Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-09 00:00:00

В липні 2012 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісячно в твердій грошовій сумі 800 грн. починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є батьком дитини, однак гроші на утримання дитини в розмірі 200 грн. надає не регулярно і їх не достатньо. Вказує, що відповідач працює неофіційно, отримує нерегулярний дохід. Просить позов задовольнити, стягнути аліменти в твердій сумі. В судовому засіданні позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі 350 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову - 11 липня 2012 року до досягнення дитиною повноліття. Підтримала позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені нею в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення не заперечував, з розміром аліментів у твердій грошовій сумі в 300 грн. згоден. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП № 113751 позивач і відповідач мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач своє батьківство стосовно дитини не заперечує. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2, 3 ст. 181 СК України встановлено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивач подала заяву про уточнення позовних вимог та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, визнав обставини на які послалася позивач, а саме, що він отримує мінливий, не регулярний дохід, з розміром аліментів погодився. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved