Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що за наслідком укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.02.2010року позивачу належить земельна ділянка площею 0,0457га за адресою [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідачем [PERSON] захвачено частину земельної ділянки площею 9,2 кв.м , на якій зведено прибудови до квартири [ADDRESS], просила визнати розпорядження Фонду комунального майна м.Херсона № 19199-ж від 10.05.2006року незаконним та скасувати його, а видане на підставі розпорядження, свідоцтво про право власності (ЯЯЯ 900122) визнати недійсним. Також просила відповідача [PERSON] знести прибудови до квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з наведених в позовній заяві підставах. Представник управління комунальної власності Херсонської міської ради ( правонаступник Фонду комунального майна м. Херсона) в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення. Інші учасники процесу в судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином, про дату, час, місце розгляду вказаної цивільної справи. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд приходить до наступного. Відповідно до розпорядження Фонду комунального майна м. Херсона від 10 травня 2006р. [PERSON] передано у приватну, спільну сумісну власність квартиру за адресою [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право власності від 10 травня 2006року посвідчено, що кВ.6 м. Херсон вул. Жовтневої революції буд 58, належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], загальна площа квартири становить 75,82кв.м. Така ж площа квартири визначена і в технічному паспорті на неї. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Відповідно до ст. 376 Цивільного Кодексу України самочинним будівництвом є житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, побудоване або що будуються на земельній ділянці, не відведеній для цієї мети, або без належного дозволу або належним чином затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Ч 4. Передбачає: якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Ч.7 передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. В судовому засіданні не наведено доказів здійснення самочинного будівництва, також доказів вчинення таких дій саме відповідачем. Крім того, суду не наведено обґрунтованих доводів щодо порушень прав саме позивача, оскільки ним земельна ділянка була придбана 20.02.2010року, в той час, як зазначає позивач, порушення його прав відбулося до набуття ним права власності на вказану земельну ділянку. Також в судовому засіданні позивачем не доведено, що вказана прибудова побудована на земельній ділянці що належить [PERSON] на праві приватної власності. Не наведено в судовому засіданні і підстав визначених законом, щодо визнання свідоцтва про право власності недійсним, та підтвердження цих підстав відповідними доказами. Враховуючи викладене, суд не може погодитися з обґрунтованістю позовних вимог та вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed