Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

11 липня 2012 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої [PERSON] В обґрунтовування позовних вимог представник позивача в судовому засіданні вказувала, що рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1964 [PERSON] було призначено опікуном малолітньої [PERSON], [INFO] Коли малолітній [PERSON] було три тижні від народження її мати [PERSON] залишила дитину на онуку позивача по справі [PERSON] [PERSON] цей час позивач та її онука піклуються за малолітньою [PERSON]. З моменту народження дитини [PERSON] свідомо не приймає участі у вихованні та, утриманні своєї доньки, не цікавиться її життям та про фізичний і духовний розвиток дитини. Відповідачка жодного разу не навідувалась до доньки. Ніяких перешкод в спілкуванні з донькою їй не створювалось, адреса проживання не змінювалась. В судове засідання позивач не зявилась, направила для участі у справі свого представника. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги просила задовольнити. Представник третьої особи - Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити. Крім того, просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] Прокурор в судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, вказував про доцільність позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав відносно малолтпшм [PERSON], та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не зявилась, не представила доказів проти позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представник позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] є матірю малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 14). Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.06.2011 року було внесено зміни до актового запису про народження № 15 від 22.05.2007 року [PERSON], [INFO], в графі «Прізвище» і [PERSON] змінено на [PERSON]. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15.09.2009 року відповідачку [PERSON] було визнано безвісно відсутньою з лютого 2009 року, але зазначене рішенні було скасоване цим же судом 13.07.2012 року. З часу народження дитини відповідачка свої батьківські обовязки не виконувала, що обєктивно підтверджується характеристиками та поясненнями сторін. Утриманням та вихованням дівчинки займається позивач по справі [PERSON] (а.с. 7, 8,16). Відповідно до довідки-характеристики, складеної Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, відповідачка характеризується негативно, тривалий час знаходилась у розшуку, ухилялась від слідства, має схильність до зловживання спиртними напоями, підтримує відношення з особами, які ведуть антисуспільний спосіб життя, схильних до скоєння правопорушень та злочинів (а.с. 17). У судовому засіданні достовірно було встановлено, що відповідачці ніхто не чинить перешкод у спілкуванні з дитиною. Своєю бездіяльністю відповідач порушує свої зобовязання, закріплені в статті 51 Конституції України, а саме: «Батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття». Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення, і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. При розгляді даної цивільної справи достовірно встановленою, що відповідачка свідомо не виконує своїх обовязків по вихованню своєї дитини, не спілкується з нею і перешкод в спілкуванні їй з нею ніхто не чинив і не чинить. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.І - ухиляння від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обовязку виконання батьківських обовязків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що остання має задовільний етан здоровя, перешкод у спілкуванні з дитиною їй ніхто не чинив і не чинить. До того ж, судом враховано, що висновком органу опіки від 13.08,2012 року було зазначено про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] Суд також бере до уваги те, що поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджені обставини викладені, у позовній заяві, та факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої доньки. Крім того, відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 липня 2012 року і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд розяснює відповідачу, що відповідно до ст. 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати.

Outcome: approved