Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-30 00:00:00

07.05.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру №20 розташовану в будинку №102-Б по вул. Абаканській в м. Пирятин, Полтавської області. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач позбавлений можливості скористатись своїм правом на приватизацію вказаного житла, оскільки 06.03.2006 року відбулась державна реєстрація припинення юридичної особи, у повному господарському віданні якої знаходився зазначений багатоквартирний будинок, тому позивач звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на вказане майно. В подальшому позивач подав заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення з нього на користь відповідача вартості надлишкової площі житлового приміщення у сумі 3,58 грн. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надійшов лист міського голови про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги відповідач визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Пирятинської міської ради народних депутатів Полтавської області №190 від 24.03.1998 року надано дозвіл на обмін квартирами громадянам [PERSON] з [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до згаданого рішення, дозволено [PERSON] провести внутріміський обмін 2-кімнатної квартири [ADDRESS] з [PERSON] на її приватний будинок №2 по вул. Б. Хмельницького. 25.05.1998 року гр. [PERSON] отримала ордер №173 на підставі якого вселилась у [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №187640 16.11.2001 року гр. [PERSON] померла. Відповідно до паспортних даних позивача та довідки виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області №1/1672 від 09.04.2013 року позивач прописаний один за адресою: [ADDRESS] з 2005 року. Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. За змістом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 06.03.2006 року відбулась реєстрація припинення юридичної особи Пирятинської міжколгоспної пересувної механізованої шляхобудівельної колони №18, в повному господарському віданні якої знаходилось спірне майно (а.с. 21-22). Відповідно до положень п. 9 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», у разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад. Оскільки станом на час розгляду справи спірна квартира не передана у комунальну власність міської ради, що підтверджується листом міського голови №254/02-23 від 23.04.2013 року (а.с. 14), позивач дійсно позбавлений можливості використати своє право на приватизацію та отримати у власність квартиру в якій він зареєстрований та проживає. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється, зокрема, шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима. Сума доплат визначається добутком розміру надлишкової загальної площі на вартість одного квадратного метра. Оскільки загальна площа квартири на яку претендує позивач перевищує норми встановлені ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», позивач має сплатити на користь відповідача вартість надлишкової площі житлового приміщення. Згідно довідки Пирятинської міської ради Полтавської області №391/02-23 від 29.05.2013 року вартість одного квадратного метру надлишкової площі жита становить 17,5 коп. Таким чином, позивач має сплатити на користь відповідача 3 грн. 58 коп. (19,9 (надлишкова площа) х 17,5 коп. (вартість одного кв.м.). На підставі викладеного,

Outcome: approved