Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

29 жовтня 2012 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту у розмірі 5 163 грн. 10 коп., з тих підстав, що позивач та відповідачка у простій письмовій формі уклали кредитний договір № 002-14082-290108 від 29.01.2008 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 2 500 грн. з подальшим визначенням ліміту кредитної лінії, відсоткова ставка -29, 9 % річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому кредитним договором - до 15 числа кожного місяця. Відповідач у встановлені кредитним договором строки обов'язки по сплаті заборгованості по кредитному договору не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитом. Позивач та відповідач у судове засідання не з'явилиcя, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач підтримав заяву, відповідач просив позов задовольнити та ухвалити рішення у зв»язку з визнанням позову. Наслідки визнання позову йому зрозумілі. Відповідно до положень ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 січня 2008 року позивач та [PERSON] у простій письмовій формі уклали кредитний договір № 002-14082-290108. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 2 500 грн. з подальшим визначенням ліміту кредитної лінії, відсоткова ставка -29, 9 % річних, а відповідач суму кредиту отримав та зобов'язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому кредитним договором - до 15 числа кожного місяця, не виконав. З 2010 року боржник взагалі припинив сплачувати будь-які кошти за кредитом, у зв'язку з чим у останнього перед кредитором виникла заборгованість. Станом на 14.08.2012 року, згідно розрахунку ПАТ, заборгованість за кредитним договором становить 5 163 грн. 10 коп., а саме: тіло кредиту - 1872 грн. 28 грн., заборгованість за відсотками - 975 грн. 12 коп., заборгованість за комісіями - 2 315 грн. 70 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 226 грн. 11 грн. Таким чином, судом встановлено, що дійсно відповідачем були порушені умови кредитного договору №002-14082-290108 від 29.01.2008 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Та згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.З.ч.1. ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини суми кредиту, позикодавець має право дострокового повернення всієї суми позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Оцінив дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги ПАТ є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved