Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що 21.03.1985 р. між його довірительницею та відповідачем було зареєстровано шлюб, під час якого у них народились діти в 1986, 1987 та в 1990 роках. Переїхавши на постійне місце проживання до України та ставши її громадянами, сторони проживали практично одночасно разом однією сімєю, разом вели господарство та підприємницьку діяльність, повязану з сільськогосподарським виробництвом та обробкою землі в Каховському районі. Для здійснення спільної діяльності було придбано нерухоме майно,а саме: майновий комплекс, розташований в с. Роздольне Каховського району по вул. Садовій, 1, який складається з будівлі та з надвірними спорудами та будівлями, що розташовані на земельній ділянці площею 1,27 га. Правові підстави набуття права власності за зазначене майно, визначені в умовах біржового договору відчуження нерухомості від 28.04.2005 р., який зареєстровано Каховським державним БТІ та викладено в рішенні Каховського міськрайонного суду від 22.06.2006 р., яким вказана угода визнана дійсною та визнано за відповідачем право власності на зазначений вище обєкт нерухомості. Дружина та чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. [PERSON] фактично на своєму утриманні має чотирьох дітей, які проживають з нею, працевлаштована, проте розмір заробітної плати недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування спільних дітей, має тяжке захворювання. Враховуючи викладене позивач просив суд здійснити поділ нерухомого майна, яке є обєктом спільної сумісної власності, а саме: майнового комплексу до складу якого входить будівля відділку з надвірними будівлями та спорудами, що складається з контори літ. «А»загальною площею 192,3 кв. м., контори з навісом літ. «Б», «б», «б1», «б2»загальною площею 131,5 кв. м., вбиральні літ. «В», гаражу майстерні літ. «Г»загальною площею 168,4 кв. м., складського приміщення літ. «Д»загальною площею 269,2 кв. м., навісу для техніки літ. «Д1»загальною площею 1416 кв. м., огорожі та споруди №№ 1-3, що розташований на земельній ділянці площею 1,27 га. та знаходиться в с. Роздольне Каховського району, вул. Садова, 1-а, визначивши частку [PERSON] 2/3 частини зазначеного нерухомого майна, а відповідачу визначити частку в розмірі 1/3. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, проте частково їх уточнив та просив суд визнати за його довірительницею право на ѕ частини спільного майна подружжя, а за відповідачем на 1/3 частину майна. Вважає, що та обставина, що діти [PERSON] проживають та зареєстровані разом з нею, працюють в спільному господарстві, ведуть спільну господарську діяльність, дає право його довірительниці претендувати на більшу частину спільного майна подружжя. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, з урахуванням заявлених уточнень, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засідання погодився з позовними вимогами [PERSON], не заперечував проти їх задоволення. Вважає, що викладені нею доводи заслуговують на увагу, крім того вони дійшли згоди щодо розміру часток. Третя особа в судове засідання не зявилась, від представника третьої особи надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 01.03.2005 р. серії АА №016763 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21.03.1985 р. (а.с. 10). Згідно відомостей, які містяться в паспорті [PERSON] у неї є діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Всі діти досягли повноліття, суду не було надано жодних доказів на підтвердження того факту, що останні перебувають на повному або частковому утриманні [PERSON], проживають та зареєстровані з нею за однією адресою, і з яких причин. На підставі біржового договору (угоди) від 28.04.2005 р. [PERSON] набув право власності на комплекс, до якого входить будівля відділку з надвірними будівлями та спорудами, що складається з контори літ. «А»загальною площею 192,3 кв. м., контори з навісом літ. «Б», «б», «б1», «б2» загальною площею 131,5 кв. м., вбиральні літ. «В», гаражу майстерні літ. «Г»загальною площею 168,4 кв. м., складського приміщення літ. «Д»загальною площею 269,2 кв. м., навісу для техніки літ. «Д1»загальною площею 1416 кв. м., огорожі та споруди №№ 1-3, що знаходиться в с. Роздольне Каховського району, вул. Садова, 1-а (а.с. 19). Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22.06.2006 р. визнано вказаний біржовий договір дійсним, на підставі рішення видано витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.07.2006 р. та від 21.09.2006 р. (а.с. 22). На підставі вказаного рішення 21.09.2006 р. видано витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно на імя [PERSON] (а.с. 23). Отже враховуючи вищевикладене суд, приходить до висновку, що зазначений майновий комплекс, розташований по вул. Садовій, 1-«а», с. Роздольне, Каховського району, Херсонської області, придбано сторонами у період шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю, що не заперечувалось сторонами під час судового розгляду справи. Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України). У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦК України. Відповідно до положень ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ч.ч. 2-3 ст. 70 СК України). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 Цивільного Кодексу України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири; жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них; продуктивна і робоча худоба; засоби виробництва; транспортні засоби; грошові кошти; акції та інші цінні папери; паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобовязальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Посилання позивача на ту обставину, що в наявності підстави визначені діючим СК та ЦК України щодо можливості збільшення розміру її частки в спільній сумісній власності подружжя не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та підтверджені належними та допустимими доказами. Згоду сторін щодо можливості відступу від рівності часток в спільному сумісному майні суд також не може прийняти до уваги, оскільки в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед третьою особою [PERSON] накладено арешт на зазначений вище майновий комплекс, а тому ухвалення рішення з відступом від рівності частко сторін може призвести до порушення прав третьої особи (а.с. 32-42).

Outcome: partial