Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

В вересні 2012 року позивачка звернулася з позовом до суду, в якому просила встановити факт належності [PERSON], померлому 15 грудня 1999 року, право власності на домоволодіння № 20 по вул. Крошки в м. Дніпропетровську яке він побудував за свої кошти та своїми силами та яке в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, веранди літ. а-1, ганку літ. а, навісу літ. Б, навісу літ. В, літнього душу літ. Г, вбиральні літ. Д, споруди № 1-4,І, вимощення, огорожа, хвіртки, цоколь, житловий будинок літ. А-1 побудовано в один поверх і складається з: 1 - кухня, площею 6,5 кв.м.; 2 - комора, площею 8,5 кв.м.; 3 - житлова, площею 8,9 кв.м.; 4 - житлова, площею 7,50 кв.м.; 5 - житлова, площею 14,1 кв.м.; 6 - передня, площею 8,8 кв.м.; І - коридор, площею 3,2 кв.м.; всього по житловому будинку літ. А-1 загальна площа -57,5 кв.м., житлова - 30,5 кв.м., допоміжна - 23,8 кв.м., площа літніх приміщень 3,2 кв.м., домоволодіння розташоване на земельній ділянці розміром 453 кв.м. та визнати за [PERSON], право власності на домоволодіння № 20 по вул. Крошки в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 15 грудня 1999 року. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом [PERSON], померлого 15 грудня 1999 року, якому, згідно Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до пяти включно жилою площею до 60 кв.м., укладеного з відділом комунального господарства виконкому районної ради депутатів працюючих Красногвардійського району м. Дніпропетровська згідно рішення виконкому Красногвардійської райради депутатів працюючих № 230/4 від 31 березня 1961 року було відведено на праві безстрокового користування земельну ділянку № 12-а по вул. Крошки, (на теперішній час вул. Крошки, 20) в м. Дніпропетровську загальною площею 400 кв.м. На підставі вказаного Договору, [PERSON] за власні кошти побудував будинок та господарчі будівлі. Згідно рішення виконкому Красногвардійської райради депутатів працюючих № 236 від 09.02.1960 року затверджено акт прийомки житлового будинку № 12-а по вул. Крошки в м. Дніпропетровську. Свідоцтво про право власності на домоволодіння отримано не було. Позивачка в визначений законом термін звернулась до Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Їй було надано замовлення до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»зареєструвати правовстановлюючий документ на померлого [PERSON] та на отримання Витягу на отримання спадщини. Проте, при проведенні інвентаризації домоволодіння було встановлено, що [PERSON] не було отримано Свідоцтво про право власності на домоволодіння, тому позивачці було відмовлено. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Також представник позивачки [PERSON] вказав, що вони з позивачкою в усному порядку звернулися до відповідача з питанням виділення позивачці земельної ділянки, яку згідно технічного паспорту на спірне домоволодіння використано під будівництво будинку самозахватом, проте їм повідомили, що узаконення цієї ділянки площею 8 кв.м. буде тривати протягом року та коштуватиме позивачці значних коштів. Тому, вони звернулися до суду. Представник Дніпропетровської міської ради [PERSON] в судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про слухання справи, причин своєї неявки суду не повідомила. Раніше в попередньому судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачка та просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Вислухавши позивачку та її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 15 грудня 1999 року помер - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 338425 виданим відділом РАГС виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська 20 грудня 1999 року (а.с.5). [PERSON] 17 жовтня 1998 року склав заповіт, в якому заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося [PERSON]. (а.с.6). Ще за життя [PERSON], згідно Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до пяти включно жилою площею до 60 кв.м., укладеного з відділом комунального господарства виконкому районної ради депутатів працюючих Красногвардійського району м. Дніпропетровська згідно рішення виконкому Красногвардійської райради депутатів працюючих № 244 від 09 лютого 1960 року, було відведено на праві безстрокового користування земельну ділянку № 12-а по вул. Крошки в м. Дніпропетровську загальною площею 400 кв.м. (а.с.15,16). Відведення [PERSON] на праві безстрокового користування земельну ділянку № 12-а по вул. Крошки в м. Дніпропетровську загальною площею саме 400 кв.м. підтверджується планом земельної ділянки за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Крошки, № 12-а, виданим Дніпропетровським міським відділом комунального господарства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»та Актом про відведення [PERSON] земельної ділянки загальною площею 400 кв.м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Крошки, № 12-а (а.с.17,18). З пояснень позивачки [PERSON], побудував будинок та господарчі будівлі, а саме домоволодіння, яке складається з: житлового будинку літ А-1., веранди літ. а-1. ганку літ. а. навісу літ. Б, навісу літ. В., літнього душу літ. Г, вбиральні літ. Д, споруди № 1-4.І, вимощення, огорожа, хвіртки, цоколь (а.с.13). Житловий будинок літ. А-1 побудовано в один поверх і складається з: 1 - кухня, площею 6,5 кв.м.; 2 - комора, площею 8,5 кв.м.; 3 - житлова, площею 8,9 кв.м.; 4 - житлова, площею 7,50 кв.м.; 5 - житлова, площею 14,1 кв.м.; 6 - передня, площею 8,8 кв.м.; І - коридор, площею 3,2 кв.м.; всього по житловому будинку літ. А-1 загальна площа -57,5 кв.м., житлова - 30,5 кв.м., допоміжна - 23,8 кв.м., площа літніх приміщень 3,2 кв.м. (а.с.12 на обороті). Дане домоволодіння розташоване на земельній ділянці 453 кв. м., а виділялося померлому 400 кв.м. (а.с.18). Таким чином, частина земельної ділянки отримана самозахватом (а.с.10-13). Лише 14.12.2010 року Розпорядженням Дніпропетровського міського голови за № 1039-р «Про присвоєння адреси житловому будинку по вул. Крошки (Красногвардійський район)», на підставі звернення [PERSON] від 03.11.2010 року вх. № 13/11324, збудованому житловому будинку по вул. Крошки було присвоєно адресу - вул. Крошки, 20 (колишня адреса - вул. Крошки, 12-а; вул. Крошки, 12-б) (а.с.14). Таким чином, на час смерті [PERSON] свідоцтво про власність отримано ним на спірне домоволодіння не було. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 3 ст. 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. У відповідності до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За змістом ч. 1, ч. 4 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказів, що вся земельна ділянка площею 453 кв.м. по вул. Крошки, 20 в м. Дніпропетровську, на якій розташований будинок була закріплена за померлим [PERSON] у судовому засіданні надано не було. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У звязку з вищевказаним вбачається, що необхідними умовами узаконення самочинно побудованих об'єктів є: відведення для цієї мети в установленому порядку забудовнику земельної ділянки; відсутність заперечень з боку співвласника земельної ділянки; відсутність порушення в результаті самочинної забудови прав інших осіб та введення в експлуатацію. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо встановлення факту належності домоволодіння померлому [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки чиним законодавством встановлений відповідний порядок визнання права власноті. Що стосується позовних вимог позивачки щодо визнання за нею права власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 15 грудня 1999 року, то вони є необгрунтованими і також не підлягають задоволенню, оскільки відсутні докази щодо належності на праві власності даної будівлі на час смерті. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed