Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Позивач 04 жовтня 2012 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 12 травня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 35.1/МБ-003.08.1, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 8000 доларів США, зі сплатою 24 % річних на строк до 11 листопада 2009 року. У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами договору, чим не виконав зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 18.09.2012 р. за договором виникла заборгованість на загальну суму 129 116,46 доларів США, що еквівалентно 1032027,86 грн., з яких: кредит, в тому числі прострочений 4929,20 доларів США, пеня за прострочені відсотки 1513,81 доларів США, пеня за простроченою сумою основного боргу 122 673,45 доларів США. В забезпечення виконання зобов`язань 12.05.2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель взяв на добровільних засадах зобов`язання відповідати перед Банком у разі порушення умов договору позичальником. Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 129 116,46 доларів США, що гривневому еквіваленті складає 1032027,86 грн. та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. При розгляді даної цивільної справи суд бере до уваги роз`яснення Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Встановлено, що 12 травня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 35.1/МБ-003.08.1, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 8000 доларів США (а.с.11-14). Згідно умов договору позичальник зобовязався сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 24 % річних, з кінцевим терміном повернення до 11 листопада 2011 року. У разі прострочення позичальником строку мінімально необхідного платежу та погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, відповідно до п. 3.4.6 Договору. Встановлено, що 12 травня 2008 року між Банком та [PERSON] була укладена додаткова до кредитного договору від 12 травня 2008 року (а.с.15-16) та 26 січня 2009 року між сторонами був укладений договір № 1 про внесення змін до кредитного договору № 35.1/МБ-003.08.1 від 12.005.2008 року (а.с.18). В забезпечення виконання умов кредитного договору 12 травня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно умов якого, остання зобовязалася перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором (а.с.19-20) Пунктом 1.1. укладеного між сторонами Договору поруки передбачено, що у разі невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно витягу зі Статуту ПАТ «Родовід Банк», погодженого Національним банком України 04 травня 2012 року, правонаступником усіх прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк» є Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк». Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що Банк свої зобовязання по договору виконав належним чином (а.с.12). У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами кредитного договору, у звязку з чим станом на 18.09.2012 р. за договором виникла заборгованість на загальну суму 129 116,46 доларів США, що еквівалентно 1032027,86 грн., з яких: кредит, в тому числі прострочений 4929,20 доларів США, пеня за прострочені відсотки 1513,81 доларів США, пеня за простроченою сумою основного боргу 122 673,45 доларів США (а.с.6-7). У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Разом з тим, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідачів пені за прострочені відсотки 1513,81 доларів США та пені за простроченою сумою основного боргу 122 673,45 доларів США значно перевищує розмір збитків за кредитом. Суд не може погодитись з сумою пені за простроченою сумою основного боргу, оскільки вона вочевидь є нерозумною та необґрунтованою. Так, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При вирішенні питання про зменшення неустойки суди повинні обєктивно оцінити конкретну ситуацію: чи є цей випадок винятковим виходячи з інтересів обох сторін, які заслуговують на увагу; майновий стан сторін; ступінь виконання зобовязання; причини неналежного виконання зобовязання та форму вини боржника; співрозмірність розміру неустойки наслідкам порушення; добровільне усунення винною стороною порушення та його наслідків тощо. З огляду на вищевикладене при вирішенні розміру пені, яку слід стягнути з відповідачів, суд також враховує співрозмірність розміру неустойки наслідкам порушення, а також вимоги розумності і справедливості і вважає за можливе зменшити суму неустойки до 6443,01 доларів США (4929,20 прострочений кредит + 1513,81 доларів США пеня за простроченими відсотками). Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, та з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 12886,02 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом Національного Банку України станом на день розрахунку банком 18.09.2012 року становить 102997,96 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог, в рівних частках слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 1030 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial