Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ КБ „ПриватБанк та відповідачем [PERSON] 01.11.2007 року було укладено договір б/н, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 600 гривень з умовою сплати процентів за користування кредитом у розмірі 36% на рік від суми залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов'язання, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача 21000 гривень 17 копійок, із яких: 6993,7 гривень заборгованість за кредитом, 10579,41 гривень заборгованість по сплаті процентів, 3427,06 гривень заборгованість по комісії. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином (до суду повернулось рекомендоване відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому законом місці свого проживання був відсутній та відповідно до абз.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений). До суду не надійшло заперечень проти позову. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обовязки сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях сторін, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (заяву [PERSON] на отримання кредиту від 01.11.2007 року; правила користування платіжними картками; розрахунок заборгованості), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 01.11.2007 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк (правонаступником якого є ПАТ КБ „ПриватБанк) та відповідачем [PERSON] на підставі відповідної заяви позичальника на отримання кредиту було укладено кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту на картковому рахунку у розмірі 600 гривень з умовою сплати процентів за користування кредитом у розмірі 3% на місяць (36% на рік) від суми залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, що відповідно умов кредитного договору є підставою стягнення з відповідача суми кредиту. Заборгованість по кредитному договору відповідно до докладних розрахунків позивача, які відповідачем не оспорюються, становить 21000 гривень 17 копійок, із яких: 6993,7 гривень заборгованість за кредитом, 10579,41 гривень заборгованість по сплаті процентів, 3427,06 гривень заборгованість по комісії. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов'язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову стягнення з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк 21000 гривень 17 копійок. Відповідно до ст.ст. 79; 81 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати повязані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду цивільної справи та витрати по оплаті судового збору, оскільки відповідач є стороною, котра при виконанні зобовязань діяла недобросовісно. На підставі ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність, ст.ст. 526; 530 ч.1; 533 ч.1,2; 553; 554; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved