Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], про визнання правочину дійсним та в обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 21 вересня 2001 року нею був придбаний житловий будинок № 193 по вулиці Леніна в м.Тернівка Дніпропетровської області. Договір купівлі - продажу будинку був укладений на Павлоградській товарній біржі реєстраційний номер 09/11-НДТ, згідно якого продавець [PERSON] продала, а покупець [PERSON] купила будинок №193 по вулиці Леніна в м.Тернівка Дніпропетровської області. 27 вересня 2001 року вказаний будинок був зареєстрований Тернівським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності на ім»я позивача. Стверджує, що на даний час вона вирішила приватизувати земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок, але їй стало відомо, що договір купівлі-продажу житлового будинку є недійсний, так як він нотаріально не посвідчений. [PERSON], як покупець, та [PERSON], як продавець житлового будинку, повністю виконали умови угоди, так як [PERSON] заплатила продавцеві вартість будинку, а [PERSON] передала будинок [PERSON] Але сторонами при укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21 вересня 2001 року, зареєстрованому на Павлоградській товарній біржі за № 09/11-НДТ, вказана вимога щодо нотаріального посвідчення не була дотримана. Тому позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку дійсним. Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов визнала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила розглядати справу за її відсутності. У зв»язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Згідно ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом порушених або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Ст.4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно договору № 09/11-НДТ від 21 вересня 2001 року купівлі продажу житлового будинку № 193 по вул. Леніна в м.Тернівка Дніпропетровської областісторони дійшли згоди по всіх істотних умовах договору, та в подальшому умови договору сторонами виконані. Частиною 2 статті 220 ЦК України передбачено - якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі ст. 219 ч. 2 ЦК України, якщо угода не оформлена нотаріально, відповідала дійсному волевиявленню сторін, суд може визнати таку угоду дійсною. Таким чином суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved