Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-09 00:00:00

Керуючий ТВБВ 1 типу № 10003/0357 філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк»[PERSON] (надалі -банк) звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що 20.09.2006 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України»філією - Криворізьке відділення № 7897 та [PERSON] було укладено договір не відновлювальної кредитної лінії № 699 (надалі - кредитний договір), згідно умов якого йому було надано кредит на споживчі цілі в сумі 250000 грн. під 20,0% річних зі строком повернення кредиту не пізніше 19.09.2009 року, якщо тільки не буде застосовано іншого терміну повернення кредиту відповідно до п.4.2.2 кредитного договору. З метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язань, які виникають з кредитного договору між Банком та майновим поручителем [PERSON] (надалі - відповідач) було укладено договір іпотеки від 20.09.2006 року (надалі - договір іпотеки), посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] Відповідно до п. 1.2 вказаного договору іпотеки - предметом іпотечного договору є чотирьох кімнатна квартира, розташована на дев'ятому поверсі дев'яти поверхневого житлового будинку, загальною площею 86,6 кв.м, з яких житлова площа 54,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 1.3 вказаного договору іпотеки - вартість іпотеки визначена сторонами шляхом проведення оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності і згідно звіту про експертну оцінку від 08.09.2006 року, складеного субєктом оціночної діяльності ТОВ «Інвест-Кривбас-Експерт»становить 147 379,00 грн. Оскільки у позичальника [PERSON] в період з 19.09.2009 року по 17 вересня 2012 року виникла заборгованість по несплаті відсотків за користування кредитними коштами, в зв'язку з чим банк просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме вказану квартиру [ADDRESS], яка належить відповідачці [PERSON] на праві власності, а також просить стягнути з відповідачки на свою користь судовий збір у розмірі 1988,00 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ «Державний Ощадний банк України »[PERSON] не з'явилася, надала заяву у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглянути у відсутність представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'являється, про слухання справи повідомлялася. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні встановлено, що 20.09.2006 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України»філією Криворізьке відділення № 7897 та [PERSON] було укладено договір не відновлювальної кредитної лінії № 699 (кредитний договір), згідно умов якого йому було надано кредит на споживчі цілі у національній валюті в сумі 250000 грн. під 20,0% річних зі строком повернення кредиту не пізніше 19.09.2009 року (а.с.5-7). У зв'язку із проведенням державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців змін до статуту банку від 07.06.2011 року, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 року № 502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 року №261», та приведенням типу товариства у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства», відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»(а.с.21- виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, а.с. 26-29 зміни до статуту ). У звязку з реорганізацією філії - Криворізьке відділення № [NUMBER] «Ощадбанк»проведеною на підставі постанови правління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»від 23.01.2012 року № 33, відділення було перетворено на ТВБВ І типу № 10003/0357 філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк»(а.с. 31 -34) З метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язань, які виникають з кредитного договору між ВАТ «Державний Ощадний банк України»та відповідачкою [PERSON] було укладено договір іпотеки від 20.09.2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] (а.с.7-11). Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 4.3.2 вказаного кредитного договору позичальник повинен точно в строки, обумовлені кредитним договором, погашати Кредит та своєчасно сплачувати плату (відсотки) за користуванням Кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому Договору на першу вимогу Банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в Договорі, а також в повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати спричинені збитки. Згідно із ст.610 ЦК України зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.625 того ж Кодексу божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а згідно зі ст.629 цього ж Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності із ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно із ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до договору іпотеки, відповідач передала в іпотеку нерухоме майно, а саме чотирьох кімнатну квартиру, розташовану на дев'ятому поверсі дев'яти поверхневого житлового будинку, загальною площею 86,6 кв.м, з яких житлова площа 54,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування (ВСТ № 323653) від 03.08.2005 року, посвідчений Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-2285, зареєстрований та записаний в Криворізькому БТІ в реєстрову книгу за № 78-184 номер запису 184 (а.с. 13,14). Згідно п. 1.3 договору іпотеки від 20.09.2006 року, вартість предмета іпотеки визначена сторонами шляхом проведення оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності і згідно звіту про експертну оцінку від 08.09.2006 року, складеного субєктом оціночної діяльності ТОВ «Інвест Кривбас - Експерт »(а.с. 12) становить 147 379,00 грн. При цьому сторони погоджуються з тим, що вартість предмету іпотеки, зазначена у цьому пункті договору, є приблизною вартістю предмету іпотеки на момент передачі його у іпотеку. Реалізація предмету іпотеки у будь якому випадку буде здійснюватись за цінами, що реально склалися на ринку на момент його реалізації та є реальними щодо його відчуження за грошові кошти, в порядку, передбаченому цим договором та чинним на момент реалізації законодавством. Згідно «термінів та їх тлумачення»договору іпотеки, іпотекою забезпечуються в повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань позичальника за кредитним договором не відновлювальної кредитної лінії № 699 від 20.09.2006 року. Ст.33 Закону України «Про іпотеку»передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником (позичальником) основного зобов'язання іпотеко держатель, тобто банк, вправі задовольнити вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Однією з підстав звернення стягнення на предмет іпотеки є рішення суду. Як вбачається з матеріалів справи позичальник належним чином не виконував умови кредитного договору та своєчасно не вносив оплату за кредит. Відповідно до п.4.2.2 кредитного договору, п.3.1.3 іпотечного договору, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за договором. Розділом 6 іпотечного договору встановлено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Ст.39 Закону України «Про іпотеку»передбачено задоволення вимог іпотекодержателя на підставі рішення суду шляхом проведення прилюдних торгів. Відповідно до ст.35 Закону України «Про іпотеку»у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцям, письмову вимогу про усунення порушення. Цією ж статтею встановлено право іпотекодержателя розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, в разі якщо вимога іпотекодержателя залишиться без задоволення. Банк вправі за рахунок предмету іпотеки задовольнити свої вимоги у повному обсязі, який визначається іпотекодержателем самостійно на момент реалізації права іпотеки, у тому числі, але не виключно: а) основну суму кредиту; б) відсотків за користування кредитом; в) комісійну винагороду, визначену кредитним договором; г) нарахованих та несплачених на момент реалізації права застави штрафних санкцій за порушення зобов'язань за кредитним договором (пеня, штраф); д) витрат, понесених іпотекодержателем у зв'язку із зверненням стягнення на предмет застави та його реалізацію, у тому числі витрат на оплату послуг аудиторів, адвокатів та інших документально підтверджених витрат заставодержателя, якщо вони будуть мати місце; е) спричинених іпотекодержателю збитків в повному обсязі (п.4.3. іпотечного договору). Позивач набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого з своїх обов'язків, передбачених іпотечним договором, та/або випадку невиконання боржником своїх зобов'язань, передбачених кредитним договором. При цьому у разі порушення зобов'язання та прийняття банком рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, банк зобов'язаний надіслати відповідачу, письмову вимогу про усунення порушень, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про його виконання протягом 30 календарних днів з моменту її отримання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога залишається без задоволення, банк вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки, що передбачено п.6.1. іпотечного договору. Вказані вимоги Закону, банком виконані, позичальнику [PERSON] та відповідачу [PERSON] надсилались іпотечні повідомлення/вимоги про негайне погашення заборгованості від 09.08.2012 року, які були ними проігноровані (а.с.15-17). Таким чином банк вирішив звернути стягнення на предмет іпотеки способом не забороненим законодавством, у тому числі на підставі рішення суду. Позичальник [PERSON] значний період ігнорує умови кредитного договору, не сплачує кредит та відсотки за його користування, а отже тим самим порушує права банку, оскільки позбавляє його можливості отримувати доходи, на які він розраховував при укладенні кредитного договору. Станом на 17.09.2012 року за кредитним договором утворилась заборгованість по кредиту що становить 198 800,00 грн. (а.с.18). Згідно із ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір»від 08.07.2011 року (із змінами і доповненнями) з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений банком судовий збір у розмірі 1988,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved