Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-19 00:00:00

31.10.20111 року позивач в особі Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № DN81AR02000018 від 13.03.2008 року в розмірі 237221,80 грн. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.04.2012 року, ухваленим у зазначеній справі, позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено. Стягнуто з [PERSON] Наталiї Леонiдiвни на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" суму заборгованості за кредитним договором № DN81AR02000018 від 13.03.2008 року у розмірі 237221,80 грн. та судові витрати в розмірі 1820,00 грн. За заявою відповідача [PERSON], поданою до канцелярії суду 21.11.2012 року, ухвалою суду від 29.01.2013 року скасовано заочне рішення від 13.04.2012 року. Справу призначено до розгляду в загальному порядку. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.03.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], укладено кредитний договір № DN81AR02000018, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 102 304.24 грн. на термін до 12.03.2015 р., а відповідач зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється шляхом надання щомісяця в період сплати грошових коштів (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Взяті на себе зобовязання по кредитному договору № DN81AR02000018 від 13.03.2008 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу вищевказані грошові кошти. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобовязання по кредитному договору № DN81AR02000018 від 13.03.2008 року не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 26.08.2011 року становить 237 221,80 грн., що складається з наступного: 93064,46 грн. - заборгованість за кредитом; 44337,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 18585,48 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 81233,98 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку не погашає суму заборгованості за кредитним договором, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. На судовому засіданні уповноважений представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги ПАТ КБ"ПриватБанк", просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. В обґрунтування своїх заперечень пояснила, що кредитний договір з ПАТ КБ "ПриватБанк" вона не укладала, кредитні кошти не отримувала, учасником угоди не була , автомобіль ДЕУ Нексиа не придбала, а відповідно в заставу його не передавала. А ні її чоловік ( нині померлий) , а ні син також такої угоди з банком не укладали. Ніякі грошові кошти в банк не сплачувала. В період часу з кінця 2007 року по 2009 рік її чоловік хворів на онкохворобу, вона неодноразово приїздили в місто Харків для придбання необхідних медичних препаратів. При придбанні медичних препаратів в одній з аптек міста Харкова вона забула файл з копіями своїх документів- паспорт, ІПН, різна довідки та таке інше, через що ці документи могли бути використані без її згоди іншими особами. Представник співвідповідача ТОВ "УФА "ВЕРУС" в особі філії ТОВ "УФА "ВЕРУС" в Дзержинському районі м. Харкова, на судове засідання не з"явився, про причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Судовим розглядом справи встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини, що підтверджені наявними доказами. Як стверджує уповноважений представник позивача, 13.03.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], укладено кредитний договір № DN81AR02000018, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 102 304.24 грн. на термін до 12.03.2015 року. Відповідач зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється шляхом надання щомісяця в період сплати грошових коштів (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Взяті на себе зобовязання по кредитному договору № DN81AR02000018 від 13.03.2008 року банк виконав, надавши відповідачу вказану суму. В порушення умов договору відповідач зобовязання по кредитному договору № DN81AR02000018 від 13.03.2008 року не виконала, внаслідок чого виникла сума заборгованості, яка станом на 26.08.2011 року становила 237 221,80 грн., що складається з наступного: 93064,46 грн. - заборгованість за кредитом; 44337,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 18585,48 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 81233,98 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідач категорично заперечує проти факту укладення з позивачем кредитного договору, оскільки на день його укладення вона не терпіла нужду в придбанні автомобілю на виділені банком кредитні кошти. Її чоловік страждав на онкологічну хворобу та потребував стороннього догляду і покупати автомобіль в такий тяжкий період, вона не мала наміру. З матеріалів справи вбачається, що був укладений кредитно- заставний договір № DN81AR02000018 від 13.03.2008 року, в п.17.17 якого зазначено підписи сторін, сторони вказаного договору- банк, з зазначенням особи, уповноваженої укладати договори, позивальник, адреса реєстрація якої (Харківська, м. Кегичев, вул.. Артема, буд.43) не відповідає даним копії її паспорта, яка надана в якості додатків до позовної заяви та даним паспорта, який відповідачем був пред"явлений в судовому засіданні при встановленні її особи. В позовній заяві позивач не зазначає, що 13.03.2008 року між ним та [PERSON], укладено кредитно-заставний договір № DN81AR02000018, предметом застави якого являється легковий автомобіль DAEWOO Nexia, 2008 року випуску, тип кузову XWB3D31UD8F154916, державний номер [NUMBER], який належить позичальнику на праві власності, що підтверджено даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № РСА 923993 від 11.03.2008 року, та який знаходиться за адресою: Харківська, м. Кегичев, вул.. Артема, 43 . За умовами цього договору банк зобов"язався надати позивальнику кредит в розмірі та на умовах, встановлених в цьому договорі, а позичальник зобов"язалася прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. В даному договорі загальний розмір кредиту зазначений 77 767,63 грн. До матеріалів справи долучено не повний текст договору, що за змістом передбачає передачу автомобілю, що є предметом застави, від продавця до покупця, де відсутній перший лист з номером, датою укладання договору та іншими даними. Договір підписано продавцем без зазначення прізвища, ім"я та по-батькові особи, уповноваженої укласти та підписати таку угоду. Покупцем зазначено [PERSON]. Її адресою зазначено: [ADDRESS]. Згідно з даними паспорту громадянина України на ім."я [PERSON], копію якого долучено до матеріалів справи, адресою реєстрації [PERSON] на штемпелі, який проставляє орган, що здійснює реєстраційний облік осіб, є: вул.. Артема, 43, смт. Кегичівка Харківської області. Дата взяття на реєстраційний облік 08.12.1998 року. Підпис покупця на даному договорі, різниться з підписом проставленим позичальником на кредитно-заставному договорі, паспорті громадянина України та інших документах, що долучені до матеріалів справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В ході розгляду справи позивачем не доведено факту укладення кредитного договору або кредитно-заставного договору особисто з [PERSON] та передачу нею автомобілю, що є предметом застави, письмових доказів на підтвердження цієї обставини, не надано. Таким чином, позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Відповідач надала суду належні докази на підтвердження своїх заперечень, довела обставини, на які вона посилаються в обґрунтування заперечень, а саме: кредитний договір або кредитно-заставний договір з ПАТ КБ "ПриватБанк" № DN81AR02000018, за умовами якого їй був би наданий кредит в розмірі 102 304.24 грн. на термін до 12.03.2015 року. вона не укладала, автомобіль, який є предметом застави, не купувала. Документи, на підставі яких було оформлено ці договорі, позивачу вона не передавала і як копії цих документів могли потрапити до позивача, вона не знає, але не виключає можливості подачі до банку ксерокопій належних їй документів іншими особами. Відтак, обставини, наведені в обґрунтування позовних вимог позивача недоведені, свого підтвердження не знайшли, а тому підстав для задоволення позову не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed