Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-13 00:00:00

У липні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що згідно з вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2011 [PERSON] визнано винним в заподіянні злочинів передбачених ч.1 ст.121,ч.3 ст. 365 Кримінального кодексу України. Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди залишено без розгляду. Даний вирок є підставою для стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 2427,28 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Законом України від 18 січня 2001 року № 2240-ІІІ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витрати, зумовленими похованням(далі Закон) створено Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст. 34 зазначеного Закону за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною) (статті 35, 37 цього Закону). Також, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 35 Закону допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків: тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві. Судом встановлено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду від 22 листопада 2011 року [PERSON] визнано винним в заподіянні злочинів передбачених ч.1 ст.121, ч.3 ст. 365 Кримінального кодексу України, в результаті яких [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2012 року зазначений вирок суду першої інстанції залишено без змін. [PERSON] працював на посаді електромонтера Відкритого акціонерного товариства ЦУМ, дане підприємство зареєстроване як страхувальник у Бабушкінській районній виконавчій дирекції [PERSON] обласного відділення Фонду, тобто відповідно до ст. 2 Закону [PERSON] є застрахованою особою. Згідно протоколів №3 від 20.02.2006, № 5 від 20.03.2006, № 8 від 20.04.2006, № 6 від 20.04.2007, №8 від 21.05.2007 засідань комісій по соціальному страхування Відкритого акціонерного товариства ЦУМбуло прийнято рішення про виплату матеріального забезпечення [PERSON] у розмірі 2427,28 грн. У звязку з чим позивачу нанесена матеріальна шкода у розмірі 2427,28 грн., а саме сума допомоги по тимчасовій непрацездатності, що була виплачена за рахунок коштів Фонду [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, відповідач, як особа, винна у заподіянні шкоди здоровю застрахованій особі [PERSON], витрати позивача повинна відшкодувати, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved