Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-06 00:00:00

Позивачка 19 лютого 2009 року звернулася до суду з позовом до Обласного обєднання капітального будівництва, Відділу капітального будівництва Дружківської міської ради про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди. В позові вказала, що 23 серпня 2006 року вона була прийнята на роботу в Обласне обєднання капітального будівництва на посаду заступника начальника Відділу капітального будівництва Дружківської міської ради згідно з наказом №50-к від 23.08. 2006 року. 01 листопада 2007 року вона була переведена на посаду начальника відділу капітального будівництва Дружківської міської ради. 21 березня 2007 року рішенням Дружківської міської ради №5/10-18 було затверджено статут ВКБ Дружківської міськради, змінено підпорядкованість відділу, та призначено [PERSON] на посаду начальника відділу. Однак, наказ про її звільнення відсутній і тому вона просила зобовязати Дружківську міську раду провести її звільнення за ст.38 КЗпП України. Крім того, просила стягнути нараховану їй за період з січня по квітень 2007 року заробітну плату та середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 35107.81грн. та моральну шкоду в сумі 30000 грн. 10 грудня 2009 року позивачка змінила позовні вимоги і вказала, що наказом Обласного обєднання капітального будівництва від 22.10.2009 року вона була переведена на посаду коректора комплексного проектування. Вважає період часу з 22 березня 2007 року по 22 жовтня 2009 року вимушеним прогулом і просила стягнути за цей період заробітну плату в сумі 45000 грн., а також моральну шкоду в сумі 60000 грн. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги, пояснивши, що з 01 листопада 2007 року вона працювала начальником відділу капітального будівництва обласного обєднання капітального будівництва. Заробітна плата їй нараховувалася та виплачувала із коштів відділу капітального будівництва. А її трудова книжка знаходься у Обласному обєднанні капітального будівництва. Після прийняття рішення Дружківської міської ради про зміну підпорядкованості, вона знаходилася в учбовій відпустці, і коли вона вийшла на роботу, начальник ООКБ попередив її про ці зміни. Заяви про звільнення, або переведення до Обласного відділення капітального будівництва вона не писала. Вона звернулася із заявою про звільнення до Дружківської міської ради. 21 жовтня 2009 року вона звернулася із заявою до ООКБ про переведення її коректором і відповідно до її заяви був виданий наказ. 05 липня 2010 року вона була звільнена з посади коректора. Вважає, що саме ООКБ повинно було провести з нею розрахунок та звільнити з посади. Крім того, вважає, не неправомірними діями ООКБ їй спричинена моральна шкода, оскільки вона залишилася без роботи. Крім того за період неодержання заробітної плати вона вимушена була стати боржником з комунальних послуг, змушена була припинити навчання. Вона і її діти позбавлені змоги нормального існування. У дітей у звязку з недостатнім харчуванням погіршився стан здоровя. Просить задовольнити позов, стягнувши матеріальну шкоду в сумі 45000 грн. та моральну шкоду в сумі 60000 грн. Представники відповідача ООБК в судовому засіданні 16 лютого 2012 року не визнали позовні вимоги. Вони пояснили, що позивачка мала трудові відносини з Відділом капітального будівництва Дружківської міської ради, а не Обласним відділом капітального будівництва. ООКБ призначає керівників відділів, але ці відділи являються юридичними особами і здійснюють повноваження по сплаті заробітної плати. Заробітну плату їй сплачував саме відділ капітального будівництва, а не ООКБ. Рішення Дружківської міської ради про зміну підпорядкованості відділу капітального будівництва було згодом відмінено. ООКБ не провадило звільнення позивачки. І вона не зверталася до ООКБ із заявою про звільнення. Вважають, що ООКБ ніякими діями не порушило права позивачки і не спричинило їй шкоди. В задоволенні позову просять відмовити і розглядати справу без їх присутності.. В судове засідання 07 червня 2012 року представник відповідача ООКБ не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином судовою повісткою. Представник відповідача ВКБ Дружківської міської ради в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином судовою повісткою. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає встановленим той факт, що позивачка згідно наказу Генерального директора ООКБ за №50к від 23.08.2006 року була прийнята на посаду заступника начальника ВКБ Дружківської міської ради з покладанням на неї обовязків начальника ВКБ. Згідно з наказом №56к від 31.10.2007 року позивачка переведена на посаду начальника ВКБ Дружківської міської ради. Згідно з Положенням про відділ капітального будівництва при Дружківській міській раді, затвердженим 29 жовтня 2003 року, відділ є самостійною юридичною особою. Керування ним здійснюється начальником, який призначається на посаду та звільняється з посади наказом генерального директора ООКБ за погодженням з міським головою. Штатний розпис, кошторис та видатки Відділу розроблюються відділом та затверджуються директором обласного обєднання. Рішенням Дружківської міської ради від 21 березня 2007 року №5/10-18 було скасовано Положення та затверджений новий статут відділу капітального будівництва Дружківської міської ради. З нього вбачається, що відділ є самостійною юридичною особою, відноситься до комунальної власності та підпорядкований Дружківській міській раді. Керівний відділу призначається міським головою, затверджує штатний розпис Відділу та кошторис витрат на його утримання. Це рішення Дружківської міської ради було скасовано постановою Дружківського міського суду від 14 квітня 2010 року. Відповідно до вимог ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. В судовому засіданні встановлено, що позивачка звернулася до голови Дружківської міської ради 26 січня 2009 року про звільнення її із займаної посади за ст.38 КЗпП України і здійснення з нею повного розрахунку (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що позивачка із заявою про її звільнення, чи переведення та видачу трудової книжки взагалі не зверталася ні до Обласного обєднання капітального будівництва, ні до Відділу капітального будівництва Дружківської міської ради, начальником якого вона була. Цей факт вона не заперечувала в судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено, що згідно заяви позивачки, наказом генерального директора обласного обєднання капітального будівництва, вона наказом №71-к від 21 жовтня 2009 року переведена на посаду коректора управління комплексного проектування з 22 жовтня 2010 року (а.с.72). Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приходить до висновку, що позивач не довела в судовому засіданні тих обставин, що відповідачі мають перед нею заборгованість по заробітній платі. Судом встановлено, що позивачка звернулася із заявою до Дружківської міської ради, в той час, коли не знаходилася з нею в трудових відносинах. Оскільки позивачка не довела в судовому засіданні, що вона зверталася із письмовою заявою до Обласного обєднання капітального будівництва про її звільнення, або перевід, , і що з вини відповідача ООКБ вона не була звільнена і з нею своєчасно не проведений повний розрахунок, то в цій частині позову необхідно відмовити. В судовому засіданні встановлено, що питання нарахування та виплати заробітної плати начальнику відділу капітального будівництва здійснювалося саме відділом, а ООКБ вирішувалися питання про прийом та звільнення начальника чи заступника Відділу. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка не зверталася із відповідною заявою до ВКБ, тому в задоволенні позовних вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу необхідно відмовити. Що стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то оскільки в судовому засіданні не встановлені порушення трудового законодавства, то і факт спричинення позивачці моральної шкоди не підтверджений, тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: dismissed