Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в інтересах [PERSON] з позовом до Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування поданого позову представник позивача зазначила, що [PERSON], який був чоловіком [PERSON], за життя на підставі договору купівлі-продажу володів житловим будинком по вул. Татарбунарського Повстання № 72 (колишній № 78-а) в м. Вилкове Кілійського району Одеської області. 30.12.2012 року [PERSON] помер. Заповіту щодо належного йому майна не залишив. Спадщину яка відкрилась після його смерті унаслідувала позивач, як дружина померлого, оскільки на день смерті чоловіка проживала разом з ним у відповідному будинку. Діти позивача [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини. Після спливу встановленого законом строку позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою щодо оформлення спадщини, однак їй було розяснено, що видача свідоцтва про право на спадщину можлива за подання правовстановлюючого документу. Оскільки вказаний правовстановлюючий документ зіпсовано, позивач не може в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право на спадщину, в звязку з чим просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований по вулиці Татарбунарського Повстання № 72 в м. Вилкове Кілійського району Одеської області в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 0.11.2012 року. Після звернення до суду з позовом представником позивача була подана заява, відповідно до якої він просив суд розглянути справу без його участі та у разі відсутності відповідача винести заочне рішення. Представник відповідача, Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не прибув, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав. На підставі письмової заяви представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як вказано в свідоцтві про укладення шлюбу серії ІІ-ЯК № 0378121, виданого виконавчим комітетом Вилківської міської ради 1 лютого 1974 року, актовий запис № 21, після реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], дружині було присвоєне прізвище «Орловська». Згідно відповіді КП «РБТІ та РОН» від 12.09.2013 № 275, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: Одеська область м. Вилкове, вул. Татарбунарського Повстання, 72 (колишній № 78-а) зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Кілійською держнотконтрою 18.11.1974 р. за реєстр. № 3160, про що зроблено запис в реєстраційну кн. 4 стор. 31 реєстр № 61. Як зазначено в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 324363, виданому 3 грудня 2012 року виконаним комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 138, [PERSON] Яковий помер 30.11.2012 року. Згідно повідомлення Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 26.0.2013 р. № 1161/01-16, після померлого 30 листопада 2012 року [PERSON] спадкова справа № 140/20143 була заведена 24 квітня 2013 року за заявою про відмову від прийняття спадщини від імені [PERSON] та за заявою про відмову від прийняття спадщини від імені [PERSON]. Інших заяв не надходило. Вказані обставини підтверджуються також відповідними заявами [PERSON] та [PERSON], копії яких наявні в матеріалах справи /а.с. 19-27/. Як зазначено в повідомленні державного нотаріуса Кілійської районної державної нотаріальної контори від 26.07.2013 р. № 853/02-14-140/2013, [PERSON] повідомлено, що право власності на житловий будинок набуте [PERSON] за договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим Кілійською районною державною нотаріальною конторою 18 листопада 1974 року. Правовстановлюючий документ на будинок відсутній. Також розяснено, що відповідно до п. 4.15, 4.18 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку. Як вбачається з паспорту серії КК № 871034, виданого 29 січня 2002 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстровано за адресою: [INFO]. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що за відсутності спадкоємців за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України. Інші спадкоємці за законом відмовились від прийняття спадщини в порядку ч. 1 ст. 1273 ЦК України. Однак в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадщину позивач не може в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право на спадщину. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, в звязку з чим задовольняє позов.

Outcome: approved