overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-17 00:00:00

Позивач звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до відповідача, вказуючи, що 08 жовтня 2002 року між нею та відповідачем був укладений договір позики. Згідно пю1.1. договору, позикодавець передає позичальнику готівкою кошти в сумі 432000 грн.. З п.2.1 вбачається, що позикодавець передав дані кошти до моменту підписання договору.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-17 00:00:00

Сторони уклали шлюб у 1981 році і мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому посилаючись на неможливість дальшого спільного сімейного життя з відповідачем, просила ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги і пояснила, що з 2002 року не підтримує з відповідачем шлюбних та сімейних стосунків, вважає примирення та збереження сімї неможливим. Відповідач [PERSON], який був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надійшло, тому суд згідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України і при відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши доводи позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Пояснення позивача [PERSON] з приводу фактичних взаємин та дійсних причин позову вказують на те, що у звязку з погіршенням взаємовідносин подружжя в 2002 році остаточно припинили сімейні та подружні стосунки, жодною із сторін не вживалися заходи щодо примирення та збереження сімї, тому наполягання позивача на розірванні шлюбу базуються на неможливості дальшого спільного життя і збереження сімї. За таких обставин у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення одного з подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-17 00:00:00

Сторони уклали шлюб у 2006 році і мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому посилаючись на неможливість дальшого спільного сімейного життя з відповідачем, просила ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги і пояснила, що з серпня 2011 року не підтримує з відповідачем шлюбних та сімейних стосунків, вважає примирення та збереження сімї неможливим. Відповідач [PERSON], який був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надійшло, тому суд згідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України і при відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши доводи позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Пояснення позивача [PERSON] з приводу фактичних взаємин та дійсних причин позову вказують на те, що у звязку з погіршенням взаємовідносин подружжя в серпні 2011 року остаточно припинили сімейні та подружні стосунки, жодною із сторін не вживалися заходи щодо примирення та збереження сімї, тому наполягання позивача на розірванні шлюбу базуються на неможливості дальшого спільного життя і збереження сімї. За таких обставин у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення одного з подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому посилаючись на відмову відповідача добровільно надавати матеріальну (грошову) допомогу на утримання сина [PERSON], [INFO], просила ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання проживаючої з нею дитини до досягнення повноліття останньою. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги і пояснила, що з серпня 2011 року відповідач з дитиною не проживає, майнової чи грошової допомоги на її утримання не надає, їй самій тяжко утримувати сина, тому просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON], який був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надійшло, тому суд згідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України і при відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно з даними, зазначеними у свідоцтві про народження (копії) серії 1-ФП №035565 від 22.02.2007 року, позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] являються батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виконкому Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області за №551 від 25.04.2012 року на утриманні громадянки [PERSON], яка проживає в [INFO], перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Пояснення позивача та дослідженні матеріали справи, вказують на те, що з серпня 2011 року батько неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідач у справі [PERSON], проживає окремо від нього, майнової чи грошової допомоги на його утримання не надає, позивач самостійно утримує дитину, а відповідач добровільно не виконує свого обов'язку щодо її утримання жодним способом. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення аліментів з врахуванням положень, викладених у ст.182, ст.183 СК України. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-17 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2004 р. Від шлюбу мають двох дітей. У зв'язку з тим, що подружжя має різні характери, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачем, позивач просить суд розірвати шлюб та визначити місце проживання дітей. Позивач згідно заяви позов підтримав повністю, вказав, що подружжя має різні характери, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачем. Збереження сім'ї стало неможливим, у зв'язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.01.2004 року. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінив свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України в межах позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору та правову допомогу в розмірі (107,30 + 219) = 326,30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-17 00:00:00

У квітня 2012 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у звязку з чим подальше збереження сімї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, просили шлюб розірвати. Відповідач позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу (а.с. 14). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 жовтня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва від 03 жовтня 1998 року (а.с. 4); від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві 02 квітня 2004 року (а.с. 5). У судовому засіданні сторони підтвердили, що вони проживають окремо близько року, з того ж часу не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, примирення вважають неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 107 гривень 30 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом відповідач зазначила, що не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-17 00:00:00

Відповідач у справі є батьком [PERSON], [INFO], матірю його є позивачка. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач не надає необхідної допомоги на утримання сина, звернулась в суд з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов не визнав та заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини на користь позивачки у вказаному нею розмірі, посилаючись на те, що має сумнів в тому, що дитина походить від нього, хоча не заперечує проти того, що [PERSON] носить його прізвище. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 07 березня 2012 року, яке набрало законної сили, [PERSON] визнано батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про його народження І-СР № 146858 від 11 квітня 2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, сторони у справі є батьками [PERSON]. Згідно з довідками від 19 квітня 2012 року № 17 та від 30 квітня 2012 року № 20, виданими ОСББ «Сузіря-2» м. Сміла, [PERSON] проживає разом з матірю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 122, 180-182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що 23 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 233 був зареєстрований її шлюб із відповідачем. Сімейне життя з відповідачем не склалось, втратили почуття кохання, поваги один до одного, відсутні спільні інтереси. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні встановлено, що 23 серпня 2003 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 233. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. З січня 2012 року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки. Проживають окремо. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що сімя розпалась і відновленню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-17 00:00:00

Закрите акціонерне товариство Ей-І-Ес Рівнеенерго (далі ЗАТ Ей-І-Ес Рівнеенерго) звернулося з позовом до [PERSON] про відшкодування відповідачем, який є власником житла в смт. Степань Сарненського району Рівненської області, збитків в сумі 3520,99\~грн.. за розкрадання електричної енергії. Представниками Сарненської дільниці 4 березня 2010 року в ході перевірки обєктів виявлений факт самовільного підключення відповідачем навантаження до мереж енергосистеми. Нарахування суми відшкодування проведене у відповідності до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення електроспоживачем правил користування електричною енергією для населення. У судове засідання представник позивача подав заяву, згідно якої позов підтримав та просить його задовольнити, стягнути з відповідача вказану суму. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 26 Закону України „Про електроенергетику споживач енергії зобовязаний додержуватись вимог нормативних документів та нести відповідальність за порушення правил користування електричною енергією. Актом від 4 березня 2010 року зафіксований факт порушення відповідачем правил користування електричною енергією - самовільного підключення відповідачем навантаження до мереж енергосистеми. Згідно нарахування, проведеного у відповідності до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення електроспоживачем правил користування електричною енергією, сума відшкодування становить 3520,99 грн. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим, оскільки відповідач порушенням правил користування електричною енергією заподіяв майнову шкоду позивачу, в звязку з чим зобовязаний відшкодувати її в повному обсязі, стягненню підлягає заявлена в позові сума. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються документально підтверджені судові витрати 171 грн. (51+120). На підставі викладеного, ст. 26 Закону України „Про електроенергетику, ст. 1167 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 14 вересня 2008 року по 30 березня 2010 року вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний момент вони з відповідачем не проживають разом, відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, а тому позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.. Позивач в судове засідання не зявилась, а представила заяву, в якій повністю підтримує свої позовні вимоги та просить слухати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки відповідач в судове засідання не зявився, то відповідно до ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що за період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач, а тому згідно закону він зобовязаний надавати матеріальну допомогу на її утримання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 03 червня 2005 року у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 148 був зареєстрований її шлюб із відповідачем. Сімейне життя з відповідачем не склалось, втратили почуття кохання, поваги один до одного, відсутні спільні інтереси. Від шлюбу сторони двох дітей дочку [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав. В судовому засіданні встановлено, що 03 червня 2005 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-святошинського району Київської області, актовий запис № 148. Від шлюбу сторони двох дітей дочку [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO]. Більше року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки. Проживають окремо. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що сімя розпалась і відновленню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-17 00:00:00

В березні 2012 року позивачка звернулася в суд з вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 19.10.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає тому просить стягнути аліменти на утримання дружини в розмірі ? частини усіх видів заробітку до виповнення сину [PERSON] 3-х років. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 19.10.2007 року сторни зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у його вихованні не приймає тому суд задовільняє позовні вимоги. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-17 00:00:00

В жовтні 2011 року між позивачкою та [PERSON] в усній формі було укладено договір купівлі-продажу товару на суму 4600 грн. з відстрочкою оплати до грудня 2011 року. У вказаний строк в порушення домовленості відповідачка гроші повністю не сплатила, а натомість 24.02.2012 року надала розписку, в якій зобовязалася повернути борг у сумі 4000 грн. на протязі місяця. 08.03.2012 року відповідачка віддала 600 грн. на погашення частини боргу, після чого перестала його погашати. На даний час борг [PERSON] складає 3400грн., що і є причиною звернення до суду про стягнення даної заборгованості та понесених судових витрат. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, а відповідачка такі визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення даного позову За таких обставин, проаналізувавши наявні по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення даного позову з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 626, 629, 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні становлено строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тому, на підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-17 00:00:00

Суд у відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складення рішення у повному обсязі відкласти на 5 днів з дня закінчення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що 09 листопада 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 737 був зареєстрований її шлюб із відповідачем. Сімейне життя з відповідачем не склалось, втратили почуття кохання, поваги один до одного, відсутні спільні інтереси. Від шлюбу сторони дітей не мають. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні встановлено, що 09 листопада 2005 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 737. Від шлюбу сторони дітей не мають. Більше півроку сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки. Проживають окремо. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що сімя розпалась і відновленню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved