Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-06 00:00:00

Позивач ТОВ "Фінансова компнія "Єврокапітал" звернулось до суду з позовом до [PERSON] (третя особа [PERSON]М.), посилаючись на те, що 21 вересня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір (із забезпеченням) №97, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 145534,50 грн. для оплати останнім автотранспортного засобу. Відповідно до п.5.1.2 договору відповідач зобов"язаний повернути позивачу всю суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, плату за обслуговування кредиту та виконати інші платежі, передбачені договором, в повному обсязі, в строки і в порядку, визначені договором. Згідно з п.1.1 договору термін повернення кредиту та виконання всіх грошових зобов"язань не пізніше 21 вересня 2012 року. З березня 2010 року відповідач здійснював платежі не в повному обсязі, а з 01 грудня 2011 року зовсім не сплачував кредит, відповідач має заборгованість за кредитним договором в сумі 138770,55 грн., яка складається з : - тіло кредиту - 63028,05 грн. - проценти - 14829,82 грн. - щомісячна плата за обслуговування кредиту - 3929,40 грн. - плата за обслуговування кредиту згідно з п.2.2.3 договору - 47178,65 грн. - пеня - 5433,63 грн. - штраф - 4371 грн. В зв"язку з порушенням відповідачем своїх зобов"язань за договором позивач надсилав претензії з вимогою погасити протягом 30 днів поточну заборгованість. 23 квітня 2012 року відповідачу була надіслана вимога про дострокову сплату у повному обсязі всєї суми заборгованості , яка була отримана відповідачем 28 квітня 2012 року, проте невиконана ним. Крім цього, на виконання п.10.16 кредитного договору позивачем на номер мобільнго телефона відповідача, зазначений у договорі, надсилались смс-повідомлення з інформацією про суму щомісячного платежу за кредитним договором. Мотивуючи тим, що зважаючи на невиконання відповідачем зобов"язаннь за кредитним договором, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача всієї суми непогашеного кредиту, процентів, пені, штрафу та плати за обслуговування кредиту, передбачених кредитним договором, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом в сумі 138770,55 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ "Фінансова компанія "Єврокапітал" про захист прав споживача шляхом визнання зобов"язання виконаним, посилаючись на те, що дійсно між сторонами був укладений кредитний договір і кошти в сумі 145534 грн. 50 коп. були перераховані для оплати придбаного ним автомобіля [PERSON], 2007 року випуску. Згідно графіка платежів при умові щомісячної сплати кредиту відповідач повинен був сплатити на користь позивача кошти в сумі 218493 грн. 23 коп. Станом на 30 листопада 2011 року відповідачем кредит був достроково погашений, а саме сплачено на користь позивача 212675 грн. 24 коп., що підтверджується наступними доказами: квитанція №К3/1 від 22.10.2007 року на суму 3642,48 грн. квитанція №136 від 19.11.2007 року на суму 3642,48 грн. квитанція №К2/153 від 28.12.2007 року на суму 3642,48 грн. квитанція №К1/55 від 23.01.2008 року на суму 3642,48 грн. квитанція №70 від 26.02.2008 року на суму 3642,48 грн. квитанція №85 від 26.03.2008 року на суму 3642,48 грн. квитанція №58 від 29.04.2008 року на суму 3642,48 грн. квитанція №К2/59 від 29.05.2008 року на суму 3642,48 грн. квитанція № К1/41 від 25.06.2008 року на суму 3642,48 грн. квитанція №5 від 31.07.2008 року на суму 3642,48 грн. квитанція №К1/44 від 01.09.2008 року на суму 3642,48 грн. квитанція №69 від 30.09.2008 року на суму 3642,48 грн. квитанція №72 від 28.11.2008 року на суму 4326,83 грн. квитанція № 18871000750961230550602 від 29.12.2008 року на суму 5682,85 грн. квитанція № 1881000750961233221427 від 29.01.2009 року на суму 5583,88 грн. квитанція №3438.774.2 від 19.03.2009 року на суму 5553,98 грн. квитанція №3438.1146.2 від 30.03.2009 року на суму 5553,98 грн. квитанція №3438.1315.2 від 30.04.2009 року на суму 5553.98 грн. квитанція № 3558.31.14 від 29.05.2009 року на суму 5494 грн. квитанція № 3438.58.2 від 04.07.2009 року на суму 5500 грн. квитанція №3438.367.8 від 31.07.2009 року на суму 5600 грн. квитанція №3558.647.3 від 31.08.2009 року на суму 5700 грн. квитанція № 3558.826.8 від 30.009.2009 року на суму 5774,95 грн. квитанція №3558.57.8. від 03.11.2009 року на суму 5775,84 грн. квитанція №3558.77.2 від 02.12.2009 року на суму 5763,05 грн. квитанція №2938.15.6 від 05.01.2010 року на суму 5748,65 грн. квитанція № 3558.51.4 від 01.02.2010 року на суму 5774,23 грн. квитанція № 3558.94.1 від 02.03.2010 року на суму 5770.05 грн. квитанція № 3558.169.1 від 07.04.2010 року на суму 3642,48 грн. квитанція № 3558.53.1 від 05.05.2010 року на суму 3642,48 грн. квитанція № 2938.23.1 від 02.06.2010 року на суму 3642.48 грн. квитанція №3558.74.1 від 02.07.2010 року на суму 3700 грн. квитанція №2938.20.1 від 02.08.2010 року на суму 3700 грн. квитанція № 3558.1162.1 від 31.08.2010 року на суму 3700 грн. квитанція №3558.36.1 від 01.10.2010 року на суму 3700 грн. квитанція №3558.1576.1 від 30.10.2010 року на суму 3700 грн. квитанція №3558.1471.1 від 30.11.2010 року на суму 3700 грн. квитанція №3558.16.1 від 04.01.2011 року на суму 3700 грн. квитанція №3558.1586.1 від 31.01.2011 року на суму 3700 грн. квитанція №3558.1615.1 від 28.02.2011 року на суму 3700 грн. квитанція № 3558.1836.3 від 31.03.2011 року на суму 3700 грн. квитанція № 2430.994.1 від 30.04.2011 року на суму 3700 грн. квитанція № 3558.1381.1 від 30.05.2011 року на суму 3700 грн. квитанція №3558.1320.1 від 30.06.2011 року на суму 3700 грн. квитанція № 3558.1207.1 від 27.07.2011 року на суму 3700 грн. квитанція №3558.38.1 від 01.09.2011 року на суму 3700 грн. квитанція №3558.1271.1 від 30.09.2011 року на суму 3700 грн. квитанція №3558.1496.1 від 29.10.2011 року на суму 3700 грн. квитанція №3558.848.1 від 30.11.2011 року на суму 5981,77 грн. Вважаючи свої зобов"язання виконаними, відповідач звернувся до позивача з листом, в якому просив видати довідку про погашення кредиту та подати заяву реєстратору про припинення обтяження на автотранспортний засіб. У відповідь на цей лист відповідач отримав претензію з вимогою сплатити заборгованість за кредитом в сумі 90364 грн. 35 коп. Відповідач [PERSON] вважає, що правовідносини між ним та позичальником регулюються Законом України "Про захист прав споживачів", так як він отримав споживчий кредит на придбання автомобіля. На підставі ч.5 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" підвищення плати за обслуговування кредиту відповідач вважає несправедливою умовою кредитного договору. Мотивуючи тим, що він зобов"язання за кредитним договором достроково виконав, претензія про сплату заборгованості в сумі 90364 грн. є необгрунтованою, відповідач просить визнати договір №97 від 21.09.2007 року, укладений між ним та ТОВ "Фінансова компанія "Єврокапітал", виконаним. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити позов у повному обсязі; у задоволенні зустрічного позову просила відмовити повністю. В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що відповідач з березня 2010 року платежі за кредитом здійснював не в повному обсязі, а з 01 грудня 2011 року зовсім не сплачує кредит, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідачеві направлялись претензії з вимогою про сплату заборгованості за кредитом, проте вони залишені відповідачем без задоволення. Крім цього, за умовами договору (п.10.16) сторони домовились, що каналами передачі інформації, необхідної для належного виконання позичальником своїх зобов"язань за кредитним договором, будуть, зокрема, смс-повідомлення. На мобільний телефон відповідача направлялись повідомлення про суму щомісячного платежу за кредитним договором. Збільшення плати за обслуговування кредиту передбачено п.2.2.3 кредитного договору і можливе при збільшенні коефіцієнту зміни курсу НБУ долара США до гривні. Таким чином, вважають свої позовні вимоги обгрунтованими. Представник відповідача позов не визнав, а зустрічний позов підтримав повністю і просив задоволити. По суті заявлених вимог пояснив, що відповідач добросовісно сплачував кредит, що підтверджується доданими квитанціями. Вважаючи свої зобов"язання виконаними, він звернувся до позичальника з проханням видати довідку про погашення кредиту і зняти обтяження з автомобіля. Натомість відповідач отримав претензію з вимогою погасити заборгованість по кредиту. Про підвищення плати за обслуговування кредиту відповідача не повідомляли, номер телефону він змінив, так як той телефон загубив. Погашення кредиту відповідач здійснював у відповідності з графіком платежів, який є додатком до кредитного договору, щомісячні платежі перевищували визначену графіком суму, внаслідок чого відповідач достроково погасив кредит З цих підстав представник відповідача просить у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задоволити повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини. 21 вересня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір (із забезпеченням) №97, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 145534,50 грн. для оплати останнім автотранспортного засобу. Відповідно до п.5.1.2 договору відповідач зобов"язаний повернути позивачу всю суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, плату за обслуговування кредиту та виконати інші платежі, передбачені договором, в повному обсязі, в строки і в порядку, визначені договором. Згідно з п.1.1 договору термін повернення кредиту та виконання всіх грошових зобов"язань не пізніше 21 вересня 2012 року. За умовами кредитування (розділ 2 кредитного договору) за користування кредитими коштами позичальник сплачує кредитодавцю: - проценти за користування в розмірі 14,50 процентів річних від непогашеної суми кредиту; - плату за надання кредиту у розмірі 2 % від суми кредиту; - плату за зобов"язання кредитодавця надати кредит позичальнику в майбутньому у розмірі 14.50 % річних від суми кредиту; - плату за обслуговування кредиту, яка розраховується за формулою при збільшенні коефіцієнту курсу НБУ долара США до гривні. Згідно графіку платежів, який є додатком №1 до кредитного договору, визначена періодичність платежів, сума платежу до сплати, яка включає частину основного боргу, проценти, плату за обслуговування кредиту та залишок кредиту. Шляхом підрахунку судом встановлено, що за час дії кредитного договору з 21 жовтня 2007 року до 21 вересня 2012 року відповідач повинен був сплатити вищевказані платежі за кредитом в загальній сумі 218493 грн. 23 коп. Як кредитний договір, так і графік платежів підписаний сторонами. На виконання умов кредитного договору відповідачем сплачений кредит, проценти та плата за обслуговуваня кредиту в сумі 212675 грн.24 коп., згідно представлених позивачем розрахунків відповідач сплатив 219241,41 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.42 Конституції України, ст.ст.1,4,11 Закону України "Про захист прав споживачів", ст.1054 ЦК України, Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають з кредитних правовідносин". Так, частиною 4 статті 42 Конституції України визначено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Суд вважає, що укладений між сторонами кредит є споживчим з наступних підстав. Споживчий кредит у відповідності до п.23 ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" (1023-12) - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. За частиною першою статті 11 Закону ( 1023-12 ) між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. У відповідності до частини 2 статті 11 Закону ( 1023-12 ) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі, зокрема, про орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту. Орієнтовна сукупна вартість кредиту згідно кредитного договору №97 від 21 вересня 2007 року, укладеного між сторонами, в договорі не зазначена, що є порушенням ч.2 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів". Згідно графіку платежів шляхом проведення підрахунків судом встановлено, що відповідач зобов"язувався сплатити кредит в сумі 145534 грн. 50 коп., проценти в сумі 59860 грн. 73 коп. та плату за обслуговування кредиту в сумі 13098 грн., всього 218493 грн. 23 коп. Згідно представлених позивачем розрахунків відповідач сплатив на виконання умов кредитного договору 219241 грн. 41 коп. З пояснень представника відповідача вбачається, що відповідач зберіг не всі квитанції про сплату кредиту, в зв"язку з чим виникла розбіжність між сплаченою сумою, зазначеною позивачем, та пред"явленими квитанціями відповідачем. З пояснень представника позивача встановлено, що заборгованість по кредиту виникла через підвищення плати за обслуговування кредиту, передбаченої п.2.2.3 кредитного договору. При цьому представник позивача зазначила, що відповідача про зміну умов договору повідомляли смс-повідомленнями на номер мобільного телефону та направляли претензію від 19.07.2010 року, яка відповідачем отримана не була, а претензія від 16.03.2012 року відповідачем була отримана, але залишена без задоволення. Суд вважає, що відповідач про підвищення плати за обслуговування кредиту не був належним чином повідомлений. На підставі п.10.7 кредитного договору всі зміни та доповнення до кредитного договору вносяться за згодою сторін у письмовій формі та є невід"ємними частинами кредитного договору, крім випадків, коли цим договором прямо передбачено, що зміни його умов не потребують укладення будь-яких письмових додаткових договорів. У п.2.2 кредитного договору не зазначено, що зміни його умов не потребують укладення будь-яких письмових додаткових договорів, а тому у відповідності до п.10.7 договору зміни (збільшення) плати за обслуговування кредиту повинні бути викладені у письмовій формі з внесенням змін до графіку платежів. Крім цього, смс-інформування не можна вважати належним повідомленням про зміну мов кредитування, так як відсутні докази отримання такої інформації відповідачем. Рішенням Конституційного Суду України 10 листопада 2011 року N 15-рп/2011 (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) визначено, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб'єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів. Одним із фундаментальних принципів приватноправових відносин є принцип свободи договору, закріплений у пункті 3 статті 3 Цивільного Кодексу України. Разом з тим зазначена свобода є обмеженою - межі дії цього принципу визначаються критеріями справедливості, добросовісності, пропорційності, розумності. Суд вважає, що позивачем порушено критерій пропорційності свободи договору, так як у відповідності до позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Єврокапітал" заборгованість по тілу кредиту складає 63028 грн. 05 коп., проценти в сумі 14829 грн. 82 коп., плата за обслуговування кредиту складає 47178 грн. 63 коп., тобто більше половини заборгованості по тілу кредиту та процентів. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами - квитанціями про сплату кредиту відповідачем - та представленими розрахунками позивачем судом встановлено, що відповідач [PERSON] в повному обсязі виконав умови кредитного договору щодо повернення кредиту та плати за користування кредитними коштами згідно графіку платежів: за графіком платежів повинен був сплатити 218493 грн.23 коп., фактично сплатив 219241 грн. 41 коп. З цих підстав суд вважає, що права позивача не порушені. Суд вважає, що позивачем порушені права відповідача - позивача за зустрічним позовом: право споживача на отримання безпечних і якісних послуг при придбаня продукції в кредит, право на отримання повної інформації про кредитні умови, зокрема про орієнтовну сукупну вартість кредиту. Порушені права підлягають захисту шляхом визнання кредитного договору виконаним.

Outcome: approved