overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

Заявник [PERSON], звернувся з заявою про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу між [PERSON], який помер 09 жовтня 2008 року та [PERSON], яка померла 22 квітня 2000 року, оскільки розбіжності в написанні прізвища спадкодавця унеможливлюють оформлення спадщини. Заявник заяву повністю підтримав і пояснив, що встановлення даного факту йому потрібно для оформлення спадщини. Заінтересована особа в судове засідання не з"явилась, але надала листа, в якому заяву визнала та просила слухати справу у її відсутність. В судовому засіданні встановлено, що 09 жовтня 2008 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 4,40 га. в умовних кадастрових гектарах , що розташована на території Олександрівської сільської ради та посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0155438 на ім.»я [PERSON], яка померла 22 квітня 2000 року спадкоємцем, якої був [PERSON] ( її син), який фактично спадщину прийняв, але юридично не оформив і помер. 04 липня 1997 року [PERSON] посвідчив заповіт за р.№30 у виконкомі Олександрівської сілбсбкої ради, яким все своє майно заповідав заявникові, що підтверджується копією заповіту за р.№30 від 04.07.1997 року. Отже заявник має право на зазначене майно. Спадщину заявник прийняв, але не може оформити спадщину через неможливість підтвердження родинних відносин спадкодавця з матір»ю. У свідоцтві про смерть спадкодавець зареєстрований на прізвище «Півень», а його матір «Півнева», а у сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвище матері спадкодавця «Пивнева», що підтверджується поясненням сторін, копією свідоцтва про народження, копіями свідоцтв про смерть, довідкою сільської ради, копією паспорту, копією сертифікату на право на земельну частку (пай). Відповідно до п.7 , 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до норм цивільно процесуального кодексу України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки та у правовстановлюючі документи неможливо внести відповідні виправлення. Обставини, що [PERSON] є матір'ю спадкодавця [PERSON] і їй належить сертифікат на право на земельну частку (пай) підтверджується документами виданими РАЦС , довідкою сільської ради та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Приймаючи до уваги вищевикладене суд вважає, що заява доведена і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений факт родинних відносин та факт належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Степанівської сільської ради Буринського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], оскільки він не може оформити спадщину через пропуск строку встановленого для її прийняття з поважної причини. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини так як встановлений законом строк він пропустив з поважної причини. Відповідач позов визнав і не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні 19 лютого 2008 року помер батько позивача [PERSON] постійне місце проживання якого було м. Кролевець Сумської області. Після його смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входять будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул.. Гагаріна 96 в с. Степанівка Буринського району Сумської області Позивач є спадкоємцем першої черги спорідненості. Коли позивач звернулася до нотконтори по питанню оформлення спадщини йому пояснили, що він пропустив строк для прийняття спадщини, що підтверджується поясненням сторін, копією свідоцтва про смерть . Відповідно до ст.1269 ЦПК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем мав подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] в нотаріальну контору своєчасно не звернувся через незадовільний стан здоров'я, фінансові проблеми та незнання чинного законодавства, а про пропуск строку довідалася в нотаріальній конторі, що підтверджується поясненням сторін. При таких обставинах суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і йому необхідно визначити додатковий строк тим самим задовільнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 19 липня 2008 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї і прожили разом до 07 травня 2012 року. Від цього шлюбу вони мають дітей -[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Як вказує позивач, шлюб та спільне життя з відповідачем не склалося, так як він поживає багато років не з сім'єю. Також спільне господарством між подружжям не ведеться, подальше проживання та збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає, між ними досягнуто згоду про утримання дітей, щодо місця їх проживання, участь у їх забезпеченні, тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19.07.2008 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї ,актовий запис № 1380. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просить слухати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

02 лютого 2012 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у сумі 31825.41 грн. та судовий збір у розмірі 318.37 грн. В обґрунтування позову позивач вказував на те, що відповідно до укладеного договору № 08\\01\\2007\\980К1892 від 14.09.2007 року [PERSON] отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 15 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2.4 % на місяць строком з 04.09.2007 року по 17.09.2010 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову, просив слухати справу без його участі. Відповідачі у судове засіданні не з'явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14.09.2007 року між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] був укладений кредитний договір № 08\\01\\2007\\980К1892, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 13 000,00 грн. на споживчі цілі строком з 04.09.2007 року по 17.09.2010 року зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 2.4 % на місяць. Відповідно до п. 2.3.1, 2.3.2 Кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно погашати заборгованість по кредиту згідно Графіку до 15 числа поточного місяця. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. На підставі ст. ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачами не виконані взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору у зв'язку із чим станом на 18.04.2011 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 31825.41 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 15000.00 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 15876.00 грн., несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 589.41 грн. та заборгованості по сплаті штрафних санкцій у вигляді штрафу, згідно п. 4.2 кредитного договору - 360.00 грн. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: розрахунком, договором. Таким чином вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 318.37 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

В вересні 2012 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача на користь ЖКП «Добробут» заборгованість за комунальні послуги в розмірі 4016,36 грн. В обґрунтування позову представник позивача посилалався на те, що відповідач проживає у кім. № 726 у гуртожитку по вул. Айвозовського 6, у м. Миколаєві, та не сплачує за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01 січня 2012 року заборгованість складає 4016,36 грн. Добровільно відповідач заборгованість не сплачує, незважаючи на неодноразові попередження про сплату боргу, тому позивач вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив про задоволення позову. Відповідач повідомлена своєчасно та належним чином в судове засідання не з»явилася, заяв проти задоволення позову до суду не надала. За згодою представника позивача суд в порядку ст. 224ЦПК України проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає у кім. № 726 у гуртожитку по вул. Айвозовського 6, у м. Миколаєві, та не сплачує за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01 січня 2012 року заборгованість складає 4016,36 грн. Добровільно відповідач заборгованість не сплачує. Згідно з ч.І ст. 66 ЖК України плата за користування житлом ( послуги по утриманню будинків споруд та при будинкової території ) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до ч. 1 ст. 68 Житлового кодексу України, на споживачів комунальних послуг покладено обов'язок своєчасної щомісячної їх сплати. Судом враховано, що прийнявши зобов'язання, відповідач його не виконує, у зв'язку з чим відповідно до ст.ст. 509, 510, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню в примусовому порядку, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем при пред'явленні позову в розмірі 214,60 грн., в зв'язку з тим, що згідно рішення Миколаївської міської ради від 22.01.2010р. №43/5 позивач звільнений від сплат державного мита при подачі позову. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: довідками; виписками з особового рахунку. При таких обставинах суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

В квітні 2012 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 19 червня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за актовим записом № 349. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з жовтня 2011 року та відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом із відповідачем. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній, спору щодо порядку виховання та місця проживання не має. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ст.cт. 110-112,114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхньої дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до ст. 113 СК України, відповідачу слід залишити прізвище [PERSON]. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

В квітні 2012 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 24 жовтня 1992 року Корабельним районним відділом реєстрації актів цивільного стану м. Миколаєва за № 582. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем по справі. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень проти позову до суду не надійшло. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до ст. 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище - [PERSON]. В порядку ст.. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резулятивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що з відповідачкою він зареєстрував шлюб 07 серпня 2009 року у виконкомі Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ними у будинку, що придбаний ними за рахунок кредиту у фонді підтримки молодіжного житлового будівництва. Подальше спільне життя, збереження шлюбу та сім'ї є неможливим із-за несумісності характерів. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить, як його з відповідачкою інтересам так і інтересам їхньої дитини, оскільки, як такий він припинив своє існування: вони з відповідачкою не ведуть спільного господарства та сімейного бюджету. В судове засідання позивач не з»явився, але в справі є заява в якій позов визнає, вказав, що строк на примирення не потрібен, прохав справу розглянути без його участі. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, але надала заяву де позов визнає повністю, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку про ухвалення судового рішення,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-05 00:00:00

26 квітня 2012 року [PERSON], звернулася до суду із зазначеним позовом. У позові вказала, що 20 серпня 2010 року вона з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, зареєстрували шлюб, актовий запис №226. В шлюбі у них народився син, [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. На даний час вона проживає окремо від відповідача. Відповідач добровільно не надає їй утримання. Оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і не отримує ніяких доходів то просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з тих же підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, про причину неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд заслухавши представника позивача, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстрували 20 серпня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №226, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-КЕ №071800. В шлюбі у них народився син, [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-КЕ №130144, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області 25 січня 2010 року. На даний час позивачка проживає окремо від відповідача, та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку, про що свідчить довідка видана Управлінням праці та соціального захисту населення Оржицької РДА від 13 квітня 2012 року. Позивачка потребує матеріальної допомоги, оскільки ніяких доходів не має. Зі слів представника позивача, із заробітної плати відповідача інші утримання не проводяться. Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч. 1ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судові витрати згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України необхідно віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-05 00:00:00

У квітні 2012 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначала, що 28 квітня 2007 року вони уклали шлюб, який зареєстрований у виконкомі Жердівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №05. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя у неї з відповідачем не склалося через несумісність характерів, у них постійно виникають непорозуміння, сварки. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їхня сімя фактично розпалась. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала повністю та просила суд задовольнити їх. При цьому пояснила, що в даний час подружні стосунки з відповідачем припинені, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, подальше збереження їхнього шлюбу є неможливим, строк для примирення є недоцільним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд встановив, що 28 квітня 2007 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у виконкомі Жердівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №05 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітнього синаСоломащенко [PERSON], [INFO](а.с.6). Також з»ясовано, що сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, проживають окремо. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки носить формальний характер. Майновий спір відсутній. На підставі викладеного та

Outcome: approved