Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

21 серпня 2012 року ПАТ „ДТЕК Донецькобленерго" в особі ВП МОРЕМ звернулось до суду, з уточненим під час судового розгляду, позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, нарахованого до сплати розміру відшкодування збитків, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач внаслідок порушення правил використання електричної енергії завдав своїми протиправними діями підприємству матеріальну шкоду. У судовому засіданні представник позивача - юрисконсульт Шульга Ю.В. підтримала заявлені вимоги, на обґрунтування яких послалась на обставини, викладені у позовній заяві, та зазначила, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], і є споживачем електричної енергії, має заборгованість за спожиту електричну енергію, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у розмірі 3940,60 гривень. Під час технічної перевірки 13 січня 2011 року представниками ВП МОРЕМ у відповідача були виявлені порушення Правил користування електроенергією - самовільне підключенню електроустановки (електропроводки) до електричної мережі, що не є власністю споживача. Прилад обліку відсутній. На час огляду працювали електричні лампи, електрична енергія споживалась, лічильником не враховувалась, про що складений акт № 134815. На підставі акту, згідно чинної Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергією для населення, [PERSON] нарахована до сплати сума матеріальних збитків, у урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у загальному розмірі 2795,11 гривень. Відповідач, у присутності якої здійснена перевірка, попереджена про наявність акту та визначеного на його підставі збитків, має примірник акту та розрахунку, однак ці платежі у добровільному порядку на теперішній час не сплатила. Посилаючись на наведені обставини і їх правові обґрунтування, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у розмірі 3940,60 гривень, нарахований в установленому порядку розмір відшкодування збитків, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у розмірі 2795,11 гривень і понесені судові витрати. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та пояснила, що з травня 2004 року вона мешкала в м. Волноваха Донецької області, оскільки доглядала свого батька який був людиною похилого віку і був паралізований. 24 жовтня 2007 року на підставі договору купівлі - продажу вона є власником вказаної квартири, але у вказаній квартирі вона ніколи не мешкала і ніяких речей її там не було. 13 січня 2011 року вона разом з дочкою - [PERSON] у під'їзді свого будинку зустріла працівників ВП МОРЕМ, які повідомили їх про те, що вони встановлюють нові лічильники тим у кого старі, на що вони погодились, а працівники ВП МОРЕМ замість того, щоб встановити новий лічильник склали акт про порушення використання нею електричної енергії. Просила суд у разі доведення її вини урахувати строки позовної даності. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. На об'єкт споживача електроенергії ВП МОРЕМ відкрито особовий рахунок № 25-11-34, відповідачкою з енергопостачальною організацією не укладено письмового договору на використання електричної енергії, але споживач зобов'язаний сплачувати отриману електричну енергією по встановленим тарифам в передбачені договором або законом строки. За таких обставин суд дійшов висновку, що виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України від 16 жовтня 1997 р. № 575/97-ВР „Про електроенергетику" та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 (далі - Правила). Відповідно до статей 25 і 26 Закону № 575/97-ВР та пунктів 48 і 53 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. У випадку виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, зокрема фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника і споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У випадку відмови споживача від підпису, в акті робиться примітка про відмову. Акт вважається дійсним у разі якщо його підписали три представники енергопостачальника. З акту перевірки від 13 січня 2011 року № 134815 убачається, що споживачем [PERSON] допущено порушення Правил користування електричною енергією для населення - самовільне підключенню електроустановки (електропроводки) до електричної мережі, що не є власністю споживача. Прилад обліку відсутній. На час огляду працювали електричні лампи, електрична енергія споживалась, лічильником не враховувалась. Посадовими особами ВП МОРЕМ при проведені технічної перевірки квартири [ADDRESS] дотримано передбаченої нормативними актами процедури складання актів про виявлене порушення правил користування електричною енергією, контролери діяли в межах своїх службових повноважень. Зауважень на дії контролерів від присутньої при цьому [PERSON] не надійшло. Таким чином, суд визнає доведеною винність відповідача щодо порушення правил користування електричною енергією, тому згідно п. 53 Правил на підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання, а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір завданих збитків розраховується відповідно до акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] показали, що 13 січня 2011 року вони у складі комісії ВП МОРЕМ проводили перевірку дотримання споживачами Правил користування електричною енергією і перевіряли облікові лічильники за місцем мешкання [PERSON] квартири [ADDRESS]. При перевірці було встановлено самовільне підключенню електроустановки (електропроводки) до електричної мережі, що не є власністю споживача. Прилад обліку відсутній. На час огляду працювали електричні лампи, електрична енергія споживалась, лічильником не враховувалась, про що був складений відповідний акт. Свідок [PERSON] показав, що він з [PERSON] познайомився у 2010 році, оскільки вона купила квартиру в їх будинку. У квартирі не було струму, це йому відомо, оскільки він допомагав їй провадити ремонт квартири. До [PERSON] у вказаній квартирі проживала неблагополучна сім'я і у 2004 році у вказаній квартирі була пожежа. 13 січня 2011 року я бачив, що приходили дві жінки з РЄС. [PERSON] показав, що [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] і проживає з ним по сусідству з [PERSON]. У 2006 році в квартирі була пожежа і хтось помер. В квартирі не має ні світла, ні опалення, ремонт у квартирі ніколи не провадився, приходили працівники з ЖЄК про що складали акти. З інформації ВП МОРЕМ убачається, що оплата витрат за спожиту електричну енергію по зазначеній квартирі відповідачем не провадиться з 01 травня 2000 року, і на 04 лютого 2009 року, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних борг становить 3940,60 гривень. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок суми заборгованості по оплаті наданих послуг з електропостачання по спірній квартирі, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Разом з тим, згідно ст. 71 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. У відповідності до ст. 75 того ж Кодексу, позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторони. Таким чином, враховуючи те, що поважних причин пропуску позивачем строків позовної давності за період до 01 січня 2004 року не встановлено, суд вважає необхідним застосувати строк позовної давності за період виникнення у відповідача заборгованості за послуги з електропостачання з 01 травня 2000 року по 01 січня 2004 року. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до положень ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] надала заяву до винесення рішення та просить застосувати позовну давність. Представником позивача суду не надано доказів, поважності причин пропуску позовної давності, а тому позов про стягнення суми заборгованості, що утворилася за період з 01 січня 2004 року по 01 лютого 2009 року задоволенню не підлягає. На підставі складеного акту від 13 січня 2011 року № 134815, відповідно з Методикою обчислення розміру відшкодування збитків, завданих єлектропостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення (затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 р. № 1416 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29 грудня 1999 р. № 919/4212), споживачу обґрунтовано нараховані до сплати збитки, урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в сумі 2795,111 гривень. Представлений позивачем розрахунок суми заборгованості і відшкодування збитків відповідає чинним нормативним актам і визнається судом правильним. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з приписом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши встановлені по справі конкретні обставини, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог ПАТ „ДТЕК Донецькобленерго" в особі ВП МОРЕМ до [PERSON] та необхідність їх задоволення, оскільки відповідачка не виконала умов використання електричної енергії. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати, які підтверджені документально у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 107,30 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial