Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість по кредитному договору № 002-20601-250807 від 25.08.2007 в сумі 23943,34 грн. та відшкодувати судові витрати. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності та винесення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що вона дійсно отримувала кредитні кошти в розмірі 3000,00 грн., однак у звязку із фінансовою кризою не могла їх вчасно повертати, на її номер мобільного телефону надходити смс-повідомлення від банку про наявність заборгованості, розмір якої не співпадає із розміром заборгованості, заявленої в позові. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 25.08.2007 між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 002-20601-250807, за умовами якого банк відкрив картковий рахунок в національній валюті України з відповідним тарифним пакетом та забезпечив видачу кредиту шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, ліміт якої розраховується банком самостійно. При цьому за умовами укладеного договору [PERSON] зобовязалась здійснювати оплату послуг банку згідно встановлених тарифів та у встановлені договором строки, здійснювати погашення обовязкових мінімальних платежів, сплачувати відсотки; у випадку невиконання зобовязань банк нараховує пеню. Взяті на себе зобовязання та свої обовязки за вищезазначеним договором [PERSON] не виконала. Згідно розрахунку заборгованість [PERSON] станом на 18.06.2012 на картковому рахунку становить 23943,34 грн., в тому числі тіло кредиту 7455,38 грн., заборгованість за відсотками 6373,98 грн., заборгованість за комісією 10113,98 грн., пеня 600,00 грн. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України , якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідачем [PERSON] не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень щодо невірного розрахунку банком заборгованості за кредитним договором. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону, та підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved