Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-18 00:00:00

04.11.2011 року та 22.11.2011 року уточнено, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу від 21.08.2009 року, згідно якого [PERSON] продала [PERSON] автомобіль Опель Аскона, реєстраційний номер [NUMBER] недійсним, про поділ спільного майна подружжя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування вказує, що з 06.04.2002 року по 25.05.2010 року він перебував з відповідачем у шлюбі. В лютому 1999 року, його товариш [PERSON], надав йому доручення на право управління транспортним засобом Опель Аскона, 1986 року випуску, реєстраційний номер 63517АН. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 14.05.2002 року [PERSON] через комісійний магазин з його згоди продав спірний автомобіль його дружині [PERSON], за придбаний на імя його дружини автомобіль, він особисто заплатив 6 000 доларів США. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки автомобіль було придбано під час перебування у шлюбі з відповідачем, тому він є спільною сумісною власністю подружжя, вважає, що має право на 1/2 частину вартості автомобілю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 21.08.2009 року, відповідач без його згоди продала спірний автомобіль [PERSON], після реєстрації транспортного засобу на імя [PERSON] було змінено його реєстраційний номер з 63517 АН на АЕ 3091 ЕА. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Курс долара США станом на 21.11.2011р. складає 8,070 грн. за 1 долар США, тому вартість автомобіля складає 48420 грн. Просить визнати не дійсним договір купівлі-продажу від 21.08.2009 року, згідно якого [PERSON] продала [PERSON] автомобіль Опель Аскона, реєстраційний номер [NUMBER], поділити спільне майно подружжя, виділивши у власність [PERSON] автомобіль Опель Аскона, реєстраційний номер [NUMBER], стягнувши з [PERSON] на його користь 1/2 частину вартості автомобілю, тобто 24210 грн., стягнути з відповідача судовий збір в сумі 866,40 грн., стягнути з відповідача витрати за подачу заяви про забезпечення позову -94,10 грн., за подачу заяви про витребування доказів 94,10 грн., та 1500 грн. за надання правової допомоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] в судовому засідання на позові наполягає, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечує, вказує, що автомобіль був проданий [PERSON] зі згоди позивача за 100 грн., пояснення позивача щодо вартості автомобілю в сумі 6 000 доларів США є видуманими, вони ніколи не купували зазначений автомобіль за таку велику суму. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона купила спірний автомобіль у відповідача за 100 грн., при укладанні договору купівлі-продажу був присутній позивач, який не заперечував, щоб вона придбала автомобіль у відповідача. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.04.2002 року до 25.05.2010 року, в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] був придбаний автомобіль Опель Аскона, 1986 р.випуску, реєстраційний номер [NUMBER],який зареєстровано на відповідача [PERSON], що підтверджується рішенням суду від 25.05.2010 року,та довідкою ДАІ, а.с.7, 10, зазначені обставини визнаються сторонами та не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно витребуваного судом договору купівлі-продажу від 21.08.2009 р. [PERSON] продала [PERSON] за 100.00 грн. зазначений автомобіль «Опель Аскона», 1986 р. випуску, транзитний №АО2562, з ідентичним номером кузова, договір зареєстрований Українською Товарною біржою. Згідно ст.60, 65 ч.1,2 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Подружжя розпоряджаються спільним майном за взаємною згодою. Дружина, чоловік мають право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Оскільки оспорюваний договір купівлі - продажу автомобілю, який виходить за межі дрібного побутового незважаючи на договірну ціну в 100.00 грн. встановленою сторонами за домовленістю, був укладений [PERSON] без згоди другого з подружжя, вказаний договір згідно ст.203 ч.1 ЦК України суперечить закону, та має бути визнаний недійсним на підставі ст.215 ч.1 ЦК України. Як наслідок, згідно ст.216 ч.1 ЦК України в разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все одержане від виконання правочину. Згідно листа державної автомобільної інспекції, а.с.8, [PERSON] зареєструвала спірний автомобіль на своє імя, автомобілю [NUMBER], та видано нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САА 038986. Таким чином слід визнати недійсним договір купівлі-продажу від 21.08.2009 р., зобовязати [PERSON] повернути [PERSON] спірний автомобіль, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 100 грн. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доводи позивача [PERSON] про сплату ним за придбання автомобілю на імя дружини [PERSON] 6 000 доларів США, нічим крім його пояснень не підтверджуються, судом за клопотанням позивача була призначена експертиза для визначення ринкової вартості спірного автомобіля, яка не була виконана експертом у звязку з не сплатою позивачем [PERSON] витрат за проведення експертизи. Оскільки ціна продажу спірного автомобілю по договору, за домовленість сторін становить 100 грн., тому саме цю суму слід повернути покупцю. Крім того, оскільки позивачем в судовому засіданні не надано доказів, щодо купівлі спірного автомобіля за 6 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 48420 грн., суд вважає необхідним, відмовити позивачу в частині позову щодо стягнення з відповідача [PERSON], 1/2 частини вартості спірного майна, тобто 24 210 грн. Відповідно до ст.79 ЦПК України, до витрат повязаних з розглядом судової справи належать: витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду, витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, витрати повязані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Оскільки позов задоволено частково, відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] понесені позивачем судові витрати 229,40 грн. судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Клопотання позивача про стягнення з відповідача 94,10 грн. за подачу заяви про забезпечення позову та 94,10 грн. за подачу заяви про витребування доказів, не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 79 ЦПК України, зазначені витрати не відносяться до витрат повязаних з розглядом справи. Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні». Таким чином, оплата послуг адвоката [PERSON], який надавав правову допомогу позивачу, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на час розгляду справи - 1147 грн., має складати 458,80 грн., яку слід стягнути з відповідача, відповідно до вимог ст. 84,88 ЦПК України. На підставі ст.ст.60, 65, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст.ст.203, 215, 216 ЦК України,

Outcome: partial