Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

У квітні 2012 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.05.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 1 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 31.01.2012 року [PERSON] має заборгованість у сумі 20 693,56 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 6 998,95 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 9 236,72 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 2 996,29 грн., а також штрафи відповідно до договору: 500,00 грн. фіксована частина штрафу, 961,60 грн. - процентна складова штрафу. На підставі цього ПАТ КБ «Приват Банк» був вимушений звернутись до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 20 693,56 грн. та судовий збір у сумі 214,60 грн. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ КБ «Приват Банк», надала суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій пояснила, що станом на 31.01.2012 року [PERSON] має заборгованість у сумі 20 693,56 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 6 998,95 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 9 236,72 грн., пеня за прострочку 2 996,29 грн., а також штрафи відповідно до договору: 500,00 грн. фіксована частина штрафу, 961,60 грн. - процентна складова штрафу. Уточнюючі позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно він працюючи агентом банка оформлював на своє імя кредитну карту, з якої декілька раз знімав кошти в сумі 1 000 грн. Через деякій час карту загубив, банк про це не повідомив, борг не погашав за відсутністю грошей. Позовні вимоги не визнає, а до суми кредиту просить застосувати строк позовної давності. 11.02.2013 року відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги також не визнала та в заперечення пояснила, що в матеріалах справи відсутні Правила користування платіжною картою із підписом відповідача про ознайомлення з ними. Зважаючи на відсутність подібного доказу не можливо здійснити перевірку наданого позивачем розрахунку заявленої до стягнення суми. Позивачем не вказано підстави для вимагання стягнення суми боргу у розмірі 6 998,95 грн., що перевищує розмір ліміту за кредитною картою. Доказами зняття відповідачем 09.05.2008 р. суми 999,10 грн. та 23.05.2008 р. 5 119,10 грн. відсутні, що у звязку із розбіжностями з кредитним лімітом на картці викликає сумніви щодо достовірності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості. Строк остаточного розрахунку у разі неналежного виконання боржником своїх обовязків сторони повязали з моменту предявлення вимоги повернення. Отже право на вимогу сплати залишку боргу достроково виникло у позивача, починаючи з 01.06.2008 р., з якого і починає спливати строк позовної давності. Крім того, відповідачем не здійснювалось жодних дій для переривання течіння строку позовної давності, разом із тим позивач не пояснив обставин поважності причин пропуску строку позовної давності, зупинення або переривання його перебігу, з яких причин він не звертався із позовом про стягнення суми боргу. Оскільки позивач звернувся із позовом до суду лише у квітні 2012 року за позовними вимогами вже сплинув трирічний строк позовної давності. За таких умов, при наявності вказаних вище доказів, вважає що позовні вимоги задоволенню не підлягають, просить відмовити у повному обсязі, застосувавши строк позовної давності. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.05.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, на підставі якого надано кредитні кошти у розмірі 1 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з п. 3.1 Умов та правил надання банківських послуг, встановлено, що для надання послуг Банк відкриває клієнту картрахунок, видає клієнту карти, їх вид та строк дії визначений у заяві та в памятці клієнту, підписанням якого клієнт та Банк укладає договір про надання банківських послуг. Дата укладання договору є дата відкриття рахунку, вказана у розділі «Відмітка Банку» заяви. Відповідно до розрахунку суми заборгованості за договором № б/н та умов надання банківських послуг станом на 31.01.2012 року утворилась заборгованість за кредитом у сумі - 20693,56 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 6 998,95 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 9 236,72 грн., пеня за прострочку 2 996,29 грн., а також штрафи відповідно до договору: 500,00 грн. фіксована частина штрафу, 961,60 грн. - процентна складова штрафу. Пунктами 6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що Клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по витратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. У випадку невиконання за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафта), сплаті винагороди Банку. Згідно з розрахунком заборгованості та виписки за кредитним рахунком, пеня у розмірі 2996,29 грн. нарахована за період з 05.07.2008 р. по 31.01.2012 р. Згідно вимог ч. 2 ст. 258 ЦК України, спеціальний строк позовної давності для стягнення пені встановлено один рік. У звязку з чим, стягненню підлягає пеня, яка нарахована за останні 12 місяців (з 31.01.2011 р. по 31.01.2012 р.), і складає суму 839,88 грн.( 69,99 грн. щомісячно Х 12 міс. = 839,88 грн.). Сплата пені передбачена Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку про умови кредитування з використанням платіжної картки. Згідно із заявою, [PERSON] був ознайомлений і погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, а також з тим, що його заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складатиме договір про надання банківських послуг. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах,який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Вимоги про стягнення штрафу підлягають задоволенню частково. Згідно із заявою відповідача, у разі порушення строків внесення платежів за договором, передбачена сплата штрафу у розмірі 250 грн. + 5 відсотків від суми позову. Стягненню підлягає сума штрафу у розмірі 250 грн. + 5% від суми задоволених позовних вимог, що складає 853,78грн. (17075,55 х 5 % = 853,78 грн.). Представник відповідача в судовому засіданні наполягав на застосуванні до даного виду штрафу також повинно застосувати строк позовної давності. Однак суд приходить до висновку, що ці вимоги безпідставні, оскільки сторони передбачили дану санкцію умовами кредитного договору тільки з підстав звернення Банку з позовом до суду. Також, суд звертає увагу, що одночасне стягнення штрафу та пені не суперечить ст.61 Конституції України, оскільки згідно із ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності, а у межах одного виду відповідальності сторони можуть передбачити у договорі сплату і пені і штрафу, що узгоджується із свободою договору, згідно зі ст. 627 ЦК України. Умови договору відповідачем не оскаржуються. Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача, що позивачем надано на його думку Умови та правила надання банківських послуг, які були затверджені у часі пізніше, а ніж видана кредитна картка, так як вони містять печатку ПАТ КБ «Приват Банк» замість печатки ЗАТ КБ «Приват Банк». Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 17.07.2009 р., відбулася зміна найменування ЗАТ КБ «Приват Банк» на ПАТ КБ «Приват Банк». З позовом до суду позивач звернувся у квітні 2012 року, тому використання позивачем нової офіційної назви та печатки ПАТ КБ «Приват Банк» на банківських документах, затверджених підписом посадової особи банку, є правомірним. Згідно ч. 2 ст. 108 ЦК України, у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обовязки попередньої юридичної особи. Згідно п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право здійснювати зміну умов обслуговування рахунків та тарифів. Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Не виконання відповідачем зобовязання за договором порушує права Приват Банку. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У заяві представника відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні з наступних підстав. Згідно вимог ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно положень п. 5 ст. 261 ЦК України, за зобовязаннями з визначеним строком виконання, перебіг строків позовної давності починається з дати спливу строку виконання зобовязання. Таким чином Цивільний Кодекс України не передбачає можливості обчислення строків позовної давності тільки якщо особа не виконала якусь частину зобовязання, у межах строку дії договору. Згідно ч.ч.1,4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов,язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов,язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, а якщо жодна із сторона не повідомить іншу про припинення договору, він автоматично продовжується на той же строк. Відповідачем не надано суду доказів про припинення договору за пропозицією відповідача. Оскільки сторони домовились щодо строку дії договору, зобов,язання [PERSON] не виконане та відповідачем не оспорювались умови договору, суд вважає, що доводи представника відповідача щодо спливу строку позовної давності відсутні. Звернення до суду позивачем з вимогою про повернення всіх сум за кредитним договором у звязку з порушенням умов договору на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України не є односторонньою відмовою від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобовязань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняються його виконанням, проведеним належним чином. Також згідно з положеннями ст. 1048 ЦК України, проценти за договором займу (кредиту) нараховуються до дня фактичного повернення займу, якщо інше не передбачено договором. На підставі викладеного, з Відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом у розмірі 6 998,95 грн., сума заборгованості за процентами у розмірі 9 236,72 грн., заборгованість по пені у розмірі 839,88 грн., штраф у розмірі 250 грн. та 853,78 грн., разом 18179,33 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ КБ Приват Банк підлягає стягнення з відповідача понесені судові витрати у розмірі пропорційно суми задоволених позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial