Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 30 березня 2010 року між ним та [PERSON] було укладено договір страхування №0224.30-1000.000, відповідно до якого було застраховано автомобіль марки "Тойота", реєстраційний номер [NUMBER]. 02 серпня 2010 року страхувальник [PERSON] повідомила позивача про виникнення з вини відповідача [PERSON]страхового випадку. На виконання договору страхування позивач виплатив страхувальнику [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 4905,50 гривень. Позивач просить суд в порядку регресу стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь 4905,50 гривень, а також судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених вимог. Представник позивача звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглядати у його відсутність. Поштове відправлення з судовою повісткою на адресу реєстрації проживання відповідача: смт Овідіополь, вул.Новосельського, 45, повернута поштою без вручення адресату, оскільки він за зазначеною адресою не проживає. Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За наявністю умов, передбачених частиною першою ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхуваль ник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідаль ної за завдані збитки. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Судом встановлено, що 30 березня 2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір страхування №0224.30-1000.000, відповідно до якого було застраховано автомобіль марки "Тойота", реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.3,4). 31 липня 2010 року о 17.20 [PERSON], керуючи мопедом марки «Мустанг», рухаючись по вул. Февральській у м.Одесі, на перехресті рівнозначних доріг, не уступив дорогу транспортним засобам, які знаходились праворуч, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням гр. [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначені обставини дорожньо-транспортної пригоди встановлені постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 вересня 2010 року, якою [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до звіту фахівця-оцінювача Малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Пале" від 16 серпня 2010 року №08-020 вартість матеріальної шкоди, заподіяної володільцеві автомобіля марки "Тойота", реєстраційний номер [NUMBER], визначена у розмірі 4725,16 гривень. У зазначеному звіті також визначено вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля у розмірі 44969,51 гривень, а остаточний розмір матеріальної шкоди визначений з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей. Дослідження проведено з дотриманням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №145/5/2092, та звіт належним чином обґрунтований. Він відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»та є допустимим доказом по справі. Мале підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЛЕ" включено до Державного реєстру субєктів оціночної діяльності-субєктів господарювання (http://www.spfu.gov.ua/ukr/ev_list.php) та має сертифікат субєкта оціночної діяльності №9533/10 від 16 квітня 2010 року за напрямком діяльності "Оцінка колісних транспортних засобів". Таким чином, у суду не має підстав сумніватися в достовірності та обєктивності висновків звіту, компетентності оцінювача. Згідно з рахунком фізичної особи - підприємця [PERSON] №4414 від 02 серпня 2010 року загальна вартість ремонту автомобіля марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], з врахуванням вартості ремонтних робіт, запасних деталей та розхідних матеріалів склала 4905,50 гривень. Відповідно до рішення позивача №СНТ/00224.030 - 1000.000/1 від 09 серпня 2010 року сума страхового відшкодування [PERSON] була визначена у розмірі 4905,50 гривень та ця сума була перерахована на рахунок виконавця ремонту її пошкодженого автомобіля згідно з платіжним дорученням №14394 від 07 жовтня 2010 року. Таким чином, сума виплаченого позивачем страхового відшкодування [PERSON] - 4905,50 гривень, перевищує розмір заподіяної їй матеріальної шкоди 4725,16 гривень, що визначений звітом фахівця-оцінювача 16 серпня 2010 року №08-020 При таких обставинах, в силу ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України "Про страхування", суд вважає, що внаслідок виплати страхового відшкодування у розмірі 4905,50 гривень позивач отримав право вимоги до відповідача не у зазначеному розмірі його фактичних витрат, а тільки у межах заподіяної [PERSON] матеріальної шкоди. Суд звертає увагу, що внаслідок відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля [PERSON] цей транспортний засіб отримав певне поліпшення у порівнянні з його станом до пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди. Але законних підстав для відшкодування витрат на здійснення цього поліпшення за рахунок відповідача немає. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 4725,16 гривень. Відповідно до ч.3 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням часткового задоволення позову суд вважає, що на користь позивача має бути стягнуто судові витрати у розмірі 4725,16 : 4905,50 х 214,60 = 206,71 гривень, а загальний розмір коштів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складає 4725,16 + 206,71 = 4931,87 гривень.

Outcome: partial