Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення від права на спадкування, у якому просить усунути відповідача [PERSON] від права на спадкування за заповітом, складеного [PERSON] 17 березня 2005 року, посилаючись на мотиви викладені ним у позовній заяві. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити, так як вважають, що відповідач [PERSON] умисно перешкоджав спадкодавцю [PERSON] скасувати заповіт складений ним 17 березня 2005 року та, одночасно відповідач [PERSON] ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві [PERSON], який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник позову не визнали та пояснили, що [PERSON] з весни 2004 року піклувався та допомагав своєму сусіду [PERSON], який проживав у власному житловому будинку, що в с. Бурканів Теребовлянського району Тернопільської області. На його думку, у наслідок цього спадкодавець [PERSON] 17 березня 2005 року склав на [PERSON] заповіт, яким заповів усе своє майно останньому. З дня складання заповіту і до дня смерті спадкодавця [PERSON], який помер 18 травня 2009 року спадкоємець за заповітом [PERSON] жодним чином не перешкоджав спадкодавцю скасувати вказаний заповіт. Також, спадкоємець [PERSON] не ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві [PERSON], який не був на день смерті через похилий вік та тяжку хворобу у безпорадному стані. Навіть за час відсутності [PERSON], який перебував з 28 лютого 2007 року по 28 січня 2011 року за кордоном, спадкодавцю [PERSON] по мірі необхідності допомогу надавала мати [PERSON], і навіть за цих обставин у спадкодавця [PERSON] не було наміру скасовувати вказаний заповіт, хоча можливість це зробити у нього була. А тому відповідач [PERSON] та його представник просять суд відмовити позивачу [PERSON] у задоволені позову, у звязку з безпідставністю заявлених позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, оцінивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки в судовому засіданні встановлено наступне : Спадкодавець [PERSON] за життя проживав у власному житловому будинку, що в с. Бурканів, вул. Кут-31, Теребовлянського району Тернопільської області. Позивач [PERSON] з осені 2003 року до весни 2004 року піклувався та допомагав своєму односельцю [PERSON], який з власного житлового будинку переїхав проживати у житловий будинок позивача [PERSON] [PERSON] 3 грудня 2003 року склав заповіт, яким заповів належний йому на праві власності жилий будинок та надвірні будівлі і все належне майно та земельний сертифікат на земельну частку (пай), що в с. Бурканів Теребовлянського району Тернопільської області позивачу [PERSON]І.(а.с. 3), так як відповідно до частини 1 статті 534 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам. Весною 2004 року спадкодавець [PERSON] залишив житловий будинок позивача [PERSON] і повернувся проживати у власний житловий будинок, що в с. Бурканів, вул. Кут-31, Теребовлянського району Тернопільської області. Одночасно, відповідач [PERSON] з весни 2004 року почав піклуватися та допомагати своєму сусіду [PERSON], який проживав у власному житловому будинку. Спадкодавцем [PERSON] 18 березня 2005 року було складено другий заповіт, яким він належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Кут-31 в с. Бурканів Теребовлянського району Тернопільської області та все майно, яке буде йому належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право заповів відповідачу [PERSON]П.(а.с. 4), так як відповідно до частини 1 статті 1235 Цивільного кодексу України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до частин 1 та 2 статті 1254 Цивільного кодексу України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Згодом, відповідач [PERSON] виїхав за кордон, і у період з 28 лютого 2007 року по 28 січня 2011 року був відсутній в с. Бурканів Теребовлянського району Тернопільської області і спадкодавцю [PERSON] по мірі необхідності допомогу надавала мати [PERSON] та інші особи. Згідно листів Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Теребовлянського району від 25 липня 2012 року та 24 вересня 2012 року, [PERSON] житель [INFO] перебував на обслуговуванні в територіальному центрі з 10 березня 2005 року по 18 травня 2009 року. Соціальні послуги надавала [PERSON] Помер спадкодавець [PERSON] 18 травня 2009 року, згідно свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 087781 виданого 26 червня 2009 року, про що в Книзі реєстрації смертей 19 травня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 6. Таким чином, на час смерті спадкодавця [PERSON] ним не було змінено та скасовано останній заповіт від 18 березня 2005 року, згідно якого спадкоємцем за заповітом усього майна [PERSON] є відповідач [PERSON] Відповідно до частини 2 статті 1224 Цивільного кодексу України не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Відповідно до частини 5 статті 1224 Цивільного кодексу України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Однак, позивачем [PERSON] та його представником не представлено суду жодного доказу, яки би свідчив про те, що відповідач [PERSON] умисно перешкоджав спадкодавцю [PERSON] скасувати заповіт складений ним 17 березня 2005 року та ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві [PERSON], який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані. Також, позивачем [PERSON] та його представником не представлено суду жодного доказу, який би свідчив про те, що [PERSON] був у безпорадному стані через похилий вік та тяжку хворобу, хоча згідно до частини 3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, встановлених цим Кодексом. Натомість, свідок [PERSON] сільський голова с. Бурканів Теребовлянського району Тернопільської області у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] неодноразово звертався до нього з різних питань, однак жодного разу він не звертався із скаргами на відповідача [PERSON] щодо умисного перешкоджання у зміні чи скасуванні заповіту, та жодного разу не звертався з метою скасування заповіту складеного ним 17 березня 2005 року в користь відповідача [PERSON], хоча на його думку [PERSON] міг це зробити у будь-який час, так як до смерті усвідомлював зміст своїх дій та був при здоровому глузді, хоча і мав не легкий характер. Свідок [PERSON] соціальний працівник, яка надавала [PERSON] соціальні послуги не підтвердила у судовому засіданні обставину перебування останнього у безпорадному стані через похилий вік чи тяжку хворобу. Також, суд дослідивши обставини справи та проаналізувавши норми статті 1224 Цивільного кодексу України зауважує, що позивач [PERSON] та його представник вважаючи відповідача [PERSON] негідним спадкоємцем відповідно до частини 2 статті 1224 Цивільного кодексу України не виклав та не зазначив доказів обставин умисного перешкоджання спадкодавцеві [PERSON] змінити чи скасувати своє волевиявлення, а натомість виклав у позові лише припущення, а відповідно до частин 1 та 4 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач [PERSON] та його представник вважаючи відповідача [PERSON] негідним спадкоємцем відповідно до частини 5 статті 1224 Цивільного кодексу України помилково не врахував тієї обставини, що згідно вказаної норми усунути від спадкування можливо лише спадкоємця за законом, а як встановлено у судовому засіданні відповідач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» правило частини 5 статті 1224 Цивільного кодексу України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позивачу [PERSON] слід відмовити у задоволенні позову до відповідача [PERSON] про усунення від права на спадкування, у звязку із безпідставністю позовних вимог. Одночасно, суд вважає, що з позивача [PERSON] слід стягнути 107 грн. 30 коп. судового збору в дохід держави не сплаченого ним при зверненні із позовом до суду.

Outcome: approved