Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

У серпні 2012 року ПАТ «[PERSON] [PERSON]» звернулось до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 167\~465, 57 грн., посилаючись на те, що 04 вересня 2007 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 014/2548/73/60234, за яким банк надав останньому за програмою «[PERSON] в кредит» грошові кошти в сумі 27\~230,00 доларів США 00 центів строком кредитування 84 місяці. За використання кредитних коштів в межах встановленого строку визначено проценту ставку в розмірі 13,50 % річних. Позичальник в свою чергу зобовязується прийняти кошти, належним чином використовувати їх та повернути в строк та на умовах, передбачених договором.Починаючи з вересня 2009 року відповідач не виконує зобовязання, щодо повернення кредиту та нарахованих процентів тому, саном на 04.01.2012 року, заборгованість [PERSON]становить167 465,57 грн.,яка складається з : 108 129 грн. 80 коп. заборгованість за кредитом; 25 595 грн. 64 коп. заборгованість за відсотками; 33\~740 грн. 13 коп. несплачена пеня за прострочення сплати кредиту. Посилаючись на викладене просили суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 167\~465 грн. 57 коп. та судовий збір в розмірі 1\~674 грн.65 коп. В судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимогипідтримала в повному обсязіта просила про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про день і час розгляду даної справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 77 ЦПК України у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони або інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Суд розглядає дану справу на підставі наявних в ній даний з постановлення заочного рішення. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 вересня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/2548/73/60234, за яким банк надав за програмою «[PERSON] в кредит» останній грошові кошти в сумі 27 230,00 доларів США строком кредитування 84 місяці, зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 13,50% річних за використання кредитних коштів в межах встановленого строку. Відповідно до п. 1.3 Статуту ПАТ «[PERSON] банк [PERSON]» (нова редакція) ПАТ «[PERSON] банк [PERSON]» є правонаступником всіх прав та обовязків ВАТ «[PERSON] банк [PERSON]», що існував у формі відкритого акціонерного товариства тип якого у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів ВАТ «[PERSON] банк [PERSON]» було змінено на публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «[PERSON] банк [PERSON]». Сплата позичальником заборгованості за отриманими кредитними коштами здійснюється на умовах та в порядку визначених договором. З заяви на видачу готівки вбачається, що 04 вересня 2007 року позивач перерахував останньому грошові кошти в сумі 27 230 доларів США. З цих підстав суд може зробити висновок, що взяті на себе зобовязання щодо надання кредитних коштів позивач виконав в повному обсязі (а.с.12). Щодо відповідача, то останнім порушено взяті на себе зобовязання щодо погашення основної суми боргу та сплати процентів за користування кредитними коштами. Так з розрахунківвбачається, що всього заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 04 вересня 2007 року складає 167 465 грн. 57 коп., з яких 108 129 грн. 80 коп. заборгованість за кредитом; 25 595 грн. 64 коп. заборгованість за відсотками; 33\~740 грн. 13 коп. несплачена пеня за прострочення сплати кредиту(а.с.6-8). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом було встановлено, що відповідач порушив умови взятого на себе зобовязання щодо своєчасного погашення суми кредиту та відсотків за його користування. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 674 грн. 66 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved