Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача в його користь невиплачену заробітну плату та спричинену йому моральну шкоду. Позов обґрунтовує тим, що перебував у трудових відносинах з відповідачем і був звільнений з роботи 20.03.2013 року у звязку із закінченням терміну дії строкового трудового договору. Проте, у день звільнення з ним не було проведено розрахунку. Повідомлення про розмір невиплаченого заробітку та нараховані розрахункові кошти він не отримував. Зазначив, що такими неправомірними діями йому було завдано моральну шкоду, яка полягала в душевних стражданнях, він був позбавлений можливості сплачувати кредит, не міг матеріально утримувати сімю, звертався до родичів та близьких з метою позичити кошти на прожиття. Завдану моральну шкоду він оцінює в 20000,00 грн. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь лише невиплачену заробітну плату в сумі 20563,78 грн. Обгрунтовуючи позов, зіслались на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] не заперечила з приводу задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. У відповідності до копії трудової книжки позивача, останній перебував у трудових відносинах з КП "Берізка" і був звільнений з роботи з 20.03.2013 року згідно розпорядження від 18.03.2013 року №129-р у звязку з закінченням терміну дії строкового трудового договору (контракту), п. 2 ст. 36 КЗпП України. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, в день звільнення 20.03.2013 року з позивачем не було проведено розрахунку, його не повідомляли про розмір нарахованих сум. Доказів протилежного відповідачем суду не представлено. Відповідно до довідки від 15.04.2013 року виданої відповідачем, розмір заборгованості з виплати заробітної плати позивача складає 20563,78 грн. Статтями 47, 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Таким чином, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обовязок провести зі звільненим працівником повний розрахунок виплатити всі суми, що належать йому; у разі невиконання такого обовязку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність. Отже судом встановлено, що позивач до сьогоднішнього дня не отримав розрахункових коштів в сумі 20563,78 грн., проти чого відповідач не заперечує, а тому позов щодо стягнення невиплаченого заробітку на корись позивача підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved