Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

Позивач ПАТ "Європейський страховий альянс" звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 19 травня 2008 року між ЗАТ "Європейський страховий альянс", правонаступником якого є ПАТ Європейський страховий альянс", та Представництвом Зентіва Інтернешнлбув укладений договір страхування транспортних засобів, відповідно до умов якого, позивач зобовязувався відшкодувати збитки, що могли настати у звязку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля "Шкода Фабія" д.н. АА 1695ВК. 22 лютого 2010 року на автошляху Київ-Харків відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Шкода Фабіята автомобіля ВАЗ 2170 під керуванням відповідача [PERSON] Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 22 червня 2010 року відповідача [PERSON] було визнано винним за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом ДТП. На підставі повідомлення страхувальника про подію з застрахованим автомобілем від 03 березня 2010 року, заяви про виплату страхового відшкодування від 03 березня 2010 року, позивач ПАТ "Європейський страховий альянс" на виконання умов Договору страхування виплатив Представництву Зентіва Інтернешнлсуму страхового відшкодування у розмірі 35178,03 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 17881 та № 17883 від 20 квітня 2010 року. Як вказує позивач, цивільна відповідальність відповідача була застрахована у АТ „УПСК ", і тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 10188,03 грн з урахування суми 25500 грн. - ліміту страхової компанії відповідача та передбаченої договором страхування франшизи у сумі 510 грн та судові витрати. У судове засідання представник позивача ПАТ "Європейський страховий альянс" не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити позов. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника позивача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обов'язкові. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що дорожньо-транспортна пригода 22 лютого 2010 року сталася не з його вини, а внаслідок збігу обставин, зокрема через стан дороги автомобіль під його керуванням занесло і він зіткнувся з автомобілем Шкода Фабія, що стояв на узбіччі. Суд, заслухавши пояснення відовідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено: 19 травня 2008 року між позивачем та Представництвом Зентіва Інтернешнлбув укладений договір страхування транспортних засобів № 1014584 та було застраховано автомобіль Шкода Фабіяд.н. АА 1695ВК. (а.4-6). 22 лютого 2010 року на 61 км автошляху Київ-Харків відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Шкода Фабія під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2170 під керуванням відповідача [PERSON] (а.с.7-8). Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 22 червня 2010 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що виразилося у тому, що відповідач керуючи автомобілем ВАЗ-2170, не вибравши безпечної швидкості та не врахувавши дорожню обстановку допустив зіткнення з автомобілем Шкода Фабія, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України.(а.с.8 на звороті). Зазначена постанова суду не оскаржувалася правопорушником та набрала законної сили. У відповідності до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд не приймає заперечень відповідача своєї вини у дорожньо-транспортній пригоді, оскільки вони не підтверджені належними та достатніми доказами та суперечать доказам по справі. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як встановлено судом, згідно звіту № 48 від 01.04.2010 р. матеріальний збиток, заподіяний страхувальнику в результаті ДТП склав 35643,09 грн (а.с.11-26), а вартість відновлювального ремонту складає 35178,03 грн, що підтверджується рахунком-фактурою №28 від 30.03.2010 (а.с.10). При цьому суд з'ясував, що на підставі повідомлення страхувальника про подію з застрахованим автомобілем від 03 березня 2010 року, заяви про виплату страхового відшкодування від 03 березня 2010 року (а.с.9), позивач ПАТ "Європейський страховий альянс" на виконання умов договору страхування виплатив Представництву Зентіва Інтернешнлсуму страхового відшкодування у розмірі 35178,03 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 17881 та № 17883 від 20 квітня 2010 року (а.с.30 на звороті). Згідно ст. 27 Закону України „Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Судом було з'ясовано, що на момент скоєння ДТП відповідальність відповідача була застрахована у АТ „УПСК ". Згідно полісу № 4891839 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду заподіяної майну складає 25500 грн та розмір франшизи у сумі 510 грн.(а. с.31). \~\~ Відповідно до ст. 22.1\~Закону України "Про\~обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників\~наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до\~лімітів відповідальності\~страховика відшкодовує у встановленому\~цим Законом порядку\~оцінену шкоду, яка була\~заподіяна\~у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Враховуючи, що шкода внаслідок ДТП була заподіяна застрахованому автомобілю, позивачем було виплачено страхове відшкодування законному володільцю застрахованого транспортного засобу, згідно чинного законодавства позивач має право зворотної вимоги до винної особи, заподіяну шкоду в порядку регрессу відповідачем у розмірі, не покритому лімітом відповідальності його страхової компанії, не відшкодовано, позов про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 4\~ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. В обґрунтування вимог про зменшення розміру шкоди, відповідач надав довідку про відсутність у нього майна. Проте, дана довідка не може свідчити про матеріальне становище відповідача, тому підстав для зменшення розміру заподіяної відповідачем шкоди суд не знаходить. Суд вважає, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved