Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 2531 грн. 47 коп., з них 1683 грн. 48 коп. - заборгованості з оплати за надані послуги з теплопостачання, 556 грн. 09 коп. - втрачених коштів внаслідок інфляції, 291 грн. 90 коп. - 3 % річних, та судовий збір, вказавши, що за станом на 01.04.2013 року відповідач має заборгованість за надані послуги у вказаній сумі, в добровільному порядку заборгованість не погасив. Представник відповідача позов не визнала, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності і прохала суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS]. Відповідач одержував послуги з теплопостачання, які надавав йому ХОКП „Дирекція розвитку інфраструктури території", але не оплачував їх, в результаті чого станом на 01.04.2013 року утворилась заборгованість в сумі 1683 грн. 48 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку, наданого позивачем. Пункт 5 частини 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" передбачає, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно з пунктами 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, власники і наймачі жилих приміщень зобов'язані щомісяця, вчасно, до 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18, 30 Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2005 р. № 630, споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з теплопостачання. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку позивача вбачається, що 3% річних від простроченої суми становлять 291 грн. 90 коп., а кошти, втрачені внаслідок інфляції - 556 грн. 09 коп. У відповідності зі ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником відповідача заявлено клопотання про застосування строку позовної давності до позовних вимог. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом 09.04.2013 року, а чинним законодавством передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг з теплопостачання є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, позивачем пропущено строк позовної давності за період з квітня 2006 року по 01.03.2010 року. За цей період згідно з розрахунком позивача нарахування заборгованості з оплати за надані послуги з теплопостачання становить 1683 грн. 48 коп., тобто спливла позовна давність щодо всієї суми заборгованості з оплати наданих послуг з теплопостачання. Стаття ж 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Тому не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення 3% річних від простроченої суми - 229 грн. 40 коп. та кошти, втрачені внаслідок інфляції - 556 грн. 09 коп. Отже, позивачу слід відмовити в задоволенні позову повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed