Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до МКП «Цюрупинськ-комнгосп» з вимогою про визнання окремих умов договору недійсними. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги і пояснив суду, що 26.08.2008 року між ним та МКП «Цюрупинськ-комунгосп» було укладено договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій № 540/н на обслуговування багатоквартирного будинку № 43 по вул. Стаханова в м. Цюрупинську Херсонської області, а саме з квартирою № 9. Проте п. 9, пп. 3 п. 10, пп. 7 п. 13, пп. 2 п. 14, п. 17 зазначеного договору не відповідає умовам типового договору, що покладає на позивача нові обовязки та позбавляє додаткових прав. Тому просить зазначені пункти та підпункти договору визнати недійсними та здійснити перерахунок розміру плати за надані та ненадані послуги та повернути зайво сплачені кошти. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволенню позову заперечувала та суду пояснила, що відповідно до чинного законодавства підприємства, що надають послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, мають укладати договори на основі типових, проте підприємства мають право здійснювати уточнення у зазначених типових договорах. Щодо перерахунку, то відповідно до умов договору, укладеного з позивачем, необхідно здійснити повний розрахунок з підприємством для подальшого перерахунку. Оскільки позивач в повному обсязі за надані послуги не сплатив, тому не має підстав для здійснення перерахунку. Крім того, договір укладено 26 серпня 2008 року, а строк позовної давності становить три роки, тобто позивач пропустив зазначений строк, питання про його поновлення не ставить, тому в задоволені позову необхідно відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 26.08.2008 року між [PERSON] та МКП «Цюрупинськ-комунгосп» було укладено Договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій № 540/н на обслуговування багатоквартирного будинку № 43 по вул. Стаханова в м. Цюрупинську Херсонської області, а саме з квартирою № 9. Проте п. 9, пп. 3 п. 10, пп. 7 п. 13, пп. 2 п. 14, п. 17 Договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій № 540/н не відповідають умовам типовому договору, у звязку з чим позивач звернувся до суду та просить визнати зазначені пункти недійсними та здійснити перерахунок без повної оплати наданих послуг. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобовязаний підготувати та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 179 ГК України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. Оскільки конкретизація у Договорі про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій № 540/н від 26.08.2008 року не суперечить нормам чинного законодавства, не обтяжує позивача додатковими обовязками, не позбавляє права, а також не є зміною окремих умов договору, тому підстави для визнання п. 9, пп. 3 п. 10, пп. 7 п. 13, пп. 2 п. 14, п. 17 Договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій № 540/н недійсними відсутні. У відповідності до ч. 4 ст. 319, ч.1 ст. 322 ЦК України власність зобов'язує; власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 162 Житлового Кодексу, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та умов Договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій № 540/н від 26.08.2008 року, власник зобов'язаний своєчасно вносити платежі за обслуговування будинку та при будинкової території та комунальні послуги. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином у відповідності з договором і вимогами чинного законодавства, інших актів діючого законодавства Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та умов Договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій № 540/н від 26.08.2008 року у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Матеріалами справи встановлено, що вимоги чинного законодавства та умови договору [PERSON] не виконувалися, а саме не було складено акту-претензії, не в повному обсязі сплачені послуги, що надаються МКП «Цюрупинськ-комунгосп», тому правові підстави для здійснення перерахунку позивачеві відсутні. Таким чином, оскільки позивачем не надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed