Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

Позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений між нею та [PERSON] 21.11.2012 року, і визнати за нею право власності на придбане за правочином нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Позивач надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, з позовом згодна і просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає у повному обсязі, проти визнання за позивачем права власності на здобуте нерухоме майно не заперечує. Дослідивши матеріали справи у судовому засіданні, суд вважає позов заснованим на законі, таким що не порушує законних прав та інтересів сторін, а тому задовольняє позов у повному обсязі. Як вказано в договорі купівлі-продажу житлового будинку від 21.11.2012 року, [PERSON] продавець, продав, а покупець [PERSON], купила житловий будинок з господарськими будівлями і надвірними спорудами, що розташований в с. Старі Трояни Кілійського району Одеської області по вул. А.Коваленко, 55 який належав продавцю на праві приватної власності. Сторони по укладеному правочину виконали взаємоповязані зобовязання щодо передачі обговореної ціни нерухомого майна та передачі майна, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі від 21.11.2012 року, розпискою про отримання обговореної суми від 21.11.2012 року. Відповідачу вказаний житловий будинок належав на праві приватної власності на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 12.10.2012 року по справі № 2/1513/1950/12, яке набрало законної сили у встановленому законом порядку. Державна реєстрація набутих відповідачем прав була проведена належним чином, про що свідчить відповідний витяг про державну реєстрацію прав на нерухоме майно № 36279846 від 16.11.2011 року. Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вказано в технічному паспорті, складеному КП «Кілійське РБТІ та РОН» житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в с. Ст.Трояни Кілійського району Одеської області по вул. А.Коваленко, 55 складається з: літ. А житловий будинок (складається з 1-1 гостинної, 1-2 житлової кімнати, 1-3 коридору, 1-4 житлової кімнати, 1-5 житлової кімнати, 1-6 кухні, 1-7 складової), літ. Б сарай, літ. В літня кухня, літ. Г сарай, літ. Д сарай, літ. Е сарай, літ. Ж гараж, літ. З баня, літ. И навіс, літ. К вбиральня, № 1-8, І надвірні споруди, та даний будинок з будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці площею 3536 кв.м.. Як передбачає ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтями 656 та 657 ЦК України передбачається, що предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права; до договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту та характеру цих прав; договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Укладений сторонами договір нотаріальному посвідченню не підлягався, але, як вбачається ст. 657 ЦК нотаріальна форма та державна реєстрація дослідженого договору є підставою для породження дійсних правових наслідків двостороннім правочином. Але згідно ч. 2 ст. 220 чинного ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна з сторін ухилялася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Як було встановлено судом, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору а саме щодо предмету, ціни, часу та моменту здійснення сторонами взаємних обовязків, що характерно для такого типу договорів та підтверджуються дослідженими доказами по справі, беручи до уваги регламентацію ст. 64 ЦПК України. Відбулося повне виконання договору з обох сторін, але відповідач ухилився від його нотаріального посвідчення, що дає підстави суду застосувати норму ч.2 ст. 220 ЦК України та, відповідно, визнати такий договір дійсним. Як указано в Постанові № 9 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні зясувати, чи підлягає правочин обовязковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Зважаючи на вивчені обставини справи підстав нікчемності правочину судом не виявлено, права та інтереси сторін укладений правочин не порушував, а навпаки, покупець після набуття прав на нерухоме майно, в повному обсязі не може користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, як то притаманно власнику речі. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Таким чином суд дійшов висновку, що позивач правомірно набув право власності на вказаний обєкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями і надвірними спорудами, невизнане право підлягає захисту відповідно до положень ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, що у комплексному дослідженні підстав виникнення, правонаступництва та захисту речового права позивача, дає всі підстави суду задовольнити предявлений позов у повному обсязі.

Outcome: approved