Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-09 00:00:00

14.03.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення збитків в сумі 6 163,87 грн. завданих товариству внаслідок самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії безобліково, що підтверджується актом № 045492 від 02.07.2010 року. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив розглянути справу в заочному провадженні, позов підтримав в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, про місце, день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, проте поважність причин відсутності, суд не повідомили. Відповідно до ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Спірні правовідносини регулюються ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п.п.19, 20, 21, 42, 48, 53 «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 року № 1357. Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» ВАТ Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» змінено назву на Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго». Судом встановлено, що відповідачі проживаючи у [INFO] є споживачами електричної енергії, що надається їм позивачем та мають особовий рахунок № 2-66/108. Відповідно до п. 3 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (далі - Правила), споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією, між споживачем і електропостачальником, що розробляється електропостачальником згідно з типовим договором про користування. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», якою встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є крадіжка електричної енергії, тобто самовільне підключення до обєктів електроенергетики, споживання енергії без приладів обліку, порушення правил користування електричною енергією. Відповідно до ст. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електроенергією. Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла цю шкоду. Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження та пояснення. У разі відмови споживача від підпису в акті, то робиться відповідна позначка, а даний акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. У відповідності до ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 60 ЦПК України сторони зобовязані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач на підтвердження своїх позовних вимог надав акт № 045492 від 02.07.2010 року, про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем, з якого вбачається, що за місцем проживання відповідачів було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення до електромереж та споживання електричною енергією безобліково. Зі змісту акту вбачається, що він складений у присутності відповідачки [PERSON] та отримано останньою під підпис. Внаслідок самовільного підключення відповідачів [PERSON] та [PERSON], позивачу спричинені матеріальні збитки на суму 8027,84 грн., які обчислені відповідно до Методики, затвердженою постановою НКРЕ України від 22.11.1999 року № 1416. Також судом встановлено, що між сторонами 19.10.2010 року підписана угода № 46 про реструктуризацію та порядок погашення заборгованості, згідно якої відповідачі визнали збитки завдані позивачу та сплатили 1 863,97 грн. Таким чином станом на 14.03.2012 року заборгованість становить 6\~163,87 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved