Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною вимогою до Роздільнянської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок та господарчі споруди в порядку спадкування за законом, вказуючи, що 02.01.2003 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарчих споруд, розташованих за адресою: вул..К.Лібкнехта, 21 в м.Роздільна Одеської області. Дружина померлого [PERSON] померла 29.07.209 року, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті свого батька. Позивач зазначає, що спадщину, яка відкрилась після смерті батька прийняла шляхом вступу в управління спадковим майном та звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак в видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок №21 по вул.К.Лібкнехта в м.Роздільна Одеської області в порядку спадкування за законом, після померлого 02.01.2003 року [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, згідно наданої заяви про підтримання позовних вимог та з проханням слухати справу у її відсутність (а.с.31). Представник відповідача Роздільнянської міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву з проханням слухати справу у відсутність представника міської ради (а.с.47). Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.01.2003 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №321713, виданого 03.01.2003р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського РУЮ Одеської області, актовий запис № 6 (а.с.6). При житті , 24.02.1950 р. виконавчим комітетом Роздільнянської міської Ради народних депутатів з [PERSON] був укладений типовий договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку за адресою: Одеська область, м.Роздільна, вул.К.Лібкнехта, 21, який зареєстровано в державній нотаріальній конторі за реєстром №514. Житловий будинок та господарчі споруди були побудовані в 1952 році на земельній ділянці площею 119 га, добудовано господарчі споруди у 1992 році, згідно рішенням виконавчого комітету Роздільнянської міської Ради народних депутатів №55 від 14.06.1990 року про надання дозволу на добудівлю житлового будинку за вищезазначеною адресою (а.с.16-18). Земельна ділянка до теперішнього часу не приватизована. Згідно вимог ч. 1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на новозбудовані обєкти нерухомого майна видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно.. Однак спірний житловий будинок побудований у 1952 році, тобто коли чинне законодавство не повязувало момент виникнення права власності на нерухоме майно з його реєстрацією, крім цього, відповідно до діючого на той час законодавства щодо оформлення прав власності на нерухоме майно , будинки громадян. збудовані до прийняття Указу Президіуму ВР УРСР від 22.01.1079 року "Пр боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель" не є самовільними і не підлягали здачі в експлутатацію (лист-роз"яснення Центрального БТІ від 29.12.82 року за №23-5/1-394. У своєму інформаційному листі №10-1387 від 27.09.2012 р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відповідно до ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набирання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Тому суд вважає встановленим факт володіння [PERSON] вищевказаним спірним будинком за адресою: Одеська область, м.Роздільна, вул.К.Лібкнехта, 21. Відповідно до ст. 526 ЦК України в редакції 1963 року місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст.525 ЦК України (1963 року) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарчих споруд, що розташовані по вул.К.Лібкнехта, 21 в м.Роздільна Одеської області. Відповідно до ст.524 ЦК України в редакції 1963 року передбачені підстави спадкоємства, а саме, що спадкоємство здійснюється за законом та заповітом. За життя [PERSON] не залишив заповіт, тому має місце спадкування за законом. В порядку ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) до першої черги спадкоємців за законом входять діти померлого, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ст..553 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом. Дружина померлого [PERSON] звернулась з заявою до нотаріуса з відмовою від прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] на користь їхньої дочки позивачки по справі [PERSON] (а.с.38). 29.07.2009 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №194043, виданого 04.08.2009р. Відділом РАЦС Роздільнянського РУЮ Одеської області, актовий запис № 149 (а.с.7). Позивач [PERSON]І є донькою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯХ №066372, виданим 02.02.1950 року Роздільнянським районного бюро ЗАГС Одеської області, актовий запис №17 (а.с.20). В подальшому донька померлого [PERSON] одружилась та обрала прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії II-АБ №193928, виданим 24.10.1970 року Роздільнянським районного бюро ЗАГС Одеської області, актовий запис №162 (а.с.21,22). Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті її батька, інших спадкоємців першої черги за законом та інших осіб, які б мали право на спадкування, не має. Відповідно до ст. 527 ЦК України (1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Ст.548 ЦК України в редакції 1963 року передбачено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК України 1963р.). Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини або звернувся в цей термін до нотаріальної контори з заявою по прийняття спадщини. Позивач [PERSON] прийняла спадщину, своєчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини до Роздільнянської районної державної нотаріальної контори 29.05.2003 р., на підставі якої була заведена спадкова справа № 231/03 та зроблено запис у спадковому реєстрі № 2786176 (а.с.37-41). Однак в видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та господарчі споруди позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів в сенсі чинного на час звернення законодавства (а.с.24). Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання а судовому порядку. Таким чином, судом досліджено достатньо доказів для задоволення позовних вимог позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок №21 по вул.К.Лібкнехта в м.Роздільна Одеської області після померлого 02 січня 2003 року батька [PERSON]. На підставі ст.ст.524,529,548,549 ЦК України в редакції 1963 року,

Outcome: approved