Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

20.08.2012 року позивачі звернулися з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Вимоги мотивовані тим, що [PERSON] з квітня 2011 року у [ADDRESS] не проживає, комунальних послуг не сплачує, витрат, повязаних з утриманням жилого приміщення не здійснює, особисті речі відповідача у квартирі відсутні, у звязку з чим просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача визнала позов та просила суд задовольнити позовні вимоги. Право представника відповідача на визнання позову передбачене довіреністю, посвідченою начальником Київського СІЗО, де перебував [PERSON] Представник третьої особи в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, надіслав лист про розгляд справи за відсутності їхнього представника та просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] не приватизована, у спірній квартирі були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою форми №3, виданою філією №812 єдиного районного розрахункового центру КП ДУОФЖФ Святошинського району м. Києва(а. с. 7 - копія довідки). На час розгляду справи в квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON], інші члени сімї зняті з реєстрації місця проживання, що встановлено з їхніх паспортів та визнається сторонами. В судовому засіданні представник відповідача визнала позов повністю. Представник відповідача не обмежена у повноваженнях на вчинення даної процесуальної дії, що вбачається з наданої довіреності. Частинами 1, 2, 4 статті 174 ЦПК України встановлено: позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року N 2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанціїзясовуючи після доповіді про обставини справи, чи підтримує позивач свої вимоги, чи визнає відповідач вимоги позивача та чи не бажають сторони укласти мирову угоду або звернутися для вирішення спору до третейського суду, головуючому необхідно уточнити, в якому обсязі та з яких підстав підтримується позов або в якій частині визнається позов, а якщо сторони мають намір укласти мирову угоду, то на яких конкретно умовах (стаття 173 ЦПК). У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Визнання позову в даній справі є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов визнано представником відповідача, який не обмежений у повноваженнях на вчинення даної процесуальної дії. Враховуючи наведене, наявні всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved