Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-04 00:00:00

07 червня 2012 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2008 року, який 02 грудня 2011 року розірваний рішенням суду. Вказала, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини, хоча займається перевезеннями на своєму автомобілі та має від цього дохід, не дивлячись на те, що ніде не працевлаштований. Сама позивач також ніде не працює, оскільки доглядає за дитиною. Крім того, оскільки проживає окремо від відповідача, вона вимушена наймати житло та нести у звязку з цим додаткові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила, що з березня 2011 року проживає з дитиною окремо від відповідача у орендованій квартирі з орендною платою 2000 грн. на місяць. Відповідач з цього часу постійної допомоги на утримання дитини не надає, одягом не забезпечує, проте періодично приносить продукти харчування (фрукти та сухарики) та іграшки. З дитиною спілкується у них вдома, до себе не забирає. Зазначила, що стан здоровя дитини задовільний, вона відвідує дитячий садочок з щомісячною платою близько 200 грн., а також займається танцями, на які позивач також витрачає кошти у розмірі 300 грн. на місяць. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Відповідач зазначив, що з 2003 року ніде не працевлаштований, заробляє на життя тимчасовими підробітками, за що отримує близько 1400 грн. на місяць, має на утриманні матір пенсіонера інваліда ІІ групи, з якою і проживає. Не одружений, інших дітей не має, стан його здоровя задовільний. Посилання позивача про те, що він не приймає участі в утриманні дитини спростовував тим, що з листопада 2011 року поштовими переказами здійснює аліментні платежі у розмірах 300-500 грн. на місяць, також сплатив вартість харчування в дитячому садочку за грудень 2011 року. Щодо участі у вихованні дитини та її утриманні зазначив, що позивач сама не надає йому вільної можливості спілкуватися з дитиною та робити при цьому для неї деякі покупки (одягу, продуктів харчування), оскільки відповідно до рішення органу опіки та піклування він може спілкуватися з дитиною лише в присутності матері у неї вдома, і це відбувається тільки у зручний для позивача час та під її наглядом. Також зазначив, що оскільки дитині вже виповнилося три роки, то позивач може працевлаштуватися. Відповідач зазначив, що його матеріальне становище дає йому можливість сплачувати аліменти у розмірі 250 грн. на місяць, які просить стягувати з липня 2012 року, оскільки за червень він здійснив поштовий переказ в рахунок сплати аліментів в розмірі 300 грн. Позивач не погодилась з запропонованим розміром аліментів, вважаючи його недостатнім. Заслухавши пояснення сторін та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст.184 СК України здійснюється у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. З ксерокопії трудової книжки відповідача вбачається, що він з 2003 року звільнений з роботи за власним бажанням, інші записи відсутні. З пояснень відповідача вбачається, що він на даний час не працює, дохід отримує у приблизному розмірі 1400 грн. на місяць від тимчасових заробітків, стан його здоровя задовільний, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, інших дітей не має. Позивач проживає разом з матірю-пенсіонером, яка є інвалідом ІІ групи та хвора на цукровий діабет, що підтверджується наданими відповідачем документами та не заперечується позивачем. Судом також встановлено, що відповідач не ухиляється від участі в утримані дитини, оскільки за допомогою грошових переказів надає позивачеві допомогу в утриманні дитини, що підтверджується копіями чеків та не заперечується позивачем. Відповідач погоджується сплачувати аліменти, проте з урахуванням наведених обставин суд вважає, що запропонований ним розмір аліментів є недостатнім для матеріального забезпечення дитини, а розмір аліментів, який просить стягнути позивач, враховуючи матеріальне становище відповідача, завищеним. Враховуючи встановлені судом обставини справи, стан здоровя та матеріальне становище сторін і дитини, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В звязку з цим підстави для задоволення клопотання відповідача про стягнення з нього аліментів з липня 2012 року відсутні. Відповідно до ст.88 ЦПК України та Закону України Про судовий збір, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, Закону України Про судовий збір,

Outcome: partial