Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном - житловим будинком розташованим по вул.Л.Українки, 42 в с.Веселівка Теплицького району, шляхом виселення та стягнення моральної шкоди в сумі 30000 грн., вказавши, що вона являється власником ? частини даного будинку, згідно усної домовленості між ними про укладення договору купівлі - продажу житлового даного будинку за 6000 доларів США, вона отримала від відповідача [PERSON] 4200 доларів США за ? частину будинку. Решту коштів відповідачі мали виплатити пізніше, і після цього вони мали укласти в нотаріальній конторі договір купівлі - продажу. Проте відповідачі не дотримали усної угоди та не доплатили решту суми, тому вона звернулась до них з вимогою звільнити будинок, в якому вона дозволила їм тимчасово пожити. Відмова відповідачів на її неодноразові звернення від звільнення будинку, створення їй перешкод в проживанні у належному їй будинку привело до переживань, погіршення стану її здоровя, та подальшим хворобам, тому вважає, що відповідачі нанесли їй моральну шкоду в сумі 30000 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з зустрічним позовом, вказавши, що вони заперечують твердження позивача [PERSON] в тому, що вони незаконно користуються будинком без законних на те підстав, вказавши, що в жовтні 2004 року між ними було досягнуто усної домовленості з [PERSON] про купівлю продаж житлового будинку в с.Веселівка по вул.Л.Українки, 42 по ціні 4200 доларів США. Вони передали [PERSON] гроші, проте укласти договір купівлі продажу в нотаріальній конторі, вона відтягувала під різними приводами. Як виявилось, будинок повністю їй не належав, їй належить тільки ? його частина. В жовтні 2004 року [PERSON] передала їм будинок, в якому вони і проживають до даного часу. Тому вони також зробили капітальний ремонт будинку: замінили вікна на метало - пластикові, підшили стелю, зробили ремонт ванної кімнати, стяжки в будинку, замінили електропроводку, пофарбували все, провели водопровід, пошпаклювали стіни, наклеїли шпалери в кімнатах, побудували грубу та інші будівельні роботи, на її вони затратили 77064 грн., які просять стягнути з [PERSON], а також виплачені їй кошти в сумі 4200 доларів США, що становить 33570 грн., та стягнути проценти за користування чужими грішми в сумі за період з 1.11.2004 року по 7.05.2013 року, що становить 25960 грн. Також вважають, що своїми діями [PERSON] нанесла їм моральну шкоду, в сумі 25000 грн., яка виразилась у душевних стражданнях в звязку з протиправною поведінкою [PERSON], погіршення їх здоровя, Представник позивача - відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності, підтримав позовні вимоги [PERSON], пояснивши, що дійсно була усна домовленість між сторонами на укладення договору купівлі - продажу ? частини будинку по вул. Л.Українки, 42 в с.Веселівка, за 6000 доларів США, і було передано 4200 доларів. як аванс. Так як відповідачі не виконали домовленість та не передали решту коштів, то його довіритель неодноразово зверталась до них про повернення будинку, на що отримувала відмову. Тому просить задовольнити вимоги [PERSON] та усунути перешкоди в користуванні належним їй будинком та виселити з нього відповідачів, та стягнути з них на її користь 30000 грн. за нанесену моральну шкоду , яка виразилась в душевних стражданнях, незаконним позбавленням її житла, погіршенням стану її здоровя. Щодо зустрічних позовних вимог, то його довіритель визнає їх частково, а саме вимогу щодо повернення сплаченого авансу в суму 33570 грн., решта вимог є безпідставними, так як купівля продаж всього будинку не обговорювались, була усна домовленість тільки на ? частину будинку. Щодо витрат на відшкодування коштів на ремонт, то згоди на його проведення вона їм не давала, це робилось з власної ініціативи, необхідності в проведенні ремонту не було, так як він був у належному стані, та вказана суму на ремонт, а саме 77064 грн. нічим не підтверджена. Щодо вимог про сплату процентів в сумі 25960 грн., за користування чужими грішми, то вважає, так як вказана сума є авансом, він не виконує забезпечувальної функції, і не має підстав для відшкодування. Щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 25000 грн., то вважає, що відповідачами не надано доказів підтверджуючих її нанесення. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав, пояснивши, що згідно домовленості між його дружиною [PERSON] та [PERSON] на придбання будинку, про що йому повідомила дружина, так як він в той час знаходився на роботі за межами України, він погодився на придбання будинку. Дружина сплатила [PERSON] 4200 доларів США, та розпочала в будинку ремонтні роботи, всі роботи перераховані в їх зустрічній позовній заяві. Вони оновили будинок, тому вважає, що для того щоб повернути будинок [PERSON] та повинна відшкодувати їм кошти затрачені на ремонт а саме 77064 грн., кошти отримані за будинок в сумі 33570 грн., проценти за користування чужими грішми в сумі 25960 грн., та моральну шкоду, яка виразилась в тому, що у нього погіршився стан здоровя, через переживання, і він лікувався у лікарні, в сумі 25000 грн., всього в сумі 136594 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала, пояснивши, що дійсно в 2004 році вона з чоловіком вирішили купити будинок в селі Веселівка, вибрали будинок, і жовтні місяці до неї приїхала [PERSON], з якою вона знаходиться в добрих стосунках, вони разом багато років працювали в магазині, та запропонувала купити належний їй будинок. Обговоривши деталі, вони домовились, що [PERSON] продає їй будинок за 4200 доларів США. Ніякої розмови про продаж ? частини будинку не було. Вона передала кошти, [PERSON] передала їй ключі від будинку та забрала свої речі. Оглянувши будинок, вона вирішила робити в ньому ремонт, який розпочала в 2004 році. Після виготовлення [PERSON] технічної документації, вони звернулись до нотаріуса, проте договір купівлі продажу будинку не оформили, нотаріус відмовила їм в цьому. Дійсно через деякий час до неї звернулась [PERSON] та сказала, щоб вона ще доплатила їй гроші, проте вона відмовилась, між ними відбулась розмова, в ході якої вона запропонувала [PERSON] повернути їй кошти затрачені на ремонт та гроші отримані за будинок і вона поверне їм будинок. Після цього [PERSON] до них не зверталась. Вони повністю оновили будинок, провела великі ремонтні роботи, по всьому будинку, на подвірї, підсобних приміщеннях. Тому вважає, що для того, щоб повернути [PERSON] будинок, та зобовязана повернути їм всі понесені витрати на ремонт, та отримані за будинок кошти, тобто задовольнити їх зустрічний позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], який діє згідно довіреності, пояснив, що між сторонами в жовтні 2004 року було укладено, в усній формі, договір купівлі-продажу будинку, сторони досягли всіх істотних умов договору, а саме про обєкт купівлі житловий будинок, його вартість, оформлення технічної документації відповідачем та подальше оформлення договору в нотаріальній конторі, при цьому позивач не вказала, що їй належить тільки ? частина будинку. [PERSON] передала [PERSON] 4200 доларів США, проте оформити договір в нотаріальній конторі позивач не бажала і зволікала це робити під різними приводами. В жовтні 2004 [PERSON] передала [PERSON] будинок, забрала свої речі, тому не маючи ніяких сумнівів, щодо правомірності набуття будинку, [PERSON] зробили капітальний ремонт замінили вікна на метало - пластикові, підшили стелю, зробили ремонт ванної кімнати, стяжки в будинку, замінили електропроводку, пофарбували все, провели водопровід, пошпаклювали стіни, наклеїли шпалери в кімнатах, побудували грубу та інші будівельні роботи, на її вони затратили 77064 грн. Тому вважає, що [PERSON] зобовязана повернути його довірителю затрачені на ремонт кошти в сумі 77064 грн., повернути кошти сплачені за будинок в сумі 33570 грн., повернути проценти за користування чужими грішми в сумі 25960 грн., сплатити моральну шкоду в сумі 25000 грн., яка спричинена його довірителю і виразилась в душених стражданнях, та погіршенні здоровя. Тому просить зутрічний позов [PERSON] та [PERSON] задовольнити повністю. Третя особа [PERSON] пояснила суду, що її мамі [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку по вул.Л.Українки, 42 в с.Веселівка, друга частина будинку є її власністю. Не заперечує того, що восени 2004 року [PERSON] передала [PERSON]. 4200 доларів США як аванс за ? частину будинку, і мама дозволила [PERSON] тимчасово проживати в будинку, яка мала виплати решту коштів. Про те цього не зробила і на неодноразові звернення звільнити будинок та отримати решту коштів не реагувала. Це привело до погіршення здоровя [PERSON] Вважає, що позов [PERSON] є законним, зустрічні позовні вимоги [PERSON] до її мами є безпідставними. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він в складі бригади з трьох чоловік, дійсно проводив ремонтні роботи в будинку [PERSON]. Розпочали роботи приблизно в 2004 році, та протягом тривалого часу, періодично виконували різні роботи, шпаклювали стіни, замінили електропроводку, підшивали стелю гіпсокартоном, робили стяжки, відкоси біля вікон, робили ванну кімнату, роботи в сараї, обгороджували подвіря та багато інших робіт. За роботу та ціну домовлялись з хазяйкою за кожну конкретну роботу. Свідок [PERSON] пояснив суду, що працював у [PERSON], виконував різні ремонтні та будівельні роботи по ремонту будинку, а саме робили ванну кімнату, кухню, відкоси біля вікон та дверей, обшивали стіни вагонкою, робили стяжки в будинку та на подвірї, ремонт в сараї, робили стелю, заливали поли, огороджували подвіря. За це їм в загальному було заплачено приблизно 42\~ 000 грн. Свідок [PERSON] пояснив суду, що проводив ремонтні роботи в будинку [PERSON] в с.Веселівка, в складі бригади з трьох чоловік, за роботу отримали більше 40000 грн. Судом встановлено, що в жовтні 2004 року сторони домовились про укладення в майбутньому договору купівліпродажу житлового будинку, розташованого в с.Веселівка, Теплицького району по вул. Л.Українки, 42. Наміри сторін про вчинення в майбутньому, договору купівлі продажу, було підтверджені авансом, в сумі 4200 доларів США, що становить 33570 грн. Після цього між сторонами виникли суперечки з приводу вартості будинку. На час передачі грошей, позивач [PERSON] не мала належної технічної документації на будинок, правовстановлюючі документи отримані в квітні 2005 року, що підтверджується технічним паспортом на будинок, та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 14.04.2005 року (а.с. 12). Згідно даного свідоцтва будинок по вул. Л.Українки, 42 в с. Веселівка Теплицького району належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON]. Право власності ними зареєстроване в КП Гайсинське МБТІ 14.04.2005 року ( а.с.14) З часу передачі коштів за будинок [PERSON] та [PERSON] виконали в будинку цілий ряд ремонтних та будівельних робіт. Дані правовідносини регулюються: - ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним; - ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину. - ст. 655 ЦК України (всі статті в редакції на час виникнення правовідносин)- за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму; - ст. 656 ЦК України предмет договору купівлі продажу; - ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації; - ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, належить власникові; - ст. 640 ч.3 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації; Відповідно до ч.1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Відповідно до ч.2 даної статті, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Тому враховуючи викладене, приймаючи до уваги, щ суттєва відмінність авансу від завдатку полягає в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов'язання незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов'язання, той, хто отримав аванс, повинен його повернути. І якщо продавець чи підрядник отримали як аванс певну грошову суму, а договір не було виконано незалежно від того, з чиєї вини це трапилось і які обставини цьому перешкоджали, аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Оскільки договору купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, та враховуючи, що момент вчинення такого правочину повязується з державною реєстрацією, тому він є неукладеним і таким, що не породжує для сторін прав і обовязків. Тому [PERSON] та [PERSON] мають звільнити ? частину будинку [PERSON], а сплачені в рахунок виконання договору [PERSON] 4200 доларів США (33570 грн.) авансу повинні бути повернуті [PERSON] в тому розмірі, в якому вони передавалися. Що стосується витрат понесених [PERSON] та [PERSON] на ремонт та переобладнання будинку, то враховуючи, що на це у них не було відповідної правової підстави, згоду власників на проведення таких робіт вони не отримували, тому суд не вбачає підстав для задоволення їх позову про повернення 77064 грн. Що стосується вимог сторін про відшкодування їх моральної шкоди, враховуючи роз'яснення, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та вимог ст. 23 ЦК України спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України та законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Враховуючи, що ні ЦК України, ні іншим законодавством не передбачено стягнення моральної шкоди в правовідносинах, що виникли між сторонами, враховуючи, що сторони взаємно допустили порушення діючого законодавства, не уклали договір та не посвідчили його нотаріально, не провели державну реєстрацію, знаючи про таку необхідність, позовні вимоги сторін в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. Судові витрати понесені сторонами задовольнити частково, пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial