overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-28 00:00:00

У лютому 2012 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з останнього аліменти, на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що має двох дітей, батьком яких є відповідач. Відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на їх утримання. В судове засіданні позивачка не зявилась, справу просила розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, доводів на обґрунтування своїх заперечень проти позову не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.12.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3). Відповідно до наданих копій свідоцтв про народження сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 2, 3). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дітей і відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-28 00:00:00

Заявник звернувся у Вижницький районний с\\д з запою про встановлення факту правовстановлюючих документів. В заяві вказував, що [INFO]. 04 серпня 1972 року працевлаштувався на сезонну роботу в плодоконсервний цех - робітником Вашківецького харчокомбінату і відносно нього був винесений наказ Леї 15 від 03.09.1972 року в якому правильно вказано прізвище .ім'я та по -батькові в скороченому вигляді тобто [PERSON] на підставі чого видано архівну довідку 1\\42 також Унгу рян С.В.. Зазначав, що 07 січня 1980 року працевлашту вався на підприємство Вашківецька автоколона слюсарем 3-го розряду на підставі чого була заведена трудова книжка БТ-1 №3922211 в якій неправильно вказано ім.»я та по батькові - [PERSON], на підставі чого було видано архівну довідку 1\\43 від 29.02.2012 року на ім»я [PERSON] В зв»язку з допущеними помилками не може використати ці документи для підтвердження трудового стажу, для призначення за віком. Внести виправлення в архівні довідки не може ,оскільки припинено діяльність вищевказаних підприємств, тому виникла необхідність звернутись до суду з даною заявою. Заявник в судовому засіданні подану нею до суду заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник Управління пенсійного фонду України у Вижницькому районі в суд не з»явився хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Від нього до суду поступила заява в якій не заперечує, щодо задоволення заяви [PERSON] та просить справу розглядати у їх відсутність. Суд заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи вважає, що вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 256 ч.І п.6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявник народився 30.11.1951 року. Звернувшись з заявою до Управління пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області про признання пенсії , були виявлені розбіжності в прізвищі , імені по батькові зазначених в архівних довідках № 1\\42 та 1\\43 від 29.02.2012 року, виданих трудовим архівом Вижницької районної ради Чернівецької області, [PERSON], та [PERSON]. В зв»язку з допущеними помилками не може використати ці документи для підтвердження трудового стажу, для призначення за віком. Таким чином, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтована і підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 256 ч. 1 п.6 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини у розмірі 1/4 частини його доходів. Позивач вказала, що з 04.04.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від данного шлюбу спільних дітей не мають. Сторони на даний не проживають разом. Позивач є інвалідом 3 групи. у зв'язку з чим є непрацездатною і отримує пенсію у розмірі 828 грн. 38 коп, якої недостатньо для проживання. відповідач є військовим пенсіонером, отримує пенсію, яка більше ніж в 2 рази перевищує пенсію позивача, а тому позивач вважає, що відповідач повинен сплачувати їй аліменти на її утримання як непрацездатної дружини у розмірі 1/4 частини своїх доходів. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання як непрацездатної дружини у розмірі 1/4 частини його доходів. У судовому засідання позивач наполягає на вимогах позову, просить їх задовольнити. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, викликався належним чином, про що свідчить оголошення в газеті "Запорізька правда" від 28.02.2012 року, а тому суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-28 00:00:00

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав. Просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та стягнути з відповідача на його користь як відповідальність за порушення грошового зобовязання: індекс інфляції на суму 4085,00 грн.; 3% річних на суму 1050,00 грн., заподіяну моральну шкоду на суму 2000,00 грн. та витрати по оплаті правової допомоги на суму 150,00 грн. В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що він дійсно 05 квітня 2004 року отримав в позику від позивача кошти в сумі 5000,00 грн. Однак у звязку з скрутним матеріальним становищем вчасно кошти він не повернув. На даний час сума позики з нього стягнута. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що згідно договору від 05 квітня 2004 року відповідач по справі отримав від позивача кошти в сумі 5000,00 грн., які зобовязався повернути в строк до 05 липня 2004 року. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому зсіданні договором позики від 05 квітня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №886 з якого вбачається, що [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали цей договір про нижченаведене: за даним договором позикодавець передає позичальнику у власність 5000,00 грн. у готівковій формі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей у готівковій формі у строк до 05 липня 2004 року. Свої зобовязання по поверненню позики відповідач не виконав, у звязку з чим, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] 06 грудня 2004 року було вчинено виконавчий напис №4515 згідно якого, [PERSON], приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що 23 січня 2003 року вона придбала у відповідача [PERSON], який діяв від імені [PERSON], на підставі довіреності від 18 січня 2003 року за № 409[ADDRESS], розташовану за адресою: м. Пологи Запорізької області, вул. Дружби, 107. Усі умови договору були виконані, кошти за квартиру сплачені в повному обсязі. Правочин купівлі-продажу квартири в нотаріальній конторі оформлений не був, в зв'язку з тим, що відповідач ухиляються від нотаріального посвідчення договору. Вказана обставина перешкоджає їй, як власнику придбаного нерухомого майна провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Прохає суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири та визнати за нею право власності на зазначену квартиру. В судовому засіданні позивач обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримала позовні вимоги. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що 23 січня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири №4 , яка знаходиться за адресою : м. Пологи Запорізької області, вул. Дружби, 107. Згідно зазначеного договору [PERSON], який діяв на підставі доручення від 18 січня 2003 року виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за №409 від імені власника [PERSON], продав [PERSON] вищезазначену квартиру за 50 000грн.. У відповідності до п.3 Договору від 23 січня 2003 року право власності на нерухоме майно перейшло до [PERSON] з моменту підписання Договору та передачі правовстановлюючих документів, технічного паспорту , ключів від квартири. В порушення умов п.4 Договору , відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу квартири. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 220 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору , але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення , суд може визнати такий договір дійсним. З урахуванням наведеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 220, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що між нею та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинок з господарськими будівлями , а саме : літ. «А»- житловий будинок, «П»- погріб, літ. «У» - вбиральня, літ. «І» - замощення, який знаходиться за адресою Пологівський р-н , с. К-Роздори, вул. Кошового, 7 . Згідно зазначеного договору [PERSON] продала їй вищезазначене нерухоме майно за 19 000 грн.. У відповідності із п. 3 Договору від 03.04.2010 року право власності на нерухоме майно перейшло до неї з моменту підписання Договору. В порушення умов п.4 Договору , відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу нерухомого майна. Вказана, обставина перешкоджає їй , як власнику придбаного нерухомого майна провести державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно. Прохає суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В судовому засіданні позивач обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримав свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує, мотиви його предявлення не оспорює. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України визначає , що право власності переходить до набувача з моменту його передачі. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою , а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. 41 Конституції України ст. 328. 392, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів та просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на її утримання. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивачка надала заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримала та просила не стягувати з відповідача судові витрати. Відповідач надав заяву, в якій позов визнав, вказав, що ніде не працює, не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 30 % прожиткового мінімуму на дитину, просив винести рішення, в стислий термін. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні. Домовленості про утримання дитини сторони не досягли. Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. Матеріали справи дають суду підстави для задоволення позову, і це задоволення позову не суперечить діючому законодавству і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою про стягнення аліментів на своє утримання оскільки вона продовжує навчання в НАВС що обєктивно вимагає додаткових витрат. Свій позов мотивує тим, що вона не працює, матері тяжко оплачувати навчання у сумі по 7500 грн. щорічно, а батько має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Просила стягувати аліменти в розмірі 1500 грн. з відповідача щомісячно до досягнення нею 23-річного віку. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, змінила позовні вимоги та просила стягувати аліменти в розмірі 700 грн. з відповідача щомісячно до досягнення нею 23-річного віку. Представник позивача підтримала позовні вимоги позивача та просила їх задоволити. Представник відповідача позов не визнала. Відповідачем було надіслано заперечення на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], 1993 р. н., яка є студенткою другого курсу денного відділення Національної академії внутрішніх справ. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. \~ Позивач проживає разом з матір»ю та знаходиться на її повному утриманні. Таким чином, суд приходить до висновку, що повнолітня донька, яка навчається, потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров»я позивача, яка має ряд хронічних захворювань, матеріальне становище відповідача, який є працездатним та працює, здоровим, те, що він створив нову сім»ю, тому приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Доказів про те, що відповідач має інші доходи та хворіє суду не надано. Враховуючи матеріальне становище сторін, необхідність доньки в матеріальному забезпеченні, суд стягує з відповідача на користь позивача, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 16.11.2011 року до досягнення донькою 23-річного віку без урахування часу канікул. Окрім того, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 23.01.1999 в Комінтернівському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 19. Сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, різні характери. Шлюбно-сімейних відносин не має, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Примирення та збереження сімї не можливо і не є доцільним. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила шлюб із [PERSON] розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу із [PERSON] Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] 23 січня 1999 року уклав шлюб із [PERSON], зареєстрований в Комінтернівському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 19 (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 080696). Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитині інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, різні характери. Шлюбно-сімейних відносин не має, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Спільного господарства не ведуть. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу у судовому засіданні не надано та судом не встановлено, тому подальше збереження сімї та не доцільно. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-28 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору від 30.11.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 25000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] не виконав зобовязання за вказаним договором, у звязку з цим станом на 31.08.2011 року виникла заборгованість в сумі 15454,33грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 11305,8грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 2936,42грн., штрафів, передбачених п.8.6 умов та правил надання банківських послуг в сумі 500грн. та 712,11грн. У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 30.11.2005 року в сумі 15454,33грн. Пред'явив позов до суду позивач поніс додаткові витрати по оплаті судових витрат у розмірі 274,54грн. В судове засідання представник позивача не зявилась, але подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі представника позивача. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав і не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав зобовязання відповідно до договору від 30.11.2005 року, за яким у КБ «ПриватБанк» отримав кредит у розмірі 25000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з цим станом на 31.08.2011 року виникла заборгованість в сумі 15454,33грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 11305,8грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 2936,42грн., штрафів, передбачених п.8.6 умов та правил надання банківських послуг в сумі 500грн. та 712,11грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 30.11.2005 року в сумі 15454,33грн. та понесені судові витрати в сумі 274,54грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-28 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що їх шлюбне життя не склалось. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Строк длоя примирення просила не надавати. Вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам її та дітей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивач подала заяву в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, відповідач подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить його законним правам та інтересам, а також законним правам та інтересам інших осіб. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки на спільне життя, а в даному випадку сторони не бажають продовжувати спільне подружнє життя, тому збереження шлюбу суперечить їх інтересам і його слід розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного та,

Outcome: approved