Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

В листопаді 2012 року [PERSON] звернувся в суд з позовом та просить стягнути з ВП «Жданівський цукровий завод»ТОВ «Хмільницьке»с. Жданівка 50000 гривень у відшкодування завданої моральної шкоди. Позивач посилається на те, що він працював у ВП «Жданівський цукровий завод»«ТОВ Хмільницьке»с. Жданівка Хмільницького району Вінницької області. 10 жовтня 2011 року о 2-й годині під час виконання ним та іншими працівниками заводу своїх трудових обов'язків, проведення ремонтних робіт бурякорізки № 2 стався відрив частини накопичуваного бункера та падіння його на дільницю різки буряків переробного цеху, в наслідок чого лінійка №2 та наявний у ній буряк, вагою 10 тон, впали на них, заподіявши тілесні ушкодження, що потягли за собою довгочасний розлад здоров'я. Акт про нещасний випадок було складено 21 жовтня 2011 року. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 401 від 06.12.2011 року позивачу були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми, садна ділянки лоба справа, забійної рани тім'яної ділянки зліва, забою лівої кісті та правого кульшового суглобу, дисциркуляторної енцеалопатії 2 ст., початкової церебральної атрофії, які носять характер середньої степені важкості, що потягли за собою довгостроковий розлад здоров'я. За висновком МСЕК від 09.02.2012 року внаслідок нещасного випадку позивачу було встановлено 25% втрати професійної працездатності довічно. В наслідок отриманих травм позивач тривалий час лікувався стаціонарно в Хмільницькій ЦРЛ, Славутській ЦРЛ, Хмельницькій обласній лікарні, знаходився на стаціонарному обстежені в Українському державному науково-дослідному інституті медико-соціальних проблем інвалідності в м. Дніпропетровську, однак незважаючи на пройдене лікування позивач себе почуває погано, в нього постійно болить голова, він почав недочувати та погіршився зір. На даний час він немає можливості знайти роботу, яку він міг би виконувати відповідно до стану свого здоров'я, так як йому протипоказана робота на висоті, в умовах рухових механізмів, важка фізична праця, робота в нічний час. В судовому засіданні позивач -[PERSON] позовні вимоги підтримав, зменшивши розмір моральної шкоди до 25000 гривень. Такий розмір завданої моральної шкоди є співрозмірним із завданими йому на виробництві тілесними ушкодженнями, перенесенням фізичного болю, тривалим лікуванням, втратою 25% професійної працездатності довічно, часу і зусиль необхідних для відновлення його попереднього стану, часткової втрати зору та слуху, тому просить стягнути з ВП «Жданівський цукровий завод»ТОВ «Хмільницьке»с. Жданівка 25000 гривень у відшкодування завданої моральної шкоди. Відповідач -представник ТОВ «Хмільницьке»с. Жданівка позовні вимоги визнав частково, погоджується сплатити позивачу 5000 гривень у відшкодування завданої моральної шкоди. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити по наступних підставах. В судовому засіданні відповідач визнав, що позивач [PERSON] працював у ВП «Жданівський цукровий завод»«ТОВ Хмільницьке»с. Жданівка Хмільницького району Вінницької області і 10 жовтня 2011 року біля 2-ї години під час виконання ним та іншими працівниками заводу своїх трудових обов'язків, проведення ремонтних робіт бурякорізки №2 стався відрив частини накопичуваного бункера та падіння його на дільницю різки буряків переробного цеху, в наслідок чого лінійка № 2 та наявний у ній буряк, вагою 10 тон, впали на них, що заподіяло їм тілесні ушкодження, що потягли за собою тривалий розлад здоров'я. Акт про нещасний випадок було складено 21 жовтня 2011 року. Висновком судово-медичної експертизи № 401 від 06.12.2011 року доведено, що позивачу були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми, садна ділянки лоба справа, забійної рани тім'яної ділянки зліва, забою лівої кісті та правого кульшового суглобу, дисциркуляторної енцеалопатії 2 ст., початкової церебральної атрофії, які носять характер середньої степені важкості, що потягли за собою довгостроковий розлад здоров'я. Випискою з акту огляду МСЕК щодо результатів визначення ступеня втрати професійної працездатності доведено, що [PERSON] втратив 25% професійної працездатності довічно. Випискою з медичної карти Хмільницької ЦРЛ №3416 доведено, що позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Хмільницької центральної районної лікарні з 10.10.2011 року по 21.10.2011 року. Витягом з медичної карти Славутської ЦРЛ доведено, що позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Славутської центральної районної лікарні з 23.10.2011 року по 11.11.2011 року. Виписним епікризом №24497 доведено, що позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Хмельницької обласної лікарні з 06.12.2011 року до 20.12.2011 року. Випискою із історії хвороби Дніпропетровського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності №966 доведено, що позивач [PERSON] перебував на стаціонарному обстеженні в неврологічному відділенні Дніпропетровського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності з 20.02.2012 року по 28.02.2012 року. Незважаючи на пройдене лікування позивач себе почуває погано, в нього постійні головні болі, він почав недочувати та погіршився зір, відповідно йому важко знайти роботу, яку міг би виконувати відповідно до стану свого здоров'я, так як йому протипоказана робота на висоті, в умовах рухових механізмів, важка фізична праця, робота в нічний час, оскільки втратив 25% професійної працездатності. [PERSON] завдано моральної шкоди, яка виразилась в перенесенні фізичного болю, переживаннях, моральних стражданнях, втратою нормальних життєвих зв'язків, йому тепер потрібно вживати додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 173 КЗпП України передбачено, що шкода заподіяна працівнику каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним із виконанням трудових обов'язків, відшкодовується в установленому законодавством порядку. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться в разі якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.. Відповідно до ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, повинна її відшкодувати в повному обсязі. Шкода завдана фізичній особі ушкодженням здоров"я відшкодовується у випадках встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Ст. 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я фізичній особі, зобов"язана відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду, тощо. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, необхідно враховувати роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою. З огляду на вищевикладене суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 1167, 1195 ЦК України та

Outcome: approved