Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

До Рівненського міського суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених в позовній заяві. Просить суд постановити рішення, яким визнати за ним право приватної власності на будівлю складу літ. «Л-1» загальною площею 219,2 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS], а також стягнути судові витрати по справі. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав та не заперечив проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є користувачем земельної ділянки загальною площею 470м2, що знаходиться в [ADDRESS]., яку передав йому 15.10.2003р. попередній землекористувач - закрите акціонерне товариство «Рівнеукроптбакалія», якою володів на праві постійного користування. Даний факт підтверджується державним актом серії РВ 00269 від 25.07.2000 року. Відповідно до договору купівлі-продажу від 15 жовтня 2003 року, укладеного між [PERSON] та ЗАТ «Рівнеукроптбакалія», позивачем за ціною 15600 грн. придбано навіс (літ.Л), загальною площею 221,5м2, який знаходиться на вищезазначеній земельній ділянці. В подальшому, з метою ефективного використання вищезазначеної земельної ділянки, позивачем переобладнано приміщення навісу під будівлю складу (літ.Л-1), що підтверджується технічним паспортом №29841-4, виданим комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», згідно якого, площа будівлі складу становить 219,2м2. Переобладнання будівлі навісу під будівлю складу здійснено відповідно до дозволу на реконструкцію виданого 15.10.2003 року попереднім землекористувачем - закритим акціонерним товариством «Рівнеукроптбакалія». Дана реконструкція будівлі навісу під будівлю складу здійснена на земельній ділянці передана для позивача 15.10.2003 року закритим акціонерним товариством «Рівнеукроптбакалія». Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено сторонами, після проведення реконструкції і по теперішній час відповідач [PERSON], перешкоджає в оформленні права власності на будівлю складу літ.«Л-1». Оскільки при проведенні реконструкції позивачем залучались кошти в сумі 14000,00грн у [PERSON] Як вбачається з пояснень відповідача [PERSON], сторонами було прийняте рішення стосовно спірного питання, згідно якого позивач [PERSON] на протязі року компенсує відповідачу вартість понесених витрат на проведення реконструкції. Дана факт підтверджений в судовому засіданні і позивачем. Згідно з ст. 16 ЦК України серед інших способів захисту цивільних прав є визнання права та інтересів. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена СУДОМ. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб визнання права, в даному випадку права власності. Згідно ст. З Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів: Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності є обґрунтованими відповідно до чинного законодавства та доведеними доказами в справі. Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, а також обставини визнання позову відповідачем , суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача у спосіб визнання його права. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідачів. На підставі ст.. ст.. 3,16,182,319,328,331,332,392 ЦК України ,

Outcome: approved