Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-23 00:00:00

11 вересня 2012 року представник позивачки, яка діє на підставі довіреності, посвідченої 20.04.2012 року приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу [PERSON], за реєстром № 259 звернулася до суду з позовом до Дудчинської, в обґрунтування якого зазначила, що 11.07.2008 року в с. Дудчино помер чоловік позивачки, [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями в с. Дудчино, Каховського району Херсонської області по вул. Садовій, 93 на земельній ділянці площею 1686 кв.м. Вказаний будинок спадкодавець придбав, викупивши в колгоспі ім. Куйбишева з 3500 крб., згідно акту від квітня 1978 року, зареєстрованому в Каховському БТІ 15.02.1992 року за № 150. До складу спадкового майна не включені самочинно збудовані прибудова, погріб літ. Б, вбиральня літ. Д, сараії літ. Е,Ж,К, навіс літ. Л, душ літ. М. Позивачка є єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину, що підтверджується довідкою Дудчинської сільської ради № 409 від 07.08.2012 року, яка свідчить, що на момент смерті чоловіка [PERSON] постійно проживала з ним, а також листом нотаріуса від 03.08.2012 року, що з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Звернення позивачки до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину залишене без задоволення з посиланням на те, що акт передачі будинку в 1978 році не є правовстановлюючим документом. Просила визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 52 кв.м., в тому числі житловою 37,8 кв.м. та господарськими будівлями при ньому сарай літ. Г, ганок літ. а-1, ганок а-2, огорожа № 1-4 та споруди № 5.І, розташовані на земельній ділянці площею 1686 кв.м. в с. Дудчино, Каховського району Херсонської області по вул. Садовій, 93 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 11 липня 2008 року. В судове засідання представник позивачки не зявився надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Між сторонами склалися правові відносини, урегульовані ст.ст. 376, 392, 1261, 1268 ЦК України. У відповідності до вимог ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що 11.07.2008 року в с. Дудчино помер чоловік позивачки, [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями в с. Дудчино, Каховського району Херсонської області по вул. Садовій, 93 на земельній ділянці площею 1686 кв.м (а.с. 6, 9-12). Вказаний будинок спадкодавець придбав, викупивши в колгоспі ім. Куйбишева з 3500 крб., згідно акту від квітня 1978 року, зареєстрованому в Каховському БТІ 15.02.1992 року за № 150. До складу спадкового майна не включені самочинно збудовані прибудова, погріб літ. Б, вбиральня літ. Д, сараії літ. Е,Ж,К, навіс літ. Л, душ літ. М(а.с.7). Позивачка є єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину, що підтверджується довідкою Дудчинської сільської ради № 409 від 07.08.2012 року, яка свідчить, що на момент смерті чоловіка [PERSON] постійно проживала з ним, а також листом нотаріуса від 03.08.2012 року, що з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с. 8). Звернення позивачки до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину залишене без задоволення з посиланням на те, що акт передачі будинку в 1978 році не є правовстановлюючим документом (а.с. 14). За наведених вище підстав суд вважає позов обґрунтованим і таким, який слід задовольнити у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved