Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона, [PERSON], 18 вересня 2002 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини не надає і надавати відмовляється. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження серії 1- ЕД № 212604, виданого 17 грудня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, [PERSON] народився 27 листопада 2002 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 814. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про одруження серії 1-ЕД № 110069, виданого 18 вересня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 18 вересня 2002 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 564. Прізвище після одруження дружини [PERSON]. Згідно з довідкою від 1995 року, виданою Обєднанням співвласників багатоквартирних будинків "Луч", за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Автомобільна, 17/8, зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], 2002р.н. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, від сплати державного мита звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 214 гривень 60 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved