Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 16.11.2007 року з вини відповідача сталося ДТП, в результаті якої було завдано шкоди автомобілю, який належав [PERSON]. Позивач відшкодував всю суму завданої шкоди і просив стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу матеріальні збитки у сумі 34017 грн.00 коп. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Не заперечували вину в ДТП, однак вказали, що сума матеріальної шкоди спричиненої позивачу значно завищена та повинна фактично становити 6256 грн. 80 коп. Суд вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 16.11.2007 року в м.Дніпропетровськ по проспекту Кірова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Тойота Спринтер, державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] ( згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власник [PERSON], з правом керування [PERSON] ( а.с.89)), та автомобіля Тойота Камрі, державний номер АЕ 5454АІ, що належить [PERSON], яким він керував. Згідно з постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2007 року [PERSON] визнано винним в скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України за порушення п.12.3 Правил дорожнього руху України ( а.с.26) Внаслідок зіткнення автомобілю Тойота Камрі, державний номер [NUMBER], заподіяно шкоду на загальну суму 34341 грн. 72 коп., що підтверджується Звітом про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого в результаті ДТП від 25.02.2008 року (а.с.31-33). 15.11.2006 року між ЗАТ Страхова Група ТАС( з 11.11.2009 року назву змінено на Приватне Акціонерне Товариство Страхова група ТАС( а.с.5,8)) та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, ДСНТ/-21 211060401 від 15.11.2006 р., згідно з договором обєктом страхування став автомобіль Тойота Камрі, державний номер [NUMBER] ( а.с.9-16). Договором укладеним між ЗАТ Страхова групаТАС та [PERSON], ДТП відноситься до переліку страхових випадків. Відповідно до ст.6 Закону України Про страхування, добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. При цьому конкретні умови страхування визначаються при укладені сторонами договору страхування. Відповідно до ст.8 Закону України Про страхування, страхова компанія при настанні страхового випадку виплачує страхувальнику страхове відшкодування. 18.03.2008 року видатковим касовим ордером видано [PERSON] страхове відшкодування у звязку з страховим випадком у розмірі 34017 грн. 00 коп., відповідно до страхового акту №248В/05 від 14.03.2008 року ( а.с.34-36). Як вбачається із Страхового акту від 14.03.2008 року за 3248В/05 розрахунок вартості матеріального збитку здійснено ПАТ СГ ТАС згідно товарного чеку від 26.12.2007 року ПП [PERSON] ( вартість запчастин) та розрахункової квитанції №595508 ПП [PERSON] ( проведені ремонтні роботи) ( а.с.27-30). Суд не може прийняти до уваги твердження відповідача та його представника на те, що сума значно завищена , оскільки жодних доказів щодо завищеної оцінки вартості запчастин та ремонтних робіт відповідачем суду надано не було. Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом розяснювалося право відповідача на проведення судової товарознавчої експертизи в разі його незгоди з оцінкою матеріальних збитків спричинених в результаті ДТП, однак відповідачем клопотання не заявлялось. Згідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги ( регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який сплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних виплат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тому оцінюючи всі докази по справі суд вважає що, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні законні і підлягають задоволенню тобто підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума виплаченого відшкодування в розмірі 34017 грн. 00 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 460 грн. 17 коп.

Outcome: approved