Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування позову вказавши на те, що відповідно до умов договору № DNН4КР66970340 від 27.07.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2158,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.07.2008 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис у Заяві. Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. В зв'язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання за Кредитним договором, не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами, позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість станом на 22.01.2013 року в сумі 26653 грн. 43 коп., яка складається: заборгованість за кредитом - 2110,32 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 8822,63 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором - 13975,08 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1245,40 грн. Крім зазначеного, позивач просив стягнути на його користь судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 266,53 грн. Представник позивача до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до судового засідання не з'явилася, за місцем реєстрації відповідача проживає донька відповідача, як надала пояснення, що відповідачка є її матірю, виїхала на заробітки з міста і місце знаходження її їй не відомо. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до умов договору № DNН4КР66970340 від 27.07.2006 року Відповідач отримала кредит у розмірі 2158,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.07.2008 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») складана між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис у Заяві. Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Як встановлено ч.І ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в разі порушення зобов'язань, згідно ч.І ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ж до ч.І ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, а за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, зазначене регулюється нормами ч.І ст. 1054 ЦК України. Таким чином, з огляду на наведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню та необхідно стягнути з [PERSON] заборгованість, яка склалася станом на 22.01.2013 року в сумі 26653 грн. 43 коп., яка складається: заборгованість за кредитом - 2110,32 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 8822,63 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором - 13975,08 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1245,40 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 266,53 грн.

Outcome: approved