overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначивши, що 21.06.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двоє дітей: доньку [PERSON] , [INFO] . З листопада 2011 року сторони разом не живуть. Позивачка вважає, що сім`я розпалася, відносини з чоловіком поновити не можливо, тому просить суд розірвати шлюб ним між. Позивачка [PERSON] в суд не явилася, надала суду заяву про слухання справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в суд не явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 по Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.4 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 21.06.2003 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двоє дітей: доньку [PERSON] , [INFO] . З листопада 2011 року сторони разом не живуть, сімейні відносини не підтримують. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які змусили позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між подружжям повинен бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. Мотивуючи свої вимоги наступним, в 17.09.2008 року вона надала у борг відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, що підтверджується розпискою. Відповідно до умов розписки відповідач взяв на себе зобов'язання повернути позивачу отриманні кошти в повному обсязі до 17.12.2008 року. Крім того, він зобов'язувався сплатити 13 % річних за користування коштами позивача. Проте відповідач повернув лише частину боргу, а саме 7000 доларів США та взагалі не сплатив 13% річних за користування коштами. В зв'язку з чим позивач вимушена була звернутися до суду, просила стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 5703,82 доларів США, що в еквіваленті становить 45469,14 грн., судові витрати по справі в сумі 120 грн., а всього 45589,14 грн. В судовому засіданні позивач просила суд позов задоволити в повному обсязі, а саме стягнути заборгованість та понесені судові витрати, а саме витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. та витрати на надання оголошення в газету в сумі 60 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами був укладений договір позики, про що свідчить розписка [PERSON] від 17.09.2008 року, про те що він бере у борг у [PERSON] гроші в сумі 10 000 доларів США, які відповідач зобов'язується повернути до 17.12.2008 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. На даний час відповідач [PERSON], не виконав своїх зобов'язань, а тому борг відповідача перед позивачем складає 5703,82 доларів США, що в національній валюті за курсом НБУ складає 45469,14 грн. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач не повернув весь борг у встановлений строк, позовні вимоги підлягають задоволенню. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 45469,14 грн. До стягнення з відповідачів в силу вимог ст. 88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., оскільки зазначені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально копією квитанції та витрати на надання оголошення в газету в сумі 60 грн., що підтверджується копією квитанції. Також до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 454,69 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

20.02.2012 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного 20.09.1997 року з [PERSON]. Позивачка направила до суду заяву в якій просила справу слухати за її відсутності в судовому засіданні, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але поважної причини своєї відсутності суду не надав. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 20.09.1997 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів громадського стану м.Миколаїв Миколаївської області, актовий запис № 909. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв'язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини і з 2009 року проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільних дітей та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

06.02.2012 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів в її користь та на період навчання спільної доньки [PERSON] [INFO] по ? частині з усіх видів заробітку до 01.07.2013 року. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча судом був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але поважної причини своєї відсутності суду не надав. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, а саме: копію свідоцтва про народження [PERSON], довідку із комунального вищого навчального закладу Новобузького педагогічного коледжу Миколаївської області, копію паспорта позивачки, а також інші матеріали справи, на підставі ст. ст. 198, 199 Сімейного кодексу України, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що 18.09.1993 року позивачка уклала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу сторін народилася спільна дитина -донька [PERSON] [INFO]. Спільне життя сторін не склалося і 04.07.2002 року їх шлюб було розірвано рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області. Після розірвання шлюбу відповідач переїхав на постійне місце проживання до батьків в Дніпропетровську область. 01.09.2009 року донька сторін по справі [PERSON] вступила до комунального вищого навчального закладу Новобузького педагогічного коледжу Миколаївської області на денну форму навчання. Позивачці одній тяжко матеріально забезпечувати навчання доньки, а тому вона була змушеною звернутися до суду з даним позовом. Відповідно ст. 199 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років або до закінчення навчання. Як встановлено у судовому засіданні відповідач добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу дочці. Відповідач здоровий, працездатний, неповнолітніх дітей на утриманні не має, аліменти не сплачує і має можливість надавати матеріальну допомогу. Зважаючи на вище викладене суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки по ? частині з усіх видів заробітку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до 01.07.2013 року -кінця навчання [PERSON] З відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 214 гривень 40 копійок. На підставі вище зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 08.08.2011 року народилась [PERSON], фактичним та біологічним батьком якої є він. Із матір’ю дитини [PERSON] він перебував у фактичних шлюбних стосунках та мешкав однією родиною без реєстрації шлюбу з 2010 року до моменту її смерті. Він визнавав себе батьком дитини, забрав [PERSON] із пологового будинку разом з дитиною та піклувався і про неї і про свою доньку. 19.02.2012 року [PERSON] померла. Просив суд визнати його батьком [PERSON], [INFO], та зобов’язати Приморський відділ РАГС Маріупольського міського управління юстиції внести зміни в актовий запис №356 від 08.09.2011 року про народження [PERSON] зазначивши його батьком дитини. В суді позивач підтримав позов та просив його задовольнити, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представники відповідачів - Служби у справах дітей Приморської райадміністрації та Приморського відділу РАГС не заперечували проти задоволення позову та просили розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що з червня 2010 року до 19.02.2012 року [PERSON] та [PERSON] мешкали однією родиною без реєстрації шлюбу. 08 серпня 2011 року [PERSON] народила доньку [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження 1-НО №406596, виданого 08.09.2011 року, батьком дитини відповідно до ст..135 СК України зазначений [PERSON]. 19.02.2012 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЕД №320980, виданим відділом РАГС Кремінського районного управління юстиції в Луганській області. Рішенням Служби у справах дітей Приморської районної адміністрації Маріупольської міської Ради №2 від 21.02.2012 року після смерті [PERSON] малолітня [PERSON] до вирішення питання про встановлення батьківства в судовому порядку тимчасово влаштована в сім’ю свого біологічного батька. Матеріально-побутові умови [PERSON] дозволяють залишити малолітню дитину на тимчасове проживання. Згідно ст..128 СК України за відсутності заяв, право на подачу яких встановлено ст..126 та 127 цього кодексу, батьківство відносно дитини може бути визнано за рішенням суду. За ч.3 цієї статті позов про визнання батьківства може бути заявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач визнає себе батьком [PERSON], з моменту народження дитини виховує та утримує її, забезпечуючи належні та достатні умови для її життя та розвитку, та просить визнати в судовому порядку його батьківство, а орган опіки та піклування, захищаючи інтереси малолітньої дитини, не заперечує проти цього, суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Враховуючи складність даної справи те, що для складення повного рішення потрібен додатковий час, суд оголошує в даному судовому засіданні вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складення повного рішення відповідно до вимог ст.209 ЦПК України на строк не більше ніж на п’ять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомляє особам, які беруть участь у справі, що вони зможуть ознайомитися з повним рішенням суду 11 квітня 2012 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

У березні 2012 р. заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та зазначила, що 04.08.2007 р. померла її троюрідна тітка [PERSON], яка проживала за адресою: м. Київ, бул. Давидова 7, кв. 19. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй на праві власності кв. № 19 по бул. Давидова № 7. За життя, померла, заповіт не складала. Окрім заявниці інших спадкоємців за законом у покійної не має. У встановлений шестимісячний термін, заявник направила копію нотаріально посвідченої заяви про вступ у спадщину до 7 Київської державної нотаріальної контори. Після звернення до 7 Київської державної нотаріальної контори для подачі інших документів для отримання спадщини, заявниці стало відомо, що заява про вступ у спадщину відсутня. Тоді заявник [PERSON] знову звернулась до 7 Київської державної нотаріальної контори із заявою про вступ у спадщину. Постановою 7 Київської державної нотаріальної контори від 03.02.2012 р., про відмову у вчиненні нотаріальної дії, і заявнику було відмовлено у зв’язку із не наданням документів, що підтверджують факт родинних відносин. У судовому засіданні представник заявника, підтримав заяву та просить її задовольнити з підстав наведених у ній. Заінтересована особа належну явку своїх представників у судове засідання не забезпечила, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавала. Суд вислухавши пояснення адвоката заявниці, покази свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи вважає, що дана заява підлягає задоволенню. Як встановлено судом, 04.08.2007 р. померла її троюрідна тітка [PERSON], яка проживала за адресою: м. Київ, бул. Давидова 7, кв. 19. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй на праві власності кв. № 19 по бул. Давидова № 7, і за життя заповіт не складала. Окрім заявниці інших спадкоємців за законом у покійної не має. 28.12.2007 року, [PERSON] направила копію нотаріально посвідченої заяви про вступ у спадщину до сьомої Київської державної нотаріальної контори. Після звернення до 7 Київської державної нотаріальної контори, заявниці стало відомо, що заява про вступ у спадщину відсутня. Як встановлено судом, заявник [PERSON] знову звернулась до сьомої Київської державної нотаріальної контори із заявою про вступ у спадщину. Постановою 7 Київської державної нотаріальної контори від 03.02.2012 р., про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено в зв’язку із не наданням документів, що підтверджують факт родинних відносин. У судовому засіданні також встановлено, що у бабусі заявниці - [PERSON] був рідний брат [PERSON], у якого була рідна донька [PERSON]. У зв’язку з цим остання приходиться заявниці троюрідною тіткою. Тому суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] є троюрідною тіткою [PERSON], так як це підтверджено іншими документами в їх сукупності. А оскільки встановлення цього факту необхідно заявниці для оформлення права на спадщину, то заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10 лютого 2012 задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк»до [PERSON], про звернення стягнення предмету застави. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення суду, оскільки в рішенні Оболонського районного суду м. Києва не зазначено процедуру продажу автомобіля Subaru, модель: impreza, рік випуску: 2003, тип: ТЗ: легковий седан, N кузова/шасі: JFGDBLH33G047072, реєстраційний номер: АА 6611ЕЕ, що належить на праві власності [PERSON], не стягнуто з відповідача судові витрати, в той час як такі вимоги позивач заявляв та позов задоволено в повному обсязі. У судове засідання сторони по справі не з»явилися, про день та час розгляду заяви повідомлялися належним чином, про причини неявки судові не повідомили, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо : - стосовно будь-якої позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; - суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або дії, які треба виконати; - суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; - судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки в рішенні Оболонського районного суду м. Києва від 10 лютого 2012 року не зазначено процедуру продажу автомобіля Subaru, модель: impreza, рік випуску: 2003, тип: ТЗ: легковий седан, N кузова/шасі: JFGDBLH33G047072, реєстраційний номер: АА 6611ЕЕ, що належить на праві власності [PERSON] , а також не вирішено питання про стягнення з відповідача судових витрат, в той час як позивач такі вимоги заявляв та позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що йому на праві власності належить однокімнатна квартира [ADDRESS]. Позивач вказує, що 05.06.2011 року він виявив наслідки залиття квартири, яке виникло з вини власника квартири № 406, розташованої поверхом вище. Позивач зазначає, що квартира, в якій він проживає потребує ремонту, залиття квартири відбувалося неодноразово. Зважаючи на викладене вище. позивач просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 545, 0 грн. , моральну шкоду у розмірі 1500. 0 грн., судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач до суду не з»явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, направив до суду заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши думку позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. З вини власника квартири № 406 цього ж будинку - [PERSON] сталося залиття квартири № 398. Згідно локального кошторису № 2-1-1 на ремонт квартири [ADDRESS], кошторисна вартість будівельних робіт складає 545, 0 грн. Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб. Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Оскільки залиття квартири сталося з вини відповідача, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду у розмірі 545, 0 грн. Згідно акту про залиття квартири від 16 червня 2011 року, залиття квартири № 398 сталося внаслідок недбалого відношення мешканців квартири № 406 до санітарного обладнання. Оскільки залиття квартири з вини відповідача є непоодиноким випадком, враховуючи, що позивач є людиною похилого віку та затоплення квартири викликає не лише душевні хвилювання, а й створює дискомфортні умови для проживання в ній, суд вважає, неправомірні дії відповідача заподіяли позивачеві моральну шкоду, яку суд оцінює у розмірі 1000, 0 грн. На підставі ст.ст. 280, 386, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 січня 2008 року виконавчим комітетом Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис 01. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, внаслідок чого у них постійні суперечки, позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства, а тому, вважає, що їх сімя розпалася остаточно. В судове засідання позивачка [PERSON] зявилася, позов підтримала й просить задовольнити вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, проти задоволення позову не заперечив, про що подав суду письмову заяву. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, з врахуванням змісту заяви відповідача, суд встановив такі факти: Між сторонами спору зареєстровано шлюб 25 січня 2008 року виконавчим комітетом Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис 01. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. В сторін спору від шлюбу є спільна малолітня дитина донька Діана, [INFO], котра проживає та перебуває на утриманні позивачки. В судовому засіданні встановлено, що тривалий час сторони спору не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер . Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що встановлення строку для примирення сторін є недоцільним, оскільки подальше збереження сімї суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

21.02.2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що з відповідачем в шлюбі з 03.03.2007 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя та введення спільного господарства. Шлюбні відносини припинено з січня 2012 року. Позивач вказала, що примирення неможливе. Спору про поділ майна не має. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій наполягала на задоволенні позову, просила розглянути справу у її відсутність у попередньому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] звернувся із заявою, в якій вказав, що позов визнає, просив розглянути справу у його відсутність у попередньому судовому засіданні. Визнання позову [PERSON] не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому приймається судом, що є підставою згідно ч.4 ст.130, ст.174 ЦПК України постановити рішення у попередньому судовому засіданні. Ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Іванюк) [PERSON] перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 03.03.2007 року Геніївською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №3. (а.с.6) Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO].(а.с.7) Встановлено, що шлюбні відносини припинено з січня 2012 року. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивач та проти яких не заперечував відповідач, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. Спору про поділ майна сторони не мають. Згоди про місце проживання дочки досягнуто, вона залишається проживати з матірю [PERSON]. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам кожного з них. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. 2. Судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 107,30 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved