Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу, скасування та поновлення реєстрації права власності на квартиру. В обґрунтуванні позовних вимог посилався на те, що його батькові [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.01.2003 року належала на праві власності однокімнатна квартира [ADDRESS]. З 15.08.2008 року по 02.09.2008 року він знаходився на лікуванні в КЗ "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.Мечнікова" з діагнозом: гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу, великий ішемічний інсульт в правій гемисфері головного мозку з геморрагічною трансформацією. 19.08.2008 року [PERSON] перебував у тяжкому стані та приблизно в 19-30 год. до нього в лікарню прибув [PERSON] разом з приватним нотаріусом Яковлевою І.М. та запропонували підписати уже складену довіреність на передачу усіх повноважень стосовно підготовки документів та відчуження належної йому квартири. Дану довіреність він не міг прочитати через поганий зір та підписати через параліч правої руки. Незважаючи на це нотаріус разом з відповідачем наполягали на підписанні будь-яким шляхом уже запечатаного вищевказаного документу, хоча його суті та усіх подальших наслідків за станом здоров'я він не міг зрозуміти. Таким чином 19.08.2008 року приватний нотаріус Яковлєва І.М. посвідчила довіреність від імені [PERSON] на ім'я співмешканки [PERSON] на право розпорядження належною йому квартирою [ADDRESS]. У подальшому 30.09.2008 року між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] за вищевказаною довіреністю, та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу даної квартири. Після того, як стан здоров'я [PERSON] покращився, 18.05.2009 року він звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 30.09.2008 року та стягнення на його користь матеріальних збитків та моральної шкоди. [INFO] [PERSON] помер, єдиним спадкоємцем після його смерті є син - позивач по справі [PERSON], який вступив у дану справу як правонаступник та прийняв спадщину у встановленому законом порядку. В ході розгляду справи представником позивача були уточнені обґрунтування позовних вимог та зазначено, що під час лікування [PERSON] в КЗ "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.Мечнікова" 01.09.2008 року він був вивезений [PERSON] та [PERSON] на її квартиру по [ADDRESS]. За фактом викрадення батька позивач звертався до органів міліції, де і було повідомлено йому про дані обставини, однак до квартири [PERSON] його не впустила. Після укладання договору купівлі-продажу належної [PERSON] квартири [PERSON] відмовився виплатити [PERSON] гроші, після чого вона подала від імені [PERSON] 18.05.2009 року до АНД районного суду про визнання договору купівлі-продажу недійсним. [INFO] [PERSON] померла, після чого 21.09.2010 року [PERSON] відвіз [PERSON] до обласних психіатричної лікарні, де назвався його племінником, що зафіксовано в історії хвороби [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. [PERSON], називаючись знову його племінником, забрав усі документи покійного та тіло для захоронення, яке було вивезено у невідомому напрямку, після чого отримав свідоцтво про смерть та звернувся до пенсійного фонду для отримання пенсії та допомоги на поховання. Працівниками пенсійного фонду було повідомлено позивача, як сина, про смерть його батька [PERSON] Після звернення до органів міліції та прокуратури [PERSON] надав власноручно написану ним розписку від 17.04.2009 року про те, що квартира за адресою [ADDRESS] не продана по теперішній час та [PERSON] грошей за неї не отримав. Згоден продати цю квартиру або розірвати договір купівлі-продажу за згодою [PERSON]. Таким чином довіреність про надання повноважень на відчуження та договір купівлі-продажу квартири не відповідали волі власника [PERSON], вчинені всупереч закону, коштів від продажу квартири він не отримував і відповідач визнав цю обставину, про що написав розписку, тому позивач просив суд визнати недійсними видану на [PERSON] довіреність від 19.08.2008 року та договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 30.09.2008 року приватним нотаріусом Яковлевою І.М.; скасувати реєстрацію права власності на вказану квартиру за [PERSON] та поновити державну реєстрацію права власності за [PERSON]. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові, та просили його задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував та зазначив, що оспорюваний договір купівлі-продажу квартири укладений згідно з вимогами діючого законодавства, на час його укладання довіреність на ім'я [PERSON] не була скасована, про укладання такого договору [PERSON] було відомо та будь-яких претензій на час його укладання він не висував. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Яковлева І.М. в судове засідання не з'явилася, надала письмові пояснення та просила суд розглядати справу без її участі. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.01.2003 року на праві власності належала однокімнатна квартира [ADDRESS]. З 15.08.2008 року по 02.09.2008 року [PERSON] знаходився на лікуванні в КЗ "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.Мечнікова" з діагнозом: гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу, великий ішемічний інсульт в правій гемисфері головного мозку з геморрагічною трансформацією. 19.08.2008 року в приміщенні лікарні [PERSON] підписав на ім'я [PERSON] довіреність на представництво його інтересів в установах та організаціях з питань, пов'язаних з продажем від його імені та за ціну і на умовах на її розсуд договору купівлі-продажу належної йому на праві власності квартири [ADDRESS]. Дана довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Яковлевою І.М. та зареєстрована в реєстрі за №2626 (а.с.100). Дослідивши усі зібрані по справі докази в їх сукупності, в тому числі записи в медичних картках [PERSON], суд дійшов висновку про те, що вказана довіреність не могла бути підписана [PERSON] добровільно та з його згоди, оскільки до її можливого підписання він з нотаріусом не спілкувався, у зв'язку з чим своє волевиявлення щодо надання повноважень саме [PERSON] висловити не міг, також нотаріусом був йому пред'явлений для підписання уже складений та недрукований текст довіреності. Окрім цього, зважаючи на діагноз захворювання, через який [PERSON] станом на 19.08.2008 року перебував на лікуванні в КЗ "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.Мечнікова", на думку суду, дана довіреність ним не могла бути підписана за вільним волевиявленням та спрямована на реальне настання правових наслідків, у зв'язку з чим по своїй суті вона не відповідає вимогам закону, тому відповідно до вимог ст.203 ЦК України суд вважає визнати її недійсною. У подальшому 30.09.2008 року між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] за вищевказаною довіреністю від 19.08.2008 року, та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу вищевказаної квартири. 18.05.2009 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 30.09.2008 року та стягнення на його користь матеріальних збитків та моральної шкоди. В даній позовній заяві позивач посилався на те, що за станом здоров'я він не міг прочитати текст довіреності, підписати та усвідомлювати її суті. Дану довіреність зразу ж забрав у нотаріуса [PERSON] та з її текстом сама [PERSON] ознайомилася лише 12.09.2008 року, коли до квартири прийшов технік БТІ. Відповідач брав на себе обов'язки через [PERSON] продати належну [PERSON] квартиру та віддати йому гроші, але оформив її на своє ім'я і грошей не повернув. Як вбачається, [PERSON] обманним шляхом заволодів житлом [PERSON] та грошей за вказану квартиру не сплатив. У подальшому [PERSON] звертався до різних інстанцій з приводу незаконного заволодіння [PERSON] його квартирою, у зв'язку з чим [PERSON] 17.04.1999 року власноручно написав розписку (а.с.14), в якій визнав той факт, що квартира за адресою: [ADDRESS] ще ним не продана і [PERSON] за неї грошей ще не отримав. Згоден продати квартиру або розірвати договір купівлі-продажу за згодою [PERSON]. Із змісту даної розписки вбачається, що [PERSON] визнав свій обов'язок перед [PERSON] продати (перепродати) належну йому квартиру і віддати власнику гроші від її продажу, але станом на 17.04.1999 року квартира ще продана не була. З огляду на викладане, суд дійшов висновку про те, що договір купівлі-продажу [ADDRESS], укладений між [PERSON], яка діяла за довіреністю від імені [PERSON], та [PERSON], посвідчений 30.09.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Яковлевою І.М., слід визнати недійсним з підстав, передбачених ст.203 та ст.232 ЦК України, оскільки домовленість з приводу відчуження вказаної квартири та укладання оспорюваного договору купівлі-продажу існувала лише між [PERSON] та [PERSON]. На думку суду, [PERSON] обманним шляхом, обіцяючи продати квартиру іншій особі та віддати гроші [PERSON], який через тяжку хворобу потребував матеріальної допомоги та коштів на лікування, уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири на своє ім'я, та до теперішнього часу квартиру не повернув і гроші не виплатив. Таким чином, задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу, суд вважає також скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та поновити державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за [PERSON].

Outcome: approved