Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-18 00:00:00

28 листопада 2012 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 23 грудня 2006 року вона на підставі договору купівлі- продажу будинку, того ж дня посвідченого державним нотаріусом, за власні кошти придбала у власність житловий будинок [ADDRESS] який у встановленому порядку зареєструвала на своє ім'я 14 березня 2007 року. 26.09.2007 року вона зареєструвала у своєму будинку [PERSON] оскільки він не мав свого помешкання, а на той час вони мали наміри одружитися. 10 березня 2008 року вона уклала шлюб з [PERSON] Від шлюбу вони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO], який був усиновлений відповідачем, та дочку [PERSON], [INFO], які на теперішній час проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. У зазначеному будинку вони проживали однією родиною до липня 2011 року. В липні 2011 року [PERSON] знайшов роботу в м.Червоноармійську Донецької області в ПАТ "Шахтоуправління "Покровське" і виїхав на заробітки оселився в гуртожитку. Восени 2011 року відповідач повідомив її про намір жити окремо, вивіз з будинку всі свої речі та оселився у своєї матері. Наприкінці серпня 2012 року вона розірвала шлюб з [PERSON] Впродовж останнього року відповідач кілька разів з'являвся в будинку для того щоб провідати дітей. Весь цей час він не опікувався родиною та житлом. Їй доводиться самостійно займатися обслуговуванням будинку та надвірних споруд, сплачувати рахунки та комунальні платежі, докладати зусиль для підтримання помешкання в жилому стані. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що будинок придбав він ще до одруження за кошти які брав у кредит, але за документами будинок належить [PERSON] Позивач до будинку не пускає, з позовом до суду про вселення не звертався. Документально підтвердити те, що саме він придбав будинок за свої кошти не може. В будинку не проживає з липня 2012 року, з цього часу живе у своєї матері в м. Донецьку. Вислухавши сторони, дослідив матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу будинку (а.с.5), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно БТІ м.Дзержинська (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 10.03.2008 року зареєстрований виконкомом Новгородської селищної ради м.Дзержинська Донецької області актовий запис № 9 (а.с. 7). Згідно акту вуличного комітету від 06.01.2013 року [PERSON] проживає в [ADDRESS], м.Дзержинська з травня 2006 року по теперішній час. В зазначений будинок заселилась вдвох з сином [PERSON]. В подальшому вийшла заміж, народила доньку та проживала з [PERSON] однією родиною до літа 2011 року. На теперішній час [PERSON] в родині не проживає більш ніж півтора роки, сумісне господарство з [PERSON] не веде. Ніякого майна [PERSON] в будинку не має. Згідно ст.ст.71 і 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не мешкає в жилому приміщенні за вказаною адресою понад 1 рік. Відсутність відповідача за місцем реєстрації понад 6 місяців, підтверджується актом вуличного комітету, також підтверджується поясненнями позивача, та не спростовується відповідачем. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved