Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-28 00:00:00

20 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої, вона є єдиною спадкоємицею за заповітом. До дня смерті та на час відкриття спадщини проживала разом зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS]., хоча зареєстрована за іншою адресою. Встановлення даного факту необхідно їй для оформлення своїх спадкових прав, оскільки згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Окрім як у судовому порядку, вона не має можливості встановити даний факт, тому звернулася до суду. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON], діючий на підставі ордеру та договору доручення, підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити, пояснення надали аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи - Миколаївської міської ради, у судове засідання не з'явився. Про день та час судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином. Суду надана заява з проханням справу розглянути у відсутності представника ради, винести рішення з урахуванням наявних у справі матеріалів. Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідка і дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі частинами 1 та 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 10 ЦПК України кожна сторона має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, відповідно до ч.2 статті 59 ЦПК України, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] (після реєстрації шлюбу - [PERSON].) народилася [INFO] року, матір'ю у свідоцтві значиться - [PERSON](а.с. 6-7). Як вбачається зі свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року, про що 01 липня 2013 року складено відповідний актовий запис № 126 виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області. За життя [PERSON] залишила заповіт на належне їй майно своїй доньці [PERSON] Заповіт посвідчений держаним нотаріусом Першої Слов'янської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Миколаївської державної нотаріальної контори Донецької області 24 квітня 2012 року(а.с. 9). Із пояснень заявника та даних її паспорту вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS](а.с. 5), проте як пояснювала у судовому засіданні весь час проживала разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель, тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно акту від 16 січня 2014 року, виданого Миколаївською міською радою, [PERSON] за адресою: [ADDRESS], проживала разом зі своєю матір'ю [PERSON], здійснювала догляд за нею, вели спільне господарство з 2001 року по теперішній час(а.с. 10). У судовому засіданні допитана як свідок [PERSON], суду пояснила, що [PERSON] є її опікуном більше двадцяти років, з цих підстав зареєстрована в її квартирі, проте, ніколи там не проживала. Їй достовірно відомо, що [PERSON] проживала разом зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS]. З урахуванням встановлених обставин та наведених положень закону, суд вважає, дані підстави достатніми для задоволення заявлених вимог, оскільки, як встановлено судом, місцем постійного проживання заявника була належна її матері квартира, в якій на час смерті спадкодавця вона зареєстрована не була, спору щодо спадкового майна не має, встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці, а саме необхідно для оформлення спадщини.

Outcome: approved