Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-19 00:00:00

22.11.2012 року позивачі [PERSON]Г, [PERSON], інтереси, якого представляє [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] міської ради Миколаївської області, Управління Держземагенства у [PERSON] районі Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1224 га., по 1\\2 частині за кожним, надану для обслуговування житлового будинку № 109 по вулиці Калініна в місті Вознесенськ Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] Свої вимоги позивачі обгрунтовують тим, що 16.05.2007 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої увійшли житловий будинок та а земельна ділянка площею 0,1224 га, надана для обслуговування житлового будинку № 109 по вул. Калініна в м. Вознесенськ Миколаївської області та ведення особистого підсобного господарства. За своє життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів належне йому майно [PERSON] Також після смерті [PERSON] спадкоємицею, яка має право на обовязкову частку у спадковому майні є його дружина [PERSON] При зверненні до нотаріуса з метою оформлення свідоцтва на право на спадщину, позивачам було відмовлено, оскільки предявлений правовстановлюючий документ на земельну ділянку не відповідає вимогам законодавства, а саме містить два цільових призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Оскільки вирішення вказаного питання в адміністративному порядку неможливо, позивачі звернулися до суду з відповідним позовом. 18.03.2013 року позивачі уточнили позовні вимоги, просять визнати право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1224 га., надану для обслуговування житлового будинку № 109 по вулиці Калініна в м.Вознесенськ Миколаївської області, а саме ? частки за [PERSON] та ? частки за [PERSON] Позивачка [PERSON], [PERSON], його представник в судове засідання не зявилися, судом про розгляд справи повідомлялися належним чином, суду надали заяви в яких просили розглядати справу за їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради Миколаївської області в судове засідання не зявилася, надавала суду заяви в яких заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки державний акт видано н одну земельну ділянку з двома цільовими призначеннями, які віднесені до різних категорій земель, без визначення площі та конфігурації земельних ділянок за кожним цільовим призначенням (а.с.24-26, 47). Представник відповідача управління Держземагенства у [PERSON] районі Миколаївської області в судове засідання не зявився, суду надав заяву в якій просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі ( а.с. 35, 43). Дослідивши та оцінивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. [PERSON] помер 16.05.2007 рокув м. Вознесенськ , що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.4). На випадок своєї смерті [PERSON] зробив заповітне розпорядження від 16.09.2004 року, в якому заповідав [PERSON] все майно, з чого б воно не складалося в тому числі житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, земельною ділянкою в м. Вознесенськ Миколаївської області по вул. Калініна № 109 (а.с.9). Окрім [PERSON], як спадкоємця за заповітом, після смерті [PERSON]Н є спадкоємець першої черги за законом, яка відмовилася від видачі свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя, але має право на обовязкову частку, як непрацездатна вдова померлого [PERSON] (а.с.5). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 022251 від 25.05.1995 року власником земельної ділянки, наданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по вулиці Калініна 109 в місті Вознесенськ Миколаївської області - вказаний [PERSON] ( а.с.10). Відповідно до довідки-розяснення завідуючої Першої [PERSON] державної нотаріальної контори від 12.10.2012 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті [PERSON], оскільки на земельну ділянку, надану спадкодавцю для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.11) мало бути видано два правовстановлюючих документи, так як вона має два цільових призначення. В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи в суді позивачі 13.03.2013 року отримали відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом та заповідом на житловий будинок № 109 по вул.. Калініна в м. Вознесенську Миколаївської області - [PERSON] на 1\\4 частку та [PERSON] на 3\\4 частки. Позивачі відповідно зареєстрували в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на спадкове майно (а.с.54-57). Згідно ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом в тому числі шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Відповідно до положень ст 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до наданих суду доказів позивачі належним чином прийняли спадщину, подавши у встановлені строки відповідні заяви до нотаріальної контори. Враховуючи, що [PERSON] , як вдова спадкодавця є непрацездатною людиною пенсійного віку, вона має право, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов'язкова частка), а саме на ? частину спадкового майна. В матеріалах справи є достатні докази належності спадкодавцю спірної ділянки, а тому це майно вважається таким, що ввійшло до складу спадщини. Враховуючи ті обставини, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 152 ЗК України їїого цивільне її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved