Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

18 травня 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 07 червня 2003 року у Виконкомі Плосківської сільської ради Броварського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 06. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07 червня 2003 року він одружився з відповідачем [PERSON] Від спільного шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, майнового спору не має. Діти будуть проживати з відповідачем. Збереження шлюбу є неможливим, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити з наведених у ньому підстав, пояснення надав аналогічні фабулі позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення. Відповідач стверджує, що вона та позивач протягом трьох місяців не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Збереження сімї є неможливим, тому просить суд позов задовольнити. Суд, вислухавши позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, та надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 07 червня 2003 року зареєстрували шлюб у виконкомі Плосківської сільської ради Броварського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 06, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-БК №214369 виданого виконкомом Плосківської сільської ради Броварського району Київської області 07 червня 2003 року. Від спільного шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що продовжувати подальше спільне життя [PERSON] із [PERSON] не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд, дійшов висновку про те, що оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, позивач переконаний, що подальше спільне життя є неможливим, то позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим.

Outcome: approved