Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-29 00:00:00

Заявник звернувся 20.08.2012 року в суд з вищевказаною заявою. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначив, що 14.10.2011 року померла [PERSON] з якою він проживав однією сім’єю, як чоловік і жінка з 2005 року і на момент її смерті проживав з нею разом за її адресою в м. Нова Одеса, по вул.. П’ятирічки,3. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, в тому числі і на житловий будинок №3 по вул. П’ятирічки в м. Нова Одеса Миколаївської області, який належав їй на правах власності. Цю спадщини, крім нього ніхто не приймав. Нотаріус відмовив йому в оформленні спадкових справ через те, що він не перебував у шлюбі зі спадкодавцем і не може документально підтвердити факт постійного проживання зі спадкодавцем на протязі останній 5-ти років. Посилаючись на викладене, заявник просить суд винести рішення, яким встановити факт, постійного його проживання зі спадкодавцем [PERSON] з 2005 року по день її смерті 14 жовтня 2011 року в м. Нова Одеса, по вул. П’ятирічки, 3, а також просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] Встановлення цих юридичних фактів йому потрібно для оформлення спадкових прав. В судовому засіданні заявник повністю підтримав свою заяву і просив суд встановити ці юридичні факти. Представник заінтересованої особи Новоодеської міської ради в судовому засіданні визнав ці факти і не заперечував проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявника, думку представника заінтересованої особи, показання допитаних в суді свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з досліджених в суді фактичних обставин справи, показів допитаних в суді свідків, заявник постійно проживав однією сім’єю з [PERSON], як чоловік та дружина, але без реєстрації шлюбу, в будинку, що належав на правах власності останній, по вул. П’ятирічки, 3 в м. Нова Одеса Миколаївської області, в період з 2005 року і по день смерті [PERSON], тобто по 14 жовтня 2011 року. Після смерті [PERSON], яка померла 14 жовтня 2011 року, заявник здійснив її захоронення і отримав на руки свідоцтво про її смерть. По смерті [PERSON], яка заповіту не залишила, відкрилася спадщина на належне їй майно і заявник звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття цієї спадщини. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Нотаріус не видала заявнику свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], так як заявник не перебував в зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем і не міг документально підтвердити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім’єю не менш як п’ять років до часу відкриття спадщини. Показами допитаних в суді свідків, дослідженими обставинами справи дійсно підтверджується факт постійно проживання заявника [PERSON] однією сім’єю із спадкодавцем [PERSON], як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу, не менше як п’ять років, в будинку, що належав на правах власності [PERSON], що розташований по вул. П’ятирічки, 3 в м. Нова Одеса Миколаївської області, а саме: в період з 2005 року і по день смерті [PERSON], тобто по 14 жовтня 2011 року. Відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Встановлення факту постійного проживання заявника із спадкодавцем, має для заявника суттєве юридичне значення і необхідне йому та встановлюється судом для подальшого оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] в нотаріальних органах. В інший спосіб захистити свої спадкові права, як через встановлення даного факту, заявник не може. Проти встановлення цього факту не заперечує представник заінтересованої особи. Тому, за таких вищевикладених обставин, на підставі ст. ст. 234-235, 256 ЦПК України, заява про встановлення факту постійного проживання заявника із спадкодавцем однією сім’єю, не менше як п’ять років до часу відкриття спадщини, в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення заяви [PERSON] в частині вимог про встановлення факту прийняття ним спадщини після смерті [PERSON], так як встановлення цього факту не передбачено чинним законодавством. Встановлення судовим рішенням фактів прийняття спадщини передбачалось старим цивільним законодавством, в редакції 1963 року і тільки фактів, виникнення яких відбулося до 01.01.2004 року. Новим Цивільним Кодексом України, в редакції 2003 року, який набрав чинності з 01.01.2004 року, не передбачено можливості встановлення таких юридичних фактів шляхом винесення судового рішення. Поскільки, спадкодавець [PERSON] померла 14.10.2011 року, то оформлення спадкових прав можливе тільки через звернення до нотаріальних органів, а не через встановлення юридичного факту прийняття спадщини. За таких обставин, суд в цій частині вимог, заяву [PERSON] вважає безпідставною, такою, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому не підлягаючою задоволенню. Суд зазначає, що заявник, відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що встановлено судом, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Outcome: partial