Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування якої вказала, що 02 вересня 2011 р. помер її батько. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру № 101, по вул.. Куйбишева, 34 в м. Токмак. Позивачка звернувся з заявою до Токмацької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, а також з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак в видачі зазначених документів їй було відмовлено тому, що при житті померлого не були оформлені правовстановлюючі документи на квартиру, у звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила суд визнати за нею право власності на вищевказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті батька. Представник відповідача Токмацької міської ради, в судове засідання не зявився, до суду надано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник КП БТІ «Абрис» в судове засідання не зявився, до суду надано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Голова кооперативу «Південний» у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, надавши довідку про сплату паю за квартиру. Суд, заслухавши сторони, які зявились, дослідивши матеріали справи та матеріали спадкових справ вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] був член житлово-будівельного кооперативу «Південний» [PERSON], який в 1992 році повністю сплатив пай за неї, що підтверджується довідкою житлово-будівельного кооперативу «Південний» № 51 від 12 вересня 2011 р. . Відповідно до п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1997. № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» та ст. 15 Закону України «Про власність» (в редакції, яка була чинна після сплати пайового внеску), член ЖБК, якій повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд, продавати, заповідати, обмінювати. Відповідно до ч.3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. 02 вересня 2011 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 213174 від 05.09.2011 р. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Позивачка звернулася до Токмацької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак 05 березня 2012 р. постановою нотаріуса їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачка є дочкою померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження та копією свідоцтва про укладання шлюбу. Ії брати [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини псля смерті батька відмовились, що підтверджується їх заявами в спадковій справі. Таким чином, позивачка як спадкоємиця свого батька є власником даної квартири, а та обставина, що право власності на нерухоме майно підлягає реєстрації згідно до вимог ст. 182 Цивільного кодексу України не є підставою для заперечення того, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», ч.3 ст. 384 ЦК України з моменту викупу (повного внесення паю) член житлово-будівельного кооперативу набуває права власності на квартиру. В статті 41 Конституції України закріплено право кожної людини володіти, розпоряджатись та користуватись своєю власністю. Стаття 319 Цивільного кодексу України передбачає, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України є визнання права. Враховуючи ту обставину, що позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті батька, а також те, що позивачка не має можливості в позасудовому порядку реалізувати свої права на спадщину, суд вважає встановленими обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи із наведеного, суд вважає, позовні вимоги щодо визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про часткове задоволення позову, суд виходить з того, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаний або оспорюваних прав , свобод чи інтересів (ст. 3 ЦПК). Вимагаючи в позові зобовязати третю особу КП БТІ «Абрис» зареєструвати право власності позивачки на спадкове майно, позивач не зазначив, що цим підприємством порушені її права і є підстави для примусового покладення на КП БТІ «Абрис» такого обовязку. Крім того, зазначене КП БТІ «Абрис» не залучений до справи у якості відповідача, отже не може бути зобовязаний рішенням суду до вчинення будь-яких дій.

Outcome: partial