Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-12 00:00:00

11.09.2012 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь позивача кошти у розмірі 353\~650 гривень, отримані відповідачем на провернення робіт, які він не виконав; витребувати у [PERSON] з незаконного користування 10 внутрішньо будинкових дверей та керамічну плитку загальною сумою 17\~500 гривень; стягнути з [PERSON] на користь позивача 50\~000 гривень в якості відшкодуваня моральної шкоди, а також судові витрати по справі. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, сповіщався про час та дату судового засідання, заяв та клопотань про відкладання слухання справи від нього до суду не надходило. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача необгрунтовані та безпідставні, а тому задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Представник позивача у судовому засіданні посилався на те, що в липні 2011року через спільних друзів позивач познайомилась зі [PERSON]. Дізнавшись, що вона має намір побудувати будинок на земельній ділянці, що розташована за адресою: Овідіопільський район, [PERSON], кооператив „Дорожнік З", ділянка №150, він запропонував свої послуги. Розповів про свій досвід роботи, збудовані об'єкти, роботу за кордоном тощо. Враховуючи рекомендації друзів та відсутність досвіду у питаннях будівництва, позивач погодилась на залучення [PERSON] до процесу будівництва в якості генерального підрядника на умовах усного договору. Спочатку все йшло добре: він допомагав у розробці проекту будинку, давав свої рекомендації щодо матеріалів необхідних для будівництва, підготував кошторис на загальну суму 124 000 гривень. Безпосередньо будівельні роботи розпочалися вже в серпні 2011 року. Однак, в процесі робіт, [PERSON] почав вносити корективи, часто навіть не погоджуючи їх з позивачем. Так, зокрема, було змінено будівельний камінь: замість запропонованого ним же газобетону АЕНОС, стіни будинку, по факту, були зведені з газобетону двох, а то й трьох, яких завгодно марок, тільки не АЕКОС. Такі ж зміни спіткали дах будинку, фундамент, укріплення стін, армування. Наполягав він і на змінах в проекті: пропонував збільшити площу, збільшити висоту стін тощо. А найголовніше те, що [PERSON], який сам займався закупівлею будівельних матеріалів, сам залучав робітників, сам призначав роботи та проводив їх оплату, виключно, зі своїх рук - він почав збільшувати кошторис. Мотивував це подорожчанням матеріалів, додатковими, непередбачуваними роботами,.... В результаті сума, яку він сам і призначив і щодо якої позивач навіть не торгувалась, ця сума була збільшена втричі. Після того як [PERSON], черговий раз сказав що йому потрібні гроші (40 000грн.), позивач не витримала і попросила його надати кошторис, за яким він працює, та попросила надати чеки на вже придбані матеріали. Не отримавши гроші, [PERSON] вирішив притриматиу себе внутрішні двері (10 шт.) і плитку, які були придбані за окремі кошти. Через достатньо довгий час він надав кошторис, який кардинально відрізнявся від початкового та деякі чеки. Розпочавши перевірку, позивач виявила, що використані в будівництві матеріали суттєво дешевші та набагато гірші за якістю, ніж нібито придбані. Розхвилювавшись, позивач запросила спеціалістів, і вони одразу вказали їй на істотні недоліки у вже виконаних роботах. Так, наприклад, зробивши отвір у перекритті другого поверху, виявилось, що відсутня не тільки гідроізоляція під дахом, а й присутні дірки у стелі. При спробі встановлення перил, почали розвалюватись сходи між підвалом, першим та другим поверхами. Також, була виявлена суттєва нерівність стін. На виправлення цього дефекту, пізніше, було витрачено більш як 80 мішків шпаклівки. І це, як стверджує позивач, тільки невеличкий перелік виявлених недоліків. Попри чисельні спроби позивача домовитись мирним шляхом, незважаючи на прохання повернути, принаймні, частину коштів [PERSON] реагував негативно, бурхливо звинувачував її та вимагав розрахуватися за виконані роботи. А в травні-червні 2012р., взагалі, став уникати зустрічей, перестав відповідати на телефоні дзвінки,у звязку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Однак, на підтвердження своїх доводів як позивачем при при поданні позову, так і представником у судовому засіданні жодних належних доказів суду не надано. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Клопотання про витребування вказаних доказів ні позивач при поданні позовної заяви ні її представник у судовому засіданні належним чином не заявляли. Оцінюючи докази надані позивем при подачі позову, а також її представником в судовому засіданні, суд приходить до того, що вказані письмові документи не можуть важатись належними та допустимими доказами по справі. Розписки про отримання авансів, які містяться в матеріалах справи (а.с.7-10), належним чином не оформлені, з них не вбачається, хто саме їх написав: відповідач [PERSON] чи будь-яка інша особа. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, або в окремих випадках, відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог. Відповідно до дії ст. 837 ЦК України, що регулює спірні правовідносини з приводу будівельного підряду, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. При цьому, відповідно до параграфа 2-4 глави 61 ЦК України вказаний договір підряду укладається в письмовій формі і не може носити усну форму укладення, оскільки потребує конкретизації прав та обов'язків сторін. Як вбачається з пояснень представника позивача, доданих до матеріалів справи доказів, договір підряду на будівництво будинку в письмовій формі сторонами ніколи не укладався, конкретні права та обов'язки сторін визначалися лише в усній формі, що не дозволяє суду визнати їх обсяг лише ґрунтуючись на поясненнях позивача. Крім того з доданих до матеріалів справи кошторисів на будівництво будинку вбачається, що сторонами вони погоджені не були, а тому дані кошториси не можуть бути прийняті судом, як доказ наявності зобов'язань [PERSON] перед [PERSON]. За ст. 844 ЦК України якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Відповідно до ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт одна сторона (підрядник) зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. Відповідно до ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі у зв`язку з його недоведеністю та необгрунтованістю.

Outcome: dismissed