Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-20 00:00:00

в червні 2012 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] на праві спільної часткової власності володіє 2/5 частинами домоволодіння по вул. Фабрична, 15 «б» в м. Коломия, розташованого на неприватизованій земельній ділянці, а [PERSON] має на праві спільної часткової власності 3/40 частки житлового будинку та надвірних будівель і споруд. Відповідачка без їхньої згоди та жодного проектного дозволу, самовільно за рахунок одного існуючого входу влаштувала інший вхід у житловий будинок, яким користується. Крім того, [PERSON] до лівої частини житлового будинку самовільно на спільній земельній ділянці спорудила фундамент розміром 2 х 7 м, де встановила бетонну площадку, звідки заклавши веранду, самовільно перебудувала її на коридор і ванну, а вхід у будинок, яким вона користувалася, замурувала і фактично ліквідувала. Цією самовільною реконструкцією відповідачка, перегородивши сходову площадку входу до житлового будинку, яким вони користуються, фактично перегородила двосторонній вихід на площадку входу в будинок. Другий вхід у будинок, передбачений проектною документацією, відповідачка замурувала, натомість влаштувала інший вхід, розташувавши поряд із входом, яким вони користувалися згідно плану. Просять зобовязати [PERSON] знести перегородку входу в приміщення № 1-6 та відновити повну діяльність входу в приміщення № 1-6 згідно технічного паспорта, демонтувати самовільно встановлену бетонну площадку. Повністю звільнивши частину земельної ділянки площею 2 х 7 м. від бетонної основи, відновити вхід у приміщення 1-1 з двору, заборонити проводити будь-які перепланування житлового будинку № 15 по вул. Фабрична в м. Коломия та стягнути з відповідачки моральну шкоду в сумі 5 000 грн. на користь [PERSON] та 3 000 грн. на користь [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої та за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що оскільки вхід з правої сторони будинку був незручним, знаходився біля входу в підвал, на початку 2009 року, за згодою інших на той час співвласників будинку, її сином [PERSON], чоловіком [PERSON] та іншими співвласниками будинку, а саме: [PERSON], [PERSON] спільно власними силами був споруджений фундамент біля центральної частини будинку, встановлена бетонна площадка, викладені стовпчики для влаштування сходової, що веде до приміщення, визначеного на інвентарному плані під № 1-1, та демонтовані стовпчики сходової, що вела до входу, визначеного на інвентарному плані під № 1 -6. Старий вхід до будинку, розташований з правої частини будинку і яким вона користувалася, був замурований. В майбутньому вони планували встановити веранди до частин будинку, якими фактично користувалися, і в такий спосіб покращити житлові умови всіх співвласників. У кінці 2009 року вона встановила веранду, а частину приміщення, визначеному на інвентарному плані під № 1-1, обладнала під санвузол. Позивач [PERSON] веранду не встановив, а [PERSON], переїхав проживати в інше житлове приміщення. Позивачка [PERSON] на момент проведення вказаних будівельних робіт співвласником будинку не була, право власності набула на підставі договору дарування від 15.02.2011 року, отже її права як співвласника будинку, встановленням окремого входу та веранди порушені не були, її згоди на проведення таких будівельних робіт не було потрібно. Просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1, 2, 4 статті 376 ЦК України (в редакції, на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ст.358 ч. 1 ЦК України). Згідно ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Судом встановлено, що сторони володіють на праві спільної часткової власності домоволодінням за адресою м. Коломия, вул.. Фабрична, 15 «б», розташованого на неприватизованій земельній ділянці. [PERSON] володіє 2/5 частинами цього домоволодіння, [PERSON] має на праві спільної часткової власності 3/40 частки житлового будинку та надвірних будівель і споруд, а [PERSON] володіє 18/40 часток вказаного будинковолодіння. В 2009 році [PERSON] без згоди позивачів та жодного проектного дозволу, самовільно за рахунок одного існуючого входу влаштувала інший вхід у житловий будинок, яким користується. Крім того, відповідачка на земельній ділянці, що знаходиться у спільному користуванні сторін, самовільно спорудила біля лівої частини житлового будинку фундамент розміром 2 х 7 м, де встановила бетонну площадку, а також веранду, самовільно перебудувала її на коридор і ванну, а вхід в будинок, яким вона користувалася, замурувала і фактично ліквідувала, натомість влаштувала інший вхід, розташувавши його поряд з входом, яким сторони користуються згідно плану. Наведене стверджується, крім пояснень сторін, постановою інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю № 111 від 09 березня 2011 року, згідно якої [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері містобудування, а саме, без дозволу інспекції ДАБК добудовано веранду за адресою м. Коломия, вул.. Фабрична, 15 «б» (а.с.8), листом першого заступника міського голови від 12.10.2011 року (арк.. справи 20), Згідно рішення виконкому Коломийської міської ради від 27 лютого 1996 року № 37 про приймання та введення в експлуатацію будинку № 15 «б» по вул. Фабрична в м. Коломия, п.15 [PERSON] та [PERSON] попереджено про те, що всяка добудова, реконструкція або перебудова житлових будинків без дозволу виконкому заборонена. Відповідно до вимог ст. ст. 60, 61 ЦПК України сторони зобовязані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовуються їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Посилання представника відповідачки на те, що переоблаштування входів та спорудження бетонної площадки під веранду здійснювалось за згодою всіх співвласників, суд відхиляє. Пояснення свідків [PERSON] (чоловіка позивачки) та [PERSON] (її сина) про усну згоду позивача [PERSON] на встановлення веранди, суд оцінює критично. [PERSON] у позовній заяві, а [PERSON] в судовому засіданні не підтверджують факт такої згоди, будь-яких письмових доказів про наявність згоди всіх співвласників на прибудову та переобладнання входу до будинку у встановленому законом порядку, відповідачка не надала. Таким чином, зведення відповідачкою бетонної площадки під веранду та ліквідація і утворення входів у не встановленому законом порядку, без згоди інших співвласників та державних органів, є порушенням прав позивачів як співвласників будинку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди позивачам суд враховує характер правопорушення, глибину їх душевних страждань, ступінь вини відповідачки. Враховуючи вимоги розумності та справедливості суд вважає, що розмір грошового відшкодування завданої [PERSON] та [PERSON] моральної шкоди становить по 250 грн. кожному. Що стосується вимоги позивачів про заборону відповідачці проводити будь-які перепланування будинку та надвірних споруд будинковолодіння № 15 «б» по вул. Фабрична в м. Коломия, то суд вважає її передчасною, тому вона задоволенню не підлягає. Крім того, суд не вправі забороняти відповідачу здійснювати ті чи інші дії в майбутньому, оскільки такий спосіб захисту не передбачений ст. 16 ЦК України. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] Судові витрати підлягають вирішенню відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 23, 356-358, 376, 386, 391 ЦК України та

Outcome: partial