Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-26 00:00:00

Покликаючись на вимоги ст.ст.71, 72 ЖК України, 19 квітня 2012 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання відповідача особою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги в м.Кузнецовськ Рівненської області. Такі позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що [PERSON] у серпні 2011 року забрав свої речі і тимчасово перейшов проживати до своїх батьків у с.В.Цепецевичі Володимирецького району Рівненської області. При цьому позивачка зазначила, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 23 вересня 2008 року. [PERSON] також вказала, що вона сама несе витрати з оплати житлово-комунальних послуг, здійснює догляд та ремонт квартири. Згідно з доводами позивачки, викладеними у позовній заяві, реєстрація відповідача у вказаній квартирі створює їй та її дітям перешкоди у користуванні житлом та тягне за собою нарахування зайвих витрат за житлово-комунальні послуги. У судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала вказаний позов, пояснивши, що з вересня 2011 року відповідач фактично проживає за місцем проживання його батьків у с.В.Цепецевичі Володимирецького району Рівненської області, а у квартирі №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги в м.Кузнецовськ Рівненської області, наймачем якої він є, лише зареєстрований. [PERSON] зазначила суду, що відповідач зявився за вказаною адресою перед судовим засіданням, призначеним на 29 травня 2012 року. При вирішенні даного спору позивачка також просила суд врахувати, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями і періодично зявляючись за своїм місцем реєстрації, тобто у квартирі №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги в м.Кузнецовськ Рівненської області, вчиняє сварки та дебоші. За таких обставин, позивачка просить суд визнати [PERSON] особою, що втратила право користування вказаною квартирою. Представник позивачки - [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги [PERSON], заявлені до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, з наведених у позові підстав та викладених обставин. Згідно з доводами представника позивачки з вересня 2011 року відповідач не проживає у квартирі №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги в м.Кузнецовськ Рівненської області, так як забрав особисті речі і виїхав на проживання в інший населений пункт. Покликаючись ст.107 ЖК України, [PERSON] вважає, що [PERSON] за таких обставин може бути визнаний особою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні повністю не визнав позов [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Заперечуючи проти цих позовних вимог [PERSON], відповідач пояснив, що він є наймачем квартири №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги в м.Кузнецовськ Рівненської області. Згідно з доводами [PERSON] наприкінці грудня 2011 року він поїхав у с.Великі Цепцевичі Володимирецького району Рівненської області за місцем проживання своїх батьків з метою надання побутової допомоги, оскільки його мати [PERSON], [INFO], хворіє і потребує допомоги з його боку. Відповідач ствердив, що такий його виїзд з місця постійного проживання був тимчасовим, так як періодично він приїжджав додому. Відповідач зазначив, що обставини щодо його непроживання у вказаній квартирі з серпня 2011 року, наведені в позові на обґрунтування заявлених [PERSON] вимог, не відповідають дійсності, оскільки в жовтні 2011 року його син [PERSON] разом з іншими двома хлопцями витягнули його з вказаної квартири на вулицю, побили та, звязавши руки, потягнули на дачу, з приводу чого було ним подано заяву в міліцію. [PERSON] ствердив, що за таких обставин він змушений був тимчасово залишити квартиру №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги в м.Кузнецовськ Рівненської області, в тому числі через віктимну поведінку позивачки, яка постійно вчиняє з ним сварки та провокує на протиправні дії. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. [PERSON] пояснив, що його батько [PERSON] з вересня 2011 року до травня 2012 року не проживав із ними у квартирі №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги в м.Кузнецовськ Рівненської області. При цьому, як вказав [PERSON], протягом зазначеного періоду часу декілька разів відповідач зявлявся за вказаною адресою, щоб помитися і переодягнутися, та залишався на 1-2 дні, що мало місце в грудні 2011 року та в березні 2012 року. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, -Кузнецовського міського комунального підприємства - [PERSON] у судовому засіданні надав пояснення, зазначивши, що підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] в даному випадку відсутні. [PERSON] пояснив суду, що на теперішній час доказів, які б підтверджували постійну відсутність відповідача за місцем його постійного проживання і реєстрації у квартирі №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги в м.Кузнецовськ Рівненської області понад шість місяців, немає. Згідно з доводами [PERSON] [PERSON] завчасно подала позов до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, так як наступне обстеження вказаного житла мало б бути проведене у серпні 2012 року. [PERSON] також просив суд прийняти до уваги, що у позові [PERSON] зазначила, що виїзд відповідача у с.Великі Цепцевичі Володимирецького району Рівненської області є тимчасовим явищем та зумовлений необхідністю надання ним допомоги своїм батькам, а також врахувати пояснення [PERSON] щодо його періодичної появи за місцем постійного проживання у квартирі №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги в м.Кузнецовськ Рівненської області. З пояснень [PERSON], наданих суду, слідує, що Кузнецовське міське комунальне підприємство немає жодних претензій до [PERSON] як до наймача квартири №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги в м.Кузнецовськ Рівненської області, не вбачає підстав для визнання його таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням та не заявляє самостійних вимог з цього приводу. Заслухавши пояснення сторін, представника позивачки, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, і показання свідків, суд дослідив і оцінив у сукупності всі докази справи та прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Такий висновок суду ґрунтується на наступних правових підставах і встановлених фактичних обставинах. Слідуючи вимогам, передбаченим ч.ч.1, 2 ст.61 ЖК Української РСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на імя якого видано ордер. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно з ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що згідно з договором найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 03 березня 2003 року відповідач [PERSON] є наймачем квартири №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги м.Кузнецовськ Рівненської області. У цьому житловому приміщенні, як вбачається з довідки ЖЕД №3 Кузнецовського міського комунального підприємства №372 від 17 квітня 2012 року, зареєстровані (прописані) і проживають сторони по справі ([PERSON] і [PERSON]М.) та їх діти: син [PERSON], [INFO], і син [PERSON], [INFO]. Шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON], - розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ №025423, повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 17 вересня 2009 року (актовий запис за №103 від 23 вересня 2008 року). З показань свідків: [PERSON], [PERSON] і [PERSON] слідує, що вони проживають із сторонами в одному будинку по-сусідству. Згідно з показаннями свідків відповідач періодично не проживає в квартирі №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги м.Кузнецовськ Рівненської області. Разом з цим свідки: [PERSON], [PERSON] і [PERSON] не надали суду категоричних показань щодо безперервного непроживання [PERSON] понад шість місяців без поважних причин у квартирі №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги м.Кузнецовськ Рівненської області. Так, із показань свідка [PERSON] слідує, що у квартирі №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги м.Кузнецовськ Рівненської області, починаючи з вересня 2011 року, вона була приблизно 5 разів і в цей час відповідача у зазначеній квартирі не бачила, проте засвідчити факт його проживання чи непроживання у вказаній квартирі понад шість місяців не може. При цьому свідок [PERSON] пояснила, що з 08 години до 17 години вона перебувала на роботі, тому не знає, що в цей час відбувалося у квартирі №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги м.Кузнецовськ Рівненської області. Свідок [PERSON] зазначила, що в період часу з вересня 2011 року до теперішнього часу у квартирі №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги м.Кузнецовськ Рівненської області вона була приблизно 10 разів, під час яких [PERSON] у цій квартирі не бачила. За інші часи і дні, як вказала свідок [PERSON], вона не може надати показання щодо проживання чи непроживання відповідача за вказаною адресою, оскільки такі обставини їй невідомі. Згідно з показаннями свідка [PERSON] з 08 години до 17 години вона перебувала на роботі. Свідок [PERSON] вказала, що у квартирі №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги м.Кузнецовськ Рівненської області, починаючи з вересня 2011 року, вона бувала 1 раз на тиждень, під час чого не бачила відповідача у вказаній квартирі. Згідно з показаннями свідка [PERSON] про непроживання [PERSON] у цій квартирі в інший період часу їй відомо зі слів [PERSON], але підтвердити такі факти вона не може, оскільки цього особисто не бачила. З показань свідка [PERSON] також вбачається, що у період часу з 08 години до 17 години вона перебувала на роботі та не знає, що в цей час відбувалося у квартирі №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги м.Кузнецовськ Рівненської області. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] покликалась на акти ЖЕД №3 Кузнецовського міського комунального підприємства від 26 березня 2012 року і від 07 травня 2012 року. Проте судом встановлено, що факт непроживання [PERSON] у квартирі №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги м.Кузнецовськ Рівненської області понад шість місяців без поважних причин, починаючи з вересня 2011 року, даними актами достовірно не підтверджується. У вказаних актах про проведення перевірки паспортного режиму зазначено, що [PERSON] не проживає у квартирі №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги м.Кузнецовськ Рівненської області з вересня 2011 року зі слів його колишньої дружини. Отже, зазначені обставини, викладені в актах ЖЕД №3 Кузнецовського міського комунального підприємства від 26 березня 2012 року і від 07 травня 2012 року ґрунтуються на поясненнях позивачки, тобто заінтересованої в цій справі особи. Окрім цього, сумнів в обєктивності актів ЖЕД №3 Кузнецовського міського комунального підприємства від 26 березня 2012 року і від 07 травня 2012 року викликають пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - [PERSON] про періодичне перебування і проживання відповідача [PERSON] у квартирі №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги в м.Кузнецовськ Рівненської області у період часу з вересня 2011 року до травня 2012 року, зокрема: в грудні 2011 року та в березні 2012 року. Отже, цими поясненнями [PERSON] спростовуються доводи позивачки щодо безперервного непроживання відповідача у вказаній квартирі понад шість місяців без поважних причин, починаючи з вересня 2011 року до теперішнього часу. Обставин, які б свідчили про непроживання [PERSON] у квартирі №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги м.Кузнецовськ Рівненської області понад шість місяців підряд у період часу з вересня 2011 року до теперішнього часу, судом не встановлено. Тимчасова періодична відсутність наймача у вказаному житловому приміщенні в межах шестимісячного строку, протягом якого відповідно до ч.1 ст.71 ЖК Української РСР за ним зберігається жиле приміщення, не є підставою для визнання такої особи втратившою право користування жилим приміщенням. Доказів, які б вказували про обґрунтованість позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в матеріалах справи немає. При вирішені даного спору суд також врахував, що ЖК Української РСР не передбачено право колишнього члена сімї наймача жилого приміщення звертатися з позовом до суду про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, на підставі ст.71 ЖК Української РСР. Слідуючи змісту позовної заяви [PERSON], ст.ст.107, 116 ЖК Української РСР не були зазначені позивачкою в якості підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування. У даному випадку [PERSON] не заявляла вимог про розірвання з відповідачем договору найму жилого приміщення, виселення [PERSON] без надання йому іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, проведення обміну займаного приміщення на інше жиле приміщення. Окрім цього, суд прийняв до уваги, що у даному випадку позивачка не надала доказів, які б свідчили про вибуття наймача [PERSON] із квартири №29 в будинку №48-а по мікрорайону Перемоги м.Кузнецовськ Рівненської області на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті. Матеріали справи також не містять даних про те, що наймач [PERSON] систематично руйнує чи псує жиле приміщення, або використовує його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. З огляду на викладені фактичні обставини, підстави для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - відсутні. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.61, 71, 72, 107, 116 ЖК Української РСР,

Outcome: dismissed