Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-19 00:00:00

В січні 2012 року ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач вказує на те, що 15 лютого 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 08/02/2008/980 К-399. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит в сумі 20000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % на місяць. Кінцевий термін повернення кредиту 14 лютого 2011 року. Забезпеченням виконання зобовязань є договір поруки від 15 лютого 2008 року, укладений між банком та [PERSON]. Відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, у звязку з чим станом на 18 квітня 2011 року існує заборгованість перед банком в сумі 37460 грн. 34 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст., 526, 554 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 37460 грн. 34 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. 25 травня 2012 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «Надра», [PERSON] про визнання правочинів недійсними, посилаючись на те, що кредитний договір підписаний особою, яка не мала відповідних повноважень Ухвалою суду від 29 травня 2012 року обидва позови обєднані в одно провадження. Представник позивача в судове засідання не зявився. Про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Матеріали справи містять письмову заяву позивача про розгляд справи за відсутності їх представника, позивач позов підтримав, просив його задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник позов банку не визнали, заперечуючи проти його задоволення, вимоги зустрічного позову підтримали, просили його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час і місце судового засідання повідомлялася судом належним чином Заслухавши пояснення відповідача [PERSON] та його представника, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 15 лютого 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 08/02/2008/980 К-399. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит в сумі 20000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % на місяць. Кінцевий термін повернення кредиту 14 лютого 2011 року. Забезпеченням виконання зобовязань є договір поруки від 15 лютого 2008 року, укладений між банком та [PERSON] Згідно п. 1.1 договору поруки [PERSON] поручився перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань за кредитним договором. Згідно п. 2.3.1 кредитного договору позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити банку відсотки за користування кредитом безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок шляхом сплати суми мінімального платежу в розмірі 854 грн. 92 коп. Згідно п.п 3.3.3, 3.3.4 кредитного договору позичальник зобовязався сплачувати необхідні платежі у розмірі і порядку, визначених кредитним договором, у випадку порушення виконання зобовязань, передбачених цим договором, сплатити банку штрафні санкції. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником строку сплати щомісячного мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, у звязку з чим станом на 18 квітня 2011 року існує заборгованість перед банком. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідачам нарахована заборгованість в сумі 37460 грн. 38 коп., яка складається з: 18508 грн. 38 коп. заборгованості за тілом кредиту, 12521 грн. 53 коп. несплачених відсотків, 6070 грн. 43 коп. пені за прострочення строків виконання зобовязань, 360 грн. несплаченого штрафу за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу. Таким чином, позивач просить стягнути поточну заборгованість за кредитним договором, пеню за прострочення строків виконання зобовязань та штраф за прострочення строків сплати платежів. Проте, пеня і штраф фактично вказують на подвійну відповідальність відповідачів за одне й теж порушення, що суперечить загальним засадам цивільного законодавства та положенням ст.. 61 Конституції України. За такого, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів штрафу в розмірі 360 грн. За таких обставин суд вважає, що позов банку на підставі ст.ст.526, 536, 549, 553, 610, 611 ЦК України підлягає частковому задоволенню. З відповідачів на користь банку слід стягнути заборгованість у розмірі 37100 грн. 34 коп., а саме: заборгованість за кредитом 18508 грн. 38 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 12521 грн. 53 коп., пеню 6070 грн. 43 коп. Що стосується зустрічного позову [PERSON] про визнання правочинів недійсними, такий позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною вимог, які встановлені в тому числі частиною першою ст. 203 ЦК України, якою визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства. При укладенні кредитного договору № 08/02/2008/980 К-399 від 15 лютого 2008 року та договору поруки від 15 лютого 2008 року від імені банку діяла начальник Центрального відділення ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», [PERSON] на підставі довіреності № 1-11-3146 від 22 березня 2007 року, яка і вчинила підпис на даному договорі, а також договорі поруки. Статтею 246 ЦК України передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом, або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи. Як вбачається з матеріалів справи, спірні договори від імені юридичної особи підписано уповноваженою на це особою, в звязку з чим договори відповідають вимогам закону та ст. 207 ЦК України, а тому підстав для визнання вказаних договорів недійсним немає. Крім того, оспорюваний договір кредиту було в повній мірі виконано ПАТ «КБ «Надра», тобто кредитні кошти було передано [PERSON], а остання їх прийняла та певний час на виконання умов вказаного договору сплачувала щомісячні платежі з метою повернення кредиту. Таким чином, спірний кредитний договір схвалено сторонами та прийнято до виконання. В зв'язку з чим, відповідно до положень ч. 2 ст. 241 ЦК України вказаний правочин створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту його вчинення. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню сплачений при подачі позову судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у рівних частках з кожного з відповідачів.

Outcome: partial