Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, який згодом уточнювався мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 05.09.2008 року між ПАТ КБ «Укрсоцбанк»та [PERSON] був укладений договір №120/08-КВ/013 про надання 41600,00 доларів США, терміном повернення кредиту не пізніше вересня 2028 року. Підписання даного договору про надання кредиту стало наслідком чисельного порушення норм чинного законодавства та прав Позичальника, як споживача кредитної послуги з боку ПАТ КБ «Укрсоцбанк», а саме: ненадання банком позичальнику перед укладанням кредитного договору інформації для здійснення свідомого вибору. Крім того договір був укладений у Криворізькому відділенні Дніпропетровської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», який розташований у м.Кривому Розі по вул.. Землячки,1а. Але, як свідчить з [PERSON] державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, дані про будь-які відділення у тому числі Криворізьке відділення АКБ «Укрсоцбанк»відсутні. При заключенні договору банк не надав позивачу ліцензію і дозвіл на банківські послуги, тому не мало право здійснювати банківські послуги, а саме надання кредитів населенню України у іноземній валюті. Також зазначено, що несправедливістю є умови кредитного договору в частині надання кредиту в доларах США, що передбачає згідно умов кредитного договору у випадку погашення кредиту та сплати відсотків за сплату кредиту у доларах США, що є способом зловживання правом, коли всі ризики знецінення національної валюти України шляхом порушення вимог Закону банк покладає на позичальника за кредитним договором та споживача кредитних послуг, що є грубим порушенням ч.3 ст.13 ЦК України. Тому просить визнати споживчий кредитний договір, укладений між [PERSON] та ПАТ АКБ»Укрсоцбанк»в особі Криворізького відділення Дніпропетровської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк»недійсним. Розірвати договір іпотеки №120/08-КЗ/013 від 05.08.2008 року, укладений між ПАТ АКБ»Укрсоцбанк»та [PERSON] Зобовязати приватного нотаріуса [PERSON] Криворізького міського нотаріального округу виключити з реєстру іпотек та заборони відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження [ADDRESS]. ПАТ «Укрсоцбанк»надано зустрічний позов до [PERSON], в обґрунтування якого позивачем зазначено, що 05.09.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк»- правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк»та [PERSON], було укладено договір кредиту №120/08-КВ/013, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти 41 600,00 дол.США. з кінцевим терміном повернення 04.09.2028 року, на умовах, визначених договором кредиту, та встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 14,0% річних. В якості забезпечення по договору кредиту між [PERSON] та позивачем укладено іпотечний договір №120/08-КЗ/013. Згідно п.п.1.1. іпотечного договору, у якості забезпечення виконання зобовязань відповідача за договором кредиту, надано в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: три кімнатну квартиру, загальною площею 62,5 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, вул..Донецька 9/89. Відповідно до п.1.1 договору кредиту, відповідач зобовязався погашати кредит щомісячно включно до 20-го числа місяця, згідно з графіком, що встановлений цим пунктом. Також, пунктом 2.4.5 договору кредиту передбачено зобовязання відповідача сплачувати відсотки за користування кредитом своєчасно та в повному обсязі не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти. У звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобовязань, станом на 08.08.2012 року заборгованість відповідача складає 55 936,08 дол.США, що еквівалентно 447 097.09 гривень, яку вони й просять стягнути, а також судовий збір 3 219,00 гривень. У судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] заявлені вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, проти зустрічного позову заперечували, надали письмові заперечення, та надали пояснення відповідно заперечень. Представник відповідача [PERSON] проти заявленого позову заперечувала у повному обсязі, надала письмові заперечення та надала пояснення відповідно заперечення. Зустрічний позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення відповідно позовної заяви. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.09.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк»- правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк»та [PERSON], було укладено договір кредиту №120/08-КВ/013, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти 41 600,00 дол.США. з кінцевим терміном повернення 04.09.2028 року, на умовах, визначених договором кредиту, та встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 14,0% річних (а.с.9-12 копія договору). В якості забезпечення по договору кредиту між [PERSON] та позивачем укладено іпотечний договір №120/08-КЗ/013. Згідно п.п.1.1. іпотечного договору, у якості забезпечення виконання зобовязань відповідача за договором кредиту, надано в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: три кімнатну квартиру, загальною площею 62,5 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, вул..Донецька 9/89 (а.с.51-52 копія іпотечного договору №120/08-КЗ/013). Відповідно до п.1.1 договору кредиту, відповідач зобовязався погашати кредит щомісячно включно до 20-го числа місяця, згідно з графіком, що встановлений цим пунктом. Також, пунктом 2.4.5 договору кредиту передбачено зобовязання відповідача сплачувати відсотки за користування кредитом своєчасно та в повному обсязі не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти. У звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобовязань, станом на 08.08.2012 року заборгованість відповідача складає: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Поточна заборгованість за кредитом 37 127,96 доларів США, що еквівалентно 296763,78 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Поточна заборгованість за відсотками 285,64 доларів США, що еквівалентно 2283,12 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Прострочена заборгованість за кредитом 1531,04 дол.США, що еквівалентно 12 237,60 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Прострочена заборгованість за відсотками 10 796,96 доларів США, що еквівалентно 86 300,10 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Пеня по простроченому кредиту та відсотках -1717,73 дол.США, що еквівалентно 13 729,88 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Штраф за невиконання п.3.3.7, 3.3.8, 3.3.14 по одному випадку 4 476,74 дол.США, що еквівалентно 35 782,62 гривень (а.с.74-76, 98 розрахунок). Щодо підписання договору, з матеріалів справи вбачається, що договір кредиту укладався між юридичною особою ПАТ «Укрсоцбанк»та [PERSON] Від імені юридичної особи договір кредиту підписаний в.о. начальника Криворізького відділення АКБ «Укрсоцбанк»[PERSON] на підставі довіреності. Як в.о. начальника відділення він був уповноважений підписувати від імені юридичної особи кредитні договори. Криворізьке відділення діяла на підставі Положення про Криворізьке відділення Дніпропетровської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк». П.1.2 Положення зазначає, що відділення є структурною одиницею АКБ «Укрсоцбанк»та обліковується на балансі Дніпропетровської обласної філії. Операції. Які відділення мало право здійснювати, передбачені в ст..2 Положення, а саме в п.2.2.3 Положення передбачено, що відділення має право розміщувати залучені кошти від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, в частині кредитування юридичних та фізичних осіб від імені банку, на умовах встановлених банком і на ризик банку. Відповідно до ст. 36 Закону України "Про [PERSON] України" офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється [PERSON] Банком України. Валютні курси, як зазначено у частині першій ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю", встановлюються [PERSON] Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України. Поряд з цим, згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління [PERSON] Банку України від 12 листопада 2003 року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату. Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Таким чином, укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь -яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. Позивачем не доведено, що сторони при укладенні кредитного договору були впевнені в тому, що така зміна обставин не настане. Виходячи із змісту ст.ст. 1046, 1054 ЦК України відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику. Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позивач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх умов договору. Згідно до ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору , в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно положення ст. 628 ЦК України , зміст договору становить умови ( пункти ) , визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов"язковим для виконання сторонами. Як вбачається із матеріалів справи, сторони , будучи вільними в укладанні кредитного договору, та визначенні його умов, погодили, що з укладанням цього договору Сторони досягли згоди з усіх його істотних умов ( ст.638 ЦК України). Надана позичальнику інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною. Таким чином, на день укладення кредитного договору позивач отримала всю необхідну для споживчого кредитування інформацію. Відповідно до ст. 62 Закону України " Про банки та банківську таємницю" інформація, яка містить банківську таємницю розкривається Банками з письмового дозволу власника такої інформації. Зважаючи на те, що Кредитний договір укладений у письмовій формі та підписаний позивачем, суд вважає що це і є письмовим дозволом на розкриття банківської таємниці. Доводи позивача в частині введення її в оману не можуть бути прийняті до уваги, оскільки її посилання на те, що останні надали йому недостовірну інформацію щодо дійсного змісту оспорюваного договору, є бездоказовими. Крім того, положення згаданого договору викладені у письмовій формі, не є незрозумілими та під час ознайомлення позивача з ними не могли залишитися поза її увагою або бути ним неправильно сприйнятими. В той же час позивач з положеннями зазначеного договору погодилась, підписавши його у повному обсязі та без зауважень, і тим самим добровільно прийняла на себе обов'язки, що з нього випливають. При цьому згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Таким чином право банку здійснювати видачу кредитів в іноземній валюті визначено на законодавчому рівні і регулюється Законом України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про [PERSON] банк України», Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», якими дозволяється зазначена діяльність за наявності виданої [PERSON] банком України ліцензії. Доводи позивача про необхідність мати індивідуальну ліцензію, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суперечать положенням ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», оскільки індивідуальні ліцензії видаються на здійснення разової валютної операції і лише на період, необхідний для здійснення такої операції; індивідуальні ліцензії видаються на операції з наданням і одержанням резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо термін і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі. Але, на даний час не встановлено обмежень щодо суми і строків кредитів у іноземній валюті. Відповідно до п.5.3 Положення про порядок видачі банками банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженого постановою Правління НБУ від 17.07.2001 р. № 275, письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій. Згідно з п.2.3 цього Положення за умови отримання письмового дозволу НБУ банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями по залученню та розміщенню іноземної валюти на валютному ринку України. В умовах кредитного договору відсутні положення, які б свідчили про порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів»щодо несправедливості умов договору. Сторонами договору узгоджені всі необхідні його умови виконання, а також валюта кредитування, які не суперечать вимогам Цивільного Кодексу України, Закону України «Про банки і банківську діяльність»та Декрету КМУ «Про систему валютного кредитування та валютного контролю», в редакції, яка діяла на час укладення договорів. За таких обставин суд не знаходить підстав, для задоволення позову [PERSON]. Щодо зустрічної позовної заяви, то відповідач [PERSON], порушуючи виконання умов п.п. 3.3.4, 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9 договору кредиту в односторонньому порядку всупереч ст..526, 530, 629 ЦК України припинив повертати основну суму кредиту, сплачувати відсотки за користування кредитом та неустойку (пеню, штраф). Таким чином відповідач порушив норми ст..1054 ЦК України, згідно з якою позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки, ст.. 1049 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобовязаний повернути позику в строк та в порядку, встановленому законом. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання . Тобто пеня і штраф, це санкції, які нараховуються з першого дня прострочення й доки зобов'язання не буде виконано. Їх розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. До вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені ) застосовується позовна давність в один рік ( ч. 2 ст.258 ЦК України). Таким чином, пеня по простроченому кредиту та відсотках підлягає стягненню у розмірі 633 грн.13 коп.

Outcome: partial