Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-22 00:00:00

18.02.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, згідно якого просить стягнути з [PERSON] 13\~ 469,30 грн., в рахунок відповідальності за порушення грошового зобовязання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2010 року стягнуто з [PERSON] суму боргу у розмірі 205\~ 400 грн., та судові витрати у розмірі 1820 грн. На підставі виконавчих листів ВДВС Бориспільського МУЮ відкрито виконавчі провадження. Відповідач [PERSON] борг не повертає, продовжує користуватися грошовими коштами позивача, в звязку з чим, позивач вимушений звернутися до суду про стягнення 3% річних. В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку судового засідання від представника надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення в газеті „Час Київщини № 18-19 від 17 травня 2013 року, про причини неявки не повідомив, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду київської області від 08.12.2010 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 158000 грн.; відсотки за користування у розмірі 47400 грн., судові витрати у розмірі 1700грн., та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення /а.с. 7/. На підставі заяви позивача державним виконавцем ВДВС Бориспільського МРУЮ Київської області відкрито виконавчі провадження, вказане підтверджується заявами від 07.02.2013р. /а.с. 5-6/. З позовної заяви вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути борг в добровільному порядку, але врегулювати спір мирним шляхом не вдалося. Відповідач на звязок не виходить і борг добровільно не повертає. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Положеннями ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням зазначеного, штрафні санкції, а саме три відсотки річних від простроченої суми, за період прострочення (2 роки 2 місяці 7 днів) складає 13\~ 469,30 грн. /а.с. 3/. Відповідно до ч.1.ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Крім того, у відповідності до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Згідно з ч.1 ст.88 цього ж Кодексу стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved