у задоволенні позову про відшкодуванні збитків та моральної шкоди відмовлено. Позов [PERSON], яка діє в інтересах малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю задоволено. Усунено перешкоди у користуванні [PERSON], [PERSON], та їхніми дітьми [PERSON], [PERSON] квартирою № 84 будинку № 17 по вул. Сергія Грицевця у м. Харкові та виселено [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] до квартири № 226 будинку № 37 по віл. [PERSON] у м. Харкові. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2012 року зазначену цивільну справу знято з апеляційного розгляду та повернено до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова для виправлення недоліків, а саме вирішення питання в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 12 травня 2008 року, укладеного між сторонами у справі, стосовно якого сторони надавали докази і давали пояснення. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він вважав, що справа розглядалася і у частині позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу трикімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] укладеного 12 травня 2008 року між [PERSON], [PERSON] як продавцями та [PERSON], що діяла за себе та в інтересах дітей [PERSON] та [PERSON], та [PERSON]М, посвідченого 12.05.2008 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 651. Вважав зазначений договір купівлі-продажу укладеним на вкрай невигідних умовах здійснений під впливом тяжких обставин, під впливом обману з боку покупців, оскільки вони не виконали всі свої зобовязання по придбанню їм холодильника, кухонних меблів, автомобіля, проведення ремонту в їх новій двокімнатній квартирі 226 будинку № 37 по віл. [PERSON] у м. Харкові. В звязку з чим просив стягнути різницю вартості площі між трикімнатною та двокімнатною квартирою на суму 15475 доларів США та повернути сторони у первісний стан, оскільки у них, є ще дві онуки, яким вони повинні щось залишити. Договір купівлі-продажу двокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS], укладений 14 травня 2008 року між [PERSON] як продавцем та [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON] посвідчений 14.05.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1012 не оспорюється. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в особі служби у справах дітей Орджонікідзевського району просив при ухваленні рішення урахувати інтереси малолітніх дітей. [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, повідомлялись судом про день та час слухання справи належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомили, їх неявка не перешкоджає розглядові питання про ухвалення додаткового рішення. Суд, заслухавши пояснення [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу такими, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно будь-якої позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ст. 233 ЦК України, яку позивачі наводять в обґрунтування своїх вимог, правочин може бути визнано недійсним , якщо його було укладено під впливом тяжких обставин. Як розяснив Пленуму Верховного Суду України у п. 12 Постанови №3 від 28.04.78 р. "Про судову практику у справах по визнанню угод недійсними" вимоги про визнання угод недійсними можуть бути задоволені при доведеності фактів збігу тяжких для сторони обставин і наявності їх безпосереднього зв'язку з волевиявленням сторони укласти угоду на вкрай невигідних для неї умовах. Збігом тяжких обставин слід вважати такий майновий або особистий стан громадянина чи його близьких (крайня нужденність, хвороба), які примусили укласти угоду на вкрай невигідних для нього умовах. Позивачами не доведено і не підтверджено доказами факту збігу тяжких для них обставин і наявності безпосереднього зв'язку в часі з укладанням ними внаслідок цих обставин договорів купівлі-продажу квартир. Навпаки сторонами не оспорюється та обставина, що договір купівлі-продажу від 12.05.2008 року було укладено на час існування гарних стосунків між сторонами, з ціллю поліпшення побутових умов сімї [PERSON], та зменшення витрат по утриманню житла сімї [PERSON], при цьому [PERSON] не заперечував факту наміру подарувати своїй онуці [PERSON] 10000 доларів США. Посилання позивачів в обґрунтування заявленого позову на їх похилий вік та незадовільний стан здоров'я, низький рівень пенсійного забезпечення та відсутність повноцінного харчування, не є беззаперечною підставою визнання недійсності правочинів, оскільки тяжкими обставинами, є такий майновий або особистий стан, як крайня нужденність і хвороба. Не вбачається як вкрай нужденний такий майновий стан позивачів на час укладання оспорюваного договору, як наявність гарантованого пенсійного забезпечення позивачів на рівні, який перевищує прожитковий мінімум; наявність соціальних пільг; наявність земельної ділянки з садом, городом, та з двоповерховим дачним будинком. Позивачі [PERSON] та [PERSON] за станом здоров'я на час укладання договорів і до теперішнього часу інвалідами не визнані. До матеріалів справи додані довідка лікарні за місцем проживання про стан здоров'я позивачки [PERSON] У довідці зазначені лише хронічні, вікові хвороби [PERSON] Суду не надано доказів, що означені хвороби виникли раптово, потребували дорогого медикаментозного лікування або оперативного втручання і збіглися за часом з укладенням оспорюваного договору. Довідка 30-ї міської лікарні, про наявність послаблення слуху у [PERSON], свідчить про те, що це захворювання виникло в неї задовго до укладення правочину, що оспорюється. Доказів про тяжкий стан здоров'я, який вимагає значних витрат, на час укладання договору позивача [PERSON] суду не надано. Таким чином, посилання позивачів на нужденність, тяжкі хвороби та їх збіг за часом з укладенням договору купівлі-продажу, який оспорюється, не знайшли свого підтвердження доказами і спростовуються іншими матеріалами справи. В той же час заслуговує на увагу та обставина, що вони переслідували ціль зменшення витрат на утримання житла та комунальні послуги, оскільки при укладенні договору мали заборгованість за утримання трикімнатної квартири та комунальні послуги.. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, і тому викладені в позовній заяві припущення про можливість настання для позивачів тяжких обставин в майбутньому, у зв'язку з якими їм можуть знадобиться грошові кошти та догляд, не може бути прийнято судом в якості підстави для визнання недійсним укладених в торішньому році правочинів. Оскільки основні вимоги позивачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 12.05.2008 р. у судовому розгляді при з'ясуванні обставин не знайшли свого підтвердження доказами, і не ґрунтуються на доказах, то задоволенню вони не підлягають. Як наслідок, задоволенню не підлягають і вимоги позивачів про відшкодування збитків, заподіяних укладанням оспорюваного договору.

Outcome: dismissed