Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-03 00:00:00

24 січня 2013 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що з 21.01.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Сімейні стосунки між подружжям на даний час фактично припинені, проживають окремо. Дитина знаходиться на утриманні позивача та проживає разом із нею. Матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини відповідач у добровільному порядку не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина, а також на своє утримання. Позивач у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, тому зважаючи на наявність письмової згоди позивача суд вважає можливим постановити рішення при проведенні заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 21 січня 2011 року, актовий запис № 06. Відповідно до свідоцтва про народження І-НО № 386665, виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 01.03.2011 року, [PERSON] народився 16 лютого 2011 року, про що вчинено актовий запис № 189. Батьками зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідно до довідки, наданої ПП «Жилфонд-279» від 21.01.2013 року, неповнолітній [PERSON] проживає спільно із матірю [PERSON] в місті Маріуполі по вулиці Лютневій, 48-103. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Дослідивши обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього чина у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання дружини у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною віку 3-х років. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, і тим самим його не оспорює. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь на користь держави судовий збір 229,40 гривень. На підставі ст.ст. 80, 81, 180-183 СК України,

Outcome: approved