Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що Комунальне підприємство Дніпропетровської міської ради Жилсервіс-3(далі КП ДМР Жилсервіс-3) створено з метою утримання житлового фонду (гуртожитків), що передано на його баланс, та контролю за належним використанням будинків та прибудинкових територій. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 03.10.2005 року №4013 Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста житлових будинків ВАТ Будівельно-монтажний трест Дніпромістобуд, гуртожиток по вул.Свердлова,10-б було прийнято у комунальну власність територіальної громади міста та передано на баланс КП ДМР Жилсервіс-3. В даному гуртожитку відповідач з сімєю відповідно до ордеру №0169 від 25.02.2005 року займає житлове приміщення - кімнату №53, зареєстрований за вказаною адресою та на його імя відкрито особовий рахунок. На теперішній час відповідач не проживає в гуртожитку, що підтверджується актом, складеним працівниками позивача. Зі слів колишньої дружини відповідача [PERSON] останній не проживає в кімнаті з 2008 року. Комунальні платежі сплачує [PERSON] На підставі вищевикладеного позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням кімнатою №53 в будинку №10-б по вул.Свердлова в м.Дніпропетровську. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та, посилаючись на викладені в позові підстави, просив задовольнити його в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Третьою особою було надано заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. З урахуванням зазначеного та думки представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку, судом, у відповідності до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи за відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, приходить до наступного. Судом встановлено, що рішеннями виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №4013 від 03.10.2005 року та №2987 від 27.07.2006 року прийнято у комунальну власність територіальної громади міста житлові будинки ВАТ Будівельно-монтажний трест Дніпромістобудта, зокрема, передано на баланс КП ДМР Жилсервіс-3малосімейний гуртожиток за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Свердлова,10-б (а.с.4). Згідно довідок від 30.01.2012 року в кімнаті №53 гуртожитку по вул.Свердлова,10-б в м.Дніпропетровську зареєстрований відповідач та члени його сімї дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON], куди вони вселились на підставі ордеру №0169 від 25.02.2005 року. На імя відповідача відкрито особовий рахунок №3-016052 (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно акту перевірки підстав проживання від 30.01.2012 року, складених працівниками позивача, вбачається, що на момент їх складання в зазначеній вище кімнаті №53 [PERSON] не проживає, його особистих речей не виявлено (а.с.8). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначила, що відповідач з 2008 року в кімнаті не мешкає та його місцезнаходження не відоме. Речей останнього в квартирі не має, комунальні послуги він не сплачує, з дітьми не спілкується. Як вбачається з рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.03.2011 року по цивільній справі №2-1609/2011 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, під час розгляду справи також було встановлено факт окремого проживання відповідача від сімї з початку 2008 року (а.с.6). З урахуванням зазначених вище обставин суд вважає, що позивачем доведено факт не проживання відповідача за місцем реєстрації в кімнаті №53 гуртожитку по вул.Свердлова,10-б в м.Дніпропетровську понад 6 місяців без поважних причин та з урахуванням положень ст.ст.71,72 ЖК України, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та слід визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням кімнатою №53 в гуртожитку по вул.Свердлова,10-б в м.Дніпропетровську. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені останнім при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved