Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

Позивач, [PERSON], в особі представника позивача: [PERSON], звернувся до суду з позовом та зазначив, що 5 липня 2010 року померла його мати, [PERSON]. Після смерті матері залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,75 гектари, розташована на території Старотроянівської сільської ради. Позивач пропустив наданий законом шестимісячний строк для подачі заяви, в звязку з тим, що не знав про необхідність подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину, немає. Позивач на даний час звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак йому було повідомлено про пропуск встановленого законом строку для подачі відповідної заяви та розяснено про можливість в судовому порядку визначення додаткового строку для подачі заяви до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Під час звернення до Кілійської районної державної нотаріальної контори позивачу було надано розяснення щодо його неприйняття спадщини, де також нотаріальна контора розяснила , що на час звернення позивача спадкова справа після померлої 5 липня 2010 р. [PERSON] не заводилась, відомостей про фактичне прийняття спадщини не надано. На підставі викладеного позивач просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері. Представник позивача, [PERSON] повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України про дату та місце розгляду справи, за викликом суду в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача, Старотроянівської сільської ради [PERSON], повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України про дату та місце розгляду справи, за викликом суду в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Зважаючи на те, що особи, які беруть участь у справі, не прибули в судове засідання, розгляд справи проведено без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як вказано в свідоцтві про народження серії V-УР № 0735120, виданому 7 березня 1964 року, актовий запис № 10, батьками [PERSON], [INFO], записано [PERSON] та [PERSON]. Як зазначено в свідоцтві про смерть 1-ЖД № 226815, виданому 06.07.2010 року виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 37, - [PERSON] померла 05 липня 2010 року. Згідно держаного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 497592, виданого Старотроянівською сільською радою народних депутатів Кілійського району Одеської області, [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,75 га на території Старотроянівської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Листом від 29.08.2012 р. за № 1094/02-17 Кілійською районною державною нотаріальною конторою [PERSON] було розяснено порядок та строк подання заяви про прийняття спадщини та повідомлено, що станом на 29 серпня 2012 року після смерті [PERSON], померлої 5 липня 2010 року не заводилась, відомостей про фактичне прийняття спадщини не надано, в звязку з чим розяснено положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України щодо надання судом спадкоємцям додаткового строку, достатнього для подання ними заяви про прийняття спадщини. Згідно довідки виконавчого комітету Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 10.08.2012 р. № 451, [PERSON] василівна, [INFO], яка померла 05.07.2010 р., постійно проживала та була зареєстрована за адресою: с. Старі трояни, вул. Леніна, 27, Кілійського району, Одеської області з 1957 року до дня смерті. На день її смерті за вказаною адресою ніхто крім неї не був зареєстрований та не проживав. При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства України: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що заповіту на випадок смерті [PERSON] не залишила, позивач має право на спадщину, яка відкрилась після її смерті, як спадкоємець першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 1269, 1270 спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ч.3 до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вказано в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»- особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Зважаючи на встановлені обставини справи та відповідні положення законодавства, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення в частині визначення йому додаткового строку достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved