Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

У серпні 2012 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання, яка утворилася за його особовим рахунком №91473-4 за час із 01.08.2005 по 01.06.2012 рік в сумі 3 53 грн. 10 коп. Крім того, просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є власником та проживає за адресою [INFO], споживає теплову енергію, користуються гарячим водопостачанням та допустив перед позивачем вищевказану заборгованість. Добровільно відповідач не бажає регулярно сплачувати кошти за надані послуги. Представник позивача за довіреністю [PERSON] позов підтримала з вищевказаних підстав та, крім того, збільшила позовні вимоги і просить стягнути також з відповідача заборгованість по особовому рахунку №91474-5 з опалювальною площею 237,70 кв. м за адресою: квартира [ADDRESS] за період з 01.08.2005 по 01.06.2012 в сумі 3\~537 грн. 55 коп.,а всього 6\~590 грн. 65 коп. При цьому представник позивача пояснила, що заборгованість у відповідача виникла через те, що він не сплачував у повному обсязі плату за опалення, гаряче водопостачання. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на рішення, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, якими встановлені тарифи на житлово-комунальні послуги. Крім того представник позивача як на законність позовних вимог посилається на рішення 31 сесії міської ради №388 від 23.12.2005 року, яким виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності міста Біла Церква визначено КП БМР «Білоцерківтепломережа». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивач не має права вимоги до відповідача, оскільки між ними не укладено договір про надання послуг, а балансоутримувачем будинку є ЖЕК, який розподіляє опалення та гаряче водопостачання по окремих квартирах. Крім того, вважає, що закон не покладає на нього обовязку укладати договори, оскільки це є його право. Крім того відповідач не бажає користуватись послугами позивача, так як виявляє бажання встановити у квартирі лічильники та автономне опалення, однак йому не дають на це дозвіл. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], та є власником квартири, має два особових рахунки - № № 91473-4 та 91474 5, та користується послугами з централізованого опалення і підігріву холодної води, які надає Комунального підприємства Білоцерківської міської ради „Білоцерківтепломережа. Рішеннями Білоцерківської міської ради №333 від 12.08.2008 року, №67 від 24.02.2009, №627 від 28.12.2010 року при встановленні тарифів на житлово-комунальні послуги до структури тарифу на послуги з опалення включається абонентська плата та плата за спожиту теплову енергію. Пунктом 2 рішення Білоцерківської міської ради №388 від 23.12.2005 року виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква визначено КП «Білоцерківтепломережа». Відповідач не сплачував у повному обсязі позивачу кошти за належним чином надані послуги з опалення, а також за підігрів холодної води, внаслідок чого за період з 01.08.2005 по 01.06.2012 рік виникла заборгованість в сумі 6590 грн. 65 коп., з якої по особовому рахунку № 91473-4 заборгованість складає 3\~053 грн. 10 коп. та по особовому рахунку 91474 5 заборгованість складає 3\~537 грн. 55 коп. Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний: підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. В судовому засіданні представник позивача надала докази у порядку та у спосіб, передбачений законодавством щодо обґрунтованості позовних вимог. Як видно з рішення Білоцерківської міської ради №388 від 23.12.2005 року виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква визначено КП «Білоцерківтепломережа». Вказане рішення в цій частині у встановленому законом порядку не скасоване. Відповідно до рішень Білоцерківської міської ради № №333 від 12.08.2008 року, №67 від 24.02.2009, №627 від 28.12.2010 при встановленні тарифів на житлово-комунальні послуги в структуру тарифу на послуги з опалення включається абонентська плата, плата за спожиту теплову енергію. Абонентська плата нараховується з розрахунку за 1 м2 площі квартири. Суд вважає безпідставними твердження відповідача про відсутність зобовязальних відносин з позивачем, з тих підстав, що відповідний договір з ним не укладався, а це підприємство є неналежним позивачем, так як не може бути виконавцем послуг з теплопостачання та опалення. Між позивачем та відповідачем тривалий час існують відносини по наданню послуг, в тому числі і спірні, які вирішувались у позасудовому порядку. На підставі системного аналізу законодавства, що регулює відносини у сфері житлово-комунальних послуг, суд приходить до висновку, що обовязок укласти договір про надання житлово-комунальних послуг лежить як на споживачеві так і на виконавцеві послуг та на виконавця додатково покладається обовязок підготувати такий договір. За таких обставин споживач, за умови, що йому надаються відповідні послуги, зобовязаний у свою чергу також вжити усіх передбачених законодавством заходів, в тому числі і за допомогою правового примусу виконавця, щоб укласти відповідний договір. Суд вважає помилковим твердження відповідача, що, оскільки йому відмовили у встановленні автономного опалення та приладів-розподілювачів теплової енергії, то він звільняється від обовязку сплачувати за надані послуги. Відповідач у спосіб та у порядку встановленому законом захист своїх порушених, на його думку, прав не здійснював а лише звертався до відповідних органів з листами, у яких відмовлявся від сплати коштів за надані послуги. Якщо відповідачу не відомий правовий аспект регулювання відносин з надавання житлово-комунальних послуг, для захисту прав громадянина діє адвокатура та надання правової допомоги гарантується Конституцією України за умови відповідного волевиявлення особи. Як встановлено в судовому засіданні відповідач користується послугами з централізованого опалення та підігріву холодної води, виконавцем яких актом органу місцевого самоврядування визначено Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа». Таким чином між відповідачем та позивачем виникли зобовязальні відносини. При цьому відповідач зобовязаний сплачувати кошти за надані послуги на підставі тарифів, затверджених вищевказаними рішеннями органу місцевого самоврядування. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства; Крім того, відповідно до ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Рішення Білоцерківської міської ради №388 від 23.12.2005 року про визначення виконавця послуг у встановленому законом порядку не визнано незаконним та, крім того, не суперечить вимогам ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що виробник послуг може бути їх виконавцем. Таким чином, проаналізувавши фактичні правовідносини суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем існують зобовязальні правовідносини, які виникли з актів цивільного законодавства. Відповідач не надав суду жодного доказу, що послуги з підігріву води та гарячого водопостачання йому не надавалися. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку, що з позов підлягає задоволенню та з відповідача підлягають стягненню з 01.08.2005 по 01.06.2012 заборгованість в сумі 6590 грн. 65 коп., з якої по особовому рахунку № 91473-4 заборгованість складає 3\~053 грн. 10 коп. та по особовому рахунку 91474 5 заборгованість складає 3\~537 грн. 55 коп. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору. За таких обставин судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved