Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Хмільницького міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про витребування майна, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі, їм належить на праві спільної сумісної власності будинок в м. Хмільнику по вул. Кутузова 166, який побудували в 1982 році і в якому донині проживають з дітьми та внуками. Право власності на будинок підтверджується Договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно, посвідченого Хмільницькою державною нотаріальною конторою Вінницької області від 1 серпня 1972 року за реєстром № 1526, зареєстрованого у Вінницькому обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації 21 липня 1982 року за реєстром № 1465, Актом про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 28.05.1982 року, затвердженого рішенням міськвиконкому від 10.06.1982 року № 146. З метою отримання позики грошей був укладений удаваний договір купівлі продажу будинку між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] 20 січня 2000 року за реєстром № 217, зареєстрованого в Вінницькому ООБТІ 27.03.2000 року за реєстром №1965. Скориставшись цією обставиною, [PERSON], без відома позивачів, продав будинок: договір купівлі-продажу цілого жилого будинку, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] 27 червня 2000 року за реєстром № 1561, зареєстрованого в Вінницькому ООБТІ 17.01.2005 року за реєстром № 1965. Згідно ст. 330 ЦК України, - якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 388 ЦК України, - якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Та обставина, що у позивачів не було волевиявлення (волі) на передачу будинку у інше володіння, у іншу власність - підтверджують рішення Хмільницького міськрайонного суду від 14 липня 2011 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 26 серпня 2011 року, якими встановлені наступні обставини : -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~«в цьому будинку зареєстровані та проживають позивачі по справі [PERSON], [PERSON], їхні діти та внуки : [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] 02.08.1986р.н., [PERSON] та Каріна [INFO] Будь-які відмітки про зняття з реєстрації позивачів та реєстрацію [PERSON] чи [PERSON] в домовій книзі відсутні. Позивач [PERSON], який проживає [INFO] був платником земельного податку по 2009 рік. З 2010 року йому надана пільга згідно ст. 12.6 Закону України «Про плату на землю»від 19.09.1997 року №535/98 ВР, він є абонентом природного газу, СО Хмільницьких ЕМ, та абонентом телефону №26907, що підтверджується довідками Хмільницької ОДНІ Вінницької області від 29.09.2010 року №4114, довідкою Хмільницького управління газового господарства ВАТ «Вінницягаз»від 16.09.2010 року №338, довідкою Хмільницьких ЕМ ВАТ «АК «Вінницяобленерго»від 16.09.2010 року №159, довідкою ВФ ВАТ«Укртелеком»ЦТП№23 м. Хмільника»; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~«[PERSON] та [PERSON] дійсно мали намір укласти договір позики грошових коштів під заставу будинку. При вчиненні дій по виконанню умов договору позики сторони мали намір укласти договір застави в забезпечення виконання зобов'язання щодо повернення позики, проте на вимогу позикодавця уклали договір купівлі-продажу будинку, який мав бути предметом застави»; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~«Ознакою удаваного правочину є те, що розбіжність між волею та її давнішім виявом стає наслідком навмисних дій його учасників, які мають за мету одержання усіма або принаймні одним із них певної користі. За удаваним правочином обидві сторони свідомо, задля якоїсь цілі, документально оформлюють один правочин, але між ними реально встановлюються інші правовідносини. Воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені право чином, зокрема, договір купівлі-продажу будинку, що приховує договір застави в забезпечення повернення позики, що має місце у даному випадку. Таким чином, при укладенні удаваного правочину купівлі-продажу будинку воля сторін була спрямована на укладення договору застави спірного будинку в забезпечення грошового зобов'язання за договором позики на суму 27519 грн»; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~«судом не приймаються до уваги твердження відповідачів про те, що позивачі були достовірно обізнані, що ними вчиняється саме договір купівлі-продажу будинку, а не договір позики, оскільки такий договір було підписано обома сторонами, нотаріально посвідчено, продавцеві [PERSON] було роз'яснено суть та наслідки такого правочину»; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~«до даних правовідносин, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права щодо визначення строку перебігу позовної давності, який в даному випадку починає відраховуватися з січня 2010 року, а саме з часу пред'явлення [PERSON] позову до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, оскільки позивачам до цього не було відомо про укладення договору купівлі-продажу спірного будинку між між [PERSON] та [PERSON]В». Згідно ч. 3 ст.61 ЦПК України, - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»- рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень". На підставі викладеного,

Outcome: approved