Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору № ZRZ0A800000008 від 13.06.2008 року [PERSON] (далі - Відповідач) 13.06.2008 року отримав кредит у розмірі 21174,58 дол. США, з кінцевим терміном повернення 12.06.2013 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і Відповідач 13.06.2008 року уклали договір застави рухомого майна (надалі договір застави). Згідно з договором застави відповідач надав в заставу автомобіль: Mercedes-Benz, модель: E220, рік випуску: 1999, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: WDB2102061A982486, реєстраційний номер: AM0790AT, що належить на праві власності відповідачу.і Внаслідок того, що відповідач неналежним чином виконує зобовязання за кредитом, позивач просить в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором № ZRZ0A800000008 від 13.06.2008 року в розмірі 34618,33 дол. США, звернути стягнення на предмет застави, а також понесені судові витрати. Ухвалою від 29.03.2012 року позов було залишено без розгляду у зв'язку з неявкою позивачів [PERSON] та [PERSON]. Від ПАТ КБ «ПриватБанк» 12.01.2011 року надійшла зустрічна позовна заява про про звернення стягнення. Позивач представник ПАТ КБ «ПриватБанк», в судове засідання не зявився, однак надав суду належним чином оформлену заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав визначених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Надав заперечення проти позову про звернення стягнення. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 13.06.2008 року отримав кредит у розмірі 21174,58 доларів США, з кінцевим терміном повернення 12.06.2013 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 13.06.2008 року уклали договір застави рухомого майна (надалі договір застави). Згідно з договором застави відповідач надав в заставу автомобіль: Mercedes-Benz, модель: E220, рік випуску: 1999, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: WDB2102061A982486, реєстраційний номер: AM0790AT, що належить на праві власності відповідачу. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві грошові кошти. Відповідач же взяті на себе зобовязання систематично не виконує, внаслідок чого станом на 06 травня 2010 року має заборгованість 34618,33 дол. США (екв. 274381 грн. 44 коп. грн., що за курсом 7,9259 за 1 долар США, відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 06.05.2010р.), яка складається з наступного: заборгованість за кредитом -20 692,61 дол. США, заборгованість за відсотками 5014,08 дол. США, заборгованість з комісії 2159,85 дол. США, заборгованість з пені 5073,26 дол. США, штраф (фіксована частина) 31,54 дол. США, штраф (відсоток від суми заборгованості) 1646,99 дол. США. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про звернення стягнення на предмет обтяження були зареєстровані позивачем в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 17.11.2010 року. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачем істотно порушені умови кредитного договору, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Підлягають також задоволенню і вимоги в частині стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору у сумі 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу, оскільки це підтверджується платіжними дорученнями. Щодо заперечень проти позову наданих відповідачем, то суд не бере їх до уваги, оскільки вони мають невизначений характер, відповідачем не надано доказів, які підтверджують обставини викладені в запереченні.

Outcome: approved