Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є у спільній сумісній власності. Свій позов мотивує тим, що між ним та відповідачем 07.06.2001 року було укладено шлюб, а 03.09.2002 року даний шлюб було розірвано. За час шлюбу відповідно до договору купівлі продажу від 06.08.2001 року ними було придбано за спільні кошти у спальну сумісну власність нерухоме майно, а саме 2/3 частини трикімнатної квартири [ADDRESS]. Покупцем цього майна у вказаному договорі за спільним погодженням була відповідач, за якою було зареєстровано право власності на це майно. Вартість квартири згідно договору складає 38 500 гривень. Просить визнати за ним у порядку спільного майна подружжя право власності на 1/3 частину квартири № 36 в по вул. Фрунзе 54 в м. Черкаси та за відповідачем 1/3 частини зазначеної квартири. Позивач в судове засідання не зявився, надавши до початку судового засідання заяву в якій позов підтримав та просив справу слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, причину неявки суду не повідомила, хоча була належно повідомлена про день та час слухання справи. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.06.2001 року по 03.09.2002 року. Судом встановлено, що під час шлюбу сторони придбали за спільні кошти у спільну сумісну власність 2/3 частини трикімнатної квартири [ADDRESS]. Як вбачається з договору купівлі-продажу серії АЕВ № 654437 від 06.08.2001 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Оскільки 2/3 частини квартири [ADDRESS] придбана відповідачкою під час шлюбу з позивачем та за спільні кошти, вона є спільною власністю подружжя Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно п. 25 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Крім того, у зазначеному пункті Постанов Пленуму ВСУ також зазначено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками. У разі поділу майна, що спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається я к на підставу своїх вимог і заперечень. Вирішуючи питання про поділ майна, суд не знаходить обставин, що мають істотне значення для відступу від засад рівності часток подружжя, а тому частки сторін в спільному майні подружжя 2/3 трикімнатної квартири [ADDRESS] є рівними, і за позивачем необхідно визнати право власності на 1/3 її частину. На підставі наведеного, ст.ст. 60, 61, 70, 71 СК України,

Outcome: approved