Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

В Ленінський районний суд м. Вінниці звернувся [PERSON] з позовом до ПАТ «Вінницяобленерго»про визнання недійсним акта № 00281 від 02.07.2011 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення, визнання дій протиправними, визнання рішення комісії № 76 від 12.07.2011 року незаконним, стягнення моральної шкоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позовна заява мотивована тим, що позивач був відсутній за місцем проживання з 30 червня 2011 року до жовтня місяця у зв'язку з виїздом з м. Вінниці. За квартирою наглядав його син - [PERSON]. В квартиру позивача за адресою: [ADDRESS] прийшов представник відповідача і пред'явив посвідчення на ім'я [PERSON] під приводом контрольної перевірки приладу обліку електроенергії. Син пропустив представника відповідача [PERSON] до приладу обліку, він оглянув прилад обліку, відключив і включив навантаження квартири вимикачем-автоматом на електрощитку і сказав, що все нормально. Показання не записував, відмітки в абонентській книжці не зробив і почав ходити по квартирі, побачив електроподовжувач на видному місці, змусив сина піти в кімнату і принести розетку електроподовжувача, а сам залишався біля електролічильника, і клацав вимикачем на щитку. Представник відповідача [PERSON] став погрожувати сину і залякувати штрафом, склав акт про порушення № 00281. Під час складання акта, був присутній син і представник відповідача - [PERSON] Інші особи при огляді приладу обліку та подовжувача не були присутні, чим порушили п.6.42 Рішення Нацкомелектроенергетики «Про затвердження Правил користування електричною енергією»від 31.07.1996 № 28. Також порушено вимоги пункту 39 ПКЕЕН, який зобов'язує пред'являти службове посвідчення під час зняття показників приладів обліку та інших дій. Крім цього, представник відповідача [PERSON] невірно вказав у акті марку та переріз проводу - електроподовжувача позивача, зазначений як безоблікова електропроводка. Замість проводу 2x1,5 (кв.мм) зазначений провод ППВ-2,5 (кв.мм) - мідь. Переріз провіду електропродовжувача позначено виробником на оболонці ізоляції, чим навмисне ввів в оману сина і завищив переріз проводу електроподовжувача, щоб значно збільшити суму нарахувань за актом. Таким чином, представник відповідача [PERSON] склав фіктивний акт, що є грубим порушенням законодавства «Про електроенергетику»та вимог нормативних документів, щодо користування електричною енергією. 25.10.2011 року позивач зазначає, що поштою отримав від відповідача копії документів. В ході ознайомлення з актом, протоколом засідання комісії та розрахунком збитків, виявлено цілий ряд порушень законодавства «Про електроенергетику», ПКЕЕН та Методики. Форма акта не відповідає формі, наведеній в додатку 3 Методики, і не містить всієї інформації, яка необхідна і достатня для проведення розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, що є порушенням вимог пунктів 4.2 та 4.6 Методики. Акт був складений без участі балансоутримувача квартири - МКП «ЖЕК-5», що є порушенням вимог пункту 53 ПКЕЕН. Акт складено при відсутності споживача електричної енергії (порушення вимог абзацу другого пункту 4.1 Методики). Син, який не зареєстрований, не проживає, не є споживачем електроенергії за вказаною адресою. В порушення вимог пункту 4.6 Методики схема, зазначена в акті, не містить інформації про межі балансової належності, переріз і матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі.В акті не міститься перелік струмоприймачів, приєднаних позивачем до електричної мережі, режим їх роботи, а також час роботи струмоприймачів протягом доби (кіл-ть годин). В акті відсутня інформація щодо засобів вимірювальної техніки, на підставі показників яких повинна бути визначена площа поперечного перерізу проводів електроподовжувача. Розгляд акта на комісії проведено без участі позивача, відсутні його пояснення і підпис ознайомлення. При розгляді акта, комісія не враховувала окремі спірні і пом'якшувальні обставини, що знижують суми збитків. Не відповідає вимогам Методики нарахування розміру збитків виконаного відповідачем при розрахунку збитку за актом, не враховувалися всі необхідні для цього параметри відповідно до вимог Методики та типової форми акта. Позивач вважає, що відповідачем нарахування збитків за актом № 00281 було виконано в порушення вимог Методики, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.2006 № 562 (зі змінами та доповненнями). Дії відповідача за процедурою складання акту про порушення є незаконними. Тому, акт не може бути використаний для обчислення розміру відшкодування збитків. Окрім того, протиправними діями відповідача, в тому числі погрожуванням і залякуванням штрафом, а також навмисного обману, при складанні акту і вимірюванні поперечної площі перерізу проводів електроподовжувача, сином пережиті почуття приниження, роздратування діями відповідача, страху і сорому. Сину була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав після вказаних дій відповідача. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди становить 3 000 гривень. Такий розмір компенсації за завдану моральну шкоду визначений залежно від глибини душевних страждань сина, ступеня вини відповідача. В результаті протиправних дій відповідача по складанню фіктивного акту при відсутності факту необлікованого споживання елетроенергії, позивач також поніс душевні страждання, які проявились у відчуттях сорому, приниженні авторитету серед сусідів по будинку, у порушенні прав, наданих споживачам. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди становить 1 000 гривень, а разом 4 000 гривень. Розмір моральної шкоди розрахований з урахуванням ступеня протиправності дій відповідача та його безпосередньої вини в цьому, глибини душевних страждань позивача та його сина. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про визнання недійсним акта № 00281 від 02.07.2011 року про порушення, як такого, що не відповідає типовій формі, затвердженій Постановою НКРЕУ від 14.10.2010 року № 1338, а дії ПАТ «Вінницяобленерго»щодо написання акта протиправними; визнання рішення комісії № 76 від 12.07.2011 року ПАТ «Вінницяобленерго»про нарахування збитків, як такого, що не відповідає вимогам Методики, затвердженої постановою НКРЕУ від 04.05.2006 року № 562 (зі змінами та доповненнями); стягнення з ПАТ «Вінницяобленерго» на користь позивача компенсації у відшкодування моральної шкоди у розмірі 4 000, 00 гривень. Позивач просив стягнути судові витрати з відповідача на його користь. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, аргументуючи їх мотивами, викладеними в позовній заяві, просив суд вимоги задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав і просив відмовити суд в їх задоволенні. В ході розгляду справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії особового рахунку № 210398, [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Кількість проживаючих в даній квартирі 1 особа. (а.с. 12) Згідно довідки № 3360, виданої МКП «ЖЕК № 5»від 29.09.2011 року, [PERSON] проживає і зареєстрований за адресою: [INFO]. (а.с. 13) 02.07.2011 року представниками ВМЕМ ПАТ «Вінницяобленерго»в присутності [PERSON] (син власника) при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електричною енергією для населення складено акт № 00281 про порушення ПКЕЕН. При перевірці було встановлено, що споживач [PERSON] (адреса за якою встановлено порушення [ADDRESS], о/р 420100398) порушив Правила користування електричною енергією для населення, а саме: виявлено підключення навантаження споживача поза приладом обліку електричної енергії. При включенні навантаження електрична енергія споживається, проте її кількість не обліковується. Акт було підписано трьома представниками енергопостачальника та [PERSON] без зауважень. (а.с. 7) 12.07.2011 року комісією з розгляду Актів про порушення ПКЕЕН ВМЕМ ПАТ «Вінницяобленерго»прийнято рішення про нарахування розміру відшкодування збитків за 12 місяців в сумі 4 120, 53 гривень. До протоколу № 76 від 12.07.2011 року додано розрахунок збитків за Актом про порушення ПКЕЕН № 00281 від 02.07.2011 року. (а.с. 7а, 8) 24.10.2011 року позивачем, згідно його заяви (вх. № 7634 від 12.10.2011 року), було отримано від ВМЕМ ПАТ «Вінницяобленерго»по пошті акт про порушення ПКЕЕН № 00281 від 02.07.2011 року та розрахунок збитків за актом, що підтверджується штемпелем на конверті.(а.с. 9-11) Судом встановлено, що позивач звертався із скаргою до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії про порушення процедури складання акта про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 00281 від 02.07.2011 року, а також здійснення розрахунків по ньому збитків.(а.с. 53-56) Згідно відповіді Держенергонагляду № 12/10-5206 від 30.11.2011 року, під час розгляду звернення, інспекцією Держенергонагляду у Вінницькій області встановлено, що форма Акта не відповідає формі, наведеній в додатку 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 (із змінами), та не містить всієї інформації, яка необхідна та достатня для проведення розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, що є порушенням вимог п. 4.2. та п. 4.6. Методики. Дії енергопостачальника щодо процедури здійснення за Актом розрахунку збитків є такими, що суперечать вимогам нормативних документів щодо користування електричною енергією. (а.с. 49-51) 08.11.2011 року Національна комісія регулювання електроенергетики України надала позивачу відповідь № 2795/11/27-11 на його лист, де зазначила про необхідність ПАТ «Вінницяобленерго»дотримання нормативно-правових актів у сфері енергоенергетики. (а.с. 47-48) 13.07.2012 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики надала позивачу відповідь № 1400/11/27-12 на його лист, де зазначила що ПАТ «Вінницяобленерго»має привести свої дії по відношенню до споживача [PERSON] у відповідність до вимог чинного законодавства, шляхом скасування всіх нарахувань по Акту та протягом двох тижнів доповісти до НКРЕ про стан врегулювання спірного питання. (а.с. 107-108) В судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконав вимоги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, зазначені в листі № 1400/11/27-12 від 13.07.2012 року, пославшись на розгляд даного питання судом. В якості свідка в судовому засіданні було допитано [PERSON], який повідомив суд, що 02.07.2011 року проводилась перевірка за його участю за адресою: [ADDRESS]. Свідок зазначив, що акт складався ним, фотографії також робив він. На момент перевірки був присутній син позивача. Ніяких зауважень, погроз чи залякувань з боку перевіряючих не було. Перевіркою було встановлено порушення, яке було зафіксовано актом, який було направлено на розгляд комісії. Сину позивача було розяснено про можливість внести зауваження до акту. Свідок повідомив, що переріз проводу встановлено штангенциркулем, який повірений. Провід в квартирі позивача виходив з-під стіни. Напруга вимірювалась індикатором. В якості свідка в судовому засіданні було допитано [PERSON], який повідомив суд, що він є сином [PERSON] На момент здійснення перевірки він знаходився в квартирі позивача. При перевірці посвідчення було предявлено.Переноска була ввімкнута в розетку лічильника. Представник відповідача залякував штрафом. Контролер фотографував обігрівач і переноску, прихованої електророзетки не було. До участі у справі судом було залучено спеціаліста [PERSON] (контролер ВМЕМ ПАТ «Вінницяобленерго»), який зазначив, що під час перевірки необхідно потрапити до приладу обліку. Спеціаліст розяснив, що проводку в квартирі позивача було перевірено на предмет підключення приладів поза приладом обліку. При ввімкненому радіаторі електролічильник не працював, диск не обертався чим і встановлено було розкрадання електроенергії. Спеціаліст надав пояснення схеми порушення і зазначив, що при перевірці показників електролічильника неможливо встановити порушення, тому перевірка проводилась саме технічна, що дало можливість виявити приховане порушення. Переріз проводу вимірювався за допомогою штангенциркуля за формулою. Згідно з вимогами пункту 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 (зі змінами), споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією,укладеного між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1 до ПКЕЕН) і укладається на три роки. Судом встановлено, що договір про користування електричною енергією між позивачем та енергопостачальником укладено не було, що є порушенням вимог пункту 3 ПКЕЕН. Відповідно до пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 № 1357 (зі змінами), у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. Пунктом 4.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 (зі змінами) встановлено, що Акт про порушення оформляється згідно з формою, наведеною в додатку 3 до Методики. Згідно з пунктом 4.6 Методики в акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення. Пунктом 4.6 Методики встановлено, що в акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення. Згідно акту № 00281 про порушення ПКЕЕН від 02.07.2011 року, «Підключення навантаження поза приладом обліку електричної енергії. При включенні навантаження електрична енергія споживається проте її кількість не обліковується». Акт підписано трьома представниками ПАТ «Вінницяобленерго»та споживачем. Таким чином, Акт складено з урахуванням процедури, передбаченої пунктом 53 Правил. Судом встановлено, що разом з тим, форма акту не відповідає формі, наведеній в додатку 3 до Методики, що є порушенням вимог пункту 4.2 Методики. Крім цього, в акті № 00281 про порушення ПКЕЕН від 02.07.2011 року не вказано засобу вимірювальної техніки, яким було здійснено вимірювання найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані в схемі самовільного підключення, його інвентаризаційний номер та дату повірки. Враховуючи вищенаведене, якщо вказана в акті найменша поперечна площа перерізу проводів (кабелів), що використані в схемі самовільного підключення виміряна із порушенням нормативно-правових актів у сфері метрології та метрологічної діяльності, добовий обсяг споживання електричної енергії має обчислюватись, виходячи з допустимого тривалого струму, що може протікати через мінімальний діаметр проводки, для якої нормується допустимий тривалий струм, згідно положень глави 1.3 ПУЕ. Судом встановлено, що під час розгляду звернення позивача інспекцією Держенергонагляду у Вінницькій області та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики встановлено, що форма акта № 00281 про порушення ПКЕЕН від 02.07.2011 року не відповідає формі, наведеній в додатку 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 № 562 (із змінами), та не містить всієї інформації, яка необхідна та достатня для проведення розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, що є порушенням вимог пунктів 4.2 та 4.6 Методики. Крім того, згідно з вимогами пункту 3.1 Методики, у разі виявлення у споживача, зокрема, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі. Судом встановлено, що також встановлено й інспекцією Держенергонагляду у Вінницькій області та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, що місце підключення «безоблікового проводу»представниками енергопостачальника під час складення вищезазначеного акта про порушення ПКЕЕН не було виявлено, оскільки частина «безоблікового»проводу проходить в стіні будинку. Тому, суд приходить до висновку, що дії енергопостачальника щодо процедури складення Акта суперечать вимогам ПКЕЕН та Методики, є неправомірними. Однак позивач просив визнати дії відповідача протиправними саме щодо написання акта. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в частині визнання дій відповідача протиправними щодо написання Акта, оскільки відповідач діяв на виконання своїх службових обовязків у разі виявлення порушення споживачем правил користування електроенергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт. Хоча й сама процедура складання Акта від 02.07.2011 року є неправомірно, як встановив суд. Суд приймає до уваги, що на момент складання акта, син позивача [PERSON] підтвердив, що на час виявлення представниками енергопостачальника порушення ПКЕЕН та оформлення акта при ввімкнутому навантаженні (обігрівач) розрахунковий електролічильник не працював, тому спожита таким чином електрична енергія не обліковувалася та не оплачувалася. На підставі складеного акта, енергопостачальником й було розраховано розмір завданих енергопостачальнику збитків відповідно до вимог пункту 3.5 Методики. Сума збитків за актом склала 4 120, 53 гривень. Згідно з положеннями Методики, у разі виявлення представниками енергопостачальника фактів самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричної мережі поза засобами обліку електричної енергії, добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою 2.7 Методики. А саме: Wдоб.с.п., = Рс.п *tвик.с.п., де Рс.п = І * Uном.фаз * cos&, де І - сила струму, визначена, виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані в схемі самовільного підключення до мережі, виміряного з дотриманням вимог законодавства у сфері метрології, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати (згідно з главою 1.3 Правил улаштування електроустановок). Тому, у разі необхідності застосування при проведенні розрахунку збитків даних, які потребують вимірювання, в акті має бути зазначено інвентаризаційний номер засобу вимірювальної техніки та дату його повірки, яким було здійснено вимірювання площі поперечного перерізу проводів, використаних у схемі самовільного підключення. Відповідно до пункту 3.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 № 782/12656 (із змінами), вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається, відповідно до передбаченої Правилами процедури Однак, представниками енергопостачальника під час складення акта № 00281 найменшу поперечну площу перерізу проводів, використаних в схемі самовільного підключення, виміряно з порушенням статті 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». А саме: в акті не зазначено інформації щодо засобу вимірювальної техніки, яким було проведено виміри найменшої поперечної площі перерізу проводів, використаних у схемі самовільного підключення. Тому добовий обсяг споживання електричної енергії має обчислюватись, виходячи з допустимого тривалого струму, що може протікати через мінімальну поперечну площу проводу, для якого нормується допустимий тривалий струм, згідно положень глави 1.3 ПУЕ. Окрім того, в Акті не зазначено місце самовільного підключення електропроводки, оскільки точка самовільного підключення не визначена як у описі виявленого порушення, так і на наведеній в Акті схемі електропостачання споживача. 05.07.2011 року на комісію з розгляду акта від 02.07.2011 за № 00281 позивач не з'явився, тому відповідачем було перенесено засідання зазначеної комісії на 12.07.2011 року, про що позивача було повторно повідомлено листом ПАТ «Вінницяобленерго»від 07.07.2011 за №1614. Проте, на засідання комісії позивач не з'явився, тому енергопостачальником було проведено розгляд акта без участі позивача. Тому, суд не вбачає в діях ПАТ «Вінницяобленерго»порушень вимог ПКЕЕН в частині дотримання самої процедури проведення комісії з розгляду акта. Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що дії енергопостачальника щодо процедури здійснення за актом № 00281 про порушення ПКЕЕН від 02.07.2011 року розрахунку збитків є такими, що суперечать вимогам нормативних документів щодо користування електричною енергією. Розрахунок необлікованої електричної енергії по Акту було здійснено енергопостачальником за відсутності умов для застосування Методики. Отже, суд приходить до висновку про визнання незаконним рішення комісії від 12.07.2011 року № 76 ПАТ «Вінницяобленерго»про нарахування збитків. З урахуванням положень ст. ст. 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред'явлення позову про визнання акта про порушення правил користування електричною енергією недійсним. Складений працівниками обленерго акт є лише фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання наведених вище Правил. Згідно зі ст. 57 ЦПК України, такий акт є лише доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України (постанова від 6 червня 2011 року № 6-4цс11) на що звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (лист від 26.07.2011 року). Верховним Судом України за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень із мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанцій одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах прийнято ряд постанов та сформульовано обов'язкові для всіх судів України правові позиції. Отже, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним акта про порушення № 00281 від 02.07.2011 року. Однією з позовних вимог є стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 4000, 00 гривень, яка задоволенню не підлягає з наступних підстав. Позивачем у позовній заяві зазначено, що спричинення моральної шкоди полягає в протиправних діях відповідача, в тому числі залякуванні, навмисному обмані при складанні акту. Сину була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав після вказаних дій відповідача. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди становить 3 000, 00 гривень, який визначений в залежності від глибини душевних страждань сина, ступеня вини відповідача. Позивач зазначає, що він також зазнав душевних страждань, які проявились у відчутті сорому, приниженні авторитету серед сусідів будинку, у порушенні прав споживача. Розмір грошового відшкодування становить 1 000, 00 гривень, разом 4 000, 00 гривень. Як зазначив позивач в своїй позовній заяві та в поясненнях, наданих суду в судовому засіданні, розмір моральної шкоди визначений ним з урахуванням ступеня протиправності дій відповідача, глибини душевних страждань позивача та його сина. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідальність за завдану моральну шкоду відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала. Для відшкодування моральної шкоди за правилами ст. 1167 ЦК України необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, наявність причинного звязку між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, наявність вини завдавача шкоди. Таким чином лише наявність всіх вищезазначених умов є підставою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України для застосування деліктної відповідальності необхідною є наявність складу правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 2) шкідливого результату такої поведінки (шкоди); 3) причинного звязку між протиправною поведінкою і шкодою; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. Тобто, відповідальність наступає лише в разі наявності всіх вище названих чотирьох складових. Так судом не встановлено шкідливий результат для позивача, не встановлено наявність спричинення моральної шкоди позивачу відповідачем, тобто відсутній причинно-наслідковий звязок між діями (винними, а не будь-якими) відповідача за завданою шкодою. Позивачем не зазначено з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, не зазначено якими доказами це підтверджується. Суд критично ставиться до тверджень позивача щодо залякувань і погроз його сина, який був присутній під час проведення відповідачем перевірки. В судовому засіданні судом було встановлено з пояснень позивача, що його син [PERSON], [INFO], є повнолітньою і дієздатною особою. Твердження позивача про «пережиті почуття приниження, роздратування діями відповідача, страху і сорому»жодним належним і допустимим доказом не підтверджено. Згідно ч. 4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вище зазначені твердження позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засідання, не були підтверджені належними доказами. В позовній заяві та під час судового розгляду позивачем не було надано належних доказів наявності моральної шкоди та підтвердження факту заподіяння позивачу відповідачем моральних страждань, він не довів вину відповідача, не надав доказів причинно-наслідкового звязку між діями (винними, а не будь-якими) третіх осіб, відповідача за начебто завданою шкодою. Судом встановлено лише порушення відповідачем процедури складання акту про порушення ПКЕЕН від 20.07.2011 року, яка суперечить Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 (із змінами). Однак, враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку про відсутність причинного звязку між протиправною поведінкою і шкодою, тому відсутні підстави для відповідальності відповідача за завдану моральну шкоду. Також, суд звертає увагу на те, що позивачем обґрунтовується спричинення моральної шкоди його сину - [PERSON], хоча дана особа не є стороною по справі і не заявляла самостійних вимог. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, спеціаліста, покази свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, враховуючи вище викладене, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом визнання незаконним рішення комісії від 12.07.2011 року № 76 ПАТ «Вінницяобленерго»про нарахування збитків. Дані вимоги є обґрунтованими і доведеними. В задоволенні позовних вимог про визнання акта № 00281 від 02.07.2011 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення недійсним, дій ПАТ «Вінницяобленерго»щодо написання акта протиправними та стягнення моральної шкоди слід відмовити, оскільки такі вимоги є необґрунтованими і недоведеними. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при зверненні до суду, згідно квитанцій, було сплачено судовий збір в сумі 94, 10 гривень за вимоги немайнового характеру та 188, 20 гривень за вимоги майнового характеру. (а.с. 1, 2) Відповідно, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 31, 37 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1/3 частина немайнових вимог). Решту судового збору в сумі 250, 93 гривень, слід залишити за позивачем. Враховуючи наведене,

Outcome: partial