Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони проживають окремо, раніше перебували в шлюбі, який на даний час розірвано, від якого мають двох неповнолітніх дітей. Діти знаходиться з нею, а відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей, хоча має таку можливість. В попереднє судове засідання позивачка не з»явилась, надавши заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути в її відсутність. Відповідач в попереднє судове засідання не з»явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, згоден платити аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку щомісяця, просив справу розглянути в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який на даний час розірвано, від якого мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] р. н., та доньку [PERSON], [INFO] р. н. Сторони проживають окремо, діти проживають з позивачкою. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей, вони знаходяться на повному утриманні матері, хоча має таку можливість. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу. Так, відповідач працює, аліменти на інших дітей не сплачує, взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивачка, з якою проживають діти, працює, але коштів на утримання та виховання дітей не вистачає. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров"я та матеріального становища дітей та платника аліментів, суд визначає цю частку у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, присуджуючи аліменти, згідно ч. 1 ст. 191 СК України, від дня пред"явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред"явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь УДКСУ у Дворічанському районі Харківської області. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved