Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-08 00:00:00

У вересні 2012 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO] у звязку з продовженням навчання, щомісячно в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходів) з дня предявлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є батьком [PERSON], який продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, однак гроші на утримання відповідач не надає, хоча має таку можливість. Просить позов задовольнити та стягнути аліменти. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Вказала, що відповідач працює на суднах, отримує достатній дохід і має можливість надавати синові матеріальну допомогу. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Позивач в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи. Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина у звязку з продовженням навчання. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Позивач звернулася до суду для вирішення спору у сімейних правовідносинах щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина або дочки у звязку з продовженням навчання. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України) за змістом яких якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП № 422153 позивач і відповідач мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки від 21.12.2012 за № 21761-ф [PERSON] є студентом 1 курсу денної контрактної форми навчання фармацевтичного факультету Одеського національного медичного університету, спеціальності фармація. Стипендії не отримує. Позивач зазначає, що домовленості з відповідачем про добровільну сплату аліментів не досягнуто, коштів на утримання дитини не надає. Позивач вказує, що відповідач має дохід та може надавати синові матеріальну допомогу, оскільки працює на суднах та здає квартиру в найм. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що відповідач отримує дохід та має можливість на давати синові матеріальну допомогу, а його син [PERSON] навчається на денній формі навчання та потребує такої допомоги, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти від дня предявлення позову до закінчення навчання його сина. Суд, визначаючи розмір аліментів, вважає, що необхідно стягнути 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем ставляться альтернативні вимоги щодо стягнення аліментів у частці або твердій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial