Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-04 00:00:00

ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії- Волинське обласне управління Ощадбанку що є правонаступником ВАТ Державний ощадний банк України звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 24.04.2008 року між ВАТ Державний ощадний банк України [PERSON] було укладено кредитний договір № 3945 про надання кредиту на суму 75 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18% річних з терміном повернення кредиту 23 квітня 2013 року. 24.04.2008 року між ВАТ Державний ощадний банк України та [PERSON] укладений договір поруки № 4617. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] є поручителям відповідача [PERSON] та відповідають перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник у випадку невиконання ним зобовязань за кредитним договором. 24.04.2008 року між [PERSON] та позивачем з метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору укладено іпотечний договір Р№ 1086. У звязку з невиконанням умов кредитного договору та виникненням при цьому простроченої заборгованості, банк звернувся до суду з позовом про примусове стягнення з відповідачів кредитної заборгованості. 10 листопада 2009 року рішенням Луцького міськрайонного суду задоволено позов відповідачів про стягнення кредитної заборгованості в сумі 82 352 грн. 99 коп. Враховуючи, що дія кредитного договору не припинена та те, що відповідачі не виконали вищевказане рішення суду, банк продовжував нараховувати відсотки за користування кредитом. Станом на 25 січня 2013 року сума заборгованості за кредитним договором складає 91 137 грн. 51 коп. Просить суд солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд, позов задовольнити. Представники відповідачів в судовому засіданні просили суд застосувати позовну давність до вимог щодо стягнення пені по кредитному договору. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24.04.2008 року між ВАТ Державний ощадний банк України [PERSON] було укладено кредитний договір № 3945 про надання кредиту на суму 75 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18% річних з терміном повернення кредиту 23 квітня 2013 року. 24.04.2008 року між ВАТ Державний ощадний банк України та [PERSON] укладений договір поруки № 4617. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] є поручителям відповідача [PERSON] та відповідають перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник у випадку невиконання ним зобовязань за кредитним договором. 24.04.2008 року між [PERSON] та позивачем з метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору укладено іпотечний договір Р№ 1086. 10 листопада 2009 року рішенням Луцького міськрайонного суду задоволено позов відповідачів про стягнення кредитної заборгованості в сумі 82 352 грн. 99 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Після ухвалення рішення суду, виконання не здійснено, що в свою чергу не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржників від відповідальності за невиконання ними грошового зобов'язання та не позбавляє позивача права на отримання процентів, пені й інших втрат, передбачених договором. Рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не проведено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів, пені й інших втрат, передбачених договором. Відповідачі [PERSON], [PERSON] належним чином взяті на себе зобовязання по кредитному договору не виконали, в результаті чого станом на 25 січня лютого 2013 року заборгованість перед банком по несплачених відсотках становить 36\~ 446 грн. 90 коп. Приймаючи до уваги, що до вимог про стягнення пені застосовується спеціальна позовна давність в один рік (ст.. 258 ЦК України), то суд частково задовольняє вимоги по сплаті пені простроченого основного боргу та відсотків в розмірі 17\~ 084 грн. 01 коп. за період з 25.01.2012 року по 25 січня 2013 року, а тому позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial