Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-08 00:00:00

20 квітня 2012 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі розмірі 2500 гривень на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, а також аліментів на її користь на її утримання як дружини в сумі 1500 гривень до досягненя дитиною трьохрічного віку. В огрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2010 року, від даного шлюбу в них народилася донька Владислава, [INFO], батьком якої записаний [PERSON] Після народження дитини вони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо. Відповідач ухиляється від утримання дитини та не надає грошей на утримання її як дружини, в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, працює по контракту та має стабільний дохід; інших дітей у нього немає, стягнень по виконавчих документах не проводиться, а тому він має можливість, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти щомісячно на дитину на користь позивачки, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дитини. Крім того вона має право на утримання від чоловіка, оскільки їх дитина не досягла трирічного віку. Вважає, що аліменти повинні бути стягнуті в твердій грошовій сумі. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовільнити. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі на підставах, викладених в заяві та просили їх задовільнити- стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2500 гривень та на її утримання в розмірі 1500 гривень. Вважають, що аліменти повинні бути стягнуті саме в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач є підприємцем, а при стягненні аліментів в частці вони не зможуть відслідкувати його доходи. Підтвердила, що відповідач з березня 2012 року переказує на її банківську картку гроші в сумі 500 гривень, але цих грошей бракує на утримання дитини. Вона вимушена викладати при дистанційному навчанні студентів у ВНЗ на неповному робочому дні з кінця квітня 2012 року, проте це не позбавляє її можливості отримувати від відповідача аліментів згідно з п.4 ст.84 СК України. Посилання відповідача, що він утримує батьків, є безпідставними. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Просили в задоволенні позову відмовити. Свою відмову мотивують тим, що кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку у разі ухилення одного з подружжя від добровільної сплати таких коштів, проте відповідач надає таку матеріальуну допомогу в добровільному порядку шляхом переказу грошей в сумі 500 гривень, що позивачем не заперечується. Він також бажає брати участь у вихованні дитини, проте позивачка перешкоджає йому в цьому. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, то відповідач вважає її безпідставною, оскільки позивачка є працездатною, працює викладачем в навчальному закладі, а тому, посилаючись на ч.2 ст.75 СК України просив в задоволенні цієї позовної вимоги також відмовити. Крім того вважають, що при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати обставини, зазначені в ч.І ст.182 СК України, такими обставинами в його ситуації є те, що він має мати-пенсіонерку, яку він мусить фінансово підтримувати через невеликий розмір її пенсії; він є приватним підприємцем та його дохід становить 2000 гривень, з цієї суми він сплачує податки, комунальні витрати, надає допомогу матері та добровільно перераховує гроші позивачці. Тому вважає, що підстав для задоволення позову взагалі немає. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.08.2010 року, який зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 306, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від даного шлюбу мають малолітню доньку Владиславу, [INFO]. Батьком дитини є відповідач по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Угоди, посвідченої в нотаріальному порядку, про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, проте судом встановлено та сторонами не заперечується факт добровільної матеріальної допомоги відповідача в сумі 500 гривень щомісячно. Проте зазначених коштів на утримання дитини та дружини не вистачає, тому вони потребують матеріальної допомоги. Відповідно до вимог cт.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що позивач, знаходячись у відпустці по догляду за дитиною, вимушена працювати в режимі неповного робочого дня, проте це не позбавляє її права на отримання аліментів від відповідача, оскільки п.4 ст.84 СК України передбачено її право на утримання як дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи працює вона та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд встановив, що відповідач здоровий, працездатний, є приватним підприємцем та має дохід від підприємницької діяльності, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та податковою декларацією платника єдиного податку ФОП, а тому має можливість утримувати дружину. Посилання відповідача на знаходження на його утриманні матері-пенсіонерки суд не бере до уваги, оскільки на підтвердження сказаного відповідачем не надано доказів, а ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.І ст.184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших підстав, що мають істотне значення. Виходячи з положень даної правової норми, аліменти стягуються у твердій грошовій тільки в тому разі, коли їх стягнення у частковому відношенні до заробітку (доходу) неможливо чи важко. Відповідач є працездатним, зареєстрований як приватний підприємець та отримує доходт від підприємницької діяльності, а за таких обставин суд вважає, що з відповідача належить стягнути аліменти не в твердій грошовій сумі, як того просить позивач, а в частці доходу. З урахуванням обставин справи суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, але менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму, що передбачено статтями 182, 183 СК України, також в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку відповідача на утримання дружини на цставі ч.2 ст. 84 СК України. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави новий збір у розмірі 214,60 гривень в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати нових витрат при зверненні до суду.

Outcome: partial