Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з наданою заявою, мотивуючи тим, що 07.04.1949 року її дід [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул. Куйбишева, 2 в м. Первомайську, якому в подальшому 18.02.1953 року було присвоєно номер 6. 31.05.1950 року [PERSON] помер, після чого його дружина [PERSON] та його син [PERSON] фактично прийняли спадщину, вступивши у володіння нею з моменту її відкриття. 29.01.1970 року [PERSON] також померла і після її смерті фактично прийняв спадщину [PERSON], вступивши у володіння нею. Однак 25.03.1980 року [PERSON], який являється її батьком, також помер. Дружина [PERSON] та мати заявниці [PERSON] також прийняли спадщину фактично, не звертаючись до нотаріуса. Однак 14.10.1997 року [PERSON] також померла. Спадкоємцями першої черги після її смерті являється заявниця. Фактично вона прийняла спадщину, вступивши у володіння нею, що відповідало вимогам діючого на той час законодавства, тому в нотаріальну контору не зверталася. У травні 2012 року звернулася до нотаріуса за отриманням свідоцтва про спадщину, однак 11.09.2012 року їй було відмовлено у звязку з відсутністю документа, який посвідчує родинні стосунки між нею та померлими спадкодавцями, а саме через відсутність свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] За таких обставин просить встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1916 року до дня смерті [PERSON] 31.05.1950 року. Встановити такий факт іншим шляхом, ніж у судовому порядку, не можливо, оскільки не збереглися метричні книги, а виписка з такої метричної книги, що наявна у заявниці, має великий ступінь зносу і не може бути використана нотаріусом. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] повністю підтримав заяву, просив встановити вказаний факт. Представник виконкому Первомайської міської ради [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, свідка, дослідивши надані письмові докази, приходить до висновку про те, що викладені у заяві обставини, якими обґрунтовуються вимоги, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду. Так, допитаний судом свідок [PERSON] пояснив суду, що є онуком [PERSON] та [PERSON]. Дід помер у рік його народження, тому він його не памятає, але бабуся постійно про нього розповідала, про їх спільне життя, роботу, батьківщину, показувала сімейні фотокартки. З історії своєї сімї знає, що бабуся та дід одружилися в роки революції і проживали в одному шлюбі до смерті дідуся у 1950 році. Про це розповідала і бабуся, і його батьки: [PERSON] та [PERSON], у яких крім нього ще була донька Іонна, що є заявницею, та син [PERSON], який помер у 1993 році, ще до смерті матері. Він знає, що сестра Іонна претендує на спадщину і не заперечує проти цього, сам на спадщину не претендує. Викладені у заяві обставини та повідомлені свідком відомості повністю підтверджуються наданими суду документами. Як видно із свідоцтва про народження серії 1-ФП № 354441, виданого 29.07.1975 року Первомайським міським відділом ЗАГС Миколаївської області, батьками заявниці [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які одружилися 04.04.1949 року, що підтверджується свідоцтвом про народження ЯР № 192910, виданим того ж дня Мардаровським сільЗАГС. Батьками [PERSON], який народився 26.02.1922 року, являлись [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ЯЩ № 815422, виданим повторно 25.07.1950 року Первомайським міськЗАГС Миколаївської області. Як вбачається з виписки з метричної книги (частина друга) про вступивших у шлюб за 1916 рік, виданої приходом Різдва Богородицької церкви міста Ольвіополь Єлисаветградського уїзду Херсонської єпархії хрещеному [PERSON], у такій книзі за жовтень місяць 1916 року 16 числа наявний запис за № 11 про шлюб [PERSON] віком 19 років та [PERSON] віком 17 років, яка після одруження змінила прізвище на [PERSON]. Обидва з подружжя одружилися першим шлюбом. Такий документ має зношений вигляд, однак цілком читаємий текст з чітко видимими відбитками церковної печатки. Крім того, зазначені в цьому документі відомості про шлюб [PERSON] та [PERSON] підтверджуються даними про те, що вони були батьками спільної дитини [PERSON], що підтверджено наведеним вище свідоцтвом про його народження, а також даними будинкової книги будинку № 6 по вул. Куйбишева в м. Первомайську, з якої видно, що [PERSON] та [PERSON] були прописані разом як подружжя до дня смерті [PERSON]; поясненнями свідка [PERSON] та представника заявниці [PERSON], які підтвердили факт проживання [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, про що їм відомо з історії сімї; сімейними фотокартками, на яких подружжя зображено разом. В даний час відтворити запис про одруження бабусі та дідуся заявниці не можливо, оскільки такий шлюб був зареєстрований ще до часів СРСР, у 1916 році, у церкві, що було звичайним для тих часів, а метричні книги за 1916 рік не збереглися. Встановлення факту перебування у шлюбі бабусі та дідуся заявниці в даному випадку має юридичне значення, оскільки надасть їй можливість отримати спадщину, яка залишилася після їх смерті, фактично була прийнята їх сином, його дружиною, а після їх смерті - нею. При цьому наявність спадкового майна підтверджена витягом про державну реєстрацію права власності на будинок по вул. Куйбишева, 6 в м. Первомайську за [PERSON] на підставі дубліката свідоцтва про право власності від 21.06.2012 року, виданого житловим управлінням Первомайського відділу комунального господарства від 07.04.1990 року, та дублікатом такого свідоцтва про право власності на житловий будинок. Право заявниці на спадкування, крім наведених вище документів, що підтверджують її родинний звязок (свідоцтв про народження та про одруження), підтверджується і копіями свідоцтв про смерть [PERSON], який помер 31.05.1950 року (свідоцтво ЯР № 577185, видане 01.06.1950 року Первомайським ЗАГС Одеської області); [PERSON], яка померла 29.01.1970 року (свідоцтво про смерть УШ-ЧК № 021179, видане 30.01.1970 року Первомайським міськЗАГС Миколаївської області); [PERSON], який помер 25.03.1980 року (свідоцтво 1-ФП № 378062, видане 26.03.1980 року Первомайським міськЗАГС Миколаївської області); [PERSON], яка померла 14.10.1997 року (свідоцтво 1-ФП № 061343, видане 15.10.1997 року Первомайським міським ЗАГС Миколаївської області). Як вбачається з довідок Першої Первомайської нотаріальної контори № 2904/01-16 від 25.12.2012 року та Другої Первомайської державної нотаріальної контори № 1912/01-16 від 25.12.2012 року, спадкові справи після смерті [PERSON], який помер 31.05.1950 року, [PERSON], яка померла 29.10.1970 року, [PERSON], кий помер 25.03.1980 року, [PERSON], яка померла 14.10.1997 року не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно даних будинкової книги, зазначеної вище, всі вказані вище особи були зареєстровані та проживали в [INFO], тобто відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, яка діяла на час їх смерті фактично прийняли спадщину один після одного, в тому числі і [PERSON], яка є спадкоємицею першої черги після смерті матері [PERSON], що померла останньою. Інші спадкоємці фактично спадщину не приймали, до нотконтори із відповідними заявами не зверталися і на даний час на спадщину не претендують. Таким чином, [PERSON] має право на отримання спадщини після смерті матері [PERSON], прийняла її належним чином, однак не може її оформити через сумніви у тому, що попередні спадкодавці [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі між собою на час смерті [PERSON] Тому встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення. Оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що такий факт достовірно встановлений, а тому заяву слід задовольнити на підставі ст.ст. 234, 235, 256-259 ЦПК України.

Outcome: approved