Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 27.02.2013 року уточнив та якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Докучаєва, 20, який належав померлому 10.12.2011 року [PERSON], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як на це нерухоме майно відсутній правовстановлювальний документ. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача, [PERSON] міської ради Одеської області, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. В судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] та [PERSON] не зявились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в м.Ізмаїлі по вул. Докучаєва, № 20 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2176 від 14.08.1997 року, посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м.Ізмаїлі. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 286156 від 13.12.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер 10.12.2011 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: м.Ізмаїл, вул. Докучаєва, 20. Як вже встановлено судом, [PERSON] належить незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: м.Ізмаїл, вул. Докучаєва, 20 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2176 від 14.08.1997 року, посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м.Ізмаїлі, але нотаріально посвідчений не був. Правові підстави для реєстрації вказаної угоди підтверджені технічною документацією [PERSON] МБТІ, а саме технічним паспортом на житловий будинок № 20 по вул. Докучаєва в м. Ізмаїлі, виданим комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації». На теперішній час вказаний договір не оскаржений та не скасований, а одна із сторін за договором [PERSON] помер 10.12.2011 року. З оглядом на вищевказане, враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд відповідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), визнає вищевказаний договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення договору не вимагається. Право власності таким чином за померлим [PERSON] встановлюється відповідно ст. 328 ЦК України. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 30632259 від 31.05.2012 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії V-ИВ № 470059 від 22.04.1987 року, виданого відділом (бюро) актів громадянського стану м. Челябінська; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ИВ № 433901 від 08.07.1997 року, повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінградського району; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії VІ-ИВ № 365625 від 28.03.1989 року, виданим відділом (бюро) актів громадянського стану м. Челябінська та свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 104337 від 13.06.2009 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «Бакалова». Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Так, заявами від 31.05.2012 року, посвідченими приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], на користь сина померлого [PERSON]. Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: м. Ізмаїл, вул. Докучаєва, 20, що підтверджено будинковою книгою на будинок № 20 по вул. Докучаєва в м. Ізмаїлі. Письмовою відповіддю приватного нотаріусу [PERSON] міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] від 20.12.2012 року за № 02-14/380 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як на це нерухоме майно відсутній правовстановлювальний документ. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved