Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Артемівської міської Ради Донецької області про встановлення факту прийняття спадщини, посилаючись на те, що 17.01.2003 року помер її батько [PERSON] (далі - спадкодавець), який постійно проживав за адресою: [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку із надвірними спорудами, розташованого за адресою: м.Артемівськ вул..Красна, 27 Донецької області. Після смерті матері вона вважала, що прийняла спадщину за заповітом, як донька. Інших спадкоємців у батька не було. З цих причин нею не подано вчасно заяву до Першої Артемівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини у вигляді житлового будинку за адресою: м.Артемівськ вул..Красна, 27 Донецької області, але коли вона звернулася до нотаріальної контори, то зясувалося, що нею не оформлені відповідні документи, та їй було запропоновано звернутися до суду. Оскільки досудове вирішення питання щодо права власності на спадкове майно неможливе, вона вимушена звернутися до суду про поновлення права власності на зазначене вище майно, та просити встановити факт прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, викладені на підставі позовної заяви, та просила їх задовольнити, пояснивши, що позивачка [PERSON] після смерті батька вважала, що прийняла спадщину за заповітом, як донька. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] не заперечував проти позовних вимог позивача, позов визнав в повному обсязі. Суд, з урахуванням пояснень представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть 1-НО № 708110 від 18.01.2003 року [PERSON] помер 17.01.2003 року. Згідно свідоцтва про народження VI-НО № 340314, виданого 06.02.1985 року відділом РАЦС виконкому Артемівської міської Ради Донецької області, [PERSON] дійсно є батьком [PERSON], [INFO] Згідно паспорту МЕ 530073 від 17.08.2004 року [PERSON] 10.01.2004 року зареєструвала шлюб з [PERSON], та узяла прізвище останнього [PERSON]. Згідно договору дарування від 07.09.1988 року № 3775 [PERSON] подарувала [PERSON] будинок № 27 по вул..Красна в м.Артемівськ Донецької області. Згідно Прикінцевих та Перехідних положень ЦК (в редакції 2003 року) Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер 17.01.2003 року, то, згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець [PERSON] визнається такою, яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Позивачка є спадкоємницею за заповітом, як донька. Згідно до ст. 549 УК України в редакції 1963 року діями, які можна підтвердити про прийняття спадщини є той факт, що спадкоємець фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Позивачка дійсно фактично прийняла спадщину і весь час дбає за нею та утримує її, тоб-то, вважає себе такою, що прийняла спадщину. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Сторони вважали надані ними докази достатніми. На підставі викладеного,

Outcome: approved