Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь 459614 грн. 00 коп., 3% річних за прострочення зобов'язання у розмірі 27576 грн. 00 коп. а також понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що він надав [PERSON] позику на загальну суму 14477 доларів США, 35840 євро згідно наступних розписок: від 27.10.2009 року на суму 10595 доларів США, 10500 євро; від 27.11.2009 року на суму 10700 євро; від 09.12.2009 року на суму 10500 євро; від 18.12.2009 року на суму 3882 доларів США; від 03.12.2009 року на суму 4140 євро. Відповідач повернув йому частину боргу 10.02.2010 року у сумі 3000 євро, 29.03.2011 року у сумі 980 євро. Всього повернуто боргу у сумі 3980 євро, підлягає поверненню14477 доларів США, 31860 євро. Відповідач на його звернення щодо повернення боргу не реагує, у зв'язку з чим вимушений звернутися до суду з позовом. Позивач до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, у звязку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач отримав у борг від позивача 27.10.2009 року - 10595 доларів США, 10500 євро, які зобовязався повернути до 01.12.2009 року; 27.11.2009 року - 10700 євро, які зобовязався повернути до 10.01.2010 року; 09.12.2009 року - 10500 євро, які зобовязався повернути до 15.01.2010 року; 18.12.2009 року - 3882 доларів США, які зобовязався повернути до 18.01.2010 року; 03.12.2009 року 4140 євро, які зобовязався повернути до 15.01.2010 року. На підтвердження вказаних обставин складено розписки. З матеріалів позову та наданих розписок, судом встановлено, що відповідач повернув 10.02.2010 року - 3000 євро, 29.03.2011 року 980 євро./а.с.8/ Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до вимог ч.1 ст.524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Судом встановлено, що в зазначений строк відповідач гроші не повернув, на звернення позивача повернути гроші не реагує, а отже ухиляється від виконання взятого зобовязання. Відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що позивачем в позові зазначено вимогу про стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті, виходячи з курсу НБУ, встановленого на день подачі позову до суду який не відповідає дійсності, суд вважає за можливе стягнути заборгованість за розписками в гривневому еквіваленті з розрахунку офіційного курсу гривні до іноземної валюти встановленого розпорядженням НБУ на 12.01.2012 року. Так, згідно встановленого розпорядженням НБУ курсу гривні до іноземної валюти на 12.01.2012 року: долар США - 7,989 грн.; євро - 10,161 грн. Враховуючи, що між сторонами було укладено договір позики, а позичальник не виконує зобов'язання щодо повернення коштів за договором позики у встановлений в договорі строк, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за договором позики, виходячи з вищезазначеного курсу, у розмірі 439386 грн. 21 коп. та річні проценти від простроченої суми у розмірі 26363 грн. 16 коп., Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України сторона, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial