Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди,заподіяної внаслідок злочину, по якому просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь позивача в порядку відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок злочину у розмірі 7195грн. Позивач, будучи сповіщеною належним чином, до суду не зявилась, надавши судові письмову заяву, по якій просить суд позов задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі, будучи сповіщеними належним чином, до суду повторно не зявились без поважних причин, у звязку з чим суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення суду. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. У серпні-вересні 2009 року відповідач [PERSON] умисно з корисних намірів та з метою протиправного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, запропонувала позивачу свої послуги по оформленню правовстановлюючих документів на частину домоволодіння на державного акту на земельну ділянку, які належать позивачу, при цьому попросивши за свої послуги грошові кошти у розмірі 900 доларів США, та пообіцявши оформити вказані документи на протязі одного місяця, однак виконати взяті на себе зобовязання відповідач не мала наміру, а мала намір розпорядитися вказаними грошовими коштами на свій розсуд. В свою чергу позивач, будучи введеною в оману відповідачем, передала відповідачу грошові кошти на загальну суму 900 доларів США. Через такі дії, відповідач [PERSON] була притягнута до кримінальної відповідальності. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.11.2011 року відповідач [PERSON] була звільнена від кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, передбачених у ст. 190 ч. 2 КК України, кримінальна справа була закрита у звязку з амністією (а.с.8-9). У разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. Застосування судом акту амністії не є реабілітуючою обставиною. Таким чином, судом достовірно встановлено, що винні дії відповідача [PERSON] знаходяться в прямому причинному зв'язку із заподіяною позивачу матеріальною шкодою. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі. При розгляді в порядку цивільного судочинства позову, що випливає з кримінальної справи, суд визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами. Між іншим, звільнення особи від кримінальної відповідальності не є виправданням особи, згідно Листа Верховного Суду України від 01.02.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулюють закриття кримінальних справ». Також згідно з ст.14 ЗУ «Про амністію»від 08.07.2011 року, амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком суду або рішенням суду. Згідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. На підставі викладеного суд вважає, що позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином підлягає задоволенню частково щодо позовних вимог до відповідача [PERSON], в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] позов задоволенню не підлягає, так як в ході судового слідства [PERSON] не був притягнутий до кримінальної відповідальності та не був обвинуваченим по кримінальній справі. Позивач не надала суду доказів, що відповідачем [PERSON] була заподіяна шкода позивачу. Велику роль у боротьбі зі злочинністю відіграють ефективні способи цивільно-правового відшкодування шкоди, якої завдано внаслідок злочину. Насамперед, шкода, яку завдано внаслідок злочину, так званий кримінально-правовий або злочинний делікт, має істотну специфіку в умовах настання цивільно-правової відповідальності. Протиправне діяння цього деліктного зобов'язання є не просто діяння, що порушує норми права чи суперечить їм, а саме злочин, тобто передбачений КК України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), який вчинений суб'єктом злочину. Специфічною рисою кримінально-правового делікту, порівняно з іншими видами деліктних зобов'язань, є неможливість зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища (ч. 4 ст. 1193 ЦК України). Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial