Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-28 00:00:00

Позивач звернувся у Вижницький районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові вказував, що 07.05.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір б\\н відповідач отримав кредит в розмірі 6300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення,що відповідає строку дії картки. Однак відповідач належним чином зобовязання не виконав і у звязку з цим, станом на 31.01.2012 року має заборгованість у сумі 22224,12 гривень, в тому числі 12074, 00 гривень заборгованість за кредитом, 8525,50 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 90,14 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 гривень штраф (фіксована частина) , 1034,48 гривень штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість у розмірі 22224,12 гривень , а також судовий збір 222,24 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав і підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Справа слухалась у відсутність відповідача [PERSON], який не зявився у судове засідання незважаючи на те, що був належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обємі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07.05.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір б\\н відповідач отримав кредит в розмірі 6300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення,що відповідає строку дії картки. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором б\\н від 07.05.2007 року , (а.с.2 )станом на 31.01.2012 року заборгованість [PERSON] становить 22224,12 гривень . Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Крім того ч.1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, отже з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по справі 222,24 грн. судового збору.

Outcome: approved