overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

31 травня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] 03.07.20098 року народження у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% від суму прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до повноліття дочки посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, дочка проживає з нею, а відповідач не надає на неї матеріальної допомоги, хоча згідно закону зобовязаний її надавати. Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 22.09.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. 28.05.2012 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення за її позовом, посилаючись на те, що її вимоги щодо стягнення аліментів на неповнолітню дочку судом не вирішені. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалене рішення. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] 22.09 2011 року надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, зазначивши, що позовні вимоги, заявлені нею, підтримує у повному обсязі. У зв'язку з повторною неявкою відповідача [PERSON] судом 22.09.2011 року ухвалено заочне рішення за згодою позивачки відповідно до ст..ст. 224-226 ЦПК України. Однак позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину судом не були вирішені, хоча позивачкою надавалися докази на підтвердження своїх вимог в цій частині. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне постановити по справі додаткове рішення щодо стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Згідно свідоцтва серії I-ВЛ № 166702 про народження [PERSON] 03 липня 2009 року її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Факт проживання неповнолітньої дочки позивачки разом з матірю підтверджується довідкою з місця проживання [PERSON]М.(а.с.8). Оскільки сторони не дійшли згоди про порядок добровільної участі в матеріальному забезпеченні своєї неповнолітньої дитини, суд відповідно до вимог ст.ст. 182, 183, 191 СК України, враховуючи матеріальний стан сторін по справі, відсутність у відповідача інших дітей, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% від суму прожиткового мінімуму для дітей даного віку, до повноліття дочки [PERSON]. Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судового збору за розгляд справи в дохід держави у розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

У травні 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 30.06.1984 року, від якого неповнолітніх дітей не мають. Вказує, що приводом для розлучення стало порушення відповідачкою подружньої вірності, що потягло за собою відчуження та втрати почуттів поваги один до одного. Внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, свій позов підтримує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але надала письмову заяву про те, що не заперечує проти розірвання шлюбу, вважає недоцільним його збереження. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1І-ВЛ № 392353, виданого 30.06.1984 року Волоховоярською с\\радою Чугуївського району Харківської області , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб 30 червня 1984 року, про що в книзі реєстрації шлюбу зроблено запис за № 09. Прізвище після укладення шлюбу подружжю визначено [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після з'ясування фактичних взаємин подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з наданих до суду доказів, позивач наполягає на розірванні шлюбу та не бажає його збереження, посилаючись на фактичне припинення з відповідачем сімейно-шлюбних відносин. Зазначені позивачем причини розірвання шлюбу та неможливість збереження сім»ї не заперечує й відповідачка [PERSON] Майнового спору між сторонами немає. Таким чином, суд вважає, що шлюб між подружжям підлягає розірванню, оскільки вступ до шлюбу здійснюється вільно і добровільно та ніхто не може бути примушений до зберігання подружніх відносин, якщо їхні засади втрачені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

Позивачка 30.03.2012 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, де вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. У період сумісного життя у них народилася дитина: син [PERSON], який проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Вона вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Позивачка надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Відповідач надав суду заяву, у якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до його повноліття, оскільки відповідач є батьком дитини зобовязаний її матеріально утримувати. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася та відновити її не можливо. Позивачка надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився. Згідно заяви наданої суду позовні вимоги визнав, просив розглядати справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 07 листопада 1998 року, від спільного сімейного життя мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили з причини того, що кожний з них має різні характери та різні погляди на життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя стало не можливим, та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Між сторонами були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Збереження сімї, як вважають, не можливо та не доцільно. Сторони спільне господарство та сумісний бюджет не ведуть. Спору про розділ майна між сторонами немає. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї не можливо. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 107,30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] і [PERSON], 27.06.2002р.н. в сумі по 100грн щомісячно на кожну дитину. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від подружнього життя мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] і [PERSON], 27.06.2002р.н. Батько дітей, відповідач по справі, добровільно допомоги на їх утримання не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], в сумі по 100 грн. щомісячно на кожну дитину. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення аліментів в сумі 200 грн в місяць на утримання двох дітей . Виходячи з наведеного, суд вважає за вірне прийняти визнання відповідачем позову. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Батько дітей, відповідач по справі, добровільно допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Згідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Постійненської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок №96 з надвірними будівлями по вул.Ничогівка в с.Постійне Костопільського району, Рівненської області. Позивач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, в телефонному режимі секретар Постійненської сільської ради [PERSON] просила проводити розгляд справи за відсутності представника сільської ради, повідомила про визнання позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 06.08.2011 року помер чоловік позивачки [PERSON]. Під час перебування у шлюбі позивачка з чоловіком побудували житловий будинок з надвірними будівлями №96 по вул.Ничогівка в с.Постійне, Костопільського району, Рівненської області, але вся технічна документація на даний будинок була оформлена на покійного [PERSON], що підтверджено випискою з погосподарської книги №1141 від 07.10.2011р та технічним паспортом на будинок. Відповідно до довідки Рівненського ОБТІ №112/224 від 29.05.2012 р., вартість житлового будинку №96 з надвірними будівлями по вул.Ничогівка в с.Постійне, Костопільського району, Рівненської області становить 158688 (сто п'ятдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят вісім)грн., загальна площа будинку 77,2 кв.м., житлова 57,0 кв.м. [PERSON], згідно до ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка та відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявляла про відмову від неї. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

05 червня 2012 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що 07 січня 2006 року уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі 24 липня 2006 року народився син [PERSON], 17 вересня 2008 року дочка [PERSON]. Діти знаходяться на її утриманні. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, добровільно надавати відмовляється. Самостійно забезпечувати дітей позивачка не взмозі, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі 320 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше як 30 відсотків прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позову. Відповідач про причини неявки не повідомив, про розгляд справи у його відсутності чи відкладення провадження у справі не клопотав, заперечення проти позову не подав. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, стверджено відповідним свідоцтвом, що 07 січня 2006 року між сторонами Турською сільською радою Ратнівського району зареєстровано шлюб. За час проживання у шлюбі народилися 24 липня 2006 року син [PERSON], 17 вересня 2008 року дочка [PERSON]. Батьком дітей згідно свідоцтв про їх народження є відповідач. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей. Відповідач як батько дітей зобов'язаний брати участь у їх вихованні та утриманні поряд з позивачкою. Згідно довідки Турської сільської ради від 31.05.2012 діти сторін знаходяться на утриманні [PERSON] Зважаючи на відсутність заперечень відповідача щодо визначення способу стягнення аліментів, суд за вимогою позивача на підставі ст.184 ч.1 СК України визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України суд з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку визначає аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] в наближеному до мінімального розмірі по 320 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, з індексацією такої суми згідно закону, вважаючи, що такий розмір буде достатнім для задоволення їх розумних матеріальних потреб. На підставі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь держави 214,60 грн судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 17 липня 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 450. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем не проживають однією сімєю та не підтримують шлюбні відносини з 01 квітня 2009 року тому, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, мають різні погляди на життя, в сімї відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки що і призвело до розриву. В теперішній час шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій свої позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі та просила, розглядати справу за її відсутності. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши письмові заяви сторін, докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 липня 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 450, що підтверджено свідоцтвом про одруження І- ВЛ № 216907, що видане 17 липня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою відповідача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Шаламова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 30.10.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 285, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів та відсутності спільних поглядів на життя, сім`я розпалася остаточно, бажання продовжувати шлюбні відносини відсутнє. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Спір про майно відсутній. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 30.10.1999 року зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя складений актовий запис № 285. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

На підставі ст.ст.153, 233 КЗпП України, Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993 року № 472,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

Відповідно до ч. 3 ст. 209 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше ніж пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резулютивну частину суд повинен проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial