Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-08 00:00:00

У вересні 2011 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому просила поділити спільне сумісне майно подружжя, домоволодіння розташоване за адресою: вул.Крива, 36-А, в смт.Михайло-Коцюбинське Чернігівського району та області, визнавши за нею право власності на 1/2 частину цього домоволодіння та встановити порядок користування земельною ділянкою за цією ж адресою. В обґрунтування позову зазначила, що цей будинок є їх спільною сумісною власністю з колишнім чоловіком. В судовому засіданні позивач та її представник уточнили, що просять провести реальний поділ будинку та підтримали позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили та зазначили, що позивач не надала доказів, що земельна ділянка, на якій побудований будинок, виділялася їм двом, а також, що будинок вони будували разом. Також послалися на пропуск строку позовної давності, оскільки з часу розірвання шлюбу минуло більше трьох років і позивач більше трьох років проживає не в спірному будинку. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.11.1985 року до 17.06.2003 року, що підтверджується свідоцтвами про розірвання шлюбу /а.с.7, 9/. Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок /а.с.17/ право власності на спірний будинок зареєстровано за [PERSON] 06.12.2000 року. Оскільки будинок з надвірними будівлями був набутий відповідачем під час шлюбу з позивачкою, то згідно ст.22 Кодексу про шлюб та сімю України і ст.16 Закону України «Про власність», які діяли на час набуття права власності на спірний будинок, він належить сторонам на праві спільної сумісної власності. За ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, тому спірний будинок підлягає поділу. За ст.ст. 70, 71 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно довідки Михайло-Коцюбинської селищної ради від 31.10.2011 року /а.с.88/ за даними змелено-кадастрової книги за відповідачем значиться земельна ділянка площею 0,22 га в смт.Михайло-Коцюбинське по вул.Крива, 36-А. Відповідно до вимог ст.120 Земельного кодексу України та ст.377 Цивільного кодексу України якщо на земельній ділянці, що знаходиться у користуванні одного з подружжя, знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди до особи, яка не має права власності чи користування земельною ділянкою, переходить це право в розмірі частки права власності в спільному майні будинку, споруди. Таким чином, оскільки на цій земельній ділянці знаходиться будинок, що є спільною сумісною власністю сторін, то при визнанні за позивачем права власності на 1/2 частину спільного будинку, необхідно також виділити їй у користування 1/2 частину земельної ділянки на якій він розташований. Посилання відповідача на пропуск строку позовної давності суд вважає необґрунтованим, оскільки відповідно до ст.72 Сімейного кодексу України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Як показали свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], позивач проживала до лютого 2011 року у спірному будинку, але через конфлікти з відповідачем переїхала до м.Чернігів. Тобто, про порушення свого права на частку у спільному майні позивач дізналася у лютому 2011 року, а тому строк позовної давності нею не пропущений. Вирішуючи питання про обрання варіанту поділу спірного домоволодіння, суд враховує згоду сторін щодо варіанту поділу будинку та земельної ділянки. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що позивачу необхідно виділити частину домоволодіння згідно варіанту поділу за висновком судової будівельно-технічної експертизи №258-260/12 від 30.05.2012 року, проведеної експертом Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, що позначено першому співвласнику по варіанту 2 в Додатках №2 та №4 до вказаного висновку, а [PERSON] відповідно іншу частину. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved