Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що з 1993 року зареєстрований в [INFO], де окрім нього зареєстрована його матір [PERSON] і бабуся [PERSON] Право власності на квартиру зареєстровано за матірю [PERSON] 26.01.2009 його матір уклала з [PERSON] договір комісії, відповідно до якого останній мав право вчиняти правочини в інтересах [PERSON] за її рахунок, але від свого імені. 11.09.2009 [PERSON] уклав договір купівлі-продажу зазначеної квартири з [PERSON] (далі Договір), не сповістивши про це ні позивача, ні [PERSON], гроші за продаж квартири останній не передав, згоду органу опіки і піклування на відчуження квартири не одержував, через що [PERSON], будучи неповнолітнім, разом з матірю і бабусею опинились без житла. Позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], так як він укладений в супереч його прав і інтересів. В суді представник позивача підтримав позовні вимоги, дав пояснення відповідно до обставин, викладених в позові і додатково показав, що договір комісії, укладений 26.01.2009 між [PERSON] та [PERSON] який передував продажу спірної квартири [PERSON], визнаний недійсним і у [PERSON] взагалі не мав повноважень укладати угоди від імені [PERSON] Представник [PERSON] проти позову заперечував, пославшись на те що, на час укладення Договору дотримані всі вимоги закону, нотаріусу була надана довідка, згідно якої в спірній квартирі окрім [PERSON] ніхто не зареєстрований, отже узгодження Договору з органами опіки та піклування не вимагалось. Наголошення позивача на недійсності договору комісії від 26.01.2009, укладеного між [PERSON] та [PERSON] на підставі якого останній здійснив продаж спірної квартири [PERSON] не повинно братись судом до уваги, так як фактично це намагання змінити підставу позову, що на даній стадії слухання справи неможливо. Також не є вірним, на думку представника відповідача, посилання позивача як на підставу для задоволення позову на порушення під час укладення Договору вимог Закону України Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей, так як він не розповсюджується на спірні відносини. Просив відмовити в задоволенні позову. Треті особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до суду не зявились, про дату і час слухання справи належним чином сповіщались, причин неявки не повідомили, що дозволяє судові розглянути справу за їх відсутності. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: [PERSON], [INFO], зареєстрований разом зі своєю матірю [PERSON] і бабусею [PERSON] в [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності (т. 1, а.с. 15-21, 24-26). 26.01.2009 [PERSON] уклала договір комісії з [PERSON], за яким останній отримав право вчиняти правочини в інтересах [PERSON] за її рахунок, але від свого імені, створюючи для неї певні юридичні наслідки, а саме здійснення продажу спірної квартири (т. 1, а.с. 27). 11.09.2009 [PERSON] уклав договір купівлі-продажу зазначеної квартири з [PERSON] (т. 1, а.с. 32). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.05.2010 визнано недійсним договір комісії від 26.01.2009, укладений між [PERSON] та [PERSON] (т. 2, а.с. 15-16), проте суд погоджується з представника відповідача, що наголошення на зазначеному факті не повинно братись до уваги як таке, що фактично скерована на зміну підстав позову, тоді як позовна заява не містить посилання на факт недійсності договору комісії як на одну з підстав для визнання Договору недійсним. Разом з тим, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу спірної квартири від 11.09.2009, укладений між [PERSON], який діяв від імені [PERSON], та [PERSON] є таким, що суперечить правам і інтересам неповнолітнього на той час [PERSON] та вимогам діючого законодавства, отже повинен бути визнаний недійсним. Так, ст. 215 ЦК України передбачає підстави недійсності правочину. Згідно ч. 6 ст. 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частина 2 ст. 155 СК України передбачає, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За ст. 17 Закону України Про охорону дитинствавід 26.04.2001 батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання. Згідно ст. 18 зазначеного Закону діти члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Відповідно до ст. 12 Закону України Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітейвід 02.06.2005 держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Згідно відповіді служби у справах дітей Московської районної в м. Харкові ради рішення щодо купівлі-продажу спірної квартири виконкомом ради не приймалось (т. 1, л.д. 62). Факт надання нотаріусу під час посвідчення Договору недостовірних даних щодо осіб, які проживають і зареєстровані за адресою спірної квартири встановлений під час розслідування кримінальної справи, порушеної відносно [PERSON] за фактом використання підроблених документів за ст. 358 ч. 3 КК України, яка закрита в звязку з актом амністії, що сторонами не заперечується, отже не підлягає доказуванню. Окрім того, зазначений факт підтверджується наявними в матеріалах справи документами і довідками, що містять суперечливу інформацію (т. 1, л.д. 24, 61, 118-119). Оспорюваний Договір негативно вплинув на обсяг житлових прав [PERSON], звузивши їх, що є недопустимим та протиправним і той факт, що під час укладення Договору і його посвідчення нотаріусу були надані підроблені документи зайвий раз вказує на невідповідність Договору вимогам діючого законодавства. Посилання представника відповідача про неможливість застосування до спірних правовідносини положень Закону України Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітейне є слушним, так як зазначений закон (розділ ІІІ) скерований, окрім іншого, на запобігання таких явищ як бездомність і безпритульність шляхом захисту житлових прав дітей.

Outcome: approved