Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-01 00:00:00

Військова частина [NUMBER] (далі по тексту в/ч [NUMBER] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної майну юридичної особи. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те що, в/ч [NUMBER] було нанесено шкоду в розмірі 45\~700 грн. 20 коп. (нестача (втрата) 403 шт. плит АСП-4), внаслідок діяльності: колишнього начальника служби ракетно-артилерійського озброєння (далі РАО) в/ч [NUMBER] [PERSON] , колишнього начальника служби РАО в/ч [NUMBER] [PERSON] та колишнього помічника (старшого помічника) начальника служби РАО в/ч [NUMBER] [PERSON] . Позивач зазначає, що відповідно до даних «Книги обліку наявності та руху матеріальних засобів РАО в/ч [NUMBER] » №2/36-1, розпочатої 28.12.07 р. та закінченої 20.10.10 р., відбулося збільшення кількості плит АСП-4 у облікових даних в/ч [NUMBER] з 28.03.08 р. на 480 одиниць за документом «наряд №35/7/Ж/25» від 22.10.04 р. Зазначеним документом встановлено, що [PERSON] , як представник в/ч [NUMBER] прийняв під звіт від вантажовідправника військової частини [NUMBER] м. Ніжин, плити аеродромні металеві у кількості 480 штук, які більше 3-х років 5-ти місяців не були обліковані у службі РАО в/ч [NUMBER] . [PERSON] перебував на посаді начальника служби РАО з 17.02.05 р. по 08.07.11р. та при проведенні перевірці по факту нестачі плит пояснив, що обліком плит у службі РАО в/ч [NUMBER] займався особисто [PERSON] , а також, що зазначені плити зберігались в парку бойових машин військової частини [NUMBER] . Відповідні документи про передачу плит АСП-4 із в/ч [NUMBER] до військової частини [NUMBER] не складалися. На думку позивача, начальник служби РАО [PERSON] , будучи особою, яка відає військовим господарством, не вживав жодних заходів для належної передачі майна ввіреної йому служби і забезпечення його збереження, що було його обов`язком. Своєю бездіяльністю та недбалим виконанням покладених на відповідачів обов`язків, тобто протиправною винною діяльністю, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] під час виконання ними службових обов`язків заподіяли пряму дійсну шкоду майну в/ч [NUMBER] на суму 45\~700 грн. 20 коп., яку прозивач просив стягнути з відповідачів солідарно. В судовому засіданні представник в/ч [NUMBER] підтримав заявлений позов з підстав, викладених в ньому, та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він, перебуваючи на посаді начальника служби РАО, взяв плити на облік і коли залишав посаду, плити були в наявності, тому\~ в його діях жодних порушень норм діючого законодавства немає. Відповідач [PERSON] пояснив, що в Книзі № 419 обліку наявності і руху матеріальних засобів служби РАО в/ч [NUMBER] (далі Книга № 419) він ставив свій підпис лише за облік плит і не ніс, як і не несе наразі, жодної відповідальності за їх збереження, тому просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] пояснив, що він не був матеріально відповідальною особою та не має жодного відношення до факту зникнення плит. Крім того, коли він звільнявся з посади, до нього не було зі сторони в/ч [NUMBER] жодних претензій. Вислухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. [PERSON] проходив військову службу у в/ч [NUMBER] на посаді начальника служби РАО з 22 листопада 2002 року по 17 лютого 2005 року, виключений зі списків особового складу в/ч [NUMBER] 17 лютого 2005 року. [PERSON] проходив військову службу у в/ч [NUMBER] на посаді начальника служби РАО з 17 лютого 2005 року по 8 липня 2011 року. [PERSON] проходив військову службу у в/ч [NUMBER] на посадах: помічника начальника служби РАО з 6 вересня 2004 року по 5 червня 2009 року; старшого помічника начальника служби РАО з 5 червня 2009 року по 27 серпня 2010 року. До правовідносин, які виникли між сторонами, належить застосувати загальні положення цивільного законодавства про відшкодування завданої майнової шкоди, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України повинно бути доведено: - неправомірність поведінки особи; - наявність заподіяної шкоди, під якою, зокрема, розуміється втрата або пошкодження майна особи (фізичної чи юридичної); - причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки особи, яка таку шкоду завдала; - вина особи, що завдала шкоду, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Всі вищевказані умови повинні мати місце при вирішенні питання про покладення на особу обов`язку певну шкоду відшкодувати. В судовому засіданні було оглянуто Книгу № 419 (копія окремих сторінок долучена до матеріалів справи) і встановлено, що відповідно до порядку ведення книги облік матеріальних цінностей у службі частини на кожний день має відповідати його фактичній наявності; відмітка про звірку облікових даних служби частини з підрозділами, складом заноситься наступним рядком, при цьому\~ в графі 1 вказується дата звірки, а в графі 2 робиться запис «звірено» (п.п.10, 11 порядку). В Книзі № 419 (стор. 61) в графі 1 вказана дата 25 листопада 2011 року, в графі 2 «звірено» і в графі 17 стоїть кількість плит АСП-4 «403», тобто, та кількість плит, про яку йде мова в позовній заяві і проти чого не заперечував представник позивача; на стор. 62, яка є продовженням стор. 61, стоїть підпис ТВО ЖРАО Палажченко. В судовому засіданні [PERSON] був допитаний як свідок та пояснив, що він після звільнення [PERSON] є тимчасово виконуючим обов`язки начальника служби РАО, та підтвердив, що дійсно в Книзі № 419 на стор. 62 стоїть його підпис, а також пояснив, що він не має підстав знімати з обліку плити АСП-4 (в кількості 403 шт.) без відповідної вказівки його безпосереднього керівництва або рішення суду. Такому твердженню свідка суд надає критичну оцінку, оскільки вимогами порядку ведення книги чітко встановлено, що в ній має обліковуватися фактично наявне майно на день звірки. Оскільки плити аеродромні металеві АСП-4 в кількості 403 шт. за станом день звільнення [PERSON] (8 липня 2011 року), як і за станом на 25 листопада 2011 року обліковуються в РАО в/ч [NUMBER] як наявне майно, акти інвентаризації у позивача за 2010, 2011 роки відсутні, суд вважає позов в/ч [NUMBER] таким, що поданий безпідставно. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами\~ є\~ будь-які фактичні дані,\~ на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,\~ встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~ Враховуючи положення вказаних статей, приймаючи до уваги, що позивачем не було надано в обґрунтування своїх позовних вимог належних та допустимих доказів про відсутність аеродромних АСП-4 в кількості 403 шт. в в/ч [NUMBER] , суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed