Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-24 00:00:00

У серпні 2012 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним вище позовом, в якому зазначила про те, що з 1998 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Разом з тим, сімейне життя у неї з [PERSON] не склалося. У них виявилися різні погляди на життя. Вони перестали розуміти один одного. Подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.104, ст.110 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 23 січня 1998 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області зроблено актовий запис № 12. Після укладення шлюбу чоловіку присвоєно прізвище - [PERSON], дружині - [PERSON] (а.с.5). У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлений позов й зазначила, що продовжувати подальше спільне життя з [PERSON] не бажає, від примирення відмовляється, збереження шлюбу суперечить її інтересам. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом ч.2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В судовому засіданні [PERSON] просила не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати.

Outcome: approved