overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 17.12.2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог зазначила, що 23 березня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 19. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. За період спільного подружнього життя міцної, дружної сімї не створили через різні погляди на життя, втратили почуття взаєморозуміння, між ними склалися неприязні стосунки. Примирення та збереження сім»ї неможливі, сім»я носить формальний характер. Позивачка в судове засідання не з»явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, однак до суду надала заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся, про що свідчать поштові конверти, причини неявки суду не відомі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був повідомлений про дату судового засідання не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, врахувавши думку позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що 23 березня 2011 року [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Дмитрієва) В.В. зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 19 ( а.с. 5). Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Подружнє життя не склалося, вони не створили дружної, міцної сім»ї, втратили почуття поваги і взаєморозуміння. Примирення неможливе, збереження сім»ї суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Згідно ч 1 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В матеріалах справи не міститься інформації, щодо наміру позивачки після розірвання шлюбу змінити прізвище. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 28.02.1998 року у Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 249. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинені, разом вони не мешкають з січня 2011 року, в родині відсутнє взаєморозуміння. Примирення з відповідачем неможливо так як це заперечує інтересам позивача.. Після розірвання шлюбу син позивача та відповідача [PERSON], [INFO] залишається проживати з відповідачкою. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову та розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб І-ВЛ № 193408, виданого 19.09.2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 249, сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідача не бажають примірятися. Подальше зберігання шлюбу неможливе. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, складання повного рішення відкласти на строк три дні з дня закінчення розгляду справи, і проголосити вступну і резолютивну частини рішення суду, повідомивши осіб, які беруть участь у справі про можливість ознайомлення з повним рішенням суду з 07 березня 2013 року 11:30 години. суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

В лютому 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідачі є споживачами електричної енергії, особовий рахунок №191-59, надані позивачем послуги не сплачує, в результаті чого має заборгованість в сумі 220,26 грн. Просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ ДТЕК Донецькобленерго заборгованість в сумі 220,26 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, прохає суд їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 з подальшими змінами (далі за текстом Правила користування електроенергією) споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Ст. 162 ЖК України зобовязує власника житлового приміщення своєчасно вносити квартирну плат та комунальні послуги, до яких згідно ст. 67 ЖК України відноситься і електрична енергія. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником б. 12 по вул. Злітній в Приморському районі м. Маріуполя, та є абонентом ПАТ ДТЕК Донецькобленерго, обліковий рахунок №191-59. (а. с. 4). На підставі ст. 1.5 ЗУ Про електроенергетику від 16.10.1997 р. №575/97 ВР електроенергетика є галуззю України, державна політика в електроенергетиці базується на принципах забезпечення стабільного фінансування положення електроенергетики, а також відповідальності енергопостачальника і споживача. В порушення вимог діючого законодавства, відповідач належним чином не сплачував надану йому електричну енергію, в результаті чого має заборгованість в сумі 220,26 грн., що підтверджується наявним в справі розрахунком. (а. с. 5-10). Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь ПАТ ДТЕК Донецькобленерго судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачкою 27 квітня 2001 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку. У теперішній час з відповідачкою склались важкі відношення. Розлад сімейного життя стався через суперечки та нерозуміння один одного. Зараз проживають окремо, фактично шлюбні відносини припинені з листопада 2012 року. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згоден. У судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягав, просив шлюб розірвати. Відповідачка у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підставі того, що відповідачка повністю визнала позов, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З урахуванням переліченого суд вважає, що шлюб між сторонами по справі підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтовані доводів заявника, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивні частини. На підставі ст.ст. 207, 208, 211, 212, 222-224 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

У січні 2013 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 10 грудня 2010 року, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 250 гривень. Оскільки позивачка не в змозі сама утримувати дитину, у зв'язку з невеликою заробітною платою, та недостатніми для утримання сина аліментами, тому просила стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1000 грн., починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що не може виплачувати аліменти, оскільки не може працевлаштуватись на відповідну роботу із достатнім заробітком. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 10 грудня 2010 року (а.с.10) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 250 гривень. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Оцінюючи викладене, та враховуючи, що станом на 1 січня 2013 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років складає 1210 грн., суд вважає за необхідне відповідно до ч.1 ст.192 СК України позовні вимоги позивачки задовольнити частково, збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно з рішенням Бородянського районного суду Київської області від 10 грудня 2010 року та стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 605 грн., щомісячно, починаючи з 17 грудня 2012 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати в розмірі 300 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Виходячи з конкретних обставин та зважаючи на потребу в часі для викладення повного тексту рішення, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] у позовній заяві вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 15.05.2011року народження. Шлюбні відносини не склалися через відсутність взаєморозуміння один одного. В теперішній час відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка на даний час не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення ним трирічного віку. Єдиним джерелом її доходів є державна матеріальна допомога на дитину. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Ніяких стягнень за виконавчими листами з доходів відповідача не здійснюється. Позивач просить стягнути аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її присутності в судовому засіданні. Відповідач позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності, про що надав суду заяву. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2008 року. Згідно копій свідоцтв про народження, відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.2,3). Відповідно до довідки наданої Андріївською селищною радою 18.02.2013 року діти зареєстровані разом з матерю [PERSON]І.(а.с.4). Позивачка не працює з 17.07.2007 року, в теперішній час , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.5,6). У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязок є особистим, а не солідарним. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обовязок по утриманню дітей, а тому вимога позивача по стягнення аліментів підлягає задоволенню. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальний стан дітей та сторін по справі. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у частковому вигляді з його доходів. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, зазначивши в ньому, що з відповідачкою вони уклали шлюб 23 серпня 1980 року, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1436. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Зазначив, що спільне сімейне життя не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя, через що часто виникали сварки та непорозуміння. Подружні стосунки не підтримують, сімейного господарства не ведуть, проживають окремо. Вважає, що шлюб зберегти неможливо, так як подальше спільне життя і збереження шлюбу є безперспективним, суперечать його інтересам. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання з*явився, підтвердив обставини викладені в позові, просив шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про день час та місце слухання справи, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності по наявних в справі матеріалах Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 серпня 1980 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету . За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сімї стали неможливими, їх сімя існує формально. Суд вважає, що сімя розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

