Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

Позивач ПАТ «МетаБанк»звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом в сумі 578144,47 гривень та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] (фізична особа підприємець) кредитного договору №32-11-08/0031-К від 02.04.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 460000 гривень для ведення поточної підприємницької діяльності, строком погашення не пізніше 29.09.2009 року, зі сплатою 19,3 відсотків річних за користування кредитом (додатковою угодою №3 від 15.08.2008 року до кредитного договору№32-11-08/0031-К від 02.04.2008 року розмір відсотків за користування кредитними коштами з 15.08.2008 року було збільшено до 22,3% річних, додатковою угодою №4 від 24.11.2008 року до 25,6%, додатковою угодою №5 від 01.10.2009 року до 29,1%). В якості забезпечення наданого кредитного договору 02.04.2008 року між акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений договір поруки №32-11-08/0031-К/П, на підставі якого поручитель взяла на себе зобовязання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] його зобовязань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання ним умов кредитного договору. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у ньому. Відповідачі, повідомлені судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися і не повідомили суд про причини неявки. Відповідно до ст.169 ЦПК України їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, а саме заперечував щодо суми нарахованої позивачем пені, та надав суду відповідний розрахунок. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02.04.2008 року між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є ПАТ «МетаБанк»(банк), та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №32-11-08/0031-К, згідно умов якого банк надав позичальнику довгостроковий кредит для ведення поточної підприємницької діяльності на загальну суму 460000 гривень, що підтверджується меморіальним ордером від 02.04.2008 року, а [PERSON], в свою чергу, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі не пізніше 29.09.2009 року включно, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Згідно п.3.1.2 кредитного договору №32-11-08/0031-К від 02.04.2008 року позичальник зобовязаний повністю погасити банку кредит, отриманий за кредитним договором, у перший робочий день, наступний за днем, передбаченим у п.1.1 кредитного договору (29.09.2009 року). На підставі п.3.1.3 кредитного договору №32-11-08/0031-К від 02.04.2008 року позичальник зобовязаний сплатити банку відсотки за користування кредитом та комісію за надання кредиту. Відповідно до п.4.2 кредитного договору №32-11-08/0031-К від 02.04.2008 року позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 19,3% річних. Відсотки за користування кредитом сплачуються позичальником за весь час фактичного користування кредитом за період з дня видачі кредиту по день, зазначений у п.1.1 кредитного договору (29.09.2009 року). Розмір відсоткової ставки за кредитним договором може змінюватися. Нарахуванні банком відсотки за користування кредитом сплачуються позичальником не пізніше числа місяця, наступного за місяцем, у якому вони нараховані. Пунктом 4.3 кредитного договору №32-11-08/0031-К від 02.04.2008 року передбачено, що позичальник сплачує банку комісію за надання кредиту в розмірі 0,9% від суми кредиту, протягом трьох робочих днів з моменту набуття чинності кредитним договором. Відповідно до п.5.3 кредитного договору №32-11-08/0031-К від 02.04.2008 року в разі порушення позичальником строку погашення кредиту позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,5% від простроченої суми за кожен день прострочення. Згідно п.5.4 кредитного договору №32-11-08/0031-К від 02.04.2008 року в разі порушення позичальником строку сплати відсотків, строків сплати комісій позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,5% від простроченої суми за кожен день прострочення. На підставі п.5.7 кредитного договору №32-11-08/0031-К від 02.04.2008 року у разі невиконання позичальником зобовязань з погашення суми отриманого кредиту в день, наступний за днем, зазначеним в п.1.1 договору (29.09.2009 року), позичальник сплачує банку за прострочення виконання зобовязань в цей день договірну штрафну санкцію в розмірі 0,2% від суми непогашеної в строк суми кредиту. Крім того, між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є ПАТ «МетаБанк»(банк), та [PERSON] (позичальник) було укладено 23.04.2008 року додаткову угоду №1 до кредитного договору№32-11-08/0031-К від 02.04.2008 року, 13.05.2008 року додаткову угоду №2, 15.08.2008 року додаткову угоду №3, 24.11.2008 року додаткову угоду №4, 01.10.2009 року додаткову угоду №5, 13.10.2009 року додаткову угоду №6, 13.11.2009 року додаткову угоду №7, 18.08.2010 року додаткову угоду №8, 29.09.2010 року додаткову угоду №9, 25.02.2011 року додаткову угоду №10. Додатковою угодою №3 від 15.08.2008 року розмір відсотків за користування кредитними коштами з 15.08.2008 року було збільшено до 22,3% річних, додатковою угодою №4 від 24.11.2008 року до 25,6%, додатковою угодою №5 від 01.10.2009 року до 29,1%. 02.04.2008 року в якості забезпечення наданого кредитного договору №32-11-08/0031-К від 02.04.2008 року між акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є позивач (банк), та [PERSON] (поручитель) був укладений договір поруки №32-11-08/0031-К/П, на підставі якого поручитель взяла на себе зобовязання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] (позичальник) його зобовязань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання ним умов кредитного договору. Відповідно до п.3 договору поруки №32-11-08/0031-К/П від 02.04.2008 року [PERSON] та [PERSON] відповідають як солідарні боржники і банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобовязань як до позичальника, так і до поручителя, чи до всіх одночасно. Згідно п.4 договору поруки №32-11-08/0031-К/П від 02.04.2008 року поручитель зобовязаний самостійно слідкувати за виконанням позичальником зобовязань за кредитним договором. На підставі п.6 договору поруки №32-11-08/0031-К/П від 02.04.2008 року у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань, передбачених договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні понесені збитки. Пунктом 7 договору поруки №32-11-08/0031-К/П від 02.04.2008 року передбачено, що у разі, якщо поручитель в строк, зазначений в п.3 договору, не погасить банку суму заборгованості позичальника за кредитним договором у повному обсязі, він сплачує банку пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Крім того, між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є ПАТ «МетаБанк»(банк), та [PERSON] (поручитель) було укладено 15.08.2008 року додаткову угоду №1 до договору поруки №32-11-08/0031-К/П від 02.04.2008 року, 24.11.2008 року додаткову угоду №2, 01.10.2009 року додаткову угоду №3, 25.02.2011 року додаткову угоду №4. Таким чином, [PERSON] вимоги кредитного договору №32-11-08/0031-К від 02.04.2008 року не виконує, в обумовлені строки кредит та відповідну платню по ньому не сплачує. Позивач звертався до відповідачів з вимогою про сплату заборгованості по кредиту (вих.№60-01/5464 від 09.06.2011 року, вих.№60-01/5465 від 09.06.2011 року), попереджав про звернення до суду, однак останні заходів до погашення заборгованості не вжили. Станом на 25.04.2012 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором №32-11-08/0031-К від 02.04.2008 року у розмірі 578144,47 гривень, а саме: 278284,09 гривень прострочена заборгованості за кредитом, 23619,03 гривень прострочена заборгованості за процентами, 276241,35 гривень пеня за прострочення кредиту, процентів. Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобовязані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі ст.544 Цивільного кодексу України боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] є поручителем перед позивачем за виконання [PERSON] умов кредитного договору №32-11-08/0031-К від 02.04.2008 року, тобто [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками. У звязку з невиконанням позичальником вимог зазначеного кредитного договору у позивача виникло право вимагати від відповідачів виконання зобовязань по кредитному договору, які останні ігнорують. Тому є підстави для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача суми основного боргу по несплаченому кредиту, процентів за користування кредитними коштами та пені. Однак, як вбачається з матеріалів справи позивачем було невірно розраховано суму пені, яка підлягає стягненню з відповідачів. Так, розмір пені за період з 23.11.2012 року по 22.03.2012 року становить 7090,53 гривень (сума простроченої заборгованості у розмірі 278284,09 гривень х ставка НБУ з 10.08.2010 року у розмірі 7,75% / 365 днів у році х 120 днів прострочення), а за період з 23.03.2012 року по 23.05.2012 року 3545,26 гривень (сума простроченої заборгованості у розмірі 278284,09 гривень х ставка НБУ з 23.05.2012 року у розмірі 7,5% / 365 днів у році х 62 дні прострочення). Таким чином пеня за прострочення сплати кредиту, процентів складає 10635,79 гривень (7090,53 гривень + 3545,26 гривень) Таким чином, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе задовольнити позов частково. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як позов задовольняється частково, судові витрати повинні бути присуджені відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (312538,91 х 3219 / 578144,47 = 1740,16 гривень). На підставі викладеного,

Outcome: partial