Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

[PERSON] 13 березня 2013 р. звернувся до суду із позовом в обґрунтування якого посилається, що він є сином [PERSON], який помер [INFO]. З 1993 р. він постійно проживав з батьком за адресою: [ADDRESS], але був зареєстрований в іншому місці. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді цього будинку з господарськими спорудами, який належить на праві приватної власності його батьку. [PERSON] його мати та дружина покійного [PERSON], на спадщину не претендує, бажає будинок залишити йому. У встановлений законом строк до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вони не зверталися, але він фактично прийняв спадщину після смерті свого батька. Тому просить визнати його спадкоємцем першої черги за законом, визнати таким, що прийняв спадщину та визнати право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та у вигляді 100 відсотків грошових внесків на рахунках ТВБВ № 10012/0165 ПАТ «Державний ощадний банк України» з прирахованими відсотками та компенсаціями. Позивач [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивача визнала. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає не необхідне позов задовольнити. Згідно до ст.ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Докази, які долучені до справи (а.с.7-35 ) свідчать про наступне. Позивач, згідно до свідоцтво про народження, є сином [PERSON], який помер [INFO] Відповідачка у справі [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] Відповідачка не заперечує про те, що позивач є дитиною спадкодавця і на момент його смерті проживав разом з ним, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та актом про фактичне проживання [PERSON] за місцем проживання його батька по [ADDRESS], але зареєстраний за іншою адресою: [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] від 14 лютого 2012 р., житловий будинок належить [PERSON] на праві власності. Також після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді грошових внесків у ТВБВ № 10012/0165 ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках: : в ТОБО № 10012/0165 рахунок [NUMBER] залишок 145 гривень 71 копійка; в ТОБО № 10012/0179 рахунок [NUMBER] залишок 0 гривень 17 копійок, рахунок [NUMBER] залишок 0 гривень 5 копійок, компенсаційний рахунок [NUMBER] залишок 266 гривень 70 копійок. До державної нотаріальної контори у встановлений законом строк ніхто з спадкоємців не звертався, тому у судовому порядку відповідно до ст.1268 ЦК України можливо визнати позивача спадкоємцем за законом першої черги, таким що прийняв спадщину та визнати за ним право власності на житловий будинок № 37 з господарськими будівлями по вул.Суворова у м. Алчевську та на 100 відсотків грошових внесків на рахунках ТВБВ № 10012/0165 ПАТ «Державний ощадний банк України» з прирахованими відсотками та компенсаціями на підставі ст. ст.1261,1268 ЦК України.

Outcome: approved