Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, вимогами якого просила визнати протиправним та скасувати наказ №20 винесеної щодо неї 06.07.2012 року, яким на неї накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за невиконання наказу №62/ос. Зазначила, що перебуває в трудових відносинах з відповідачем з 15.10.2001 року, працюючи на посаді інженера 2 категорії з 29.03.2002 року. 15.06.2012 року за результатами атестації вона була визнана такою, що не відповідає займаній посаді, а 21.06.2012 року згідно наказу №62/ос їй тимчасово з 21.06.2012 року було доручено разом з її основною роботою, виконання додаткової роботи інженера з організації та нормування праці з доплатою 30% її посадового окладу за збільшений об'єм робіт, але вона відмовилась. За наслідками її відмови, відповідач наказом №20 від 06.07.2012 року за внесення смутку у трудовий колектив та поставлення під сумнів повноважень директора оголосив їй догану. Даний наказ вона вважає неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки своєї згоди на виконання роботи не обумовленої трудовим договором вона не давала. В судовому засіданні вона та її представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Представник відповідача Гарбар К.Г. заперечив щодо задоволення позову в повному обсязі, зазначивши, що позивач зобов'язана була виконувати обов'язки покладені на неї наказом №62/ос, оскільки як випливає з змісту п.7 її посадової інструкції - взаємовідносини (зв'язки за посадою) -вона надала згоду при ознайомленні з інструкцією на заміну в разі необхідності інженера з організації та нормування праці, а тому вимагати додатково згоди працівника не потрібно. Також вважає неправомірною позицію позивача викладену нею в поясненні до наказу, оскільки застосування наслідків атестації є виключно правом, а не обов'язком власника або уповноваженого ним органу. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про ґрунтовність заявлених вимог позивача з наступних підстав: Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що [PERSON] була прийнята на посаду оператора комп'ютерного набору з 15.10.2001 року в Пенізевицький шебзавод №6, який перейменовано на Пенізевицьке кар'єроуправління, яке виділене зі складу Південно-Західної залізниці та приєднане до Державного підприємства Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України. 29 березня 2002 року позивач переведена інженером ІІ- категорії, де працює на день винесення рішення. Наказом по кар'єроуправлінню №110 від 05.06.2012 року було призначено проведення атестації керівних, інженерно-технічних та інших спеціалістів кар'єроуправління 12 та 13 червня 2012 року. Відповідно до протоколу засідання атестаційної комісії від 15.06.2012 року та атестаційного листа [PERSON] визнана такою, що не відповідає займаній посаді. 21 червня 2012 року наказом №62/ос позивачу по справі тимчасово з 21.06.2012 року, на час виконання обов'язків економіста І категорії [PERSON], доручено разом з її основною роботою, виконання додаткової роботи інженера з організації та нормування праці, з доплатою 30% її посадового окладу, за збільшений об'єм робіт. Ознайомившись з даним наказом, [PERSON] відмовилась від виконання даного наказу в зв'язку з тим, що згідно рішення атестаційної комісії не відповідає займаній посаді, про що зробила відповідний запис на наказі. Наказом №20 від 06 липня 2012 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»в зв'язку з відмовою [PERSON] від виконання наказу про додатковий об'єм роботи, що є грубим порушенням трудової дисципліни та поставленням під сумнів повноваження директора кар'єроуправління, що могло внести смуток в трудовий колектив та появи в трудовому колективі думки про можливість безвідповідального невиконання наказів директора, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено їй догану. Аналізуючи зміст наказу № 62/ос можна зробити висновок, що на [PERSON] було покладено обов'язок виконання на тому ж підприємстві поряд з основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткової роботи за іншою посадою та обов'язків тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, що є за своєю природою суміщенням. Відповідно до норм ст. 32 КЗпП України суміщення професій (посад) відноситься до істотних умов праці, оскільки стосується змін, які ведуть до розширення трудової функції працівника за укладеним трудовим договором, дія якого продовжується, власник повинен отримати на це згоду працівника, або про які працівник повинен бути попереджений за два місяці. При призначенні [PERSON] на посаду інженера ІІ категорії сторони за взаємною згодою визначили коло її посадових обов'язків, передбачених кваліфікаційною характеристикою, розмір заробітної плати згідно із штатним розписом за цією посадою. За змістом п.п. 2, 3 постанови Ради Міністрів СРСР «Про порядок і умови суміщення професій (посад)»від 4 грудня 1981 року №1145 та ст. 105 Кодексу законів про працю України суміщення професій (посад) передбачає виконання працівником поряд зі своєю основною роботою, передбаченою трудовим договором, додаткової роботи за іншою професією (посадою) і виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи на одному і тому самому підприємстві за згодою працівника протягом встановленої законодавством тривалості робочого дня. Положення постанови Ради Міністрів СРСР від 04.12.81 р. № 1145 «Про порядок і умови суміщення професій (посад)»та Інструкції Держкомпраці, Мінфіну СРСР і ВЦРПС стосовно застосування цієї постанови продовжують діяти в частині щодо визначення поняття суміщення професій (посад), розширення зони обслуговування і збільшення обсягу робіт, виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника, а також зазначення на необхідність видання наказу про доручення працівнику додаткових обов'язків, порядку суміщення професій (посад), розширення зони обслуговування, збільшення обсягу робіт та виконання обов'язків відсутнього працівника. Положення посадової інструкції інженера ІІ категорії в частині взаємовідносин (зв'язки за посадою) щодо заміни інженера з організації та нормування праці стосуються переведення (переміщення) працівника в інше робоче місце в межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором, та не охоплюють правовідносини суміщення. Такої згоди від позивача одержано не було. Крім того, при винесенні наказу №20 від 06.07.2012 року в порушення вимог ст. 149 ч. 1 КЗпП України від позивача не відбирались письмові пояснення, бо як пояснив в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснення [PERSON] від 27.06.2012 року (а.с.7) не стосувались наказу №20, а надавати інші пояснення позивач відмовилась, хоча акт про відмову від дачі пояснень не складався. Таким чином, вбачається відсутність підстав для видачі наказу №20 від 06 липня 2012 року про накладення дисциплінарного стягнення на позивача, оскільки в даному випадку наявна неспіврозмірність між діями позивача та притягненням її до дисциплінарної відповідальності.

Outcome: approved