Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 13 травня 2009 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина, до якої належить: житловий будинок з господарськими спорудами по вулиці Садова, 119 в с. Зоря Саратського району, право на земельну частку пай розміром 3,4 га ( сертифікат на право на земельну частку (пай) ОД № 0192156), земельні ділянки на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, згідно державних актів на право власності на землю: серії ЯА № 089468, серії ЯА № 089466, серії ІІ-ОД № 059443. 30 квітня 2009 року мати склала заповіт, яким заповіла позивачці все своє майно. При зверненні до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у його видачі, тому позивачка була змушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити його у повному обсязі, пояснивши, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок покійної матері за відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок. Свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки нотаріус також не видав, оскільки мати разом з іншими мешканцями села Зоря була співвласником земельних ділянок. Позивачка вважає, що після смерті матері фактично прийняла спадщину, тому просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування на спадкове майно покійної. Представник Зорянської сільської ради подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Третя особа [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 1217, 1268, 1269 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як видно з копії свідоцтва про народження І-ЖД № 291268, [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до копій свідоцтв про смерть 1-ЖД № 181283, 1-ЖД № 262581 [PERSON] помер 24 травня 1997 року, [PERSON] померла 13 травня 2009 року (а.с. 8, 38). 30 квітня 2009 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON]. Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі, на день смерті спадкодавця є чинним (а.с.9,33-34). Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок приватного житлового - 2 - фонду, власник будинку № 119 по вулиці Садова в с. Зоря Саратського району не встановлений (а.с.10-15). Згідно виписки з книги погосподарського обліку Зорянської сільської ради будинок належав [PERSON], що померла 13 травня 2009 року (а.с. 39-42). Як видно з копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0192156 (а.с.18), [PERSON] мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СВК «Дружба» Саратського району Одеської області розміром 3,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до копій державних актів на право власності на земельну ділянку: серії ЯА № 089468, серії ЯА № 089466, серії ІІ-ОД № 059443 [PERSON] була власником: 1/114 частки земельної ділянки, масив 60/4; 1/51 частки земельної ділянки, масив 18/1 (а.с.20-25), земельної ділянки площею 0.580 гектарів, масив 4 ділянка 260, які розташовані на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області та призначенні для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.19). Спадкова справа після смерті [PERSON] була відкрита Саратською державною нотаріальною конторою за заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка надійшла від доньки померлої [PERSON] (а.с. 32). Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок покійної [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, на дві земельні ділянки відмовив у видачі свідоцтва через те, що покійна [PERSON] була співвласником земельних ділянок (а.с.30,31). Відповідно до довідок Зорянської сільської ради, [PERSON] на день смерті матері мешкала разом з покійною, вели спільне господарство ( а.с. 28,29). Судом встановлено, що позивачка як спадкоємець за заповітом не відмовлялася від прийняття спадщини після смерті матері. На день її смерті мешкала разом з спадкодавцем, тому фактично прийняла спадщину. У нотаріуса не отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, 1/114 та 1/51 частки земельних ділянок, що належали покійній матері з поважних причин, тому суд вважає за необхідне позов в цій частині задовольнити, визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування на вказане спадкове майно. У визнанні права власності у порядку спадкування на право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0192156, земельну ділянку площею 0.580 га, масив 4, ділянка 260, на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ОД № 059443 на території Зорянської сільської ради слід відмовити, оскільки судом не встановлено підстав, які б перешкоджали позивачці в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене майно у нотаріуса.

Outcome: partial