Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області та просить встановити факт належності документу [PERSON], яка померла 30 квітня 1998 року, про що в Книзі реєстрації смертей виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Хмільницького району, Вінницької області зроблено відповідний актовий запис за № 27 від 01 травня 1998 року, а саме сертифікату серії ВН № 0076372, виданого на ім'я - [PERSON] проживаючої [INFO], відповідно до № 293 Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області, по колективному сільськогосподарському підприємству "Україна" [PERSON] сільської Ради народних депутатів, розмір загальної частки (паю) в умовах кадастрових гектарів 1,94 га., вартістю 6 394 грн., підстава для реєстрації рішення Хмільницької районної державної адміністрації № 155 від 21 липня 1997 року та визнати за [PERSON] право на право на земельну частку (пай), згідно сертифікату серії ВН № 0076372, виданого спадкодавці - [PERSON], розміром 1,96 умовних кадастрових гектарах, вартістю 6 394 грн., виданого на підставі рішення Хмільницької райдержадміністрації від 21 липня 1997 року № 155, на території [PERSON] сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області по колективному сільськогосподарському підприємству [PERSON] сільської Ради народних депутатів за № 293. В свою чергу, позивач по справі двоюрідна онука - [PERSON], на протязі останніх років життя покійної доглядала та утримувала її, після похоронів, прийняла у користування та використовує за цільовим призначенням по даний час, присадибну земельну ділянку в с. Курилівка Хмільницького району Вінницької області, тобто вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини, так як відповідно з положенням п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року, які були чинні на час відкриття спадщини, визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Факт, вступу в управління та володіння спадковим майном спадкодавця, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, підтверджується довідкою виданою [PERSON] сільською радою Хмільницького району Вінницької області №105 від 28.01.2013 року. На момент вчинення позивачем дій, що свідчать про фактичне прийняття спадщини, діяв Цивільний кодекс УРСР в редакції від 1963 року, нормами якого не передбачалось, прийняття спадщини за законом двоюрідними онуками, оскільки вони не відносились до першої та другої черги спадкоємців за законом, перелік яких був вичерпним, тому позивачка не могла отримати в нотаріальній конторі, свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, (Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за N9283/8882) - видача свідоцтв про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, - якщо до складу нерухомого майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім право встановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Таким чином відсутні умови для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, і тому позивачка вимушена звернутися до суду. Окрім зазначеного, в зібраних документах для прийняття спадщини виявлено невідповідність, саме в свідоцтві про смерть серії І-АМ №251372 значиться - [PERSON], а відповідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області, по колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» [PERSON] сільської Ради народних депутатів, за №293, зареєстровано сертифікат серії ВН № 0076372 на ім'я [PERSON], проживаючої [INFO]. Відомості про те, що [PERSON] та [PERSON], одна і таж особа, підтверджуються довідкою [PERSON] сільської ради Хмільницького район. У відповідності до п. 23 постанов Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 ,,Про судову практику у справах про спадкування,, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Позивач по справі, змушений звернутися до суду, оскільки умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину у позивача немає та реалізувати своє право та виконати обовязок відповідно до ст. 1296 1297 ЦК України, не представляється можливим, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначене нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних документів, нотаріус усно відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно належне спадкодавцю та розяснила йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій повністю підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, просить позов розглянути у його відсутність. Представник [PERSON] сільської ради Хмільницького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Свідоцтвом про смерть 1-АМ № 251372 від 24 січня 2013 року підтверджується, що 30 квітня 1998 року померла [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: право на право на земельну частку (пай), згідно сертифікату серії ВН № 0076372, виданого спадкодавці - [PERSON], розміром 1,96 умовних кадастрових гектарах, вартістю 6 394 грн., виданого на підставі рішення Хмільницької райдержадміністрації від 21 липня 1997 року № 155, на території [PERSON] сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області по колективному сільськогосподарському підприємству [PERSON] сільської Ради народних депутатів за № 293. Згідно довідки [PERSON] сільської ради за № 105 від 28 січня 2013 року доведенно, що після смерті [PERSON], яка померла 30 квітня 1998 року в с. Курилівка Хмільницького району, Вінницької області, спадкоємців за заповітом, спадкоємців за законом, спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку майна не залишилося. До дня смерті [PERSON] її доглядала дочка племінниці - [PERSON], яка вступила в фактичне володіння та управління спадковим майном. Факт, про те, що гр. [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа підтверджується довідкою виданої виконкомом [PERSON] сільської ради за № 120 від 29 січня 2013 року. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо; захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах незаборонених законом. За таких обставин, суд вважає можливим задоволити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, перешкод в прийнятті ним спадщини суд не вбачає.

Outcome: approved