Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення матеріальної й моральної шкоди, посилаючись на те, що 13 липня 2011 року близько 07 год. 20 хв. в місті Дніпропетровську, по проспекту Правди з боку вулиці Радгоспної із лівим поворотом на вулицю Тепличну рухався автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який в свою чергу під час руху в районі перехрестя допустив зіткнення із моторолером Ліфанд/н АЕ 4372 АА під керуванням [PERSON], котрий рухався з боку м. Підгороднє в сторону м. Дніпропетровська. На місце ДТП були викликані співробітники ДАІ, та оскільки позивачу були спричинені тілесні ушкодження, тому й слідчого з відділу по ДТП ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. За цим фактом ДТП була порушена кримінальна справа відносно водія [PERSON], яка в подальшому були припинена в наслідок дії акту амністії. Позивач посилається на те, що оскільки транспортний засіб ГАЗ-2705 д/н [NUMBER] був отриманий Приватним підприємцем [PERSON] для господарської діяльності, а саме - перевезення вантажів, а [PERSON] працював на ПП [PERSON] водієм та виконував трудові функції. Також позивач зазначив, що цивільно-правова відповідальність водія ГАЗ-2705 д/н [NUMBER] [PERSON] була застрахована у АСТ закритого типу Дніпроінмед, тому й матеріальну шкоду повинна сплачувати саме страхова компанія. Відповідач [PERSON] Страхове Товариство Закритого типу Дніпроінмедвизнала позов та в добровільному порядку відшкодувала позивачу суму понесену ним на лікування. Позивач [PERSON] після відшкодування страховою компанією Дніпроінмедматеріальної шкоди відмовився від позовних вимог до компанії Дніпроінмед. Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20.08.2012 року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] Страхового Товариства Закритого типу ДНІПРОІНМЕД, [PERSON], третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в наслідок ДТП по відношенню до [PERSON] Страхового Товариства Закритого типу ДНІПРОІНМЕД було закрито. Розмір спричинених матеріальних збитків позивача складає 1 000 грн. 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 25 000 гривень. Позивач також зазначив, що оскільки в рамках кримінальної справи по факту ДТП 13.07.2011 року з вини водія [PERSON] адвокат представляв його інтереси як потерпілого в ході досудового слідства, а в подальшому кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] була припинена в наслідок акту амністії, а потерпілий [PERSON] сплатив адвокату за правову допомогу кошти у розмірі 2 500 гривень й потерпілий [PERSON] був вимушений звернутися до суду із цивільним позовом про стягнення матеріальної й моральної шкоди, завданої від ДТП, та за складання позовної заяви та ведення справи у суді позивач сплатив адвокату 2 500 гривень, отже, позивач зазначив, що послуги по представленню інтересів потерпілого в кримінальній справі та представлення інтересів у даній цивільній справі коштувало 5 000 гривень, та просив стягнути їх з відповідачів. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення з нього франшизи у розмірі 1 000 грн., в частині стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 25 000 грн., та стягнення судових витрат в розмірі 5 000 грн. не визнав, суду пояснив, що у позовній заяві не зазначено в чому полягає моральна шкода, заподіяна позивачеві, та з яких міркувань виходив позивач, визнаючи такий великий розмір моральної шкоди, крім того, не наведені докази, які підтверджують ці факти. Зазначив, що позовні вимоги про стягнення судових витрат у сумі 5 000 грн. є необґрунтованими і суперечать діючому законодавству, а саме ст.1 ЗУ Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала свої письмові заперечення в яких позовні вимоги до себе не визнає в повному обсязі, та зазначила, що вона не є належним відповідачем у справі, оскільки ч.1 ст.1172 ЦК України не може бути застосована відносно неї, також не може бути прийнято судом як належний доказ факт перебування у трудових відносинах її та [PERSON] подорожній лист від 13.07.2011 року № 8875158, оскільки законодавством не передбачено, що подорожній лист видається тільки працівникам юридичної чи фізичної особи. Таким чином, правова позиція позивача основана на припущеннях без належного документального та нормативно-правового підтвердження факту перебування [PERSON] та [PERSON] у трудових відносинах. Сума моральної шкоди не є розумною та справедливою. У позові не зазначено в чому полягає моральна шкода, заподіяна позивачеві та з яких міркувань виходив позивач визначаючи такий великий розмір моральної шкоди, крім того, не наведені докази, які підтверджують ці факти, вимоги про стягнення судових витрат у сумі 5 000 грн. є необґрунтованими і суперечать діючому законодавству, а саме ст.1 ЗУ Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах. Третя особа [PERSON] до суду не зявилась, але надала свої письмові пояснення в яких зазначила, що вона є власником автомобіля [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 15.10.2010 року уклала договір оренди вказаного транспортного засобу з ФОП [PERSON] на строк до 15.10.2011 року і передала їй автомобіль у користування за плату. ДТП сталося в той час, коли автомобіль перебував у користуванні [PERSON] під час дії зазначеного договору оренди та Полісу № АА/0906684 від 03.05.2011 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON] про відшкодування матеріальної й моральної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав. 13 липня 2011 року близько 07 год. 20 хв. в місті Дніпропетровську, по проспекту Правди з боку вулиці Радгоспної із лівим поворотом на вулицю Тепличну рухався автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який в свою чергу під час руху в районі перехрестя допустив зіткнення із моторолером Ліфанд/н АЕ 4372 АА під керуванням [PERSON], котрий рухався з боку м. Підгороднє в сторону м. Дніпропетровська. В наслідок ДТП позивачу були спричинені тілесні ушкодження, котрі виражені у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани в надбрівній області праворуч, пара орбітальної гематоми обличчя, закритої травми грудної клітини, перелому 5,6,7 ребер по під пахвовій лінії ліворуч, садини правої гомілки, які могли бути нанесені виступаючими частинами автотранспортного засобу, що рухався при ДТП. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САА 581764, автомобіль [NUMBER] належить [PERSON], яка в свою чергу надала даний транспортний засіб у оренду Приватному підприємцю [PERSON], відповідно до договору оренди ТЗ № 15/10-10 від 15.10.2010 року. Відповідно до матеріалів цивільної справи вбачається, що водій [PERSON] фактично виконував саме трудові функції водія по перевезенню вантажу на транспортному засобі марки ГАЗ-2705 д/н [NUMBER] працюючи на Приватного підприємця [PERSON] В матеріалах цивільної справи мається трудовий договір та копія подорожнього листа від 13.07.2011 року із зазначення власника ПП Лозовськата предметом вантажу хліб. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія [PERSON] була застрахована у страховій компанії Дніпроінмедвідповідно до страхового полісу серії АА № 0906684 діє з 04.05.2011 року по 03.05.2012 року. Суд встановив, що з боку відповідача [PERSON] Страхового Товариства Закритого типу Дніпроінмедбуло відшкодовано позивачу [PERSON] страхове відшкодування у повному обсязі, провадження по справі відносно АСТ ЗТ Дніпроінмедбуло закрито за заявою позивача. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як вбачається із вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, діюче законодавство передбачає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, дійшов до висновку, що моральна шкода діями відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] безсумнівно завдана, визначений позивачем її розмір відповідає характеру і глибині завданих моральних страждань, тому розмір відшкодування повинен бути задоволений в повному обсязі. Відповідно до договору про надання юридичної допомоги адвокатом від 21 липня 2011 року та квитанції до приходно-касового ордеру № 21-07/11 від 21.07.2011 року потерпілий позивач також був вимушений сплатити послуги адвоката у розмірі 5 000 гривень (відповідно до доданого розрахунку). Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦК України до судових витрат також відносяться витрати на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved