overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-01 00:00:00

рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2012 року у справі за \~позовом [PERSON] до [PERSON] \~про визнання права власності на спадкове майно, вселення та усунення перешкод в користуванні майном вирішено позов задовольнити, визнати свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , видане 21 травня 2001 року на ім`я [PERSON] частково недійсним. Визнати за [PERSON] право власності на ј частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні належним їй житлом, шляхом вселення \~\~ [PERSON] в житловий будинок за адресою: [ADDRESS] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~При постановленні рішення судом не вирішено \~питання щодо розподілу судових витрат. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається з матеріалів справи, зокрема оціночного акту будинковолодіння, \~вартість спірного \~житлового будинку становить 42318 гривень \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2012 року \~за \~позивачем визнано \~право власності на ј частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Крім цього частина позовних вимог містить вимоги немайнового характеру про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок та усунення перешкод у користуванні \~\~майном, які судом задоволено. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином належить сплатити судовий збір за мінімальними ставками встановленими Законом України \~"Про судовий збір" щодо вимог \~майнового характеру в сумі 214,60 грн. та немайнового характеру в сумі 107,30 грн., а всього - 321,90 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач при подані позову сплатив 300 грн. судового збору , які слід стягнути з відповідача в його користь, а також з відповідача слід стягнути 21,90 грн. в користь \~держави.. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-01 00:00:00

\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~У липні 2012 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю позивача. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 1,6180 гектара. Позивач [PERSON] разом зі своїм братом [PERSON] є спадкоємцями майна [PERSON] за заповітом. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Позивач [PERSON] похоронив матір та звернувся до державного нотаріуса за оформленням прав на спадкове майно, однак за наявності розбіжностей у прізвищах позивача та спадкодавця, було відмовлено у оформленні таких прав. Так як позивач встановлював родинні відносини між ним та спадкодавцем то пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. За наявності цього йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~ [PERSON] , який є братом позивача спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~ \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Представник відповідача Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути за відсутності представника. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено, що [INFO] у с. Калинці Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району померла [PERSON] (а. с. 5). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 1,6180 гектара, що знаходиться на території Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району (а. с. 9). Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом (6, 7). Крім нього спадкоємцем є [PERSON] , який є його братом, однак він спадщину після смерті матері не прийняв (а. с. 10). Також позивач [PERSON] у встановлений строк не прийняв спадщину у зв`язку з чим державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а. с. 4). Обставини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважними, так як такі обставини мали місце та сторонами визнаються, а тому вважає поновити [PERSON] такий строк. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-02 00:00:00

У липні 2012 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Лапшинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначила, що будинковолодіння по [ADDRESS] належало [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен з яких був власником 1/6 частки будинковолодіння. [INFO] в с. Лапшин Бережанського району помер [PERSON], який у відповідності із заповітом посвідченим секретарем Лапшинської сільської ради 21 березня 2001 року за реєстровим номером 14, заповів своє майно їй. [INFO] в с. Лапшин Бережанського району померла [PERSON], яка у відповідності із заповітом посвідченим секретарем Лапшинської сільської ради 14 березня 2001 року за реєстровим номером 12 заповіла своє майно їй. Після смерті, [PERSON] та [PERSON], відкрилась спадщина на 2/6 частки будинковолодіння по [ADDRESS]: 1/6 частина якого належала [PERSON]; 1/6 частина якого належала [PERSON]. Спадщину вона прийняла, однак оформити її виявилося неможливим і їй було відмовлено в цьому, оскільки відсутні свідоцтва про право власності на житловий будинок на ім'я спадкодавців. Отримати такий документ після смерті спадкодавців в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати: за нею - [PERSON] право власності в порядку спадкування за: заповітом на 1/6 частину будинковолодіння в [ADDRESS], що належала [PERSON], який помер [INFO] в селі Лапшин Бережанського району; заповітом на 1/6 частину будинковолодіння в [ADDRESS], що належала [PERSON], яка померла [INFO] в селі Лапшин Бережанського району. Представник відповідача в судове засідання не з'явився до суду надійшла заява в якій сільська рада позов визнає, просить розглядати справу у відсутності її представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить їй з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві особистої власності згідно договору купівлі-продажу від 27 липня 2005 року. Відповідач, прописаний у вище вказаній квартирі з 23 грудня 2008 року, але фактично не мешкає в ній по теперішній час, особистих речей відповідача в квартирі не має. Те, що [PERSON] зареєстрованих в квартирі [PERSON] перешкоджає останньому у володінні, користуванні та розпорядженні майном та тягне за собою додаткові витрати на оплату комунальних послуг. У судовому засіданні позивач підтвердив свої вимоги, а відповідач до суду не прибув, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі явних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, вислухав позивача, свідка [PERSON], який пояснив суду, що мешкає по-сусідству зі спірною квартирою, відповідач в ній не мешкає більш ніж три роки, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому можуть бути задоволеними, бо відповідач більш ніж один рік не мешкає у квартирі, не залишив своїх речей, а тому втратив право користування житлом у неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-02 00:00:00

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 15.05.2012 р. поновлено на роботі [PERSON] – спеціаліста з кредитування фізичних осіб Львівського відділення № 4 ПАТ «Універсал Банк». Стягнуто з ПАТ «Універсал Банк» в користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2012 р. по 15 травня 2012 р. У решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Універсал Банк» в користь держави 214,60 грн. судового збору. Рішення в частині поновлення на роботі [PERSON] та виплати заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання. Ухвалою судді судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 05.07.2012 р. справу за позовом [PERSON] до ПАТ «Універсал Банк» про незаконне звільнення, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати за вимушений прогул та стягнення моральної шкоди повернуто Миколаївському районному суду Львівської області для вирішення питання ухвалення додаткового рішення, оскільки не зазначено точну суму коштів, яка підлягає стягненню. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення додаткового рішення не заперечив.. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні також проти задоволення додаткового рішення не заперечив. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. З матеріалів справи вбачається, що при виготовленні рішення суду від 15 травня 2012 року в резолютивній його частині не було вказано суму стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2012 р. по 15 травня 2012 р. Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Універсал Банк» про незаконне звільнення, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати за вимушений прогул та стягнення моральної шкоди.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 22.07.2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у Волосівській сільській раді, актовий запис № 4. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Реєструючи шлюб з відповідачем позивач мала намір створити гарну сім`ю, однак її сподівання не справдилися. Перші два роки спільного життя сторони проживали без ускладнень. Але останні три роки спільне життя не складається. Причиною такого стала негативна поведінка відповідача. Відповідач став грубо ставитися до неї, застосовував фізичну силу, між ними виросла неприязнь. Разом з позивачем проживає син та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Інших утриманців відповідач не має, тому вважаю, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Позивач просила розірвати розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22.07.2007 року у Волосівській сльській раді, актовий запис № 4 та стягнути з відповідача аліменти на сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав та просила позов задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання направив заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Факти укладення шлюбу та народження дитини підтверджуються свідоцтвами про одруження та народження дитини (а.с. 4, 5). Згідно довідки Волосівської сільської ради з позивачем проживає її син - [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пояснення позивача дають підстави вважати, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а тому їхній шлюб необхідно розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] Позивач посилається на те, що 03 червня 2006 року вони з відповідачкою уклали шлюб , який був зареєстрований у Бережанському органі РАГСу, актовий запис №63. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося, по тій причині, що вони абсолютно не сходяться характерами, внаслідок чого між ними часто виникають сварки і непорозуміння. Все це робить неможливим їх існування як сімї. Тому позивач прийшов до висновку, що шлюб між ними розпався остаточно і відновленим бути не може В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просить шлюб з відповідачкою розірвати. Дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Окрім цього пояснив, що протягом останнього часу вони перебувають у неприязних відносинах, спільного господарства не ведуть. В майбутньому він має намір створити нову сім'ю, а перебування в шлюбі з відповідачкою перешкоджає реалізації його інтересів. Строку на примирення не бажає. Відповідачка в судовому засіданні позов визнає, строку на примирення не бажає. Визнала ті обставини на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог. Після розірвання шлюбу прізвище змінювати на дошлюбне не бажає. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідачки, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, перебувають у неприязних відносинах, спільного господарства не ведуть, їх сім'я фактично розпалася, перебування у шлюбі носить формальний характер, що може перешкодити сторонам у реалізації їх інтересів. Суд прийшов до висновку, що сімя розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-02 00:00:00

09 липня 2012 року позивачка звернулася з позовною заявою про визнання батьківства стягнення аліментів, в якій посилається на те, що відповідач [PERSON] є батьком її дитини, [PERSON], яка народилася 02 лютого 2012 року. Стверджує, що з грудня 2010 року між ними встановились інтимні відносини, які продовжувалися до вагітності. Спочатку відповідач визнавав себе батьком, приходив в пологовий будинок, брав дитину на руки, проте потім став уникати її. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому просить суд визнати [PERSON] батьком [PERSON] та стягувати з нього аліменти на утримання [PERSON] по 800 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав частково, визнав себе батьком кенюк [PERSON]. 02 лютого 2012 року, проте заперечив проти стягнення з нього аліментів у розмірі 800 грн., згоден платити аліменти в сумі 300 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення позивача, яка позов підтримала, відповідача, який позов визнав частково, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку про те, що є підстави для задоволення позовних вимог позивача, щодо визнання [PERSON] батьком [PERSON] Встановлено, що [PERSON] є батьком кенюк [PERSON], [INFO], однак кошти на її утримання добровільно не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, то суд вважає, що аліменти з відповідача слід стягувати у твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст.75, 81, 128, 180, 182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказував, що 3.06.2007 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 1500 грн. 00 коп. строком 364 календарних дні, кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах погоджених сторонами, та не потребує підписання додаткових угод. Відповідач кредит та відсотки по них вчасно не повертав і станом на 25.05.2012 року у відповідача утворилась заборгованість по кредиту в загальній сумі 4847 грн.18коп., з яких 2705 грн. 61 коп. тіло кредиту, 621 грн.61 коп. заборгованість по відсоткам, 1519,96 грн. заборгованість за комісіями, 225 грн. - пеня. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, про час розгляду справи повідомлений ,в свої заяві просить справу слухати в його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не відомі, тому суд вважає за необхідне слухати справу у відсутність сторін та постановити заочне рішення. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що 03.06.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 1500 грн. 00 коп. строком 364 календарних дні, кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах погоджених сторонами.(а.с.7). Відповідач [PERSON] кредит та відсотки по них вчасно не повертав і станом на 25.05.2012 року у відповідача утворилась заборгованість по кредиту в загальній сумі 4847 грн.18коп., з яких 2705 грн. 61 коп. тіло кредиту, 621 грн.61 коп. заборгованість по відсоткам, 1519,96 грн. заборгованість за комісіями, 225 грн. - пеня. (а.с.6) Відповідач був ознайомлений з умовами кредитного договору і відповідальністю, яка наступає у випадку неповернення кредиту, погоджувався з цими умовами та порядком нарахування відсотків у випадку невиконання умов договору. Умов договору не виконав. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані кредитним договором та ст. ст. 526, 530, 536, 625, 553, 554 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту і тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказував, що 10.07.2007 року між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений договір за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 30000 грн. 00 коп. строком 364 календарних дні, кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах погоджених сторонами, та не потребує підписання додаткових угод. Відповідачка кредит та відсотки по них вчасно не повертала і станом на 23.05.2012 року у відповідача утворилась заборгованість по кредиту в загальній сумі 7707 грн.68 коп., з яких 3231 грн. 72 коп. тіло кредиту, 220 грн.61 коп. заборгованість по відсоткам, 4255 грн.35 коп. заборгованість за комісіями, 225 грн. - пеня. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, про час розгляду справи повідомлений ,в свої заяві просить справу слухати в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час розгляду справи повідомлена ,в свої заяві просить справу слухати в її відсутність позовні вимоги визнає. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що 10.07.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 30000 грн. 00 коп. строком 364 календарних дні, кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах погоджених сторонами.(а.с.6). Відповідач [PERSON] кредит та відсотки по них вчасно не повертала і станом на 23.05.2012 року у відповідача утворилась заборгованість по кредиту в загальній сумі 7707 грн.68 коп., з яких 3231 грн. 72 коп. тіло кредиту, 220 грн.61 коп. заборгованість по відсоткам, 4255 грн.35 коп. заборгованість за комісіями, 225 грн. - пеня. (а.с.13) Відповідач була ознайомлена з умовами кредитного договору і відповідальністю, яка наступає у випадку неповернення кредиту, погоджувався з цими умовами та порядком нарахування відсотків у випадку невиконання умов договору. Умов договору не виконав. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані кредитним договором та ст. ст. 526, 530, 536, 625, 553, 554 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту і тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором.

Outcome: approved