Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

У серпні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового [ADDRESS] по провулку Мічуріна в м. Васильків Київської області. Позивач стверджує, що після смерті його брата [PERSON], який помер 09 липня 2011 року, відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. Позивач вказує, що спадкоємців першої черги у померлого не має, тому він в установлений 6-ти місячний строк звернувся з заявою до Васильківської міської державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини, але листом №446/02-14 від 13.04.2012 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з тим, що Свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру, видане Васильківською міською державною нотаріальною конторою Київської області 13 жовтня 2010 року, не зареєстроване, що суперечить ст. 182 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», і тому державний нотаріус запропонував позивачеві звернутися до суду. Позивач вважає, що за ним повинно бути визнано право власності на спадковий будинок, оскільки при житті брат [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після матері [PERSON], яка померла 02 грудня 2009 року, але з яких причин він його не зареєстрував позивачеві не відомо. Позивач надав судові заяву, в якій вказує щоб розгляд справи проходив без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі , щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 09 липня 2011 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 221409, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 15 липня 2011 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з ? квартири під номером 1, що знаходиться в місті Василькові Київської області по провулку Мічуріна 1, під номером 13. Оскільки інших спадкоємців у померлого не має, то [PERSON], який є рідним братом померлого, в установлений законом строк звернувся з заявою до Васильківської міської державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 09 липня 2011 року [PERSON] на ? квартири під номером 1, що знаходиться в місті Василькові Київської області по провулку Мічуріна 1, під номером 13 позивачеві було відмовлено, у звязку з тим, що Свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру, видане Васильківською міською державною нотаріальною конторою Київської області 13 жовтня 2010 року, не зареєстроване. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1269 цього Кодексу встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є рідним братом спадкодавця, проте оформленню його прав на спадкове майно перешкоджає той факт, що спадкодавцем за життя не було зареєстроване право власності на ? квартири під номером 1, що знаходиться в місті Василькові Київської області по провулку Мічуріна 1, під номером 13. Враховуючи той факт що позивач дійсно є спадкоємцем за законом та виявив бажання прийняти спадщину в порядку і в строки передбачені ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved