Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON]»євої А.М. про зобов»язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності належить домоволодіння по вул..Новоселецькій, 21/2 в м.Лубнах Полтавської області, що розташоване на неприватизованій земельній ділянці розміром 1007 кв.м. Відповідно до проектної документації, яка була затверджена виконкомом Лубенської міської ради, він збудував житловий будинок, літню кухню, гараж, прибудову та погріб на земельній ділянці площею 1007 м.кв. Коли постало питання передачі будинку в експлуатацію в 2011 році, йому стало відомо, що питання меж між будинками №21/2, 23-А по вул..Новоселецькій та будинком №4 по 2-му пров.вул.Новоселецької не врегульовано. Якщо з власником садиби №4 по 2-му пров.вул.Новоселецької вони дійшли згоди вирішення питання мирним шляхом, то з власником садиби №23-А по вул..Новоселецькій дійти згоди не змогли. Для вирішення даного спору він звертався до комісії по врегулюванню межових спорів виконавчого комітету Лубенської міської ради. 19.05.2011 року комісією виконавчого комітету було рекомендовано йому та відповідачці вирішити питання щодо спільної межі на основі добросусідства. Крім того, в акті було зазначено, що при виготовленні технічної документації на садибу №23-А по вул..Новоселдецькій в м.Лубнах не було враховано умов договору купівлі-продажу ? частини будинку по вул..Новоселецькій, 21/2 та фактичні межі користування землею. В результаті цього окремі частини суміжних земельних ділянок опинилися в користуванні сусідів. Проведеними комісією замірами було встановлено, що межа між садибами становить 20,10 м, а за даними БТІ повинна становити 22,25 м. Межа між садибами №23-А та №25 становить по факту 20,3 м., а по даним БТІ повинна становити 19,00 м. Тобто і одна межа і інша порушують його права як землекористувача, адже він проводить плату за користування більшою площею земельної ділянки, а користується меншою. Крім того, і в договорі дарування і в договорі купівлі-продажу зазначено, що його будинок розташовано на земельній ділянці площею 1007 кв.м. Виконуючи рекомендації комісії по врегулюванню межових спорів, він звернувся до землевпорядної організації з метою виготовлення технічної документації для подальшої приватизації земельної ділянки, на якій розміщено його садибу. При цьому йому надали Акт відновлення меж земельної ділянки, я якому повинні погодити межі всі власники суміжних ділянок. З усіма сусідами межі погоджено за виключенням [PERSON]»євої А.М. В своєму листі-відповіді [PERSON]»єва А.М. ніяких пояснень відмови не давала, а запропонувала обміняти одну частину його земельної ділянки на іншу, яка також належить йому. Вважає, що відмова від підпису в акті відновлення меж земельної ділянки [PERSON]»євої А.М. є безпідставною і тому він прохав суд зобов»язати [PERSON]»єву А.М. відновити межу, яка була на час укладення договору купівлі-продажу ? частини будинку за адресою м.Лубни, вул.. Новоселецька, 21/2 від 04.03.1988 року. Також прохав суд визнати відмову відповідача [PERSON]»євої А.М. підписати акт відновлення меж земельної ділянки безпідставною та вважати, що акт з нею узгоджено. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, прохаючи також відновити межі між земельними ділянками №21/2 та №23- А по вул..Новоселеській в м.Лубни Полтавської області, які існували станом на 04.03.1988 року, тобто на час укладення договору купівлі-продажу. [PERSON] та її представники в судовому засіданні проти позову заперечували, пояснивши суду, що з рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 25.05.2011 року «Про затвердження акту комісії Лубенського міськвиконкому з вирішення земельних спорів» позивач погодився, не оскаржував його, а тому прохали відмовити [PERSON] відмовити в задоволенні позову. Представники третіх осіб виконавчого комітету Лубенської міської ради, управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Лубенської міської ради, Лубенського МБТІ в судовому засіданні покладалися на розсуд суду, представник відділу Держкомзему по м.Лубни вважав, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Заслухавши учасників судового розгляду справи, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить домоволодіння по вул..Новоселецькій, 21/2 в м.Лубнах Полтавської області, що розташоване на неприватизованій земельній ділянці розміром 1007 кв.м. [PERSON]»євій А.М. на праві власності належить домоволодіння, розташоване в м. Лубнах по вул..Новоселецькій, №23-А. Згідно ст.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам , землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Встановлено, що станом на 2011 рік питання меж між зазначеними домоволодіннями не було врегульовано і рішенням комісії по вирішенню спорів щодо меж земельних ділянок від 19.05.2011 року було рекомендовано сторонам [PERSON] та [PERSON]»євій А.М. на заставах добросусідства домовитися про спільні межі земельних ділянок по фактичному використанню та звернутися до землевпорядної організації з приводу виготовлення технічної документації з землеустрою для приватизації землі. Рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 25.05.2011 року за №141 затверджено акт комісії по вирішенню спорів щодо земельних ділянок, які перебувають у власності [PERSON] та [PERSON]»євої А.М., котрі погодилися з ним і не оскаржували. Відповідно до ст.107 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Також, судом встановлено, що існує план земельної ділянки, розташованої в м.Лубнах по вул..Новоселецькій №23-А, затверджений рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради депутатів трудящих від 28.06.1978 року за №220. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову [PERSON] щодо відновлення меж між земельними ділянками №21/2 та №23- А по вул..Новоселеській в м.Лубни Полтавської області, які існували станом на 04.03.1988 року, тобто на час укладення договору купівлі-продажу та зобов»язання відповідачки [PERSON]»євої А.М. до підписання акту відновлення меж земельної ділянки.

Outcome: dismissed