Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-18 00:00:00

Позивач у своєму позові посилається на те, що [PERSON], який є засновником та керівником Фермерського господарства Барвінок, землі якого знаходяться на території Новомикільської сільради с. Новомикільськ Кремінського району Луганської області, маючи повноваження на здійснення організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій на підставі Статуту фермерського господарства, всупереч вимогам чинного законодавства ст. 3,13 Закону України Про фермерське господарство вніс доповнення та зміни в статут ФГ Барвінок, з метою незаконного отримання в приватну власність членом ФГ Барвінок [PERSON] земельної ділянки із земель, наданих ФГ в користування згідно державного акта на право постійного користування землею. Достовірно знаючи про перебування останньої в трудових правовідносинах із фермерським господарством, навмисно включив [PERSON]О до складу вказаного фермерського господарства, який згідно приписів ст.2 Закону України Про фермерське господарство, не міг бути членом ФГ Барвінок. В подальшому, згідно Розпорядження голови Кремінської районної державної адміністрації № 560 від 05.12.2006 року [PERSON]О, як членом ФГ Барвінок, було незаконно отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №109984, розміром 8,3359 га, яка розташована на території Новомикільської сільської ради Кремінського району, вартістю 60357,35 грн. На цій підставі позивач просить суд поновити строк позовної давності, пропущений з поважних причин, визнати недійсними вказаний державний акт, зобовязати відповідача повернути земельну ділянку до земель запасу Кремінської районної державної адміністрації та зобовязати Відділ Держкомзему в Кремінському районі Луганської області внести зміни до земельно-кадастрової документації. У судовому засіданні прокурор позов підтримав. Вказав на існування чинного вироку суду щодо [PERSON]В, яким встановлено вказані в позовній заяві обставини. Відповідач, третя особа та їх представник позов не визнали, вказали на існування чинного рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яким прокурору відмовлено в задоволення позовних вимог та просили суд також застосувати позовну давність. Представник відділу Держкомзему в Кремінському районі в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову, просив справу розглянути в його відсутності. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, яка полягає в забезпеченні раціонального використання земельних ресурсів, реалізація громадянами, юридичними особами та державою їхніх прав власності та землекористування відповідно до закону. Відповідно до приписів ч.2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю ( земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно розяснень наданих в п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р.№ 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ та вимог ч.1 ст.125 Земельного кодексу України право власності та постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Пунктом 2 ст.2 ЗУ Про фермерське господарство встановлено, що …зокрема членами селянського (фермерського) господарства не можуть бути особи, в тому числі й родичі, які працюють в ньому за трудовим договором (контрактом, угодою). Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст 61 цього Кодексу. Відповідно до приписів ч 4 ст 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, обовязкові для суду що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Чинним вироком Кремінського районного суду від 20.12.2011 року [PERSON] визнано винним за ст 367 ч 2 КК України, звільнено від покарання на підставі п В Закону України про амністію 2011 року та встановлено наступні обставини (лс 14-18). Відповідач [PERSON], яка працювала за наймом у ФГ Барвінок (лс 7-9), головою якого є [PERSON]В, і не мала права з мотивів перебування в трудових правовідносинах бути включеною до його складу, але згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с 12) [PERSON]О, як членом ФГ Барвінок, було незаконно отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 109984, розміром 8,3359 га, яка розташована на території Новомикільської сільської ради Кремінського району, загальною вартістю 60357,35 грн (ас13). Це стало можливим за халатності голови ФГ [PERSON]В, який протиправно включив її до складу фермерського господарства, вчинивши певні зміни в Устав сільгосппідприємства (лс 9-10). Сторонами не оспорюється, що відповідач була найманим працівником Фермерського господарства Барвінок, і за приписами Закону Про фермерське господарство, як родичка, має право бути і натепер є членом господарства, якому до розпаювання земля була виділена в постійне користування єдиним масивом. А тому, враховуючи приписи Земельного Кодексу України, земельна ділянка підлягає поверненню в попередній правовий стан. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що земельна ділянка одержана відповідачем з порушенням приписів чинного законодавства. Держакт підлягає визнанню недійсними, земельна ділянка підлягає поверненню до земель запасу Кремінської РДА, а позовні вимоги задоволенню. Посилання відповідача, третьої особи та їх представника на існування чинного рішення Кремінського суду та можливість застосування позовної давності не заслуговують на увагу, виходячи з існуючої практики Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з аналогічних справ, розглянутих цим судом за касаційною [PERSON]В, і який не знайшов підстав для її задоволення. Оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат, вони підлягають стягненню з відповідача на користь держави, а враховуючи майновий стан відповідача, суд вважає доцільним звільнити його від сплати судових витрат на користь держави.

Outcome: approved