22 січня 2012 року в м. Львові помер [PERSON] , який доводився батьком позивачці [PERSON] і відповідачам. За життя він склав заповіт , яким свою земельну ділянку заповів [PERSON] . Так як на час його смерті [PERSON] з батьком не проживала , то повинна була на протязі 6 місяців з дня смерті батька , тобто до 22.07.2012 року подати заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Але цей строк вона пропустила і по цій причині нотаріальна контора відмовляє їй в видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому [PERSON] звернулась в суд з позовом в якому просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те , що вона періодично їздить на заробітки в Італію з 2005 року. Нас смерті батька знаходилась там на роботі . 23.01.2012 року приїхала на похорон батька , але затримуватись в Україні не могла , бо втратила б роботу за кордоном. Тому 25 січня 2012 року повернулась в Італію . Знову приїхала в Україну 16.01.2013 року Вона вважає , що строк пропустила з поважних причин. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні просив надати [PERSON] строк 2 місяці для подачі заяви про прийняття спадщини і мотивував це тим , що їй необхідно узгодитти питання приїзду в Україну , так як вона дальше перебуває на роботі в Італії. Відповідачка [PERSON] в суд не з`явилася , але подала заяву в якій вказує , що по стану здоров`я вона прибути в суд не може і просить справу розглядати без неї . Вона позов визнає. Треті особи [PERSON] і [PERSON] також позов визнали і пояснили , що їх батько помер в м. Львові в лікарні 22.01.2012 року. Його привезли додому 23 січня і 24 похоронили. [PERSON] приїхала на похорон батька , разом з дітьми , але вже 25 січня 2012 року вона поїхала назад в Італію , щоб не втратити роботу. Більше в 2012 році вона додому не приїжджала. Позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як видно з копії свідоцтва про смерть 1-СГ № 273914 , то батько позивачки [PERSON] помер 22.01.2012 року . Цей день є днем відкриття спадщини . Позивачка у відповідності до ст. 1270 ч.1 ЦК України повинна була на протязі 6 місяців з дня смерті батька подати заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини , так як з ним не проживала . Вона цей строк пропустила . Суд прийшов до висновку , що цей строк позивачка пропустила з поважних причин. Як встановлено судом під час розгляду справи , то на час смерті батька [PERSON] перебувала на роботі в Італії . Вона прибула в Україну 23.01.2012 року , що підтверджується відміткою в її закордонному паспорті. З пояснень відповідачів встановлено , що вона поїхла назад в Італію 25.01.2012 року . Тому причина пропуску строку є поважною , оскільки позивачка могла втратити роботу за кордоном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладення повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач свої вимоги мотивує тим, що згідно договору від 14.05.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 6500 грн. під 36 % річних у вигляді встановлення кредитного ліміту. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно сплачувати позивачу кошти в рахунок повернення тіла кредиту, нарахованих відсотків та комісії. Однак, відповідач взяті на себе зобовязання не виконав і припинив внесення щомісячних платежів. На даний час відповідач має заборгованість перед банком за кредитним договором в сумі 9747,88 грн. та 14799,01 грн. боргу зі сплати відсотків, 3288,35 грн. боргу за комісією, зазначив, що у звязку з неналежним виконання договору відповідач має також сплатити штрафи в розмірі 500 грн. та 1391,76 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь 29727 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати понесені у справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.05.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки. За умовами договору відповідачу був встановлений ліміт кредитування 6500 грн. з відсотковою ставкою 36 % річних на суму залишку за кредитом. Під час підписання даного договору відповідач була ознайомлена з усіма умовами договору. Вказані висновки суду підтверджуються копією заяви (а.с. 14-150 та копією умов та правил надання банківських послуг (а.с. 16-21) Відповідач скористалася кредитним лімітом, але в супереч умовам договору взяті на себе зобовязанням не виконує. У звязку з чим, станом на 31.12.2013 року відповідач має перед банком борг в розмірі 9747,88 грн. заборгованості з повернення кредиту, 14799,01 грн. боргу зі сплати відсотків, заборгованість зі сплати комісії в розмірі 3288,35 грн.. Крім того, відповідач має сплатити позивачу штрафи в розмірі 500 грн. та 1391,76 грн. Даний висновок суду підтверджується розрахунком позивача. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними що відповідають умовам кредитного договору і врегульовані договором, ст. ст. 526, 530, 536, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 29727 грн. заборгованості за договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем по справі судові витрати в сумі 297,27 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved