overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

Позивач у квітні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.02.2006 року у розмірі 22172,97 грн. та судовий збір в розмірі 221 грн. 73 коп. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № б/н від 07.02.2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, в порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Представник позивача у судовому засіданні, яке відбувалося 19 вересня 2012 року підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. В подальшому просили розглядати справу без представника позивача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні, яке відбувалося 19 вересня 2012 року позовні вимоги визнав частково, а саме заборгованість за тілом кредиту та проценти за договором. В наступні судові засідання не зявився про час і місцем слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки. Вислухавши пояснення сторін в судовому засіданні яке відбувалося 19 вересня 2012 року, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Договору № б/н від 07.02.2006 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № б/н від 07.02.2006 року заборгованість станом на 30.11.2011 року склала 22172,97 грн., з яких: 4611,25 грн. заборгованість за кредитом; 16029,67 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1032,05 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вищевикладене, та оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, законні та підлягають задоволенню Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 221,73 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

23.11.2012 року позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON], який помер 16 травня 2012. Свої вимоги позивач обґрунтовує, тим, що 16.05.2012 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Нова, 15. Позивач стверджує, що визначений законом строк пропустила з поважних причин, що виявилося в тому, що з моменту відкриття спадщини протягом тривалого часу вона перебувала за кордоном. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. До початку судового засідання від представника відповідача надійшла заява, згідно якої представник просить слухати справу у його відсутність, при вирішенні позову по суті покладається на думку суду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16 травня 2012 року у віці 58 років помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК №237645, виданим 18 травня 2012 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві /а.с.-4/. Позивач [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON] /а.с. 5/. Згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з вимогами ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що позивач [PERSON] не подала заяви про прийняття спадщини оскільки, перебувала закордоном, що підтверджується копією авіаквитків, візою та копією сертифікату /а.с. 9-12/. За таких обставин суд визнає, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений позивачами з поважної причини, та вважає необхідним призначити їм додатковий строк два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] Початок двохмісячного строку слід відраховувати від дня вступу рішення в законну силу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Глухівського міськрайсуду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 серпня 2007 року виконкомом Полошківської сільської ради Глухівського району Сумської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем за актовим записом № 06. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]. Сім»я з відповідачем фактично розпалась , подружні відносини припинені. Причиною розірвання шлюбу є психологічна несумісність , конфлікти. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем на примирення категорично не згодна. Позивач в судове засідання зявився , позов підтримав з тих же підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив , в зазначений час до суду не з»явився . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача , вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 12 серпня 2007 року виконкомом Полошківської сільської ради Глухівського району Сумської області за актовим записом №06. До реєстрації шлюбу прізвище відповідачки Марченко. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин. Причиною розірвання шлюбу є психологічна несумісність , конфлікти. Шлюбні відносини припинені , спільне проживання суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст. 110 СК України. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 29.05.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 001-27990-290508 від 29.05.2008, на підставі якого йому було надано кредит на загальну суму 30\~000 гривень, та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунок в сумі 2 000 гривень з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак в повному обсязі та належним чином відповідач свої обовязки не виконує, у звязку із чим станом на 10.09.2012 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 4\~325,77 гривень. Просив суд стягнути з відповідача у відшкодування заборгованості за кредитним договором № 001-27990-290508 від 29.05.2008 року в сумі 4\~325,77 гривень, а також понесені судові витрати судовий збір в сумі 214,60 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи повідомлений про дату та час судового розгляду справи, до суду двічі не зявився, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, 29.05.2008 року між ПАТ Дельта Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого [PERSON] отримав кредит шляхом відкриття держателю відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30\~000 гривень, та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунок в сумі 2 000 гривень. Однак відповідач до теперішнього часу взяті на себе зобовязання належним чином та в повному обсязі не виконує, не одноразово затримував сплату кредиту та відсотків за кредитом, кредит не повернув і заборгованість не відшкодував. Згідно ст. 526, 527 ЦК України зобовязання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обовязки, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобовязання. Сума заборгованості відповідача підтверджується розрахунком банку та складає 4\~475,77 гривень. (а.с. 13). Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов в повному обсязі, стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 001-27990-290508 від 29.05.2008 року в сумі 4\~325,77 гривень. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати судовий збір у сумі 214,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

заявниця звернулася до суду з заявою, яку підтримала в судовому засіданні і просила встановити, що трудова книжка БТ-11 №7716197, виписана на імя, мовою оригіналу, Юрченко Наталия Петровна, 26 февраля 1976 г., з датою заповнення 16.09.1994г., в якій попереднє прізвище власника "Юрченко" і "Маршаленко" заретушовані коректором, належить їй - [PERSON], 26.02.1976р.н., мотивуючи тим, що " Юрченко" її дівоче прізвище , після одруження 20.09.1997р. з [PERSON] вона змінила прізвище на "Маршаленко" і дане прізвище було внесено в її трудову книжку. 23.03.2007р. вона розірвала шлюб з [PERSON] (який до цього змінив своє прізвище на "Ватага") і залишила собі дошлюбне прізвище "Юрченко". В зв"язку з цим вона в трудовій книжці заретушувала попереднє прізвище "Юрченко" і шлюбне прізвище "Маршаленко" і власноручно написала прізвище "Юрченко", чим зробила трудову книжку недійсною. Зацікавлена особа ДЗ Шполянська районна санітарно- епідеміологічна станціяу задоволенні заяви не заперечує про що повідомила письмово. Вислухавши заявницю, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, на тій підставі, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що трудова книжка, в якій попередні прізвища "Юрченко" і "Маршаленко" заретушовані коректором, дійсно належить заявниці [PERSON], 26.02.1976р.н., яка власноручно в трудовій книжці написала своє прізвище "Юрченко". На підставі викладеного, п.6 ст. 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що вона народилася 23 листопада 1994року, її батько [PERSON] з 1998року проживав окремо і згідно рішення суду сплачував аліменти. Після закінчення школи вона продовжила навчання у Хмельницькому кооперативному торговельно-економічному інституті на стаціоарній формі навчання. Коштів, які заробляє мати не вистачає, тому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь, аліменти в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох років, або до припинення навчання. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги задоволити. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову в судовому засіданні. Відповідач вимоги визнав повністю. Відповідно до ст. 182 - 183, 199, 200 СК України, батьки зобовязані матеріально утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення нею віку 23-х років. На підставі наведеного, ст.182 -183, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

З 28.04.2011р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і 04.08.2011р. у них народилася дочка [PERSON], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком. Посилаючись на те, що, відповідач пішов з сімї і проживає окремо, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі - 450грн.. В судовое засідання сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, вимоги задоволити в сумі 200грн.. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК Укоаїни. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Позов заявлено відповідно до ст. ст. 180 - 183 СК України, де передбачено що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів визначається у частці від заробітку батька дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням матеріального стану і стану здоровя боржника, або в твердій грошовій сумі, якщо відповідач має мінливий заробіток. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи, що сторони погодилися на стягнення аліментів в сумі 200грн., суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти у вказаній сумі щомісячно. На підставі наведеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, який мотивувала тим, що з 23 червня 2006 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі; від відповідача нею було народжено сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вважає, що оскільки відповідач не має постійне місце роботи, отримує періодичні доходи від виконання разових робіт, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, а отримувані позивачкою доходи не забезпечують належного утримання їх спільного неповнолітнього сина. Просила суд щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву про розгляд справи у відсутність позивачки на підставі наявних в матеріалах справи доказів та про підтримання позовних вимог в повному обсязі. У судове засідання відповідач не зявився, подав заяву про визнання позову в повному обсязі про час та про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Правовідносини, що склалися між сторонами є сімейними, вони врегульовані ст.ст. 180, 181-184 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що сторони по справі з 23 червня 2006 року перебувають у шлюбі, згідно зі свідоцтвами про народження та встановлення батьківства є батьками їх спільної дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Відповідач мешкає окремо від позивачки та їх спільної дитини в смт. Липова Долина, вул. Жвана,78, Сумської області (а.с.16). При вирішенні даного спору, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України обов'язком батьків є утримання дитини до досягнення нею повноліття. При вирішенні даного спору суд виходить з таких обставин справи, а саме: - позивачка є непрацюючою, мешкає разом з малотінтім сином [PERSON]; - відповідач є працездатною особою, не має постійного місця роботи, отримує неофіційні доходи; - обставиною, що має істотне значення для даної справи, суд розглядає те, що саме неповнолітня дитина - [PERSON]. [INFO], постійно проживає та утримується її матір'ю (позивачкою по справі). Доказів надання добровільної допомоги на утримання дитини у період часу від предявлення позову та на день розгляду даної справи в суді відповідач не надав, а також не підтвердив наявності у нього постійного місця роботи та інших істотних обставин на його боці. Дослідивши ці обставини справи у їх сукупності, врахувавши сімейний стан сторін по справі, офіційну непрацевлаштованість відповідача та відсутність у нього постійного офіційного доходу, прийнявши до уваги той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає, наявність на її боці вищевказаної обставини, що має істотне значення для вирішення даної справи, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки при наявності неофіційних доходів у відповідача останній не позбавлений можливості їх сплачувати саме в такому розмірі. Крім цього, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даною позовною заявою мотивуючи її тим, що відповідно до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 21.02.2007 року ВАТ КБ «Надра»(правонаступником є ПАТ КБ «Надра») було надано кредит [PERSON] на суму 2625,00 гривень. Дія договору продовжується до повного виконання зобовязань сторонами. Однак відповідач умов договору не виконує і станом на 29.11.2011 року заборгованість по ньому складає 5862 грн. 63 коп., яку представник позивача просив стягнути в примусовому порядку з відповідача, а також він просив стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, вказавши в позовній заяві про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. В суді встановлено, що відповідно до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 21.02.2007 року відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «комерційний банк «Надра», було надано [PERSON] кредит на суму 2625,00 гривень строком, щ дорівнює строку дії картки на умовах сплати відповідачем відсотків відповідно до виписки повідомлення (а.с. 6, 7, 12). Відповідно до умов договору відповідач повинен був забезпечити погашення отриманого кредиту щомісячно до 15 числа наступного місяця обовязкового мінімального платежу. Але відповідач в добровільному порядку не виконує умов договору і станом на 29 листопада 2011 року заборгованість перед банком складає 5862 грн. 63 коп., з яких: 2558 грн. 33 коп. сума непогашеного кредиту, 2209 грн. 14 коп. - заборгованість за несплаченими відсотками, 1095 грн. 16 коп. пеня за несвоєчасне погашення мінімального платежу (а.с. 8). Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Поскільки відповідач в добровільному порядку тривалий час не сплачував кошти за користуванням кредитом , то у позивача маються підстави для односторонньої відмови від договору, як на підставі договору, так і закону. На підставі ст. 651 ч. 3 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Суд вважає, що в справі мається достатньо доказів порушення відповідачем своїх зобовязань, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що вони з відповідачкою 14 листопада 2006 року зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському Відділі РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, актовий запис № 246. Від шлюбу дітей не мають. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, у звязку з чим постійно виникали конфлікти. Шлюбні відносини припинені з 15 травня 2012 року, з цього часу вони проживають окремо. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно, оскільки неодноразові спроби до примирення не давали позитивного результату. Просив суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши до адреси суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] до судового засідання також не зявилася, від якої до адреси суду надійшла заява з проханням справу розглянути без її участі, в якій зазначала, що позовні вимоги про розірвання шлюбу вона визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 054228, виданим Орджонікідзевським Відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області 14 листопада 2006 року, актовий запис № 246. Шлюб повторний. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачкою предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved