Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, в якому просили визнати договір, укладений між позивачем 1 та відповідачем щодо виконання ремонтно будівельних робіт на дачному будинку № 43 садового товариства Оріль 6с. Кіровське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області; стягнути з відповідача на користь позивачів грошову суму 42\~000,00 грн; стягнути з відповідача на користь позивачів моральну шкоду у розмірі 10\~000,00 грн. та стягнути витрати на інформаційно технічний розгляд справи у розмірі 120,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог, зазначили, що відповідач отримав як аванс грошову суму в розмірі 42\~000,00 грн. та зобовязувався виконати ремонтно будівельні роботи у дачному будинку № 43 СТ Оріль 6с. Кіровське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. Фактичне отримання відповідачем вказаних сум підтверджується власноруч написаними заявами від 18.05.2009р. та 31.07.2009 року. Проте взяті на себе зобовязання відповідач не виконує. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, на його задоволенні наполягав. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Відповідач в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачами та відповідачем досягнуто домовленості щодо ремонтно будівельних робіт на дачному будинку № 43 садового товариства Оріль 6с. Кіровське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. Відповідач зобовязувася виконати ремонтно будівельні роботи у вищевказаному дачному будинку, про що власноручно написав розписку від 18.06.2009р. На підтвердження вказаної домовленості позивачами 29.01.2009р. було передано відповідачу грошову суду у розмірі як аванс у розмірі 30\~000,00 грн., пізніше 18.07.2009р. 12\~000,00 грн., про що відповідач власноручно розписався. 31.07.2009р. відповідачем власноручно було написано заяву про повернення грошової суми в розмірі 42\~000,00 грн. у разі невиконання ним взятих на себе зобовязань. Однак, після отримання вказаних грошей та до теперішнього часу відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання щодо ремотно будівельних робіт на дачному будинку № 43 садового товариства Оріль 6с. Кіровське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, вимоги позивачів про стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 42\~000,00 грн. знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Вимоги про визнання дійсним договору, укладеного між позивачем 1 та відповідачем щодо виконання ремонтно будівельних робіт на дачному будинку № 43 садового товариства Оріль 6с. Кіровське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, задоволенню не підлягають з наступних підстав. Якщо правочин повністю або частково невиконаний однією із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд відповідно до п.2 ст. 220 ЦК України за вимогою сторони, що виконала правочин може визнати його недійсним. Це правило не застосовується, якщо є передбачене законодавчими актами обмеження (заборона) на здійснення такого правочину або сторони не дійшли згоди по всіх істотних його умовах. Крім того, правило ст. 220 ЦК України не поширюється на правочини, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, оскільки момент вчинення такого правочину відповідно до ст. ст. 210,640 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому вони є неукладеними і такими, що не породжують для сторін прав і обовязків. Також слід врахувати, що однією з умов ч.2 ст. 220 ЦК України є безповоротне ухилення та втрата стороною можливості з будь яких причин посвідчити правочин. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивачів у розмірі 10\~000,00 грн., то в цій частині суд також відмовляє у їх задоволенні, оскільки чинним законодавством не передбачено стягнення моральної шкоди за договірними зобовязаннями. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню відповідача на користь держави, а сплачені позивачами витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, підлягають стягненню з відповідача на їх користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial