Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

08.06.2012 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона працює в КУ «Центральна міська лікарня» м. Красно дона на посаді лікаря невропатолога по теперішній час. На підставі наказів відповідача №4 та № 4&1 від 06.02.2012 року вона була направлена у відрядження для проходження курсів підвищення кваліфікації в м. Луганськ на період з 15.02.2012 року по 28.02.2012 року та з 01.03.2012 року по 02.04.2012 року. Відповідно до вимог Інструкції про службове відрядження позивачу було видано Посвідчення про відрядження, в якому зафіксовані : факт виїзду у відрядження і прибуття на курси підвищення кваліфікації в м. Луганськ для проходження курсів підвищення кваліфікації, а також вказана дата вибуття. Підприємство відповідача не забезпечило позивача грошовими коштами /авансом/ при вибутті у відрядження, а також й не відшкодувало ці витрати і після повернення позивача з відрядження . Розмір відшкодування добових витрат за час знаходження у відрядженні визначається відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 663 від 23.04.1999 року "Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон", тому сума відшкодування складає за наказом № 4&1 433,78 грн.: із розрахунку 30 грн. / розмір відшкодування добових витрат/ х 14 /кількість днів перебування у відрядження/ = 420,00 гривень + 13,78 грн. (витрати на оплату проїзду до місця відрядження), а за наказом № 4 - 927,91 грн. із розрахунку: 30 грн. / розмір відшкодування добових витрат/ х 30 діб /кількість днів перебування у відрядження/ = 900,00 гривень + 14,13 грн. (витрати на оплату проїзду до місця відрядження). Загальна сума витрат позивача на відрядження становить: 1361,69 грн. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь 1788,31 грн. в рахунок компенсації витрат, які вона понесла на оплату вартості курсів ПАЦ та ТУ, на підтвердження яких надала квитанції про сплату зазначених сум на рахунок Луганського медичного університету. Оскільки підприємство відповідача добровільно не бажає відшкодувати витрати на відрядження, у позивача виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом, та він просить суд стягнути витрати на відрядження в сумі 3150,00 грн. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала до суду письмову заяву, де підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутністю. Представник відповідача - Комунальна установа «Центральна міська лікарня м. Краснодона» у судове засідання також не з'явився, але надав заяву, у якій визнав позов частково в сумі 1361,69 грн., які і становять витрати на відрядження, та просив розглянути справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.. 15 ЦПК України, справа підсудна суду. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Частина 1 ст. 61 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює на посаді лікаря невропатолога КУ «Центральна міська лікарня м. Краснодона», що підтверджується матеріалами справи та відповідачем не оспорюється. Згідно з виписками із наказів від 06 лютого 2012р. № 4 та № 4&1 , [PERSON] була направлена у відрядження до м. Луганська з метою підвищення кваліфікації, на період з 15 лютого 2012 року по 28 лютого 2012 року, та з 01 березня 2012 року по 02 квітня 2012 року. Розмір коштів призначених для відрядження у місто Луганськ у період відрядження складає за наказом № 4&1 420,00 грн.: із розрахунку 30 грн. / розмір відшкодування добових витрат/ х 14 /кількість днів перебування у відрядження/ = 420,00 гривень, а за наказом № 4 - 900,00 грн. із розрахунку: 30 грн. / розмір відшкодування добових витрат/ х 30 діб /кількість днів перебування у відрядження/ = 900,00 гривень. Розмір оплати добових визначається відповідно до Постанови кабінету міністрів №663 від 23.04.1999 року за станом на лютий - квітень 2012 року. Згідно з копіями проїзних квитків, вартість проїзду до місця відрядження за двома наказами склала 27,91 грн. Вказані витрати позивача на відрядження визнані відповідачем та підтверджуються звітом про використання коштів, наданих на відрядження №20/1 від 01.03.2012 року, № 32 від 03.04.2012 року та довідкою КУ «ЦМЛ» м. Красно дон № 593 від 06.06.2012 року. Загальна сума витрат позивача на відрядження склала 1361,69 грн. Відповідно до ч.2 ст. 121 КЗпП України працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Позивач, на підставі ч.1 ст. 121 КЗпП України має право на відшкодування витрат та отримання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями, тому суд вважає за необхідне стягнути з підприємства відповідача на користь позивача витрати на відрядження у сумі - 1361,69 грн. Вимоги позивача про стягнення витрат на оплату курсів в Луганському державному медичному університеті задоволенню не підлягають, оскільки ці витрати не включені до складу витрат працівника на відрядження. Судові витрати, відповідно до ст.. 88 ЦПК України, покласти на відповідача. На підставі ст. 121 КЗпП України,

Outcome: partial