Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу укладеного 25.01.2007 року між нею та [PERSON] щодо купівлі-продажу будинку №61 по вул. К. Бєляєва 61 в м.Богодухові Харківської області та визнати за нею право власності на зазначений будинок. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 25.01.2007 року між нею та відповідачкою в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу будинку №61 по вул. К. Бєляєва 61 в м.Богодухові. Вона фактично передала відповідачці гроші за вказаний будинок в сумі 41638.00 грн., після чого остання передала їй правовстановлюючі документи на будинок і ключі, зобовязавшись до 15.02.2007 року нотаріально оформити зазначений договір. Однак до теперішнього часу відповідачка ухиляється від належного оформлення документів, у звязку з чим позивачка не має можливості зареєструвати своє право власності. В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши представлені письмові докази у справі, приходить до наступного. Будинок №61 по вул. К.Бєляєва в м.Богодухові належить [PERSON]: Ѕ частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.05.1994 року, зареєстрованого в КП БТІза №2677 та Ѕ частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.09.2006 року за номером 2677. Судом встановлено, що 25.01.2012 року між [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого боку укладено договір купівлі-продажу будинку №61 по вул. К. Бєляєва 61 в м.Богодухові, за умовами якого продавець [PERSON] продала, а покупець [PERSON] придбала будинок, що знаходиться за адресою: Харківська область, [PERSON], вул. К. Бєляєва 61 та згідно п.11 зазначеного договору продавець зобовязався засвідчити договір в нотаріальній конторі. Проте, всупереч вимогам ст. 657 ЦК України, зазначений договір не було укладено в нотаріальній формі з подальшою державною реєстрацією у звязку з тим, що відповідачка ухилялась від належного оформлення документів. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагатиметься. Згідно з ч. 1\~ст. 628 ЦК\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статті\~655,\~656,\~663,\~669,\~691,\~692 ЦК\~серед обов'язкових умов договору купівлі-продажу, які мають бути погоджені сторонами, визначають: предмет договору, строк виконання зобов'язання щодо передання товару, кількість товару, ціна товару, порядок оплати товару. Незважаючи на недодержання нотаріальної форми договору купівлі-продажу, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору та виконали його умови позивачка передала гроші в сумі 41638.00 грн., а відповідачка передала правовстановлюючі документи та ключі, що підтверджується матеріалами справи. Згідно з ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved