Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 12.11.2007 року помер її чоловік [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в с. Вербів, вул. Центральна, 86 Підгаєцького району, Тернопільської області. За життя [PERSON] заповів все своє майно дружині [PERSON] До одруження з позивачем [PERSON] був одружений з [PERSON], з якою на праві особистої власності мав по 1/2 частині спірного житлового будинку з господарськими будівлями. Його перша дружина 21.06.1993 року померла, однак [PERSON], прийнявши спадщину після померлої дружини, не встиг оформити своїх спадкових прав за законом на спадкове майно, що складалося з 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями в с. Вербів, вул. Центральна,86 Підгаєцького району, Тернопільської області. При зверненні до нотаріальній контори, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання позивач не зявилась, подавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримує, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області в судове засідання не зявився, однак до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача, та згідно якої позов визнають. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] був одружений з першою дружиною [PERSON], що стверджується свідоцтвом про одруження серії ЯС №700930 від 18.03.1950 року. Згідно з довідкою на житловий будинок, виданою Підгаєцьким районним БТІ 01.08.2012 року за № 611, [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями № 86 по вул. Центральній в с. Вербів Підгаєцького району Тернопільської області. Також даний факт підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданим на підставі рішення виконкому Бережанської районної ради за №349 від 15.12.1987 року, в якому вказано головою колгоспного двору [PERSON]. Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На підставі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. У звязку з цим суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] були співвласниками спірного житлового будинку та їх частки становили по 1\\2. Встановлено, що 21.06.1993 року [PERSON] померла та після її смерті відкрилась спадщина на 1\\2 частину спірного житлового будинку з надвірними будівлями. [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном на ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, однак не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] одружився вдруге з [PERSON] (дівоче прізвище Горунь) [PERSON] що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД №266357 від 01.09.1995 року. [PERSON] помер 12.11.2007 року про що видано свідоцтво про смерть серії І-ИД № 051266. Таким чином, [PERSON] мав право на цілий спірний житловий будинок з господарськими будівлями, однак при житті не оформив цього права у встановленому законом порядку. За життя [PERSON] в [PERSON] сільській раді Підгаєцького району від 12.01.1996 р. за №1 склав заповіт яким заповів все своє майно [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої [PERSON] сільською радою Підгаєцького району, Тернопільської області від 30.07.2012 року за № 30, [PERSON] на момент смерті проживав та був зареєстрований в [INFO], разом з ним проживала [PERSON]. На даний житловий будинок з господарськими будівлями по вищевказаному адресі заборона (арешт) не накладено. Підгаєцькою районною державною нотаріальною конторою 13.08.2012 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно у звязку з невизначеністю власників будинку. Інших спадкоємців за законом після померлих [PERSON], [PERSON] немає, що підтверджено листами Підгаєцької районної держнотконтори. Враховуючи те, що судом встановлено, що [PERSON] мав право на спірний житловий будинок, його право перейшло до позивача [PERSON] Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на успадковане за заповітом майно, що належало [PERSON], який помер 12 листопада 2007 року, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями в с. Вербів по вул. Центральній № 86 Підгаєцького району Тернопільської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved