overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.03.2009р. вона зареєструвала з відповідачем шлюб і проживала з ним до 01.03.2010 р. Від шлюбу в них народилася [PERSON] [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через те, що мають різні по характери. більше року проживають окремо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28.03.2009 р. виконкомом Гостомельської селищної ради Київської області, актовий запис № 21. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій позов визнає, просить суд слухати справу за її відсутності. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-12 00:00:00

05.09.2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням буд. № 11 по вул. Кобера в м. Миколаєві. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач, хоча і зареєстрований у вказаному будинку, проте не проживає в ньому з 2005 року, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житлом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, від причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, пояснення свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Будинок № 11 по вул. Кобера в м. Миколаєві належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 29.05.1995 р„ посвідченого державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в ММБТІ 18.10.1995 р. за№ 10499. У вищезазначеному житловому будинку зареєстровані:[PERSON] та відповідач по справі, син позивачки - [PERSON] (довідка ЖКП ММР «Південь» № 4945 від 25.08.2011 р.). В будинку № 11 по вулиці Кобера в м. Миколаєві, відповідно до Акту від 01.09.2011 р., [PERSON] не проживає; його особистих речей в будинку немає, комунальні послуги відповідач не сплачує. Таким чином реєстрація відповідача за цією адресою створює перешкоди власниці у розпорядженні своїм майном. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані докази, пояснення свідка [PERSON], яка підтвердила, що відповідач не проживає за вказаною адресою протягом тривалого часу, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, обгрунтовані та підлягають задоволенню. В задоволенні позовних вимог щодо зняття відповідача з реєстрації за місцем проживання необхідно відмовити, оскільки в разі визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням відсутні перешкоди для звернення до відповідних органів з заявою про зняття її з реєстраційного обліку. Зазначені вимоги є передчасними.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-12 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-15 00:00:00

20.02.2012 позивач звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення збитків за актом порушень [PERSON] користування електричною енергією для населення, посилаючись на те, що відповідач, яка мешкає в квартирі [ADDRESS] самовільно підключилась до електромережі поза засобом обліку, що було виявлено 25.09.2010 року працівниками ПАТ Київенергопро це був складений акт №902295. На підставі акту було зроблено розрахунок обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення відповідачем [PERSON] користування електричною енергією для населення, заподіяні позивачу збитки становлять 1\~419 гривень 97 копійок. Добровільно сплатити завдані збитки відповідач відмовляється. В судовому засіданні представник позивача свій позов підтримав і просив суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що в матеріалах справи є розписка про вручення відповідачу телеграми. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач, який належним чином була повідомлена про місце, день і час слухання справи, не зявилась в судове засідання, не повідомила суд про причини неявки. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі докази по справі, суд встановив, що дійсно відповідач зареєстрована та проживаює в [INFO], позивачем відкрито особовий рахунок одержувача електроенергії №15022400724 (а.с.9-11). Відповідно до акту №902295 але відповідач самовільно підключилась до електромережі поза засобом обліку, що було виявлено 25.09.2010 року працівниками ПАТ Київенерго. На підставі акту було зроблено розрахунок обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення відповідачем [PERSON] користування електричною енергією для населення, заподіяні позивачу збитки становлять 1\~419 гривень 97 копійок (а.с. 11-13). Враховуючи вищевикладене та положення [PERSON] користування електричною енергією для населення, суд визнає, що позов законний і підлягає задоволенню у повному обсязі заявлених вимог. Згідно ж ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, понесені нею і документально підтверджені, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-15 00:00:00

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 24 лютого 2012 року, ухваленого по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей , позов задоволено, стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] та області, жителя [INFO] та області, не працюючого, на користь [PERSON], прож. м.Вінниця, тупік Павленко,7, на утримання дитини [PERSON], 06.06.2000р.н. та дитини [PERSON], 29.07.2002р.н. аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму певного віку дитини починаючи з 01.12.2011р. до досягнення дітьми повноліття. Крім того, стягнути з [PERSON] на користь держави державне мито в сумі 188 грн.20 коп. . [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що при ухваленні рішення суду від 24.02.2012 року , судом не було вирішено питання про судові витрати, а саме : оплати послуг адвоката, ( за ведення цивільної справи в судовому засіданні) в розмірі 1500 грн.. В судове засідання сторони не з`явилися, судом належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, їх присутність не є обов`язковою. Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можливо розглянути без технічної фіксації, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, зокрема : квитанції до прибуткового касового ордера за № 23/12 від 27.02.2012 року, долученої до матеріалів цивільної справи, з яких вбачається , що 27.02.2012 року від [PERSON] прийнято адвокатом [PERSON] 1\~500 грн. за укладення угоди на ведення справи в судовому засіданні, тому суд , вважає, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брали участь у справі ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої не будь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною віку повноліття. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що від сумісного подружнього життя з відповідачем у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає. Їй складно одній нести всі витрати на утримання та забезпечення сина всім необхідним. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Вважає, що відповідач також зобов'язаний піклуватися про їхню дитину і підтримувати її матеріально. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно ч.2 ст.158 ЦПК України рішення у справі можливо постановити у судовому засіданні без участі сторін. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 24 липня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Дніпровського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу та зроблено актовий запис № 328 /а.с.5/. Згідно рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 13 грудня 2010 року шлю між сторонами розірвано /а.с.6/. Мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження /а.с.4/, який згідно тверджень позивачки проживає з нею. В заявленому позові позивачка стверджує, що матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати допомогу своєму синові до досягнення ним віку повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 14 частини від доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві вказала, що з червня 2007 року по січень 2012 року мешкала з відповідачем однією сім’єю без реєстрації шлюбу. Від фактичних шлюбних відносин мають спільну дитину –сина [PERSON], батьком якого вказаний відповідач. Просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, оскільки після припинення сімейних стосунків дитина мешкає разом з нею, а відповідач регулярно матеріальної допомоги не надає. У судове засіданні позивачка не з’явилась, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності, а також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з’явився, про час і місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги думку позивачки, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], який є неповнолітнім, проживає разом з матір’ю та знаходиться на її утриманні./а.с.3,5/ Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 191, ст. 183 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред’явлення позову, та можуть визначатися в розмірі відповідної частки від заробітку одного з батьків. Враховуючи наведені обставини та вимоги законодавства, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Виходячи з конкретних обставин справи та зважаючи на потребу в часі для викладення повного тексту рішення, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свою позовну вимогу мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому відділом ЗАГС Індустріального району м. Дніпропетровська 21.02.1987 року, актовий запис № 125. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як в останні декілька років відповідач долучилася до релігійної секти, після чого занедбала домашнє господарство, почала виносити з дому цінні речі та гроші. На цьому ґрунті у них з відповідачем виникали постійні сварки, які привели до фактичного припинення шлюбних стосунків більше року тому. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, тому просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти розірвання шлюбу, проте причиною припинення шлюбних стосунків вважає зловживання позивачем алкогольними напоями, застосування до неї фізичної сили, відсутність матеріальної підтримки. Також, позивач її зрадив з другою жінкою, і відповідно до її віри це є підставою для розірвання шлюбу. Спір про поділ майна буде розглядатись у судовому порядку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.02.1987 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як видно з пояснень сторін шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через відсутність взаєморозуміння та поваги, а також постійні сварки, на разі сторони проживають окремо, таким чином, характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок номер 47, який знаходиться по вулиці Шевченка в селі Чижівка Новоград-Волинського р-ну Житомирської області, успадкований ним після смерті матері [PERSON], яка померла 30 січня 2004 року. В обґрунтування позову зазначає, що 30.01.2004 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась з грошових вкладів та житлового будинку номер 47, який знаходиться по вулиці Шевченка в селі Чижівка Новоград-Волинського р-ну Житомирської області. Проте йому як спадкоємцю, 16.01.2012 року постановою державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок у звязку з відсутністю документів, що підтверджували б право власності померлої [PERSON] на нього. Згідно по господарської книги [PERSON] сільської ради Новоград-Волинського району житловий будинок № 47 по вул. Шевченка в с. Чижівка Новоград-Волинського р-ну, належав померлій [PERSON], однак свідоцтва про право власності на цей будинок [PERSON] за життя, не оформила, що стверджується повідомленням КП «Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Новоград-Волинського району житловий будинок № 47 по вул. Шевченка в с. Чижівка Новоград-Волинського району Житомирської області побудований на земельній ділянці, яка була передана [PERSON] в приватну власність рішенням виконкому [PERSON] сільської ради № 49 від 02.12.1993 року. Представник позивача у судове засідання не зявилась. Подала до суду заяву та просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради до суду також не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає його та задовольняє позов. На підставі ст.ст. 81, 126, 131, 152 ЗК України, ст.ст. 316, 317, 328, 1218, 1222, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 15, 57-60, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого між сторонами спору 08 червня 1996 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №02. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, тривалий час сторони спору не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. В судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримав та просять їх задовольнити, посилаючись на мотиви, викладені в позові . Відповідач в судове засідання не зявився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ч.4 ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд встановив наступні обставини: Між сторонами спору 08 червня 1996 року зареєстровано шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №02, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб виданим повторно в грудні 2002 року. У сторін спору є спільна неповнолітня дитини від шлюбу син [PERSON], [INFO], котрий проживає з позивачкою. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що стосунки між сторонами спору погіршилися, тривалий час сторони спору не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер, і на даний час позивачці взагалі невідоме місце перебування відповідача. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач в суд не зявляється, не бажає реалізувати своє право на захист з метою збереження, то позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1000 грн. на її утримання. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем вона має неповнолітню доньку Діану, [INFO], в даний час вона проживає з донькою окремо від відповідача, зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання та на утримання дитини, хоча працездатний і взмозі надавати матеріальну допомогу, а тому вона бажає стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною віку трьох років. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримує. Відповідач позовні вимоги визнає, згоден сплачувати позивачці на її утримання до досягнення донькою Діаною віку трьох років аліменти в розмірі 1000 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с.2), від шлюбу мають доньку Діану, [INFO], в свідоцтві про народження якої, вони вказані батьками (а.с.3). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказані обставини також визнаються відповідачем по справі. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення донькою Діаною, [INFO] трьох років, тобто до 24 лютого 2015 року. На користь держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 214,60 грн. та на користь позивачки 150 грн. витрат на правову допомогу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved