Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-11 00:00:00

У квітні 2012 року Публічне акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в особі Київської філії «Сіті» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 23.12.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» ( на виконання вимог закону України «Про акціонерні товариства» змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», що підтверджується витягом із Статуту товариства, свідоцтвом про державну реєстрацію Позивача та відповідною довідкою з ЄДРПОУ) було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності, оформлений полісом № 19 G-0104733 (далі - договір). Відповідно до договору було застраховано автомобіль [PERSON], реєстраційний номерний знак [NUMBER] (далі застрахований автомобіль). 26.11.2008 року у с. Шпитьки Києво-Святошинського району Київської області, на вул. Шевченка, відбулося зіткнення застрахованого автомобіля та автомобіля Опель, реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням Відповідача. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль був пошкоджений, що підтверджується довідкою ДАІ. ДТП відбулась в порушення відповідачем п.12.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.12.2008 року та довідкою ВДАІ з обслуговування Києво-Святошинського району при УДАІ ГУ від 04.12.2008 року. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику застрахованого автомобіля ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» провело авто товарознавче дослідження. Згідно зі звітом № 1/3320 від 22.12.2008 року вартість матеріального збитку становить 22\~383 (двадцять дві тисячі триста вісімдесят три ) грн. 07 коп. Відповідно до п.7.1.4 Правил страхування страховик зобовязаний при настанні страхового випадку виплатити страхове відшкодування страхувальнику у порядку та на умовах, що передбачені цими правилами та договором страхування. Пункт 2.2.1 Правил страхування передбачає, що страховим випадком визнається пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з п.п.9.1, 9.26.2 Правил страхування до складу страхового відшкодування (збитків, що компенсуються страхувальнику) входять витрати на приведення транспортного засобу у порядок та витрати на проведення експертної оцінки пошкоджень застрахованого транспортного засобу. Відповідно до п.9.17 Правил страхування страхове відшкодування може здійснюватись шляхом оплати страховиком вартості замінюваних частин, деталей на аналогічні пошкодження (за якістю і вартістю) та відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу постачальнику запчастин/ремонтному підприємства або безпосередньо страхувальнику. На виконання наведених вище положень Правил страхування ПАТ «УСК «Гарант-Авто» оплатило (за вирахуванням франшизи у розмірі 110 (сто десять) грн. 85 коп. та ПДВ у розмірі 3\~730 (три тисячі сімсот тридцять) грн. 51 коп.) вартість ремонту застрахованого автомобіля у розмірі 18 541 (вісімнадцять тисяч пятсот сорок одна) грн. 71 коп. та проведення авто товарознавчого дослідження у розмірі 480 (чотириста вісімдесят) грн. 00 коп. Відповідно до законодавства України до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» у порядку регресу перейшло право на отримання від Відповідача компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля внаслідок ДТП. 28.12.2009 року Позивач направив Відповідачу претензію № 58297 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка була отримана відповідачем 30.12.2009 року. Відповідач не надав Позивачеві відповіді на вказану претензію та не сплатив борг. Позивач зазначає, що з 07.01.2010 року розпочалось прострочення виконання Відповідачем грошового зобовязання з відшкодування у порядку регресу шкоди, завданої внаслідок ДТП. Сума трьох процентів річних, нарахованих з 07.01.2010 року по 17.04.2012 року становить 1 283 (одна тисяча двісті вісімдесят три ) грн. 97 коп. Тому Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 20\~305 (двадцять тисяч триста пять ) грн. 68 коп. В судовому засіданні представник Позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника Позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 23.12.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» ( на виконання вимог закону України «Про акціонерні товариства» змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», що підтверджується витягом із Статуту товариства, свідоцтвом про державну реєстрацію Позивача та відповідною довідкою з ЄДРПОУ) було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності, оформлений полісом № 19 G-0104733 (далі - договір). Відповідно до договору було застраховано автомобіль [PERSON], реєстраційний номерний знак [NUMBER] (далі застрахований автомобіль). 26.11.2008 року у с. Шпитьки Києво-Святошинського району Київської області, на вул. Шевченка, відбулося зіткнення застрахованого автомобіля та автомобіля Опель, реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням Відповідача. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль був пошкоджений, що підтверджується довідкою ДАІ. ДТП відбулась в порушення відповідачем п.12.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.12.2008 року та довідкою ВДАІ з обслуговування Києво-Святошинського району при УДАІ ГУ від 04.12.2008 року. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику застрахованого автомобіля ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» провело авто товарознавче дослідження. Згідно зі звітом № 1/3320 від 22.12.2008 року вартість матеріального збитку становить 22\~383 (двадцять дві тисячі триста вісімдесят три ) грн. 07 коп. Відповідно до п.7.1.4 Правил страхування страховик зобовязаний при настанні страхового випадку виплатити страхове відшкодування страхувальнику у порядку та на умовах, що передбачені цими правилами та договором страхування. Пункт 2.2.1 Правил страхування передбачає, що страховим випадком визнається пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з п.п.9.1, 9.26.2 Правил страхування до складу страхового відшкодування (збитків, що компенсуються страхувальнику) входять витрати на приведення транспортного засобу у порядок та витрати на проведення експертної оцінки пошкоджень застрахованого транспортного засобу. Відповідно до п.9.17 Правил страхування страхове відшкодування може здійснюватись шляхом оплати страховиком вартості замінюваних частин, деталей на аналогічні пошкодження (за якістю і вартістю) та відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу постачальнику запчастин/ремонтному підприємства або безпосередньо страхувальнику. На виконання наведених вище положень Правил страхування ПАТ «УСК «Гарант-Авто» оплатило (за вирахуванням франшизи у розмірі 110 (сто десять) грн. 85 коп. та ПДВ у розмірі 3\~730 (три тисячі сімсот тридцять) грн. 51 коп.) вартість ремонту застрахованого автомобіля у розмірі 18 541 (вісімнадцять тисяч пятсот сорок одна) грн. 71 коп. та проведення авто товарознавчого дослідження у розмірі 480 (чотириста вісімдесят) грн. 00 коп. 28.12.2009 року Позивач направив Відповідачу претензію № 58297 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка була отримана відповідачем 30.12.2009 року. Відповідач не надав Позивачеві відповіді на вказану претензію та не сплатив борг. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постановою Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди » № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ч.1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З 07.01.2010 року розпочалось прострочення виконання Відповідачем грошового зобовязання з відшкодування у порядку регресу шкоди, завданої внаслідок ДТП. Сума трьох процентів річних, нарахованих з 07.01.2010 року по 17.04.2012 року становить 1 283 (одна тисяча двісті вісімдесят три ) грн. 97 коп. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд покладає на Відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved