Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-27 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про встановлення батьківства, стягнення аліментів. Вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є матірю неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON] відмовився подати заяву щодо реєстрації його батьківства, у звязку з чим дитину зареєстровано із зазначенням у свідоцтві батьком [PERSON] Дитина проживає з матірю та потребує матеріальної допомоги, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила встановити, що [PERSON] є батьком [PERSON], стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01 червня 2012 року, та судові витрати. В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, з підстав викладених в позові. Пояснила, що після народження дитини проживала з відповідачем протягом чотирнадцяти років однією сімєю. [PERSON] визнавав батьківство, приймав участь у вихованні сина (відвідував дитячий садок, школу, проводив разом з дитиною вільний час), в свою чергу дитина вважала відповідача батьком. Останній час [PERSON] не цікавиться життям сина, не надавав матеріальної допомоги. В подальшому в судове засідання позивач не зявилася надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої позов визнав повністю. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Каховської міської ради Херсонської області проти задоволення позову не заперечувала, пояснивши, що визнання батьківства відповідача відповідає інтересам неповнолітньої дитини. Представник відділу реєстрації актів цивільного стану по Каховському району Каховського МРУЮ Херсонської області в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від нього не находило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, представників третіх осіб. Вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] народився 06 грудня 1996 року, про що 07 березня 1997 року зроблено актовий запис № 7, його матірю є [PERSON], батьком [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до довідки № 565 від 28 травня 2012 року, виданої комунальним підприємством Комунальне транспортне підприємство, [PERSON] разом із сином [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], б. № 121 (а.с. 5). Факт проживання відповідача з дитиною та позивачем підтверджується наявними в матеріалах справи фотографіями з сімейного архіву позивача, з яких вбачається, що [PERSON] спільно з дитиною проводили свята, відпочинок (а.с. 40 48). Відповідно до ст. 7 Конвенції Про права дитини, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків. Згідно із ст. 52 Конституції України діти ріні у своїх правах незалежно від походження, а також того народжені вони у шлюбі чи поза ним. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбу між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду ч. 2 ст. 125 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від конкретної особи, зібрані відповідно до цивільного процесуального законодавства України ч. 2 ст. 128 СК України. Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ст. 141 СК України). Права та обовязки матері, батька дитини, згідно ч. 1 ст. 121 СК України, ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122, 125 СК України. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментіввід 15 травня 2006 року № 3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утримання якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Як встановлено у ст. 134 СК України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження, на підставі рішення суду. Відповідач в порушення ст. 180 СК України ухиляється від матеріального забезпечення сина. Як встановлено ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанціїу разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС: прізвище, імя по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено (п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментіввід 15 травня 2006 року № 3). Суд, заслухавши позивача, представника органу опіки та піклування Каховської міської ради, дослідивши надані письмові докази, оглянувши речові докази, вважає, що факт батьківства позивача відносно неповнолітнього сина знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у звязку з чим вимоги позивача в частині визнання батьківства є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення аліментів суд вважає, що визнання судом батьківства [PERSON], є підставою для виникнення у останнього батьківських прав і обовязків. Враховуючи те, що відповідач обовязки щодо утримання дитини не виконує, чим порушується право позивача на отримання від відповідача достатніх коштів на утримання дитини, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини доходів починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду 05 червня 2012 року та, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати (а.с. 10 а).

Outcome: partial