Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-25 00:00:00

В листопаді 2012 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В обгрунтування позову позивач вказувала, що відповідач є її колишнім чоловіком, з яким вони продовжили проживати після розірвання шлюбу. Перебуваючи в нетверезому стані, відповідач 27 грудня 2010 року приблизно в 15 год. 30 хв. під час сварки наніс їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та струсу головного мозку, що призвело до фізичних страждань, психологічного дискомфорту та депресій. В судовому засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Також, позивач доповнила, що відповідач зловживає алкогольними напоями, систематично влаштовує сварки, чим завдає їй моральну шкоду. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, не заперечували щодо виплати моральної шкоди в розмірі 500 грн., вказуючи на те, що позивачем не доведено тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Дослідивши матеріал справи, вислухавши пояснення сторін, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2012 року [PERSON] визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання в виді штрафу в дохід держави в розмірі 510 грн. За ч. 2 ст. 125 КК України [PERSON] виправдано (а.с.5,6). Із зазначеного вироку вбачається, що [PERSON] і потерпіла [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. В останні роки спільного проживання на побутовому грунті між ними систематично відбувалися скандали, які переросли в неприязні стосунки. 27 грудня 2010 в ході чергового скандалу в будинку по пров. Херсонському, 4 в м. Миколаєві підсудний [PERSON] штовхнув потерпілу руками в плечі, наніс їй ногою удар в область передньої наружної поверхні обох стегон. Від зазначених дій підсудного потерпіла впала на побутові предмети, а потім і на підлогу. В результаті поштовху в плечі і удару в область стегон потерпілої були заподіяні легкі тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи ушкодження мяких тканей потиличної частини голови та струс головного мозку могли утворитися при падінні потерпілої та забитті потилиці об підлогу. Таким чином, є доказаним, що отриманні позивачем тілесні ушкодження знаходяться в причинному звязку з протиправними діями [PERSON], у звязку з чим вирок суду від 12.11.2012 року у відповідності до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення при розгляді даної цивільної справи. Відповідно до вимог ст.1167 Цивільного кодексу України загальними підставами відповідальності за завдану моральну шкоду є спричинення моральної шкоди, завданої фізичній особі неправомірними діями особи, яка її завдала, за наявності її вини. Вина відповідача в даній справі встановлена вироком суду, який набув законної сили 28.01.2013 року (справа № 1414/901/2012; пров. №1/1414/247/2012 а.с. 41,42). Разом з тим, аналізуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди та задовольняючи їх частково, суд виходе з принципів розумності, виваженості та справедливості. Так, відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного суду України „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31.03.1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Оскільки винність відповідача знайшла своє підтвердження в процесі судового розгляду справи, вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачу є обґрунтованими та законними. При цьому суд враховує конкретні обставини справи, а також вимоги ст. 23 ЦК України, зокрема, те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, враховуються принципи розумності і справедливості, а також те, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Також, судом враховано, що в результаті злочинних дій [PERSON] позивачка перенесла стрес, душевні страждання, побутові незручності, був порушений звичайний ритм її життя, які вона зазнала у звязку із ушкодженням здоровя, а саме: [PERSON] проходила лікування, тривалий час знаходилась на реабілітації, була непрацездатною, що порушило її звичайне життя. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатним за віком та пільговим пенсіонером, отримує пенсію у розмірі 2000 грн. на місяць, що свідчить про його можливість відшкодувати позивачу моральну шкоду. Оцінюючи викладене, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, передбачених пунктом 9 постановою Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року № 4, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог відповідачки лише в розмірі 2000,00 грн., яких, на думку суду, достатньо для компенсування її фізичних та душевних страждань. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial