Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-28 00:00:00

[PERSON] 01 листопада 2012 року звернулась до суду з позовом до ТОВ ЯВАЛ Україна про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з 25.04.2008 р. по 30.12.2011 р. вона працювала у ТОВ ЯВАЛ Україна на посаді головного бухгалтера. При звільненні з нею не проведений розрахунок заборгованості всіх належних їй виплат, а саме компенсації за щорічну відпустку. Просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки по день ухвалення рішення, із розрахунку 5905,46 грн. за кожен місяць затримки, оскільки вважає відповідача винним в несвоєчасному з нею розрахунку. Представник позивача [PERSON] [PERSON], який діє на підставі довіреності від 10 листопада 2012 року, в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, посилаючись на обставини, що зазначені у ньому, не заперечував проти задоволення позову при заочному розгляді справи. Представник відповідача ТОВ ЯВАЛ Україна в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ст. 76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, а тому зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, з 25.04.2008 р. по 30.12.2011 р, працювала у ТОВ ЯВАЛ Україна на посаді головного бухгалтера. Угодою про розстрочку виплати компенсації за невикористану відпустку при звільненні від 30.12.2011 року встановлений графік погашення заборгованості в розмірі 14864,85 грн, з 30.12.2011 року по 22.05.2011 року, який не виконується відповідачем. Розрахунок сум, що належали до сплати при звільненні [PERSON] та фактично сплачені їй, що наданий представником відповідача у ході судового розгляду та документи, що долучені до цього розрахунку, містять розбіжності одне з одним. Так, у розрахунку зазначено, що при звільненні позивачу нараховано 15002,35 грн., сума до сплати з урахуванням відрахувань із заробітної плати становить 12191,88 грн., фактично сплачено 13777,05 грн. У той же час, у розрахунково-платіжній відомості № НЗП-000065 за грудень 2011 року, зазначається, що позивачу нараховано 17196,35 грн., сума до сплати з урахуванням відрахувань із заробітної плати становить 13939,14 грн. Що стосується відомостей на виплату грошей № ВЗП-000065 від 19.12.2011 р. та № ВЗП-000066 від 30.12.2011 р., то відповідач не надав належних доказів, що ці документи містять відомості саме про виплату компенсації за невикористану відпустку при звільненні, про яку йдеться в Угоді про розстрочку виплати компенсації за невикористану відпустку при звільненні від 30.12.2011 року. Посилання відповідача на лічильні помилки, що, нібито мали місце при нарахуванні заробітної платні позивачу та, в свою чергу, призвели до зайвих виплат на користь позивача та невірного розрахунку суми компенсації за невикористану відпустку при звільненні, суд сприймає критично, адже суду не надано доказів вчинення таких переплат. До позивача чи до суду з приводу встановлення розміру та компенсації таких переплат відповідач також не звертався. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться з день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України з разі невиплати з вини власника належних працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. За твердженням позивача відповідач виконав свої зобов'язання частково, здійснивши виплати за Угодою про розстрочку виплати компенсації за невикористану відпустку при звільненні суму від 30.12.2011 року суму заборгованості 30.12.2011 р. на суму 6 846,85 грн. Згідно довідки ТОВ ЯВАЛ УКРАЇНА про доходи позивача за 2011 рік від 23.10.2012 року, заробітна плата позивача за листопад 2011 року склала 3353,27 грн., а за грудень 2011 року - 8457,65 грн. Відповідно до п.п. 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. №100 (далі Порядок), у всіх випадках збереження середньої заробітної плати (крім оплати часу відпусток та компенсації за невикористані відпустки) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Таким чином, середній заробіток, за останні 2 місяці роботи позивача складає 5905,46 грн. (3353,27 грн. + 8457,65 грн. : 2 = 5905,46 грн.\ Підприємство має заборгованість перед позивачем за період з 30.12.2011 року по теперішній час. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає середня заробітна плата, починаючи з 30.12.2011 року по 29.04.2013 року (день постановлення рішення). 5905,46 грн. х 15 місяців ( за період з 01.01.2012 року по 01.04.2013 року) = 88581,90 грн. 5905,46 грн. середнього заробітку позивача : 22 робочих дні = 268,43 грн. середньоденна заробітна плата позивача. 268,43 грн. х 30 днів ( за період 30.12.2011 року по 01.01.2012 - року та за період з 01.04.2013 року по 29.04.2013 року) = 8052,90 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави, від сплати якого позивача звільнено. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved