Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд визнати вказану особу як таку, що втратила право на користування житловим приміщенням, що належить їй на праві приватної власності. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що починаючи з січня 2012 року в належному їй на праві приватної власності будинку, що розташований по [ADDRESS] припинив проживання за вказаною адресою її бувший чоловік [PERSON], з яким вона розірвала шлюб у вересні 2011 року. Після розірвання шлюбу він переїхав на проживання до с.Переброди Дубровинського району Рівненської області де проживають його батьки. Після цього бувший чоловік до неї не повертався і вона не має наміру відновлювати сімейне проживання з ним. Раніше вона просила [PERSON] про те, щоб він знявся з реєстрації в будинку, що належить їй, однак він уникав прийняття рішення, а потім поїхав до своїх батьків. Тобто, відповідач більше ніж один рік не проживає за адресою своєї реєстрації у с.Носелівці і не користується житловими приміщеннями. Добровільно не побажав знятись з реєстрації. Тому, вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні підтримала поданий нею позов. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали аналогічні за змістом показання стосовно того факту, що [PERSON], бувший чоловік позивача, за місцем реєстрації в [ADDRESS], де раніше проживав з позивачем сім`єю, залишив вказану місцевісць більше одного року тому і переїхав на проживання в Рівненську область. Дослідивши наявні у справі документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, враховуючи що відсутні заперечення з боку відповідача, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], є власником будинку, що розташований по [ADDRESS] припинив проживання за вказаною адресою її бувший чоловік [PERSON], з яким вона розірвала шлюб у вересні 2011 року. Після розірвання шлюбу він переїхав на проживання до с.Переброди Дубровинського району Рівненської області де проживають його батьки. Після цього бувший чоловік до неї не повертався і вона не має наміру відновлювати сімейне проживання з ним. Раніше вона просила [PERSON] про те, щоб він знявся з реєстрації в будинку, що належить їй, однак він уникав прийняття рішення, а потім поїхав до своїх батьків. На її прохання він написав заяву про те, що не буде мати заперечень проти зняття його з реєстрації, але його підпис належно не посвідчений. Отже, відповідач більше ніж один рік не проживає за адресою своєї реєстрації у с.Носелівці і не користується житловими приміщеннями. Добровільно не побажав знятись з реєстрації. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно з ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року, з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що відповідач більше ніж рік не проживає у будинку за місцем реєстрації з причин, які не можна кваліфікувати як поважні, та не має наміру там проживати. Тому, вбачаються достатні підстави для визнання [PERSON] особою, яка втратила право користування житловими приміщеннями у будинку по [ADDRESS].

Outcome: approved