overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-15 00:00:00

ПАТ «Акцент Банк» /далі Банк/ 25 березня 2013 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається, що 30 листопада 2007 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 23100 грн. на термін до 30 листопада 2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік. У зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань станом на 28 лютого 2013 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 322 415 грн. 76 коп., яка складається: з заборгованості за кредитом у розмірі 23 100 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 4095 грн. 79 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 10 395 грн., пеня у розмірі 268 995 грн. 65 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 15 329 грн. 32 коп., тому цю суму просить стягнути з відповідача та судові витрати. Представник позивача Кшуташвілі В.О. у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно рекомендованого листа заява і судова повістка були повернуті за закінченням терміну зберігання, тому суд вважає за необхідне розглянути справу за його відсутністю заочно. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Докази, які є у справі, свідчать про наступне. Сторони 30 листопада 2007 року уклали кредитний договір, згідно до умов якого відповідач отримав від позивача 23100 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних з кінцевим терміном повернення 30 листопада 2010 року. У зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань, станом на 28 лютого 2013 року йому згідно до розрахунку, нарахована сума заборгованості у розмірі 322 415 грн. 76 коп., яка складається: з заборгованості за кредитом у розмірі 23 100 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 4095 грн. 79 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 10 395 грн., пеня у розмірі 268 995 грн. 65 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 15 329 грн. 32 коп., тому сума що підлягає стягненню з [PERSON] Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3224 грн. 16 коп., який відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України повинен бути стягнутий з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-15 00:00:00

Позивач в особі ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» 26 березня 2013 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається, що 18 травня 2012 року за місцем проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] в порушення вимог п.п.9,42 Правил користування електричною енергією для населення від 26 липня 1999 року (далі Правила) було виявлено самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі, яка не належить енергопостачальнику: накид електричної проводки з точкою підключення в між етажному РЩ 0,4 кВ житлового будинку [ADDRESS], минувши прилад обліку, що є розкраданням електричної енергії, у зв'язку з чим нараховані збитки у розмірі 2605 грн. 79 коп., які у добровільному порядку відповідачем не сплачені, тому просить стягнути з нього вказану суму збитків та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. У судове засідання представник позивача Білан К.О. не з'явилася, у заяві на ім'я суду просила справу розглянути без її участі, підтримує позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, згідно рекомендованих листів заява та судова повістка були повернуті за закінченням терміну зберігання, тому суд вважає за необхідне розглянути справу за його відсутністю заочно. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Обов'язок споживачів електроенергії відшкодовувати збитки, якщо їх вину доведено, за фактом самовільного підключення струмоприймачів до електричної мережі, регулюється ст.27 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року із змінами, п.п.42,48 Правил. Докази, які надано суду, свідчать про наступне. Згідно до акту про порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення (а.с.4), розрахунку (а.с.5), 18 травня 2012 року за місцем проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] було виявлено самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі, яка не належить енергопостачальнику: накид електричної проводки з точкою підключення в між етажному РЩ 0,4 кВ житлового будинку [ADDRESS], минувши прилад обліку, що є розкраданням електричної енергії, у зв'язку з чим були нараховані збитки у розмірі 2605 грн. 79 коп. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп., який відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 8 квітня 2013 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 15 лютого 1997 року він знаходиться в шлюбі з відповідачкою, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. З листопада 2012 року вони припинили шлюбні відносини, причиною розпаду сім'ї стало те, що він мешкає від родини окремо з іншою жінкою, тому просить суд розірвати шлюб. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої вимоги. Відповідачка [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Докази, які надано до справи свідчать про наступне. Сторони з 15 лютого 1997 року знаходяться у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2012 року вони припинили шлюбні відносини, у зв'язку з тим, що відповідач мешкає окремо від родини з іншою жінкою, з цих обставин суд вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.07.2004 року, він є власником житлового приміщення - квартири [ADDRESS]. В 2006 році на прохання свого сина [PERSON] він зареєстрував сина у вказаній квартирі та дозволив йому користуватися цією квартирою. В 2010 році [PERSON] змінив місце мешкання та став проживати у житловому приміщенні, розташованому в [ADDRESS]. З тих пір відповідач уникає будь-яких обов'язків по утриманню квартири та сплати комунальних послуг. Просить