Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

Позивач 23.07.2012 року звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача борг за спожиті житлово-комунальні послуги, який станом на 01.05.2012 року становить 3735,39 грн. і не сплачується відповідачем у добровільному порядку, а також 3% річних у розмірі 52,85 грн. та інфляційну складову боргу у розмірі 30,64 грн. та судові витрати 214,60 грн. В позові посилається на те, що відповідач є власником та проживає в [INFO]. Між позивачем та відповідачем встановлені фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. Однак зобовязання по оплаті наданих послуг відповідач виконує неналежно, внаслідок чого станом на 01.05.2012 року виникла заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 3735,39 грн. - основного боргу, 52,85 грн. - 3% річних, та 30,64 грн. інфляційна складова боргу. В судове засідання представник позивача не зявилась, надавши суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, надав заяву про уточнення позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, дослідивши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його вимог не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідач зобовязаний оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідачів виконання обовязку щодо оплати наданих послуг. Судом встановлено, що відповідачем було добровільно сплачено суму заборгованості за житлово-комунальні послуги в повному обсязі, але не сплачено інфляційні нарахування в сумі 30,64 грн, і три відсотка річних нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 52,85 грн., та не сплачено судовий збір в сумі 214,60 грн.. Наявність заборгованості підтверджується бухгалтерським розрахунком суми боргу, даними особової картки, даними контрольної перевірки. Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено законом або договором. Крім того, відповідач відповідно до ст. 625 ЦК України несе відповідальність за порушення грошового зобовязання і на вимогу кредитору зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, яка 3% річних в сумі 52,85 грн. та інфляційна складова боргу у розмірі 30,64 грн., а також згідно ст.88 ЦПК України сума сплаченого позивачем держмита у розмірі 214, 60 грн.

Outcome: approved