Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до Київського міського психоневрологічного диспансеру №5, в якому просив зобов’язати відповідача сплатити до Пенсійного фонду України соціальний внесок на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за кожен місяць вимушеного прогулу позивача з 20 липня 2009 року по 31 грудня 2010 року, подати скориговані дані до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України за період вимушеного прогулу з 20 липня 2009 року по 31 грудня 2010 року щодо сплати соціального внеску на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування позивача, зобов’язати відповідача сплатити до Пенсійного фонду України єдиний внесок на загальнообов’язкове державне соціальне страхування за кожен місяць вимушеного прогулу позивача з 01 січня 2011 року по 23 березня 2011 року та подати скориговані дані до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України за період вимушеного прогулу з 01 січня 2011 року по 23 березня 2011 року щодо сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування позивача. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що відповідно до рішення Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2011 року його було поновлено на роботі на посаді заступника головного лікаря з медичної частини Київського міського психоневрологічного диспансеру №5 з 20 липня 2009 року та стягнуто з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Позивач підлягав загальнообов’язковому державному пенсійному страхуванню у період з 20 липня 2009 року по 23 березня 2011 року, страхувальником був Київський міський психоневрологічний диспансер №5. Однак, у відповідь на свою заяву про надання відомостей внесених до персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов’язкового державного соціального страхування позивач дізнався, що його середній заробіток не розділений на кількість місяців вимушеного прогулу та за цей період не сплачено страхові внески, які страхувальник повинен був сплатити за позивача, та не внесено відповідні корективи в персоніфікований облік надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування. Оскільки його (позивача) позбавлено відповідачем права на страховий стаж за період вимушеного прогулу, то він змушений звернутися з позовом до суду. Ухвалою суду від 02 липня 2012 року у якості третьої особи у справі залучено Управління Пенсійного фонду України у Солом’янському районі м. Києва, ухвалою суду від 12 вересня 2012 року - Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов, посилаючись на викладені у ньому обставини. Представник відповідача просила у задоволені позову відмовити, посилаючись на його безпідставність, пояснила, що відповідачем сплачено до Пенсійного фонду України обов’язковий внесок за позивача за період з 01 січня 2011 року, для сплати такого внеску з 20 липня 2009 року по 01 січня 2011 року немає підстав. Від третьої особи Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника, з якої видно, що третя особа не заперечує проти позову. Представник третьої особи Управління Пенсійного фонду України у Солом’янському районі м. Києва до суду не з’явився, хоча третю особу було належним чином повідомлено про день, час і місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Суд, заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва та отримує пенсію за вислугу років (а.с. 44). Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2011 року (а.с.а.с.5-8) [PERSON] поновлено на роботі на посаді заступника головного лікаря з медичної частини Київського міського психоневрологічного диспансеру №5 з 20 липня 2009 року та стягнуто з Київського міського психоневрологічного диспансеру №5 на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 43 979, 31 грн. (423 робочих днів х 103,97 грн. середньоденний заробіток). Згідно з даними клієнтської виписки ПАТ КБ «Правекс-Банк»від 07 лютого 2012 року за період з 01 квітня 2011 року по 01 серпня 2011 року [PERSON] отримав 35 961, 38 грн. (а.с. 9). Відповідно до даних Індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (а.с.47) в період з серпня 2009 року по 01 січня 2011 року [PERSON] не нараховувалося страхового стажу та не сплачувалося по ньому страхових внесків, за період з 01 січня 2011 року по 01 квітня 2011 року нараховувався страховий стаж та сплачувалися страхові внески з суми заробітку 14 115 грн. Як вбачається з даних Акту №740 перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати внесків, єдиного соціального внеску, інших платежів та надання достовірних відомостей до органів Пенсійного фонду Київського міського психоневрологічного диспансеру №5 від 04 квітня 2012 року (а.с.а.с.18-19) згідно рішення суду донараховано ФОП за січень, лютий 2011 року по [PERSON] та донарахований єдиний соціальний внесок. Зазначена обставина підтверджується даними відомостей про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованим особам (а.с.а.с.22-24). З даних бухгалтерської довідки від 10 жовтня 2012 року видно, що відповідно до даних бухгалтерського обліку КМ ПНД №5 та акту звірки розрахунків з Пенсійним фондом України (а.с.48) сальдо станом на 01 січня 2012 року становить 13 163, 08 грн., що є заборгованістю за Пенсійним фондом України в Солом’янському районі м. Києва. Таким чином недоїмка по сплаті нарахованих страхових внесків за 2011 рік відсутня (а.с.49). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 11 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», із змінами, внесеними згідно із Законом N 2856-VI ( 2856-17 ) від 23.12.2010 року, загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону. Частиною 2 статті 20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»передбачено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Згідно зі ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування»платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування»платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність до територіального органу Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом за погодженням з відповідними фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади у галузі статистики; повідомляти територіальний орган Пенсійного фонду про зміну відомостей, що вносяться до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, про застраховану особу, на користь якої він сплачує єдиний внесок, у десятиденний строк після надходження таких відомостей. Пунктом 4.3.4. Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України №21-5 від 27 вересня 2010 року, визначено, що для осіб, які працюють у сільському господарстві, зайняті на сезонних роботах, виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами, творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів), та інших осіб, які отримують заробітну плату (дохід) за виконану роботу (надані послуги), строки виконання якої (яких) перевищує календарний місяць, єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована. Зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час після звільнення з роботи або згідно з рішенням суду, - середню заробітну плату за вимушений прогул. Оскільки відповідачем не подано відомостей щодо [PERSON] до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України за кожен місяць вимушеного прогулу з 20 липня 2009 року по 31 грудня 2010 року щодо сплати соціального внеску на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та за кожен місяць вимушеного прогулу з 01 січня 2011 року по 23 березня 2011 року щодо сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, то відповідача потрібно зобов’язати подати такі відомості, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги про сплату відповідачем до Пенсійного фонду України соціального внеску на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за кожен місяць вимушеного прогулу [PERSON] з 20 липня 2009 року по 31 грудня 2010 року. Що стосується позовних вимог про сплату відповідачем до Пенсійного фонду України єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування за кожен місяць вимушеного прогулу позивача з 01 січня 2011 року по 23 березня 2011 року, то вони задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем надано суду докази про сплату такого внеску у повному обсязі. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір у розмірі 321,90 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial