Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за ним права власності на нерухоме майно, а саме на квартиру №32, по вулиці Перемоги 4, в м. Білгород Дністровський Одеська область, посилаючись на наступне. 21 вересня 2012 року між позивачем та відповідачем в простій письмовій формі був укладений договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме, трикімнатної квартиру №32, по вулиці Перемоги 4, в м. Білгород Дністровський Одеська область, загальною площею 66,0 кв.м., в тому числі житловою площею 37,0 кв.м., яка складається у цілому з: №1 - коридору площею 8,4 кв.м., №2 житлової кімнати площею 12,6 кв.м., №3 туалету площею 0,9 кв.м., №4 - ванної кімнати площею 2,5 кв.м., №5 житлової кімнати площею 7,2 кв.м., №6 житлової кімнати площею 17,2 кв.м., №7 кухні площею 9,5 кв.м., №8 лоджія площею 2,5 кв.м., №9 лоджії площею 5,2 кв.м. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, відповідно до якої позовну заяву підтримає та просить суд задовольнити його позовні вимоги та розглянути справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що 21 вересня 2012 року між позивачем та відповідачем у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: трикімнатної квартиру №32, по вулиці Перемоги 4, в м. Білгород Дністровський Одеська область, загальною площею 66,0 кв.м., в тому числі житловою площею 37,0 кв.м., яка складається у цілому з: №1 - коридору площею 8,4 кв.м., №2 житлової кімнати площею 12,6 кв.м., №3 туалету площею 0,9 кв.м., №4 - ванної кімнати площею 2,5 кв.м., №5 житлової кімнати площею 7,2 кв.м., №6 житлової кімнати площею 17,2 кв.м., №7 кухні площею 9,5 кв.м., №8 лоджія площею 2,5 кв.м., №9 лоджії площею 5,2 кв.м. Дане нерухоме майно належало відповідачу на підставі договору купівлі - продажу 18.06.2007 року, серії ВЕО № 924341, посвідченого нотаріусом Білгород Дністровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 3630. Всупереч чинному законодавству, сторонами не був нотаріально посвідчений укладений між ними договір купівлі-продажу від 21.09.2012 року, домовившись найближчим часом нотаріально його оформити, однак, на даний час, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, посилаючись на постійну зайнятість та відсутністю коштів, що призводить до визнання угоди нікчемною. Однак, всупереч статті 334 ЦК України, позивач та відповідач нотаріально не посвідчили укладений між ними договір купівлі продажу нерухомого майна, у звязку з чим позивач звернувся до суду, з проханням визнати вищезазначений договір дійсним. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки сторонами були виконанні всі істотні умови договору від 21 вересня 2012 року а саме: відповідачем передано у власність позивача нерухоме майно, трикімнатну квартиру №32, по вулиці Перемоги 4, в м. Білгород Дністровський Одеська область, загальною площею 66,0 кв.м., в тому числі житловою площею 37,0 кв.м., яка складається у цілому з: №1 - коридору площею 8,4 кв.м., №2 житлової кімнати площею 12,6 кв.м., №3 туалету площею 0,9 кв.м., №4 - ванної кімнати площею 2,5 кв.м., №5 житлової кімнати площею 7,2 кв.м., №6 житлової кімнати площею 17,2 кв.м., №7 кухні площею 9,5 кв.м., №8 лоджія площею 2,5 кв.м., №9 лоджії площею 5,2 кв.м., а позивач, в свою чергу, сплатив відповідачу вартість нерухомого майна. Так відповідно до статі 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі продажу одна сторона продавець передає майно (товар) у власність іншій стороні покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму. Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, суд має визнати зазначений договір дійсним. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved