overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до Гусятинської селищної ради про визнання права власності на новостворене майно, посилаючись на те, що відповідно до рішень виконкому Гусятинської селищної ради №197 від 18.09.1986 року йому виділено земельну ділянку по вул. 1 травня (Коновальця) під будівництво гаража, та зобовязано закінчити будівництво до 18.09.1987 року. Рішенням Гусятинської селищної ради №395 від 11.06.2007 року йому передано у власність земельну ділянку площею 24 кв.м. (0,0024 га) по вул.Коновальця, 1-136 для індивідуального гаражного будівництва і ним на цій земельні ділянці було збудовано приміщення автогаражу. На даний час будівництво завершено повністю, що підтверджується копією технічного паспорта від 12.09.2012 року, технічною документацією та іншими дозвільними документами. З метою узаконення зазначеного майна та визнання за ним права власності він звернувся із відповідною заявою до Гусятинської селищної ради, однак рішенням виконавчого комітету Гусятинської селищної ради №284 від 03 грудня 2012 року йому відмовлено у цьому, у звязку з цим позивач позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися належним йому майном та зареєструвати за собою право власності. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Суд, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, встановив, що визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог визнані сторонами, і відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов про визнання права власності на новостворене майно підлягає до задоволення і слід визнати за позивачем право власності на приміщення авто гаражу, загальною площею 19,1 м.кв., що знаходиться в смт.Гусятин по вул.Коновальця, 1-136 Гусятинського району, Тернопільської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], посилаючись на те, дитина проживає разом з нею, відповідач не приймає участі в утриманні дитини. Сторони в судовому засіданні відсутні, про час та місце розгялду справи повідомлені належними чином. В адресованій суду заяві позивачка підтримала позов, просить справу розглянути без її участі. Відповідач заперечень на позов не надав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових доказів та даних. [PERSON] встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, а відповідач не приймає участі в утриманні дочки. Сама позивачка не в змозі утримувати дочку. Відповідно до ст. ст. 180-184 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин, позов слід задовольнити. В звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп. , також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки витрати понесені нею при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-27 00:00:00

09 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серія 1-ВЛ № 095374 видане Шарівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 07. В сім'ї сторін народилася дитина, син [PERSON], [INFO]. В сім'ї існують неприязні відносини, виникають непорозуміння, спільне життя з відповідачем не склалося, в даний час сторони проживають окремо, з квітня місяця 2012 року не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. Позивачка ставить питання про розірвання шлюбу, вона вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити подружні стосунки вони не бажають, у них різні погляди на життя, на сімейні відносини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить задовольнити позов у повному об'ємі. Відповідач в судовому засідання позов не визнав, просив надати строк для примирення. Сторонам до 28 грудня 2012 року судом надавався строк для примирення, але сторони не примирилися. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що 09 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серія 1-ВЛ № 095374 видане Шарівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 07. В сім»ї сторін народилася дитина, син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 04 серпня 2010 року Шарівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 15. В сім'ї існують неприязні відносини, виникають непорозуміння, спільне життя з відповідачем не склалося, в даний час сторони проживають окремо, з квітня місяця 2012 року не підтримують подружніх стосунків, сімя існує формально. Сторонам надавався строк для примирення до 28 грудня 2012 року, сторони не примирилися. При таких обставинах, суд вважає, що сімю зберегти не можливо, оскільки сімя сторін розпалася остаточно і відновити їх подружні стосунки немає можливості, сторони миритися не бажають. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду про розірвання шлюбу, та інші обставини із життя подружжя. Суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Питання про розподіл майна сторони не порушують.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], указуючи наступне. З відповідачем по справі вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне мешкання, відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає, дитина мешкає разом із позивачкою. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов та його обґрунтування, наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] до суду на розгляд справи з*явився, позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від спільного мешкання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], дитина мешкає із матір*ю та народились внаслідок спільного мешкання. Відповідач [PERSON] може та повинен надавати допомогу дитині у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі визначеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-27 00:00:00

10 жовтня 2012 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги водопостачання і водовідведення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка [PERSON] 09.02.2012 р. уклала договір реструктуризації № 2448, але не сплачувала своєчасно заборгованість у розмірі платежу визначеного п.1.1. договору та вартість поточних платежів за отримані послуги з водопостачання та водовідведення, в наслідок чого за періоди часу з 01.01.2000р. по 01.07.2006 р. утворилась заборгованість в сумі 499 грн.33 коп. та з 01.07.2009 р. по 01.09.2012 р. утворилась заборгованість в сумі 789 грн.93 коп., а разом утворилась заборгованість у сумі 1289 грн.26 коп.. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача у свою користь та судові витрати . Представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з,явилась, причини неявки суду не повідомила, про явку в суд повідомлялась належним чином, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у її відсутності, за правилами ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та по справі можливо винести заочне рішення. Між позивачем КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського ВУВКГ, КП «Компанія «Вода Донбасу» та відповідачкою [PERSON] 09.02.2012 р. було укладено договір реструктуризації № 2448, але відповідачка не сплачувала своєчасно заборгованість у розмірі платежу визначеного п.1.1. договору та вартість поточних платежів за отримані послуги з водопостачання та водовідведення (а.с.9), в наслідок чого за періоди часу з 01.01.2000р. по 01.07.2006 р. утворилась заборгованість в сумі 499 грн.33 коп. та з 01.07.2009 р. по 01.09.2012 р. утворилась заборгованість в сумі 789 грн.93 коп., а разом утворилась заборгованість у сумі 1289 грн.26 коп. (а.с.4-8). Згідно ст.67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги, в тому числі за споживану воду та стоки, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов,язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 1289,26 грн. - заборгованість за періоди часу з 01.01.2000р. по 01.07.2006 р. та з 01.07.2009 р. по 01.09.2012 р. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачки судовий збір на користь позивача в розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Каховського міськрайонного суду від 03.10.2005р., [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] виплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 200грн. щомісячно, з наступною індексацією, починаючи з 19.09.2005року і до повноліття дитини. Оскільки змінився матеріальний стан відповідача і він має матеріальну можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, просить збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача на 500грн. В судове засідання позивачка надала заяву про зміну позовних вимог, а саме просить збільшити розмір аліментів, що стягнуто на її користь з [PERSON], на утримання доньки [PERSON],22.08.2004р.н. до 350грн. щомісячно та слухати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання надав заяву про слухання справи за його відсутності, сплачувати аліменти у розмірі 350рн. згоден. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Каховського міськрайонного суду від 03.10.2005р., [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 200грн, щомісячно, з наступною індексацією. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 23.04.2010р., [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище Матушкіна. Згідно довідки Любимівської селищної ради Херсонської області від 02.11.2012р. [PERSON] мешкає в смт. Любимівка Каховського району Херсонської області по вул. Гагаріна,7, разом з [PERSON], 2004р.н. та [PERSON], 2010р.н. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність інших дітей. Згідно ст.. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин , що має істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст.180, 182, 184, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивачка в позовній заяві та в судовому засіданні зазначила, що 13.04.1996 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя, вживання відповідачем алкоголю, самоусунення відповідача від ведення домашнього господарства, сварки з побутових причин, які негативно впливають на її психологічний стан та психологічний стан їх дочки, несумісність характерів сторін та втрата взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2012 року, спільне господарство не ведеться. Примирення, на думку позивачки, неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просила про задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивач побажала залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що дійсно сторони останнім часом проживають окремо, вважає, що можливо сторонам досягти примирення, проте, визнав, що заходи примирення вжиті до розгляду справи в суді позитивних результатів не дали. Відповідач визнав факти сварок в сімї, в тому числі, з приводу вживання ним алкоголю та визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дитини) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 13.04.1996 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя, вживання відповідачем алкоголю, самоусунення відповідача від ведення домашнього господарства, сварки з побутових причин, які негативно впливають на психологічний стан позивача та психологічний стан їх дочки, несумісність характерів сторін та втрата взаємоповаги та така обстановка в сімї шкодить психологічному здоровю та благополуччю позивача та її дочки. Шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2012 року, спільне господарство не ведеться. Позивач категорично заперечує будь-яку можливість збереження шлюбу, а відповідачем дієві заходи по збереженню шлюбу не наведені. Зазначене свідчить про розпад сімї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивачка в позовній заяві та в судовому засіданні зазначила, що 04.12.1993 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя, зловживання відповідача алкоголем та сімейні сварки, які негативно впливають на її психологічний стан та психологічний стан їх дочки, яка має проблеми зі здоровям. Шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2012 року, спільне господарство не ведеться. Примирення, на думку позивачки, неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просила про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що дійсно сторони останнім часом проживають окремо, вважає, що можливо сторонам досягти примирення, проте, визнав, що заходи примирення вжиті до розгляду справи в суді позитивних результатів не дали. Відповідач визнав факти сварок в сімї, в тому числі, з приводу вживання ним алкоголю та визнав, що за вчинення сімейних сварок він притягувався до адміністративної відповідальності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб, довідки про реєстрацію відповідача, постанови про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності від 16.10.2012 року за ст. 173-2 ч.2 КУпАП) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 04.12.1993 року. Від шлюбу мають спільну повнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя, вживання відповідачем алкоголю, сімейні сварки. Шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2012 року, спільне господарство не ведеться. Позивач категорично заперечує будь-яку можливість збереження шлюбу, а відповідачем дієві заходи по збереженню шлюбу не наведені, крім того, в судовому засіданні належними достатніми та допустимими доказами підтверджено притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за повторне вчинення психологічного насильства в сімї відносно позивача, та така поведінка відповідача є неприпустимою та становить загрозу психологічному здоровю та благополуччю позивача та її дочки. Зазначене свідчить про розпад сімї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам однієї сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом і свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що знаходиться з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матірю та знаходиться на повному її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось у звязку з тим, що останній створив нову сімю, з якою фактично на сьогодні проживає. З липня 2012 року не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, майновий спір відсутній. Відповідач є батьком дитини, але матеріальної допомоги на її утримання не надає. А тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до його повноліття, починаючи стягнення з 23.11.2012 року, дитину просить залишити проживати з нею. У судове засідання позивачка не зявилася, згідно поданої заяви просить справу розглядати в свою відсутність. Позовні вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки не повідомив, не подавши з цього приводу ніяких заяв чи клопотань. Тому суд, на підставі вимог ст. 224 ЦПК України вважає за можливим розглянути справу без його участі, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, враховуючи наступні обставини. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21.02.2004 року відділом РАЦС Личаківського районного управління юстиції у м. Львові, актовий запис № 25 /а.с.3/. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матірю та знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.4/. У звязку з відсутністю взаєморозуміння, втратою почуття любові та поваги між сторонами спільне життя не склалося. Тривалий час не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, майновий спір відсутній. Суд вважає за необхідним шлюб між сторонами розірвати, бо позивачка [PERSON] на його розірванні наполягає, на примирення з відповідачем не згодна, з залишенням малолітнього сина [PERSON], [INFO], на виховання та утримання матері. Згідно ст.ст.180,181,184 Сімейного Кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до його повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 214,60 грн. судового збору на користь держави ( за стягнення аліментів).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-27 00:00:00

позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні її представник по дорученню [PERSON] і просив визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON], яка померла 20.05.2011р. в с.Терешки, Шполянського району, актовий запис про смерть №8 від 20.05.2011 р., по [PERSON] сільській раді, мотивуючи тим, що 28.01.2011р., [PERSON] зробила на її імя заповіт, який посвідчений [PERSON] сільською радою, Шполянського району і на день смерті [PERSON] він не був змінений чи відмінений. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно земельна ділянка площею 3,49га, вартістю 113440 грн., розташована в межах [PERSON] сільської ради, Шполянського району, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія 11-ЧР №045612, виданого [PERSON] сільською радою 27.02.2003р. Відповідач [PERSON] сільська рада Шполянського району позов визнала про що повідомила письмово. Вислухавши представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що [PERSON] при житті склала заповіт на імя позивачки. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майноземельна ділянка площею 3,49га. вартістю 113440 грн., розташована в межах [PERSON] сільської ради, Шполянського району, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія 11-ЧР №045612-87. Спору між сторонами немає, тому суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на спадкове майно - земельну ділянку, згідно заповіту. На підставі викладеного, ст.ст.1223, 1225,1260,1270,1268 ЦК України,

Outcome: approved