Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-24 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з названим позовом, просять визнати за ними право на спадщину у вигляді 1/3 частини земельної ділянки за кожним біля будинку №48 по вул.1-шій Лазаретній, кв.2 в м.Білій Церкві після смерті 04.02.2010 року батька, [PERSON], мотивуючи тим, що не мають можливості переоформити на себе спадкову земельну ділянку через нотаріальну контору, так як Державний акт не зареєстрований у встановленому законом порядку за спадкоємцем при його житті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлений позов і пояснила, що вона разом з сестрою, [PERSON] та матір»ю [PERSON] являються спадкоємцем першої черги після смерті батька та чоловіка, звернулись своєчасно з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак не мають можливості переоформити на себе частки спадкової земельної ділянки, права на які посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку на ім»я батька, так як державний акт на право власності на земельну ділянку не зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки, а тому нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину у вигляді частин земельної ділянки у встановленому законом порядку. Просить задовольнити позов. Позивач [PERSON], попереджена належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилась, причини неявки суду не повідомила, в попередньому судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, а тому суд з врахуванням думок сторін вважає можливим вирішити справу у відсутність названого позивача. Представники відповідача,Білоцерківської міської ради попереджені належним чином про час і місце розгляду справи, до суду не з"явились, надали суду письмову заяву в якій просять розглянути справу в їх відсутність, на розсуд суду, а тому суд вважає можливим вирішити справу у відсутність представників названого відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позовних вимог, суду показала, що за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 28.07.2011 року вона вже набула права власності на частину спадкової земельної ділянки, яка згідно закону повинна також належати і позивачам у справі. Суд, заслухавши сторони, оглянувши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню , так як в судовому засіданні встановлено, що 04.02.2010 року помер батько позивачів [PERSON], після смерті якого лишилась спадщина у вигляді земельної ділянки розмірами 0,0332 га біля будинку №48 кв.2 по вул.Перша Лазаретна в м.Біла Церква, право на яку за спадкодавцем посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №505876 . Позивачі прийняли спадщину, так як подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений строк, однак не мають можливості переоформити на себе земельну ділянку в рівних частках, так як правовстановлюючий документ державний акт на право власності на земельну ділянку не зареєстрований у встановленому законом порядку в Білоцерківському міському відділі земельних ресурсів, а тому виник спір про право на спадщину, який підлягає вирішенню судом в порядку цивільного судочинства. Відповідач [PERSON] набула право власності на 1/3 частину спадкової земельної ділянки за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 28.07.2011 року, а тому не заперечує щодо задоволення позову. Вищенаведене підтверджується показаннями позивача, визнається відповідачем, повідомленням державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.03.2011 року року, свідоцтвами про народження позивачів, смерть спадкодавця, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.03.2011 року, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №505876, який не зареєстрований у встановленому законом порядку державним реєстратором. Позов підлягає до задоволення відповідно до ст.ст.328, 331 ЦК України, згідно вимог яких право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації відповідно до Закону, право власності виникає з моменту державної реєстрації такого майна. Спадкодавець [PERSON] за життя не набув права власності на земельну ділянку, так як Державний акт на право приватної власності на землю не був зареєстрований в Книзі реєстрації права власності на земельні ділянки на час смерті спадкодавця, а тому державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді частин земельної ділянки у встановленому законом порядку, виник спір про право на спадщину, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства судом. Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивачів щодо визнання за ним права на спадкове майно у вигляді частин земельної ділянки не суперечать вимогам ст.328,331ЦК України, так як спадкодавець на час смерті мав фактичне право на земельну ділянку. Позивачі звернулись до суду саме з вимогами щодо визнання за ними права на частки майна у вигляді земельної ділянки в порядку спадкування, яке мав спадкодавець на час смерті, а тому позивачі набули право на спадкове майно у вигляді земельної ділянки відповідно до вимог ст.ст. 328, 331 ЦК України, позов підлягає до задоволення. Позов підлягає до задоволення на підставі ст. 1217 ЦК України, відповідно до якої спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину повинен подати заяву до нотаріальної контори у встановлений термін. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, однак позивачі не мають можливості оформити право власності на спадкове майно через нотаріальну контору, чим порушується їх право на успадкування земельної ділянки, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved