overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

21.08.2012 року [PERSON] психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду з заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO], зазначивши, що остання є підопічною [PERSON] психоневрологічного будинку-інтернату з 02.07.2000 року з діагнозом шизофренія, параноїдна форма, через яку не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Просить суд визнати [PERSON] недієздатною для встановлення над нею опіки та призначити її опікуном адміністрацію [PERSON] ПНБІ. Представник заявника [PERSON] ПНБІ, надав письмову заяву, в якій підтримує заявлені вимоги та прохає справу розглядати за його відсутність. Зацікавлена особа представник виконавчого комітету Кунівської сільської ради, надав письмову заяву, в якій не заперечує проти задоволення заяви та прохає справу розглядати за його відсутність. Суд, заслухавши прокурора, дослідивши та перевіривши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 39 ЦК України „фізична особа може бути визнана судом недієздатною , якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними„. Згідно ст. 60 ЦК України „суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 728 від 01.10.2012 року [PERSON] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного захворювання у виді шизофренії параноїчної форми з вираженим дефектом особистості по змішаному типу. Ступінь вираженості наявного у [PERSON] стійкого психічного розладу позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 13-15). Судом встановлено, що [PERSON] у зв'язку з стійким психічним розладом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та спостереження опіки, а тому її слід визнати недієздатною та призначити її опікуном адміністрацію [PERSON] психоневрологічного будинку-інтернату. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

Позивач звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30 липня 2010 року рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси був розірваний шлюб між нею та відповідачем - [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що Відповідач проживає окремо від позивача та їхніх неповнолітніх дітей, він не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча є працездатною особою, а тому вона вимушена звернутись до суду із відповідним позовом. Позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усі видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не відомі, хоча про день, час та місце судового засідання був завчасно повідомлений. А тому суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно свідоцтва про народження серія ІСР №055104, виданого 09.08.2007 року Червонослобідською сільською радою Черкаського району Черкаської області, [PERSON] народився 03.08.2007 року, його батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON], згідно свідоцтва про народження серія ІСР №025269, виданого 09.03.2006 року Червонослобідською сільською радою Черкаського району Черкаської області, [PERSON] народився 28.02.2006 року, його батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Домовленості щодо способу виконання обовязку утримувати дітей між позивачем і відповідачем не досягнуто. Таким чином до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 214.60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини . Свої позовні вимоги мотивує тим, що від громадянського шлюбу має доньку [PERSON] від [INFO] яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач по справі ні якої допомоги на утримання доньки не дає і тому вона вимушена звернутися до суду.Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини усі видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не відомі, хоча про день, час та місце судового засідання був завчасно повідомлений,причини неявки не повідомив. А тому суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено що позивачка має доньку [PERSON] від [INFO] яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач по справі ні якої допомоги на утримання доньки не дає.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно свідоцтва про народження серія ІСР №097494,виданого 04.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, [PERSON] народилася 09 липня 2009 року, її батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Домовленості щодо способу виконання обовязку утримувати дітей між позивачем і відповідачем не досягнуто та згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку відповідача стягується як аліменти на дитину. Таким чином до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Тому на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини слід стягнути ј частини заробітної плати і до досягнення дитиною повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 214.60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 2 серпня 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні вподобання, стрмління, погляди на сімейне життя з відповідачем, втартили почуття любові та поваги один до одного, відповідач не цікавиться інтересами сім'ї, матеріально не забезпечує, а тому вона вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між сторонами був зареєстрований 2 серпня 2008 року у відділі реєстрацїі актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 817. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Дані обставини повністю підтверджуються поясненнями позивача, відповідача, наданими копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини. Також, судом встановлено, що сторони повністю припинили шлюбні відносини, між ними існують неприязні відносини. Так, позивачка посилається на те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Тобто, судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, а тому збереження сімї є не можливим. Також суд, виходить з того, що оскільки сторони повністю припинили спільне життя, не підтримують сімейних відносин, позивачка заперечує подальше існування шлюбу, вважає його формальним, а про надання строку для примирення позивач клопотань не заявляв, відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, клопотання про надання строку для примирення не заявляв, то позовні вимоги підлягають до задоволення. Так, згідно вимог ст. 110 Сімейного кодексу України право на предявлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що оскільки сторони повністю припинили подружні відносини, втратили повагу один до одного і продовження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу повністю обґрунтовані і підлягають до задоволення. Також, суд приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] Клавдієвича, [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що позивач є власником квартири № 196, що знаходиться в м. Біла Церква Київської області по вулиці Комсомольській, будинок № 98, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 30.08.2011 року. Позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судове засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON], підтримали вимоги, вказані в позові в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце судового засідання до судового засідання не з'явилися, причину своєї неявки не повідомили, суд ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів по справі. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось У судовому засіданні були вивчені наступні докази: - паспорт позивача, довідка про код; - договір купівлі-продажу квартири; - витяг з державного реєстру правочинів; - технічний паспорт на квартиру. У відповідності до ст.150 ЦК України громадяни, яка мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. У відповідності до ст.383 ч.1 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання.. У відповідності до ст.405 ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі, бо в судовому засіданні встановлено, що відповідач понад один рік не мешкає в квартирі позивачки без поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, вказавши в заяві, що відповідач по справі - батько їх спільної дитини. В 1999 році шлюб між ними було розірвано. [PERSON] Анатолійович, [INFO] навчається в Білоцерківському професійному - технічному училищі на денній формі навчання терміном навчання з 01.09.2010 року по 30 червня 2013 року. Позивачка просить стягнути на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], 26.09.1994 року народежння аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн., щомісячно на період навчання, до 30 червня 2013 року у зв'язку з тим, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідач проти стягнення аліментів не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи - копію свідоцтва про народження, довідку з місця проживання позивачки, довідку з місця навчання, довідки про дохід відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повньолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням майнового стану сторін, суд вважає можливим стягнути аліменти на період навчання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн., щомісячно на період навчання, до 30 червня 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Гордіївської сільської ради в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 22 з господарськими спорудами по вул. Чуднівській в с. Гордіївка Романівського району, посилаючись на те, що вона не може оформити своїх спадкових прав після смерті [PERSON], який помер 12 червня 2010 року, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок, власником якого він був. В судове засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явилися, однак подали до суду заяви, в яких вони просили розглянути справу за їх відсутності, при цьому позивачка позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав, проти його задоволення не заперечив. Судом встановлено, що житловий будинок № 22 з господарськими спорудами по вулиці Чуднівській в с. Гордіївка Романівського району побудовані у 1963 році, та належали [PERSON] Вказані обставини підтверджуються довідками Гордіївської сільської ради, виданими на підставі записів у погосподарській книзі, та технічним паспортом на спірний житловий будинок. 12 червня 2010 року [PERSON] помер і позивачка за заповітом є спадкоємицею його майна. Відповідно до цивільного законодавства, чинного на час будівництва спірного будинку, громадяни могли мати у власності житловий будинок. При цьому наявність такого права не пов'язувалась з його обов'язковою державною реєстрацією. За таких обставин суд вважає, що за життя [PERSON] спірний будинок з господарськими спорудами належав йому на праві власності, отже має входити до складу спадщини. Згідно з частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд задовольняє позовні вимоги повністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 21.06.2011 року сторони уклали шлюб, від шлюбу з відповідачем має дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач, являючись батьком дитини матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. хоча має таку можливість. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму, оскільки дочка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в цілому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що у сторін від шлюбу є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району №2455 від 26.10.2012 року. Згідно свідоцтва про народження серії 1-БВ № 1800219 батьками [PERSON], [INFO], вказано сторін. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За наведених обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Світловодського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті матері [PERSON], померлою 14 жовтня 2010 року. Строк для прийняття спадщини пропустив так, як не знав про те, що вона заповіла йому земельну ділянку площею 3.23 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради та вважав, що єдиним спадкоємцем на все майно є його брат [PERSON]. Лише в цьому році дізнався про заповіт на його імя від брата. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заперечень проти позову не надав. Враховуючи викладене та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Із свідоцтва про народження VІ-УР № 403143 виданого 02 липня 1964 року вбачається, що матірю [PERSON] [INFO], є [PERSON] ( а.с. 3). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ОЛ №114976 виданого 15 жовтня 2010 року, вбачається, що [PERSON] померла 15 жовтня 2010 року ( а.с.4). Із заповіту від 26 листопада 2007 року вбачається, що [PERSON], на випадок смерті, заповіла земельну ділянку, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради площею 3,23 га, № 207, що належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 020764, [PERSON] (а.с.5). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 020764 вбачається, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,23 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради (а.с.6). Із довідки №1193 від 16 жовтня 2010 року виданою виконкомом Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області вбачається, що [PERSON] [INFO] на день смерті 14.10.2010 року проживала і була зареєстрована в житловому будинку за адресою: вулиця Гоголя №9 с.Подорожнє, Світловодського району Кіровоградської області, одна. Дослідивши матеріали справи, вивчивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач пропустив строк прийняття спадщини з причин, які суд визнає поважними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом в якому посилається на те, що 03 лютого 2012 року помер [PERSON], який є його батьком. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 0,82 га на території Малорязанцівської селищної ради Попаснянського району Луганської області, яка належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.03.2004 року, площею 0,43 га на території Малорязанцівської селищної ради Попаснянського району Луганської області, яка належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.03.2004 року, площею 4,688 га на території Малорязанцівської селищної ради Попаснянського району Луганської області, яка належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 27.04.2006 року. Після смерті батька позивач не прийняв спадщину у встановлений законом термін з поважних причин, зокрема, у звязку з тим, що він перебував у Російській Федерації. Позивач у судове засідання не зявився, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просила справу слухати за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не зявилися, у наданих суду письмових заявах просили справу слухати за їх відсутності, вимоги позовної заяви визнали у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що 03 лютого 2012 року помер батько позивача, [PERSON] (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 0,82 га на території Малорязанцівської селищної ради Попаснянського району Луганської області, яка належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.03.2004 року (а.с.12), площею 0,43 га на території Малорязанцівської селищної ради Попаснянського району Луганської області, яка належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.03.2004 року (а.с.11), площею 4,68 га на території Малорязанцівської селищної ради Попаснянського району Луганської області, яка належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 27.04.2006 року (а.с.10). Після смерті батька позивач не прийняв спадщину у встановлений законом термін з причин, які суд вважає поважними. Зокрема, позивач тривалий час перебував у Російській Федерації, звідки повернувся 14.08.2012 року, що підтверджується розрахунковим листом про сплату за проїзд (а.с. 14-15). Таким чином суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому визнає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1220, 1225, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved