Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів. Позов мотивує тим, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 26.08.2011 року з нього утримуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 09.08.2001 року і до досягнення донькою повноліття. В даний час у нього склалося важке матеріальне становище, оскільки він офіційно не працює та не має постійного стабільного фінансового доходу. Вважає, що повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, а тому просить суд зменшити розмір аліментів, а саме встановити його в сумі по 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, доповнив, що на сьогоднішній день у нього погіршився матеріальний стан, він ніде не працює та не має стабільного доходу. [PERSON] цього, у нього на утриманні знаходиться мати-пенсіонерка, яка часто хворіє та в 2006 році перенесла операцію з видалення грижі. Просить позов задоволити. Відповідачка позову не визнала. Суду пояснила, що позивач не в повній мірі виконує рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 26.08.2011 року і станом на 01.07.2012 року заборгованість позивача по аліментах становить 2286,04 грн. Сума 400 грн., яку відповідач просить стягувати на утримання неповнолітньої доньки не забезпечить дитину всім необхідним, зокрема одягом взуттям, продуктами харчування. Внаслідок інфляційних процесів обезцінюється гривня, а ціни на одяг та продукти харчування зростають. Окрім цього дитина часто хворіє та потребує стоматологічного лікування з приводу множинного карієсу, що несе додаткові витрати на придбання ліків та засобів догляду за зубами, які є необхідні для дитини. Посилання відповідача на те, що він утримує мати-пенсіонерку не відповідає дійсності, оскільки батьки позивача є приватними підприємцями і торгують на ринку. Відповідач також неофіційно працює в них, їздить на їх машині, знімає квартиру та веде далеко не бідний спосіб життя. Позовну вимогу позивача про те, що він ніде не працює вважає безпідставною, оскільки ніхто не перешкоджає йому звернутись в Дрогобицький міськрайонний центр зайнятості для отримання роботи, яка би відповідала його освіті та професійним навичкам, а також забезпечила йому належний рівень матеріального становища та можливість сплачувати аліменти на утримання дочки. Просить в задоволенні позову відмовити, оскільки жодних змін матеріального або сімейного стану, погіршення здоровя у відповідача не відбулось. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов є безпідставним та в його задоволенні слід відмовити, виходячи з наступних міркувань. У судовому засіданні встановлено, що з позивача утримуються згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.08.2011 року аліменти на користь відповідача на утримання доньки [PERSON]-Т.М., [INFO] у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 09.08.2001 року і до досягнення донькою повноліття. Вищезгадане рішення позивачем не оскаржувалось, вступило в законну силу і предявлене до виконання. Ту обставину, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], сторонами не оспорюється і доказуванню не підлягає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни (збільшення або зменшення) розміру аліментів, визначеного за рішенням суду , за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або покращення стану здоровя когось з них. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вирішуючи спір на підставі доказів, які позивач подав до суду, зокрема рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.08.2011 року, медичні документи матері [PERSON], копію трудової книжки та довідку № 4489 від 06.06.2012 року, видану Дрогобицьким міськрайонним центром зайнятості, суд не вбачає підстав, вказаних у статті 192 СК України, для зміни розміру аліментів. Позивач не надав суду доказів, які свідчили б про зміну матеріального або сімейного стану платника аліментів, чи про зміну стану його здоровя після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed