Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], НАСК "Оранта" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 37320 грн., посилаючись на те, що 11 листопада 2011 року о 19 год. 10 хв. на 164 км +800 метрів автодороги Бориспіль-Запоріжжя позивач [PERSON] керував автомобілем [NUMBER] та здіснив наїзд на стоячий автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. За висновком експертного автотоварознавчого дослідження №93-12 від 27 березня 2012 року вартість майнової шкоди, заподіяна власнику автомобіля [NUMBER], складає 35630,56 грн. Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №71-АТ від 16 лютого 2012 року : - водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування транспортного засобу з зупинкою автомобіля до місця стоянки автомобіля [NUMBER], як найбільш ефективний метод уникнення ДТП, рухаючись зі швидкістю 60-70 км/год.; - вибрана водієм автомообіля ВАЗ-21102 д.н.з. [NUMBER] швидкість 70 км/год. не відповідала безпечній швидкості руху з урахуванням загальної видимості елементів дороги 30,0 метра, тому в його діях вбачається невідповідність п.12.2 Правил дорожнього руху України, згідно якого у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; - в діях водія ГАЗ-33021 д.н.з. [NUMBER] вбачається невідповідність вимог п.15.11 та п.19.4 Правил дорожнього руху України: п.15.11. У темну пору доби і в умовах недостатньої видимості стоянка поза населеними пунктами дозволяється лише на майданчиках для стоянки або за межами дороги. З метою гарантування безпеки дорожнього руху в темну пору доби й в умовах недостатньої видимості для стоянки необхідно використовувати призначені для цього майданчики, а якщо їх немає - вивести трансопртний засіб за межі дороги. п.19.4. Під час зупинки на дорозі в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості на транспортному засобі мають бути ввімкнені габаритні або стоянкові ліхтарі, а при вимушеній зупинці додатково - аварійна світлова сигналізація. В умовах недостатньої видимості дозволяється додатково увімкнути ближнє світло або протитуманні фари та задні протитуманні ліхтарі. Якщо габаритні ліхтарі несправні, транспортний засіб слід прибрати за межі дороги, а якщо це неможливо, його необхідно позначити відповідно до вимог пунктів 9.10 і 9.11 цих Правил. З технічної точки зору, в даному випадку в причинному зв"язку з наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди знаходяться дії водія автомобіля ГАЗ-33021 дн.з. СА 4363 ВВ, який не виконав вимоги п.15.11, п.19.4 та дії водія автомобіля [NUMBER], при умові, якщо він рухався зі швидкістю 70 км/год. і при цьому не виконав вимоги п.12.2 Правил дорожнього руху України. Мотивуючи тим, що винною у вчиненні ДТП є відповідач [PERSON], яка керувала автомобілем ГАЗ-33021 дн.з. СА 4363 ВВ і її цивільна відповідальність застрахована НАСК "Оранта" (поліс АА 5729538), сума відшкодування лежить в межах страхової суми, позивач просить стягнути з НАСК "Оранта" заподіяну майнову шкоду в сумі 35630 грн.; компенсацію моральної шкоди в сумі 5000 грн. та судові витрати стягнути з [PERSON] В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги та просили задовольнити позов на підставах, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та представник відповідача НАСК "Оранта" в судове засідання не з"явились. Причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи в їх відсутність не подали. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи у відповідності до ст.224 ЦПК України. Суд встановив такі обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини. 11 листопада 2011 року о 19 год. 10 хв. на 164 км +800 метрів автодороги Бориспіль-Запоріжжя позивач [PERSON] керував автомобілем [NUMBER] та здіснив наїзд на стоячий автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. За висновком експертного автотоварознавчого дослідження №93-12 від 27 березня 2012 року вартість майнової шкоди, заподіяна власнику автомобіля [NUMBER], складає 35630,56 грн. Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №71-АТ від 16 лютого 2012 року : - водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування транспортного засобу з зупинкою автомобіля до місця стоянки автомобіля [NUMBER], як найбільш ефективний метод уникнення ДТП, рухаючись зі швидкістю 60-70 км/год.; - вибрана водієм автомообіля ВАЗ-21102 д.н.з. [NUMBER] швидкість 70 км/год. не відповідала безпечній швидкості руху з урахуванням загальної видимості елементів дороги 30,0 метра, тому в його діях вбачається невідповідність п.12.2 Правил дорожнього руху України, згідно якого у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; - в діях водія ГАЗ-33021 д.н.з. [NUMBER] вбачається невідповідність вимог п.15.11 та п.19.4 Правил дорожнього руху України: п.15.11. У темну пору доби і в умовах недостатньої видимості стоянка поза населеними пунктами дозволяється лише на майданчиках для стоянки або за межами дороги. З метою гарантування безпеки дорожнього руху в темну пору доби й в умовах недостатньої видимості для стоянки необхідно використовувати призначені для цього майданчики, а якщо їх немає - вивести трансопртний засіб за межі дороги. п.19.4. Під час зупинки на дорозі в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості на транспортному засобі мають бути ввімкнені габаритні або стоянкові ліхтарі, а при вимушеній зупинці додатково - аварійна світлова сигналізація. В умовах недостатньої видимості дозволяється додатково увімкнути ближнє світло або протитуманні фари та задні протитуманні ліхтарі. Якщо габаритні ліхтарі несправні, транспортний засіб слід прибрати за межі дороги, а якщо це неможливо, його необхідно позначити відповідно до вимог пунктів 9.10 і 9.11 цих Правил. З технічної точки зору, в даному випадку в причинному зв"язку з наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди знаходяться дії водія автомобіля ГАЗ-33021 дн.з. СА 4363 ВВ, який не виконав вимоги п.15.11, п.19.4 та дії водія автомобіля [NUMBER], при умові, якщо він рухався зі швидкістю 70 км/год. і при цьому не виконав вимоги п.12.2 Правил дорожнього руху України. За постановою Чорнобаївського районного суду від 29 лютого 2012 року справа про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно [PERSON] закрита за відсутністю в його діях складу правопорушення. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються параграфом 1 глави 82 Цивільного кодексу України. У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписом частини 1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов"язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових осбак та собак бійцівськитх порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Частиною 2 зазначеної статті визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] правомірно керувала автомобілем [NUMBER], допустила порушення п.п.15.11, 19.4 Правил дорожнього руху України, тобто не забезпечила умови стоянки траспортного засобу за межами населеного пункту в умовах недостатньої видимості і таке порушення відповідачем [PERSON] Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв"язку, з технічної точки зору, з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіянням майнової шкоди позивачу пошкодженням його автомобіля. Сума майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, визначена позивачем на підставі висновку експертного товарознавчого дослідження №93-12 від 27 березня 2012 року, і складає 35630 грн. 56 коп. Відповідач не висловила заперечень щодо належності зазначеного доказу; про проведення експертного дослідження вона була повідомлена телеграмою. Тому суд вважає висновок експертного товарознавчого дослідження №93-12 від 27 березня 2012 року належним і допустимим доказом по справі, яким встановлена сума майнової шкоди, заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В позовній заяві позивач зазначив, що цивільна відповідальність відповідача [PERSON] застрахована НАСК "Оранта", в зв"язку з чим зазначив про солідарну відповідальність відповідачів. Перевіривши вказані доводи, суд встановив, що полісом № АА/ 5729538 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована відповідальність власника транспортного засобу [PERSON], жительки с.Вереміївка Чорнобаївського району. З цих підстав суд вважає, що НАСК "Оранта" є неналежним відповідачем за даним позовом, так як цивільна відповідальність відповідача [PERSON] не застрахована, тому не можуть наступити правові наслідки відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність. Суд вважає, що відповідачем [PERSON] порушено право позивача володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому автомобілем в зв"язку з його пошкодженням в ДТП, тмоу порушене право підлягає захисту у відповідності до ч.2 ст.16 ЦК України шляхом відшкодування майнової шкоди. Суд вважає, що позов у частині відшкодування моральної шкоди також підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 23 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Позивач [PERSON] вказав в позовній заяві та наведені підстави були підтверджені в судовому засіданні, що внаслідок заподіяння йому майнової шкоди пошкодженням автомобіля він змушений був змінити свій спосіб життя, був позбавлений можливості користуватися автомобілем, доводив свою невинуватість в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, змушений витрачати час на судові спори з відповідачем, яка в добровільному порядку відмовляється відшкодувати заподіяну майнову шкоду. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 гривень суд вважає обгрунтованим. У відповідності до ст.88 ЦПК Україн и з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: partial