Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Роздільнянського орайону Одеської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, а саме на земельну ділянку площею 09.02 га, належну її померлій бабусі [PERSON], яка померла 06 квітня 2006 року. Відповідач [PERSON] сільська рада Роздільнянського району Одеської області про час та місце слухання по справі були сповіщені належним чином, однак в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про слухання справи без участі їх представника, проти задоволення заяви не заперечували. В позові [PERSON] вказувала, що її рідна бабуся [PERSON] при житті заповіла їй земельний пай, який знаходиться в землях СВК СвітанокРоздільнянського району Одеської області, який належав їй на підставі сертифікату серії ОД № 0225766 про право власності на земельний пай.. Коли вона після смерті бабусі звернулася в Роздільнянську державну нотаріальну контору з завою про прийняття спадщини, їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, так як вона не надала в контору державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на імя померлої [PERSON], тоді як остання заповіла їй сертифікат на право на цю ж саму земельну ділянку. Оскільки при житті бабусі дана земельна ділянка була виділена в натурі, на підставі сертифікату їй були видано Державний акт про право власності на землю. Посилаючись на дані обставини, просила визнати за нею право власності по праву спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 9.02га в землях СВК СвітанокРоздільнянського району Одеської області, належну померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 03.02.2006 року на підставі рішення [PERSON] сільської ради. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 06.04.2006 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [PERSON] сільською радою Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису №8 від 07.04.2006 року. [PERSON] була рідною бабусею позивача і проживала з нею до дня своєї смерті в с.Кошари Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується довідкою №102 від 08.082012 року [PERSON] сільською радою Роздільнянського району Одеської області. [PERSON] на підставі сертифіката серії ОД №0225766 придбала при житті право на земельний пай загальною площею 9,02 умовно кадастрових га , розташований на території [PERSON] сільської ради Роздільнянського району Одеської області. При житті, [PERSON] заповітом від 11 березня 2002 року, заповіла належний їй сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії ОД №0225766 [PERSON].. Заповіт належно посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільською радою та зареєстрований за №20. Однак ще при житті [PERSON] дана земельна ділянка була виділена в натурі і на підставі рішення 6 сесії ХХІV скликання [PERSON] сільської ради від 23 квітня 2003 року №51 земельна ділянка площею 9.02 га передана їй у приватну власність, що підтверджується Державним актом про право приватної власності на землю серії ЯА №852713, виданного [PERSON] сільською радою 03.02.2006 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний їй земельний пай розміром 9.02 га, який розташований в землях [PERSON] сільської ради Роздільнянського району , сертифікат на який вона заповіла згідно заповіту на користь [PERSON] У відповідності до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті. Таким чином позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців після її смерті не має. У відповідності до ст..1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений 6-ти місячний строк, який починається з часу відкриття спадщини. Однак судом встановлено, що [PERSON], [INFO], на момент смерті бабусі [PERSON] була малолітньої дитиною і не відмовилась від спадщини, як це передбачено ст. 1273 ЦК України, вона вважається таким, що спадщину прийняла на підставі ст. 1268 ЦК України. Заповітом, фактично померла [PERSON] виразила свою волю на передачу позивачу в спадщину земельної ділянки, на яку її право на момент відкриття спадщини посвідчувалось державним актом про право приватної власності на земельну ділянку замість сертифіката, тому суд вважає що судом достовірно встановлено факт волевиявлення [PERSON] на передачу в спадщину [PERSON] належної їй земельної ділянки, а тому за позивачем належить визнати право власності по праву спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 9.02 га , розташовану на території [PERSON] сільської ради Роздільнянського району Одеської області. На підставі ст.1223, 1270, ЦК України в редакції 2003 року, ст..ст.10,11, 209,212,214-215,224 ЦПК України,

Outcome: approved