Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-23 00:00:00

В жовтні 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом і в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Позивач вказував на те, що він є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. 18 вересня 2010 року близько 14.00 год. відповідач [PERSON], знаходячись у дворі будинку № 37-А по вул..Васляєва в м.Миколаєві вчинив насильницькі дії відносно його малолітнього сина [PERSON] у вигляді здавлювання та викручування носа пальцями руки, завдавши сину фізичного болю. Вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 7 серпня 2012 року відповідача визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ст..126 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Внаслідок неправомірних дій відповідача син переніс сильний стрес та вони звернулися до невролога дитячої поліклініки, в якій сину був поставлений діагноз: «невроз, як наслідок стресу» та призначено лікування в денному стаціонарі відділення реабілітації. З цього часу вони періодично звертаються до невролога зі скаргами на порушення психічного стану сина, який у звязку з цим періодично проходить лікування. Посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій його малолітньому сину завдано значної моральної шкоди, яка полягає у перенесеному ним фізичному і душевних стражданнях, погіршенням психічного стану здоровя, необхідності у звязку з цим проходження лікування, позивач просив суд стягнути з відповідача 27164 грн. 87 коп. компенсації моральної шкоди. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов, просив про його задоволення. Відповідач та його представник проти позову [PERSON] заперечували. Відповідач посилався на те, що фізичного болю малолітньому [PERSON] він не завдавав, оскільки лише посмикав його за ніс. До того ж малолітній [PERSON] був свідком конфлікту, який склався між ним та його батьком [PERSON], коли останній умисно наносив йому удари руками та ногами по голові та тулубу, заподіявши тілесні ушкодження, що і могло спричинити стрес дитині. Посилаючись на викладене, в задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали цивільної справи, матеріали кримінальної справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її заподіяла за наявності її вини. З матеріалів справи вбачається, що 18 вересня 2010 року близько 14.00 год. відповідач [PERSON], знаходячись у дворі будинку № 37-А по вул..Васляєва в м.Миколаєві у стані спяніння вчинив насильницькі дії відносно неповнолітнього [PERSON] у вигляді здавлювання та викручування носа пальцями руки, завдавши фізичного болю. Вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 7 серпня 2012 року відповідача визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ст..126 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Внаслідок протиправних дій відповідача неповнолітній [PERSON] зазнав фізичних та душевних страждань з приводу перенесеного фізичного болю, переніс душевні хвилювання. Виходячи з фактичних обставин справи, зазначеного вище положення Закону та ст.1167 ЦК України наявні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої неповнолітньому сину позивача. Враховуючи характер неправомірних дій відповідача, характер, обсяг і глубину душевних страждань неповнолітнього, приймаючи до уваги розяснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами), виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування необхідно визначити в 1500 грн. При цьому суд не може взяти до уваги доводи позивача про те, що погіршення психічного стану здоровя неповнолітнього сталося саме внаслідок неправомірних дій відповідача, оскільки в їх підтвердження позивачем не надано відповідних доказів. Крім того як вбачається з матеріалів справи 18 вересня 2010 року неповнолітній [PERSON] був також присутній при конфліктній ситуації та нанесенні [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] У відповідності до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial