Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

14.02.2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказує, що між ним та відповідачем було укладено договір позики. За договором позики від 26.12.2012 року відповідач отримав позику у розмірі 2\~ 500,00 грн. Відповідач зобовязаний був повернути позику до 28.12.2012 року, однак у цей строк не повернув її. На цих підставах просить стягнути суму боргу за двома договорами позики у розмірі 2\~ 500,00 грн., проценти за 48 днів користування позикою, що становить 24,58 грн. та судові витрати: судовий збір у розмірі 229,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 300,00 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився. 22.03.2013 року через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі. Також у клопотанні він зазначив, що частково визнає позовні вимоги: визнає в частині суми боргу у розмірі 2\~ 500,00 грн. та судового збору у розмірі 229,40 грн. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Таким чином договори позики, на суму не менш як 170,0 грн. мають укладатися у письмовій формі. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути предявлена розписка позичальника або іншій документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позивачем до суду надана розписка від 26.12.2012 року, із змісту якої вбачається, що відповідач отримав у позику грошові кошти у розмірі 2\~ 500,00 грн. у строк до 28.12.2012 року включно. Отже, судом встановлено, що 26.12.2012 року між позивачем та відповідачем, в порушення форми, передбаченою ч. 1 ст. 1047 ЦК України, було укладено договір позики в усній формі. Факт укладання договору позики підтверджуються розпискою складеною відповідачем від 26.12.2012 року (а.с. 4). Цю обставину, також визнав і відповідач надавши через канцелярію 22.03.2012 року відповідне клопотання (а.с. 18). За поясненнями позивача, відповідач не виконав свої зобовязання по поверненню суми позики у строк до 28.12.2012 року включно, а тому порушив прийняті на себе зобовязання. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики 26.12.2012 року та відповідачем за цим договором було отримано грошові кошти від позивача у розмірі 2\~ 500,00 грн. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Облікова ставка НБУ у грудні 2012 року, у січні-лютому 2103 року встановлена на рівні 7,5%. Позивач просить стягнути проценти за користування позикою за 48 днів. У звязку з цим, розмір процентів складає 24,66 грн., виходячи з наступного: 2\~ 500,00 грн.*7,5/100*48/365 днів. Однак, позивачем заявлені вимоги про стягнення процентів у розмірі 24,58 грн., у звязку з тим, що суд не може вийти за межі позовних вимог, суд задовольняє позовні вимоги у розмірі 24,58 грн. Відповідно до ст.. 79 ЦПК України, до судових витрат відноситься судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи, в тому числі витрати на правову допомогу. Позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу надано договір про надання правових послуг від 11.02.2013 року, укладеного з адвокатом [PERSON], свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, а також акт за № 8 від 13.02.2013 року, відповідно до якого за договором про надання правових послуг від 11.02.2013 року були надані послуги на 300,00 грн. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved