Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому вказує, що 24.07.2007 між ВАТ [PERSON] Аваль і [PERSON] укладено кредитний договір, згідно умов якого останньому надано кредит у сумі 76125 доларів США зі сплатою 14,25 % річних, строком до 23.07.2027. У забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки відповідно до якого предметом іпотеки є житловий будинок №111-а по вул. Бородинській у м. Запоріжжі, земельна ділянка площею 0,0589 га, по вул.. Бородинській у м. Запоріжжі, земельна ділянка площею 0,100 га по вул.. Бородинській №111-а, загальна заставна вартість майна становить 512762 грн. 28.04.2011 Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості за вказаним кредитним договором. Рішення звернуто до виконання, але банк не може здійснити виконання рішення оскільки 04.10.2012 банк [PERSON] ВДВС повідомлено про накладення арешту на майно боржника, а саме на майно, яке передано в іпотеку банку. Позивач вважає, що держаний виконавець [PERSON] ВДВС не переконавшись, що майно перебуває в іпотеці у банку здійснила арешт цього майна 20.04.2011. Оскільки майно в іпотеку було передано набагато раніше, ніж на нього було накладено арешт державним виконавцем, і на теперішній час цей арешт перешкоджає виконанню судового рішення, просить суд звільнити майно з-під арешту, судові витрати просить на відповідача [PERSON] У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов визнає у повному обсязі і просить його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] ВДВС пояснив суду, що на виконанні у відділі перебуває виконавчий документ, виданий 18.04.2011 Орджнікідзевським райсудом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 817572,50 грн. у звязку з чим 20.04.2011 було накладено арешт на нерухоме майно боржника. Наявність обтяжень на це майно не перешкоджало його арешту. Просить вирішити спір на розсуд суду. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи і надані докази, суд дійшов такого висновку. Судом установлено, що 24.07.2007 між ВАТ [PERSON] Аваль і [PERSON] укладено кредитний договір, згідно умов якого останньому надано кредит у сумі 76125 доларів США зі сплатою 14,25 % річних, строком до 23.07.2027 (а.с.5-7). У забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки відповідно до якого предметом іпотеки є житловий будинок №111-а по вул. Бородинській у м. Запоріжжі, земельна ділянка площею 0,0589 га, по вул.. Бородинській у м. Запоріжжі, земельна ділянка площею 0,100 га по вул.. Бородинській №111-а, загальна заставна вартість майна становить 512762 грн. (а.с.8-12), про що до Державного реєстру іпотек внесено відповідний запис ( а.с.13). 28.04.2011 Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості за вказаним кредитним договором, стягнення має відбутися шляхом звернення на предмет іпотеки. Рішення звернуто до виконання, видано виконавчий лист і 17.05.2012 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного судового рішення (а.с.14-19). Разом з тим, дане судове рішення не може бути виконане, оскільки 20.04.2011 [PERSON] ВДВС накладено арешт на майно боржника, а саме на майно, яке передано в іпотеку банку. Арешт накладено у звязку з виконанням виконавчого документа, виданого 18.04.2011 Орджнікідзевським райсудом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 817572,50 грн. Державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС накладаючи арешт на майно [PERSON] не пересвідчився у відсутності обтяжень щодо цього майна та порушив вимоги ч.4 ст. 54 Закону України Про виконавче провадження, а саме, що звернення стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно, якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та розянює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Так, арешт майна [PERSON] державним виконавцем відбувся 20.04.2011, а заставодержатель - ПАТ [PERSON] Аваль був про це повідомлений лише 04.10.2012 Ленінським ВДВС, на виконанні у якого знаходиться виконавчий документ про виконання рішення суду від 28.04.2011. [PERSON] ВДВС так і не повідомив банк про накладення арешту на заставлене майно і не розяснив право на звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. Вiдповiдно до ст. 1 Закону України Про iпотеку iпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володiннi i користуваннi iпотекодавця, згiдно з яким іпотекодержатель має право в разi невиконання боржником забезпеченого iпотекою зобов'язання одержати задоволення своїx вимог за рахунок предмета iпотеки переважно перед iншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 3 Закону України Про iпотеку визначено, що у разi порушення боржником основного зобов'язання вiдповiдно до iпотеки iпотекодержатель має право задовольнити забезпеченi нею вимоги за рахунок предмета iпотеки переважно перед iншими особами, права чи вимоги яких на передане в iпотеку нерухоме майно не зареєстрованi у встановленому законом порядку або зареєстрованi пiсля державної реестрацiї iпотеки. Якщо прiоритет окремого права чи вимоги на передане в iпотеку нерухоме майно виникае вiдповiдно до закону, таке право чи вимога має прiоритет над вимогою iпотекодержателя лише у разi його/її виникнення та peecтpaцiї до моменту державної реестрацiї iпотеки. Прiоритет права iпотекодержателя на задоволення забезпечених iпотекою вимог за рахунок предмета iпотеки вiдносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог iнших осiб на передане в iпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реестрацiї iпотеки. Зареестрованi права та вимоги на нерухоме майно пiдлягають задоволенню згiдно з їx прiоритетом - у черговостi їx державної peecтpaцiї. Статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок та допустимiсть звернення стягнення на майно боржника в порядку примусового виконання, а саме: для задоволення вимог стягувачiв, що не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у двох Випадках - виникнення права застави пiсля винесення судом рiшення про стягнення з боржника коштiв і коли вapтicть предмета застави перевищує розмiр заборгованостi боржника заставодержателю. Так, Договiр iпотеки укладено 25 вересня 2007 року, а постанова державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС [PERSON] винесена 20.04.2011р., тобто право iпотеки виникло набагато ранiше, нiж держвиконавцем або судом було винесено рiшення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обгрунтованими, а накладений арешт на заставлене майно перешкоджає подальшому здійсненню виконавчих дій по виконанню рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2011 про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості за кредитним договором, тому заставлене майно необхідно звільнити з-під арешту. На підставі ст.. 88 ЦПК України з [PERSON] І,В. підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору у сумі 214,60 грн.

Outcome: approved