визнати [PERSON] особою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтвердив викладені в позові обставини, підтримав заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив слідуючі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Позивач є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 30.07.2004 року, реєстраційний номер ВВЕ № 629669. Відповідно до копії домової книги, відповідач [PERSON] [INFO], зареєстрований у будинку за вказаною адресою з 15.02.2006 року. Відповідно до пояснень позивача в судовому засіданні [PERSON] у заявленому житловому приміщенні не мешкає, з 2010 року постійно проживає в іншому житловому приміщенні, розташованому по вул. Петровського, 205, з моменту виїзду комунальні послуги не сплачує, квартплату не вносить, про збереження майна не піклується. Викладені в позові обставини підтвердили допитані в судовому засіданні у якості свідків [PERSON] та [PERSON] Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] з 2006 року проживав за адресою: [ADDRESS], та в період з 2010 року до даного часу за даною адресою не проживає, оскільки переїхав до іншого житлового приміщення. Після виїзду квартплату та комунальні послуги не сплачує, про збереження майна не дбає, постійно проживає у житловому приміщенні, розташованому в [ADDRESS]. Свідок [PERSON] всудовому засіданні пояснила, що [PERSON] зареєстрував та дозволив користуватися [PERSON] житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В період з 2010 року до даного часу [PERSON] за зазначеною адресою не проживає, їй відомо що він постійно проживає в [ADDRESS]. Згідно ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Оскільки відповідач в наданій суду письмовій заяві, яку суд вивчив в судовому засіданні, проти позову не заперечує, тобто фактично визнав факт своєї відсутності на спірній житловій площі та факт постійного проживання в період з 2010 року до даного часу на іншій житловій площі, суд вважає, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2005 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка у теперішній час проживає з позивачем та у подальшому буде проживати з позивачем. З січня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені у зв'язку з непріязненими стосунками, втратою поваги один до одного. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Вказала, що в січні 2013 року між подружжям відбувся конфлікт, після якого фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Примирення між сторонами неможливе; збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та є недоцільним. Відповідач в судовому засіданні позов визнав; від надання пояснень щодо обставин конфлікту відмовився.. вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2005 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка у подальшому буде проживати з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2013 року у зв'язку з неприязненими стосунками, які виникли між сторонами під час спільного проживання. У теперішній час сторони не перебувають у фактичних шлюбних відносинах, спільно займаються вихованням дитини. Позивач вказує, що з дня подачі позову, з 01.02.2013 року відповідачем не здійснювались спроби примирення. Клопотання про надання строку на примирення сторони не заявляли. Судом встановлено, що сторони однією родиною тривалий час не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач погодився на розірвання шлюбу, спроб примирення з позивачем не здійснював, миритися сторони не мають наміру. При наявності таких обставин збереження даного шлюбу не відповідає інтересам сторін і надалі є недоцільним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вона зазначає, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 12.10.1978 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія, актовий запис № 762. Від шлюбу мають спільних доньок, які повнолітні та самостійні, в догляді та утриманні не потребують. З 2012 року позивачка та відповідач мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З часу припинення шлюбних відносин примирення між ними не відбулося. Збереження сім'ї не можливе. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Про причину неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 жовтня 1978 року, в даний час мешкають окремо. Примирення між ними не досягнуто. Суд вважає, що є підстави для розірвання шлюбу, оскільки сторони проживають окремо. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі ст.ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2007 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає та надалі буде проживати з позивачем. Протягом січня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені у зв'язку з несумісністю характерів та втрати поваги одне до одного, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу суперечать її інтересам і просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву, де підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, з позовними вимогами згоден. Вказав, що примирення між сторонами не можливо. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних причин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2007 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, додане до матеріалів справи.(а.с.6) Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO],(а.с.5) яка проживає та в подальшому буде проживати з позивачем, спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Шлюбні відносини між сторонами припинені у зв'язку з несумісністю характерів та втрати поваги одне до одного. З 17 січня 2013 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не спілкуються. Суперечок про майно між сторонами немає. Судом встановлено, що сторони тривалий час однією родиною не проживають, обоє згодні на розірвання шлюбу, миритися не мають наміру. При наявності таких обставин збереження даного шлюбу не відповідає інтересам сторін і надалі є недоцільним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04.05.1984 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Протягом червня 2012 року шлюбні відносини між сторонами припинені у зв'язку з виникненням сварок, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу суперечать його інтересам і просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, де підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явилась надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, з позовними вимогами згодна. Вказала, що примирення між сторонами не можливе. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.05.1984 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, додане до матеріалів справи (а.с.5) Шлюбні відносини між сторонами припинені у зв'язку з виникненням сварок. З червня 2012 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не спілкуються. Суперечок про майно між сторонами немає. Неповнолітніх дітей немає. Судом встановлено, що сторони тривалий час однією родиною не проживають, обоє згодні на розірвання шлюбу, миритися не мають наміру. При наявності таких обставин збереження даного шлюбу не відповідає інтересам сторін і надалі є недоцільним..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що вона та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08.10.2010 року. Від шлюбу у них [INFO] року народилась донька - [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання, тому просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини та в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно на утримання дружини до досягнення донькою трирічного віку. У судове засідання позивач не з'явилася. Про слухання справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин. Про слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із свідоцтва про народження від 15.05.2012 року (а.с. 6) видно, що батьками [PERSON] є позивач та відповідач по справі. Згідно довідки КП «Житлосервіс - 2а» від 20.03.2013 року [PERSON] проживає у [INFO] разом з дочкою [PERSON] (а.с. 32). Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню на підставі ст. 180 Сімейного кодексу України, оскільки батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненню дитиною трьох років. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] року, тобто на день розгляду справи у позивача є право на утримання, що передбачене ст. 84 ч. 2 СК України, оскільки дитина проживає з нею. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, що зазначені в ст. 182 СК України і вважає, що розмір аліментів. який підлягає стягненню з відповідача на утримання дружини слід зменшити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що 15 листопада 2008 року уклала шлюб з відповідачем. 22 січня 2013 року рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач залишився проживати у їхній спільній квартирі, а позивачка переїхала на проживання до своїх батьків. Відповідач працю в пожежній частині Баштанського відділу МЧС України. Надати довідку про розмір його заробітної плати відповідач відмовляється. Зараз позивачка не працює. На обліку в службі зайнятості перебуває, але допомогу по безробіттю не отримує. Дитина знаходиться на її утриманні. Інших дітей відповідач не має. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]; - згідно копії рішення від 25.01.2013 року між позивачкою та відповідачем шлюб було розірвано; - згідно довідки Асоціації ОСББ "Єдина сім'я" позивачка має склад сім'ї: син [PERSON] В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки (а не лише мати) зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст.. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. А тому враховуючи вищевикладене і те, що відповідач не надає матеріальну допомогу, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-15 00:00:00

Оскільки складання повного рішення потребує багато часу, суд вважає за можливе оголосити лише його вступну і резолютивну частину, надавши можливість учасникам судового засідання ознайомитись з повним текстом 22.04.2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-15 00:00:00

Оскільки складання повного рішення потребує багато часу, суд вважає за можливе оголосити лише його вступну і резолютивну частину, надавши можливість учасникам судового засідання ознайомитись з повним текстом 22.04.2013 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-15 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.03.2011 року, від спільного подружнього життя дітей не мають. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, з яким сімейне життя не склалося. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем впродовж тривалого часу не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Почуття поваги, любові та взаємодопомоги втрачені. Переконана, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу та примирення є неможливим та недоцільним, оскільки сім'я фактично розпалася. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви. Відповідач в судове засіданні не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причин своєї неявки не повідомив. Згідно ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Оглянувши матеріали справи, дослідивши дійсні обставини справи, зясувавши причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб носить формальний характер, між сторонами впродовж тривалого часу, відсутнє взаєморозуміння, почуття поваги, любові, взаємодопомоги, сторони проживають окремо впродовж тривалого часу, шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними, тому шлюб підлягає розірванню, оскільки сімя сторін розпалася остаточно, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved