Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 25% всіх видів його заробітку(доходу), щомісяця, до досягнення донькою повноліття. Позов мотивовано тим, що з 05.08.1995 року по 26.08.2005 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилась донька [PERSON]. Після розірвання шлюбу 26.08.2005 року, донька проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає, має достатній заробіток, має іншу сімю. Позивачка ніде не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому заявляє позов про стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач в судове засідання не зявився, через свого представника подав заперечення на позов. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав вказаних у письмових запереченнях. Заслухавши пояснення Позивача, представника Відповідача перевіривши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З 05.08.1995 року по 26.08.2005 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 006286, виданого 23.01.1996 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова ). Позивачка заявила вимогу про отримання аліментів на доньку у встановленому законом порядку, вказуючи, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Представник Відповідача вказала, що в результаті усної домовленості між Відповідачем та Позивачем, в рахунок аліментів її син залишив для Позивача двокімнатну квартиру з меблями та побутовою технікою. Крім того, ним надавались кошти для доньки [PERSON] та купував для неї речі. Будь-яких доказів в підтвердження зазначених обставин представником відповідача до суду не надано. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона обовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ Відповідно до ч.1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача та до письмових заперечень Відповідача, так як законодавством України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття (18 років), а відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується і підлягає державній реєстрації. Враховуючи вищевикладене, посилання Відповідача, як на виконання свого обовязку з утримання дитини, на передачу для Позивача двокімнатної квартиру з меблями та побутовою технікою не приймається судом до уваги, оскільки договору з даного приводу між сторонами укладено не було. Крім того Позивач звернулась до суду через сім років з дня розірвання шлюбу, раніше вимог щодо стягнення аліментів не ставила.

Outcome: approved