Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнання права власності на ? частину земельної ділянки, ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності. Свій позов обгрунтовує тим, що з серпня 2006 року по серпень 2010 року, він проживав однією сім'єю із [PERSON] без реєстрації шлюбу, за адресою: [ADDRESS]. Як стверджує [PERSON] шлюб між сторонами зареєстровано не було, проте вони виконували один відносно одного всі обов'язки та права, як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, в лютому 2008 року, сторони були повінчані в Свято - Нікольському храмі. Як зазначає [PERSON] в тексті позову, 27 листопада 2006 року сторони за рахунок спільних коштів придбали земельну ділянку, площею 0,0890 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Малинова, 8-а, на підтвердження чого уклали договір купівлі- продажу, покупцем за яким є [PERSON], на підставі якого [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №945252 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Як зазначає [PERSON], виготовленням Державного акту займався він, діючи за виданим [PERSON] дорученням від 10 серпня 2010 року, яким відповідач згідно з попереднім усним договором уповноважила його бути її представником в усіх без винятку підприємствах, установах, організаціях. Після чого, як зазначає позивач, на придбаній сторонами земельні ділянці, він розпочав будівництво житлового будинку, загальною площею 122,5 кв.м., протягом 2006 - 2010 років сторони за спільні кошти та власні зусилля збудували одноповерховий будинок з господарськими будівлями за вищевказаною адресою, [PERSON] брав найактивнішу участь у будівництві житлового будинку, вирішував усі питання пов'язані з оформленням документів, дозволів, придбанням будівельних матеріалів, запрошенням спеціалістів для консультацій по будівництву та майстрів, які виконували певні види робіт, також купував будматеріали в будівельних магазинах.У серпні 2010 року, сторони припинили відносини з ініціативи відповідача. В звязку з чим, [PERSON] стверджує, що вищевказані земельна ділянка та житловий будинок з надвірними будівлями набуті у період перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах, тому відповідно по положень ст. 74 СК України є їхньою спільною сумісною власністю та підлягає поділу порівну в рівних долях кожному, в звязку з чим і звернувся до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, пояснення надали аналогічні позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснила, що сторони мали дружні відносини, згодом почали зустрічатись, але однією сімєю без реєстрації шлюбу не проживали, пояснила, що [PERSON] за її дорученням та кошти [PERSON], надані за договором про спільну діяльність, організовував придбання будівельних матеріалів та виконання будівельних робіт по будівництву спірного житлового будинку, особисто виконував оздоблювальні будівельні роботи в будинку, за що [PERSON] з ним розраховувалась коштами за домовленістю. Третя особа - [PERSON] позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити, пояснив, що його донька [PERSON] та [PERSON] деякий час зустрічались, але разом не проживали. Допитаний в судовому засіданні на стороні позивача свідок [PERSON], який працював разом зі сторонами, підтвердив суду факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю за адресою [ADDRESS] в період з кінця 2006 року до кінця літа 2010 року, пояснив, що неодноразово бував в них в гостях, та приймав їх як подружню пару в себе вдома, сторони запрошували свідка на святкування з нагоди їхнього вінчання, але [PERSON] в силу сімейних обставин присутній не був. Свідок на стороні позивача [PERSON], допитана в судовому засіданні 10 жовтня 2012 року суду пояснила, що вона є продавцем земельної ділянки, загальною площею 0,1780 га, за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Малинова, 8-а, засвідчила, що її племінник познайомив її з [PERSON], який хотів придбати в неї ? частинку вказаної земельної ділянки, після перемовин оформленням всіх документів за договором купівлі- продажу ? частини земельної ділянки займався [PERSON], він же і розраховувався грошовим коштами зі свідком, але договір купівлі - продажу був оформлений на його дружину [PERSON] Після укладання угоди свідок неодноразово бачила [PERSON] на земельній ділянці під час будівництва будинку, а одного разу він приїжджав до неї додому пояснив, що збирається будувати будинок на придбаній земельній ділянці та прохав порадити знайомих будівельників. Свідок [PERSON], який проживає по сусідству з будинком по вул. Малинова, 8-а в с.Гоголів Броварського району Київської області, пояснив, що будівництвом будинку займався виключно [PERSON], починаючи з весни 2007 року, оскільки сторони мають гарні відносини, на прохання [PERSON], свідок допомагав йому привозити пісок, щебінь, цемент та інші будівельні матеріали для будівництва спірного будинку. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON] про визнання договору про спільну діяльність від 02 листопада 2006 року дійсним, визнання житлового будинку та земельної ділянки за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Малинова, 8-а - обєктом спільної сумісної власності. Свій позов обґрунтовує тим, що 02 листопада 2006 року сторони уклали угоду в усній формі про спільну діяльність, предметом якої є будівництво за узгодженим проектом, з метою продажу для отримання прибутку, житлового будинку у с. Гоголів Броварського району Київської області, за якою позивач зобов'язався надати грошові кошти, необхідні для придбання: земельної ділянки під житлове будівництво, інструментів, обладнання, будівельних матеріалів, оплату транспортних та будівельних послуг третіх осіб, необхідних для зведення і оздоблення будинку, проведення у ньому комунікацій, а також створення системи опалення, а відповідач зобов'язалась на надані позивачем кошти: придбати та офіційно оформити право власності на земельну ділянку у зазначеній місцевості на своє ім'я, самостійно, або за участю третіх осіб придбавати та замовляти всі необхідні для будівництва матеріали та послуги, а також на власні грошові кошти придбати решту матеріалів та замовити решту послуг необхідних для проведення оздоблюваних робіт та введення будинку в експлуатацію; оформити всі необхідні документи на підтвердження права власності на будинок на своє ім'я, в спільних інтересах вчинити всі дії та правочини, необхідні для продажу будинку за його ринковою вартістю на час укладання договору купівлі-продажу, але не пізніше 01 червня 2011 року. На підтвердження передачі коштів позивач [PERSON] надав суду відповідні боргові розписки. Як стверджує [PERSON] за цим договором грошові кошти отримані в результаті продажу будинку мають буди розподілені наступним чином: позивач та відповідач вертають собі всі фактичні витрати, які вони понесли за умовами цього договору, а решта коштів має бути розділена між ними порівну. Починаючи з 02 листопада 2006 року на виконання договору позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 25 000 грн. 00 коп., 70 000 грн. 00 коп., 20\~000 грн. 00 коп., 30\~000 грн. 00 коп., що доводиться розписками, але станом на 1 червня 2011 року відповідач не виконала всіх зобов'язань за цим договором: не завершила внутрішні роботи, не змонтувала систему опалення, підлогу, не вчинила дій та правочинів необхідних для продажу будинку. Позивач вважає, що земельна ділянка і будинок є об'єктами спільної сумісної власності згідно з ч.1 ст.1134 ЦК України, тому і звернувся до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, пояснення надав аналогічні позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити, пояснила, що між сторонами дійсно був укладений договір про спільну діяльність, на виконання якого за рахунок наданих позивачем коштів в період з листопада 2006 року по грудень 2009 року [PERSON] було придбано спірну земельну ділянку та зведено на цій земельній ділянці одноповерховий житловий будинок, площею 122,5 кв.м. та господарські споруди. Представник відповідача [PERSON] підтримав позицію [PERSON] та не заперечував щодо задоволення позову. Третя особа - [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та заперечували щодо його задоволення. Суд вислухавши сторін за обома позовами, представника [PERSON], представника [PERSON], свідків, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню, а позов [PERSON] необґрунтованим, в задоволенні якого слід відмовити з наступних підстав. В ході розгляду справи судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в період з серпня 2006 року по серпень 2010 року дійсно проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS], що підтверджено свідченнями допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON], який був їх сусідом за цією адресою, сторони, як подружня пара, неодноразово бували в нього в гостях, запрошували свідка на святкування з нагоди їх вінчання. Доказом факту спільного проживання сторін однією сімєю є сімейний фотоархів, а саме світлини ( а.с.40-55), що також доводиться свідоцтвом про вінчання сторін 10 лютого 2008 року в храмі [PERSON] Чудотворця. Крім того в судовому засіданні оглянуто оригінал розлучного листа № 91 від 10 лютого 2011 року Української православної церкви Київської митрополії, відповідно якого розвінчані [PERSON] та [PERSON] на підставі поданого прохання. Як вбачається з матеріалів справи 27 листопада 2006 року між [PERSON] з однієї сторони, як продавцем, та [PERSON] і [PERSON], як покупцями, укладено договір купівлі- продажу земельної ділянки, загальною площею 0,1780 га за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Малинова, 8-а, згідно якого покупці придбали по ? її частині, тобто по 0,0890 га кожному, договір посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №8155. Як встановлено судом в ході розгляду справи пошуком земельної ділянки, оформленням документів для придбання згаданої земельної ділянки займався [PERSON], він же і розраховувався грошовими коштами з продавцем земельної ділянки [PERSON], що підтверджується поясненнями останньої, допитаної в якості свідка в судовому засіданні, яка також підтвердила, що після укладення правочину він приїжджав до неї додому, пояснив, що збирається будувати будинок на придбаній земельній ділянці та прохав порадити знайомих будівельників, після чого свідок неодноразово бачила [PERSON] зайнятого будівництвом будинку на спірній земельній ділянці. В судовому засіданні сама [PERSON] не заперечувала що [PERSON] виконував всі внутрішні будівельні роботи в спірному будинку, але стверджувала, що оплачувала йому виконання всіх робіт та витрат на будівельні матеріали, проте будь-яких належних доказів цього відповідач суду не надала, тому суд вважає, що саме за особисті кошти [PERSON] придбавав будівельні матеріали та проводив будівельні роботи. Доказами цього є договір №197 від 28.07.2008 року, квитанції, (від 23.07.2008 року, від 03.10.2008 року, від 02.08.2010 року, від 05.08.2010 року), видаткові накладні (від 06.08.2008 року), товарні чеки (від 03.02.2008 року, від 02.06.2010 року), рахунки-фактури (від 22.07.2008 року, від 03.07.2009 року), а.с.15-24. Вказане, а також те, що [PERSON] доставляв будівельні матеріали та безпосередньо займався виконанням будівельних робіт підтверджується поясненнями свідка [PERSON], що проживає по сусідству з будинком по вул. Малинова, 8-а в с.Гоголів Броварського району Київської області, який на прохання [PERSON] неодноразово допомагав йому по будівництву. Жодного разу на будівництві будинку свідок не бачив [PERSON] чи [PERSON] Судом встановлено, що в серпні 2010 року відносини [PERSON] та [PERSON] припинились за ініціативою останньої, сторони стали проживати окремо. Право власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями оформлено на імя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії САВ №697202 від 21 березня 2011 року. Згідно зі статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Стаття 60 СК України ( глава 8) передбачає, що, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині й чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З огляду на вищевикладене, судом достовірно встановлено факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу в період з серпня 2006 року по серпень 2010 року, не перебування жодним з них в будь-якому іншому шлюбі, в цей період. Перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах сторонами за спільні кошти було придбано спірну земельну ділянку та збудовано на ній житловий будинок з надвірними будівлями, а отже спірне майно є спільним сумісним майном подружжя, а тому підлягає поділу між сторонами в рівних частинах. З огляду на що, задоволенню підлягає вимога про визнання недійсним свідоцтва про право власності серії САВ №697202 від 21 березня 2011 року, що видане на ім'я [PERSON], в частині ? частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Малинова, 8-а, право власності на яку визнано за [PERSON] Відповідно до частини 1 статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом, при цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. На підставі висновку судової будівельно - технічної експертизи № 852/7041/7042/12-43 від 19 червня 2012 року, враховуючи інтереси обох сторін, суд прийшов висновку провести поділ спірного нерухомого майна в натурі відповідно варіанту № 1, запропонованого експертом. При розгляді справи за позовом [PERSON] судом встановлені наступні обставини. Первісна позовна заява [PERSON] ґрунтується на тому, що 02 листопада 2006 року між сторонами в усній формі укладено угоду про спільну діяльність предметом якої є будівництво за узгодженим проектом, з метою продажу для отримання прибутку, житлового будинку у с. Гоголів Броварського району Київської області. В судовому засіданні 30 листопада 2011 року [PERSON] надав до суду вже письмовий договір від 19 листопада 2006 року, що укладений на підставі усної домовленості від 02 листопада 2006 року, згідно якого вбачається, що сторони домовились про спільну сумісну діяльність щодо придбання земельної ділянки та зведення на ній житлового будинку для подальшого їх продажу з метою одержання прибутку, але про придбання якої саме земельної ділянки, її адреси, площі, якого цільового призначення, за яку вартість, у вказаному договорі сторонами не визначено, як і те, який саме будинок планується збудувати сторонами на даній земельній ділянці. На підтвердження передання [PERSON] відповідачу коштів на виконання договору про спільну діяльність суду надані боргові розписки про передання грошових коштів. Суд дає належну оцінку наданим письмовим доказам, при цьому звертаючи увагу на те, що відповідно розписки від 02 листопада 2006 року ( а.с.26) [PERSON] отримано від [PERSON] грошові кошти в сумі 25\~000 грн. на придбання земельної ділянки в с. Гоголів Броварського району Київської області, але не зазначено, чітку адресу земельної ділянки, її площу та конфігурацію. Згідно розписок ( а.с.25, 27,28) [PERSON] відповідно до умов договору про спільну діяльність отримала від [PERSON] грошові кошти 70\~000 грн., 30\~000 грн., 20\~000 грн. Проте, як вже зазначалось раніше, належних та допустимих доказів того, що вищезазначені грошові кошти [PERSON] використовувала саме на придбання спірної земельної ділянки та будівництво спірного будинку, в тому числі передавала [PERSON] на придбання будівельних матеріалів, оплату виконання будівельних робіт та повернення понесених [PERSON] витрат до суду надано не було. Відповідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.4 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно умов договору про спільну діяльність, які погоджені сторонами, вказаний правочин підлягає нотаріальному посвідченню. Проте як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом в ході розгляду даний правочин нотаріально посвідчений не був. Таким чином суд приходить висновку, що сторонами не дотримана істотна умова - нотаріальне посвідчення договору, про яку вони домовились при підписанні договору. В ході розгляду справи відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, подавши відповідну заяву, однак судом встановлено, що таке визнання позову порушує права та інтереси [PERSON], тому суд відповідною протокольною ухвалою від 22 грудня 2011 року відмовив в прийнятті заяви [PERSON] про визнання позову та вирішив продовжити судовий розгляд по справі, в ході якого знайшли підтвердження позовні вимоги [PERSON] та встановлено необґрунтованість і недоведеність позову [PERSON] Позивачем [PERSON] до суду надані довідки про його доходи (пенсію, заробітну плату), однак в ході розгляду справи [PERSON] не надав суду доказів того, що саме за кошти отримані ним в рахунок пенсії та заробітної плати, було придбано спірну земельну ділянку, за ці ж кошти здійснено будівництво спірного житлового будинку з надвірними будівлями. А також сторонами не дотримані істотні умови договору про спільну діяльність, а саме строк та термін його виконання, оскільки в тексті договору не зазначено на який строк укладається договір та в який термін Сторона-2 зобовязується виконати взяті на себе зобовязання, в той час як в тексті позовної заяви [PERSON] стверджує, що умови договору повинні бути виконані відповідачем не пізніше 01 червня 2011 року, але в ході розгляду справи вказана обставина належним чином підтверджена ні позивачем, ні відповідачем не була. Крім того позовні вимоги [PERSON] в частині того, що спірний будинок не добудований в строки встановлені договором та не проведені всі будівельні роботи спростовуються свідоцтвом про право власності на будинок з навідними будівлями серії САВ №697202, що видане на імя [PERSON] ще 21 березня 2011 року, в той час як позовну заяву подано до суду лише 14 липня 2011 року. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті підстави, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] витрат на проведення судової будівельно- технічної експертизи в сумі 5 625 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією № 27 від 14 лютого 2012 року підлягає задоволенню відповідно п.4 ч.3 ст. 79 ЦПК України.

Outcome: approved