Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-09 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вказаним вище позовом до комунального підприємства «Чернівціводоканал», третьої особи на стороні відповідача: Чернівецької міської ради. Посилалася на те, що з 2008 року між ними та КП «Чернівціводоканал» було укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання, на підставі якого їм було відкрито особистий рахунок №37619. 10 лютого 2012 року до їх квартири №1, що по вул.Шевченка, 78 м.Чернівці припинилась подача води, про що було повідомлено по телефону диспетчерську службу відповідача 11.02.2012 року. Ввечері 12.02.2012 року біля будинку зявилась аварійна машина водоканалу, бригада якої зясувала подача води припинилася через її замерзання в водопровідних відводах. У звязку з тим, що протягом 10 діб постачання води відновлене не було, позивачі звернулись до відповідача з претензією, в якій вимагали організувати завезення до них води в цистернах. Однак, на вимоги претензії відповідач не відреагував. Постачання води відновилося без втручання виконавця 26.03.2012 внаслідок загального потепління та пропарювання відводу з квартири власними силами і засобами позивачів. Вважають, що КП «Чернівціводоканал» порушило умови надання послуг з централізованого водопостачання та не прийняло негайних мір до усунення наслідків аварії та поновлення водопостачання до квартири позивачів. Зазначили, що протиправними діями відповідача їм була завдана майнова та моральна шкода, оскільки системні порушення законодавства в його діях призвели погіршення стану здоровя позивачів. Припинення постачання протягом 43 діб також негативно відобразилося на умовах їх життя, призвело до додаткових витрат та моральних переживань, викликаних нервовим напруженням та частими стресовими ситуаціями. Просили стягнути з відповідача матеріальні збитки шляхом стягнення пені в розмірі 819 грн. 87 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі по 6000 гривень кожному. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини. Просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляду справи у її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача КП «Чернівціводоканал» позов не визнав. Пояснив, що договір про надання послуг з централізованого водопостачання з позивачами був укладений лише 10.04.2012 року, жодного іншого договору підприємство з [PERSON], [PERSON] не укладало. Зазначив, що 11.02.2012 року до диспетчерської служби підприємства дійсно надійшла заявка позивачів про відсутність водопостачання. 18.02.2012 року працівниками КП «Чернівціводоканал» були виконані роботи по розмороженню даного вводу. Водопостачання до будинку було відновлено, однак, з неналежним для нормального водокористування тиском. Причиною незадовільного тиску був витік на водопровідному вводі вищевказаного будинку, у звязку з чим термін виконання робіт по ліквідації даного витоку було продовжено. 09.03.2012 року водопостачання будинку було повністю відновлено. Крім того, вказував на те, що мешканцям будинку, в яких було відсутнє водопостачання з причин замерзання труб, було зроблено перерахунок, зокрема у позивачів на даний час значиться переплата. Представник третьої особи Чернівецької міської ради у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просила в задоволенні позову відмовити. Свідки [PERSON], [PERSON] суду показали, що дійсно з 10.02.2012 року в квартирі їх дідуся [PERSON] не було води, у звязку з чим позивач змушений був топити сніг та їхати на дачу по воду. Свідок [PERSON] суду показав, що працює в абонентному відділі КП «Чернівціводоканал». Про обставини аварії системи водопостачання, внаслідок якої у позивачів не було води йому не відомо. Зазначив, що договір між сторонами про надання послуг з централізованого водопостачання було укладено лише 10.04.2012 року, до цього часу будь-які інші договори із позивачами не укладались. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи, надані сторонами докази, встановивши обставини, прийшов до наступного. Правовідносини, що виникають у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, в тому числі має право і на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів від 21.07.2005 № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», договори укладаються між виконавцем та фізичною особою яка є власником квартири. Судом встановлено, що позивачі є мешканцями квартири №1 будинку 78, що по вул.Шевченка 78 м. Чернівці та є абонентами КП «Чернівціводоканал», отримували послуги по водопостачанню, індивідуальний лічильник взято на облік 25.06.2008 року (а.с. 17). 10.04.2012 р. між КП «Чернівціводоканал» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідно до умов якого виконавець зобовязується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги постачання холодної води та водовідведення, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах договору. Однак, в судовому засіданні встановлено наявність фактичних договірних відносин між сторонами на час виникнення спірних правовідносин, тобто до 10.04.2012 року. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, відповідно до загальних умов цивільно-правової відповідальності ст.1166 ЦК України та вимог ст.60 ЦПК України, позивач повинен довести розмір заподіяної шкоди та причинний зв'язок між діями відповідача та заподіяною шкодою, а відповідач в свою чергу має довести відсутність вини та протиправної поведінки. Відповідно до п.2 Постанови Пленуми Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п.12 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку в разі: ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та(або) приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоровю, - шляхом відшкодування збитків; зниження якісних показників послуг, порушення встановлених договором строків усунення несправностей або перевищення допустимих перерв у наданні послуг шляхом зменшення розміру плати та виплати споживачеві компенсації в розмірі, встановленому законодавством. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, а саме, а з копії журналу отриманих заявок, (а.с. 112-114), 11.02.2012 р. в диспетчерську службу КП «Чернівціводоканал» надійшла заявка про відсутність водопостачання в будинках 78-80 по вул. Шевченка м.Чернівці у звязку з замерзанням водопровідного вводу, водопостачання було відновлено 07.03.2012 р. Пунктом 12 договору, визначено, що виконавець зобовязаний усувати аварії та інші порушення порядку надання послуг, а також виконувати заявки споживачів у строк, встановлений законодавством та договором. Згідно п.9.3.4 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів від 21.07.2005 № 630, аваріями на водопровідній мережі вважаються пошкодження трубопроводів, споруд або обладнання на мережі чи порушення їх експлуатації, що спричинилося до повного або часткового припинення подачі води абонентам. До аварій на мережі належать: пошкодження стінок трубопроводів, порушення з'єднань труб, поломка запірної арматури, зворотних клапанів та іншої арматури і фасонних частин, ремонт яких потребує припинення подачі води абонентам на період ліквідації пошкоджень. Виконання робіт з аварійно-відновлювального ремонту мережі входять до обов'язків ремонтних бригад або експлуатаційного персоналу (залежно від структури організації). Тобто, представники відповідача, ліквідувавши причину припинення подачі води, відновили нормальну роботу мережі. Відповідно до п.п. 33-39 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів від 21.07.2005 № 630 та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі неналежного надання послуг виконавцем споживач має право на досудове розвязання спору шляхом предявлення акту-претензії до виконавця, однак позивачі зазначеним способом вирішення спору не скористались. Пунктом 23 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведенню, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, визначено, що у випадку надання послуг не в повному обсягу, ухилення від кількості та якості показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру оплати за фактично надані послуги та проводить виплату споживачу компенсації за перевищення встановлених строків проведення аварійно- відновлюваних робіт згідно методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади з питань житлово - комунального господарства. Як пояснив представник відповідача, проти чого не заперечував позивач, що нарахування оплати по водопостачанню здійснюється згідно показників обліку води за фактично надані послуги. Як встановлено судом, на сьогоднішній день методика виплати споживачу компенсації за перевищення встановлених строків проведення аварійно- відновлюваних робіт, Міністерством з питань житлово - комунального господарства України, що є центральним органом виконавчої влади з питань житлово - комунального господарства, не розроблена та не затверджена. Зазначене підтверджується довідкою (а.с.139) Не є обґрунтованими посилання позивачів як на правову підставу своїх вимог нормативно - правові акти, а саме, ст.ст. 15, 21 «Закон України «Про захист прав споживачів», ст.. 7 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів від 21.07.2005 № 630 та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, оскільки зазначені нормативно - правові акти регулюють визначені відповідні конкретні правовідносини, однак безпосереднього відношення до спірних відносин не мають. Посилання позивачів на вимоги Закону «Про захист прав споживачів», де ч. 5 ст. 10 Закону встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством; у разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення - також є необґрунтованим. Так, Закон України «Про захист прав споживачів» є узагальненою системою норм для всіх видів комунальних послуг - з надання теплової енергії, водопостачання, електропостачання, вивезення сміття, та ін.., а термін «виконавець» вживається у значенні - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово - комунальної послуги споживачу відповідно до умов укладеного договору, а на момент виникнення спірних правовідносин, договір між позивачем та відповідачем укладено не було. Що стосується посилань позивача як на підставу підтвердження розміру матеріальних збитків - на Порядок проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 р. N 151, та на Додаток №1 (який на момент спірних правовідносин втратив чинність), то вони є безпідставними, так як відповідно до ст. 1, 7 Порядку, ним визначається механізм проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги) в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості за відсутності приладів обліку води. Як зазначалось вище квартира позивачів обладнана засобами обліку води і нарахування здійснюються відповідно до приладів обліку. Отже, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивачів в частині часткового відшкодування матеріальних збитків шляхом стягнення з відповідача пені в розмірі 819,87 грн. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та вина зазначеної особи. На основі вищевикладеного, суд не вбачає в діях відповідача вини, а отже підстав для задоволення позову [PERSON] та [PERSON] в частині відшкодування їм моральної шкоди немає. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона по справі повинна довести ті обставини на які вона посилається та підтвердити їх доказами. Позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому моральної шкоди, причинного звязку між діями відповідача та негативними наслідками від цього. Крім того, подані позивачем докази на підтвердження наявності моральної шкоди є безпідставними, і не можуть слугувати доказами спричиненої моральної шкоди, оскільки : - Медична довідка від 26.02.2004 р., щодо перебування [PERSON] на обліку в міській поліклініці №1 (а.с. 26) говорить про стан здоровя позивачки у 2004 році, задовго до виникнення спірних правовідносин, - копія кардіограми від 12.02.2012 р. - не містить даних з приводу належності певній особі та наявності захворювання, - довідка КМУ «міська станція швидкої медичної допомоги від 30.07.2012 р., № 410, з якої вбачається, що 27.05.2012 р. здійснено виїзд до [PERSON] з приводу болю в серці» (а.с.81); довідка КМУ «міська станція швидкої медичної допомоги від 14.08.2012 р., №580, з якої вбачається, що [PERSON] перебуває під наглядом з діагнозом «Дифузний кардіосклероз», з приводу чого звертався до лікувальної установи 01.07.2012 р., та 13.08.2012 р. (а.с.87); довідка КМУ «міська станція швидкої медичної допомоги від 14.08.2012 р., № 581, з якої вбачається, що 28.05.2012 р. дільничим лікарем здійснено вдома огляд [PERSON], від призначених обстежень остання відмовилась (а.с.88); довідка КМУ «міська станція швидкої медичної допомоги від 30.07.2012 р., № 405, з якої вбачається, що 12.02.2012 р. здійснено виїзд до [PERSON] з приводу болю в серці» (а.с.94) є підтвердженням звернення позивачів до лікувальних установ, проте вказані факти не перебувають у причинному звязку з відсутністю водопостачання у квартирі позивачів. Дані документи про наявність захворювання не містять відомостей щодо причин захворювання, чи погіршення стану здоровя позивачів у звязку з діями відповідача. Крім того, позивачами не було надано будь-яких інших доказів на підтвердження спричинення їм моральної шкоди (медичні довідки про виникнення захворювання чи інше погіршення стану здоровя у звязку із хвилюванням, спричиненими на права потерпілого, висновків лікарів чи медичних комісій про ступінь втрати працездатності). Враховуючи наведені вище норми чинного законодавства та письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed