Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 26 червня 2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. З серпня 2012 року сторони однією сімєю не проживають, дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча є працездатним та може надавати допомогу. Раніше позивачка зверталася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів, але відповідач вмовив її забрати позовну заяву та пообіцяв сплачувати аліменти у добровільному порядку. За особистою заявою відповідача бухгалтерією Синельниківського пасажирського вагонного депо з відповідача утримувалися аліменти в розмірі 25 % його заробітку в період з 01 жовтня 2011 року до 01 жовтня 2012 року. З 01 жовтня 2012 року позивачка аліментів з відповідача не отримує, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання сторони надали суду письмові заяви, якими просять розглянути справу без їх участі. Позивачка підтримує позовні вимоги, відповідач не заперечує проти їх задоволення. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібюностей, поважати гідність дитини, госувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону. Факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2001 року підтверджується копією свідоцтва про одруження. Копією свідоцтва про народження доводиться факт народження у сторін доньки [PERSON] Згідно довідки квартального комітету від 28 листопада 2012 року донька дійсно перебуває на утриманні позивачки. З довідки начальника депо вбачається, що з заробітної плати відповідача в період з 01 жовтня 2011 року по 01 жовтня 2012 року проводилось утримання аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 25 % його заробітку. Отже, враховуючи, що батьки зобовязані утримувати дітей, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд вважає, що стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача на утримання дітей буде законним і справедливим. Одночасно з цим, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини починаючи з 01 жовтня 2012 року, що не є обґрунтованим. Так, у відповідності до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не бальш як за три роки. Як зазначила позивачка і вбачається з довідки з місця роботи відповідача, аліменти за заявою відповідача відраховувалися з його заробітку в період з 01 жовтня 2011 року до 01 жовтня 2012 року, а з позовом до суду позивачка звернулася 30 листопада 2012 року, тому саме з дня подачі позовної заяви до суду і повинні стягуватися з відповідача аліменти на утримання дитини, оскільки доказів для визначення іншого часу початку стягнення аліментів позивачка суду не надала. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивачка обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою частково. Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняється, судовий збір в розмірі 214,60 грн. підлягає стягненню з відповідача у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial