Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі , стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди , в послідуючому подав суду уточнену позовну заяву про поновлення на роботі , стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди позовом, в якій зазначив, що 01.10.2007 згідно наказу № 14 по КП Сватове тепловін був прийнятий оператором котельної № 8 сел. Соснове по переводу с ЕР теплокомуненерго ЛОКСТП Луганськтеплокомуненерго з окладом 680,00 грн. на місяць згідно штатного розпису. Наказом № 13 від 14.02.2012 року директора КП Сватове тепло[PERSON] його в звязку з виробничою необхідністю як оператора котельної № 8 переміщають на посаду оператора котельної № 3 без зміни істотних умов праці і зберігають за ним оклад згідно штатного розпису. Підставою такого переводу стала докладна записка майстра [PERSON] ч. 2 ст. 32 КЗпП України. 20.02.2012 року наказом № 8 директором КП Сватове тепло[PERSON] накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, що виразилось у невиконанні наказу № 13 від 14.02.2012 р. про переміщення та відсутність його на робочому місці 17 та 18 лютого 2012 року протягом двох повних робочих змін, без попереднього узгодження відсутності з безпосереднім керівником і без обґрунтування причин відсутності. Підставою являється доповідна майстра [PERSON] від 20.02.2012 року, пояснення [PERSON] від 20.02.2012 року. 05.03.2012 року подано подання директором [PERSON] до первинної профспілкової організації КП Сватове теплопро дачу згоди на його звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання ним без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника (до нього) раніше приймались заходи дисциплінарного або громадського стягнення. 06.03.2012 року профспілковий комітет первинної організації КП Сватове теплосвоєю постановою за № 4 дав згоду на звільнення його за ч. 3 ст. 40 КЗпП України (систематичне невиконання робітником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше приймались заходи дисциплінарного або громадського стягнення). Він вважає, що зазначаючи ч. 3 ст. 40 КЗпП України профспілка мала на увазі звільнення його за ч. 1 п. 3 ст. 40 КЗпП України. При розгляді подання директора [PERSON] профспілка не тільки не розібралась в підставах самого звільнення, але і не встановила якою нормою належить керуватись при розгляді подання. В звязку з цим він вважає рішення профспілки незаконним. Але наказом № 29 від 13.03.2012 року його звільнили за ч. 3 ст. 40 КЗпП України (систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного або громадського впливу) з 13.03.2012 року з виплатою компенсації за невикористану чергову тарифну оплачувану відпустку в кількості 13 календарних днів. Підставою звільнення являлись докладні [PERSON] від 13.02.2012; 15.02.2012;17.02.2012; 20.02.;21.02;23.02; 27.02; 29.02; 02.03; 06.03; 12.03; 13.03.2012; витяг з протоколу засідання профспілки КП Сватове тепловід 06.03.2012 року про дачу згоди на звільнення [PERSON]. Вважає, що наказ № 13 від 14.02.2012 року про переміщення його з котельної № 8 до котельної № 3 являється незаконним і підлягає відміні. Згідно ч. 2 ст. 32 КЗпП України не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ в тій же місцевості, отримання роботи на іншому механізмі або агрегаті в межах спеціальності, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не вправі переміщати робітника на роботу, протипоказану йому за станом здоровя. В даному випадку порушення закону полягає в тому, що директор підприємства не вказав в чому полягає виробнича необхідність, а також строк його переміщення. Із наказу вбачається ,що на його робоче місце переміщується із котельної № 3 [PERSON], а його в цей час переміщують із котельної № 8 до котельної № 3, коли такої згоди він не давав. Враховуючи, що в наказі не зазначено тимчасове переміщення, відповідно його перевели на постійне місце роботи. Справа в тому, що згідно з встановленим режимом робіт в котельній № 3 всі оператори котельної працюють на час опалювального сезону. Режим роботи котельної № 8 постійний. Тому, він вважає, що в даному випадку його повинні були повідомити не пізніше ніж за 2 місяці згідно з ч. 3 ст. 32 КЗпП України. Але змін в організації виробництва і труда по підприємству не було. Про це свідчить переміщення на його робоче місце тимчасового робітника [PERSON] без вказівки також часу його переміщення. З цього вбачається, що його із постійного працівника зробили тимчасовим працівником. Таким чином його права були порушені тим, що його перевели на роботу, не обумовлену трудовим договором. Вважає також що наказ про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани № 8 від 20.02.2012 року являється незаконним і підлягає скасуванню, тому що порушення трудової дисципліни він не порушував, оскільки згідно з наказом про прийняття його на роботу він виконував обовязки, передбачені трудовим договором в котельній № 8. Він не знає по яким підставам не був включений в графік чергувань операторів котельної № 8 в лютому, березні, квітні 2012 року. Тоді як згідно представленого графіка за період січень, лютий, березень, квітень в графік чергувань він був включений в січні, а в лютому, березні, квітні його вже не було. З 20.01.2012 р. по 08.02.2012 р. він знаходився на лікуванні і йому був виданий лист непрацездатності за цей період часу. Після хвороби він відпрацював зміни по числам: 09.02.2012н;12.02.д; 13.02 н; 16.02. д; 17.02.н; 20.02.д; 21.02 н; 24.02 д; 25.02 н; 28.02 д; 29.02н; 03.03 д; 04.03 2012 н. Повинен був вийти на роботу по графіку котельної № 8 07.02.2012 д, але 06.03.12 р. він був викликаний майстром [PERSON], до контори на засідання профспілкового комітету, де розглядалось подання директора підприємства про його звільнення за систематичне порушення трудової дисципліни, . профспілка дала згоду на його звільнення і йому було повідомлено, що він більше не являється працівником підприємства. Вважає, що рішення профспілки являється незаконним. Він попросив ксерокопії документів для звернення до суду про їх оскарження. Але йому директор КП Сватове тепло [PERSON] сказав, що йому їх віддадуть в прокуратурі. 07.03.2012 року він звернувся до прокуратури, щоб забрати документи та отримати відповідь, як йому поступити у даному випадку, йому пояснили, що йому по результатам розгляду звернення буде відправлена відповідь. З заявою до суду він міг звернутись лише після святкових днів , 12.03.2012 року без наявності документів, необхідних для вирішення трудового спору. Таким чином, вважає, що ним не було допущено порушень трудової дисципліни, систематичних невиконань функціональних обовязків без поважних причин, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, крім того не застосовувались заходи до нього дисциплінарного або громадського стягнення. В результаті чого він був звільнений. Вважає, що наказ № 29 від 13.03.2012 року являється незаконним і підлягає скасуванню, тому що не було систематичного порушення трудової дисципліни, як він зазначив, мало місце порушення його прав та обовязків. Крім того, при застосуванні до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення не було враховано ступінь тяжкості скоєного проступку та чи завдано шкоди , обставини, при яких скоєний проступок та попередня робота працівника. Все це не було враховано ні керівником підприємства, ні профспілковим комітетом, хоча його неодноразово нагороджували як в 2010 так і в 2011 роках грамотами за відповідальне відношення до своїх виробничих обовязків, вагомий вклад в поліпшення якості комунальних послуг, високий професіоналізм, добросовісну роботу ; грошовими преміями; неодноразово цінними подарунками. Копія наказу про його звільнення ним отримана 21.03.2012 року. Згідно до ст.. 237-1 КЗпП України йому підприємством через порушення його законних прав завдано моральних страждань, втрату нормальних життєвих звязків , що потребувало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вважає, що розмір моральної шкоди виходячи з принципу розумності та справедливості становить 5\~000 грн. Просить суд поновити його на роботі в КП Сватове-теплона посаду оператора котельні №8 з 13.03.2012 року. Наказ №13 від 14.02.2012 року про переміщення його з котельної №8 в котельню №3 , наказ №8 від 20.02.2012 року за порушення трудової дисципліни, постанову профспілкового комітету про дачу згоди на звільнення від 06.03.2012 року ;наказ №29 від 13.03.2012 року на його звільнення визнати незаконними та відмінити . Стягнути за час вимушеного прогулу заробітну плату виходячи з розрахунку середньої денной плати 77, 50 грв. , починаючи з 13.03.2012 року по день винесення рішення . Стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грв. Рішення про поновлення на роботі в якості оператора котельної №8 допустити до негайного виконання. ( а.с.87-90). Згідно наданого позивачем розрахунку , розмір заробітної плати за час вимушеного прогулу , яку він просить стягнути з відповідача , становить 1670, 90 грв. ( а.с.121). В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягаючи на поданому позові з підстав, зазначених у ньому, суду вказав, що він працював з 2007 в КП Сватове-тепло, порушень трудової дисципліни не допускав , дисциплінарні стягнення до нього не застосовувались . 14 лютого 2012 р. був виданий наказ на його переведення , як оператора з котельні №8 в котельню №3 через виробничу необхідність , проте без зазначення в чому ж полягає виробнича необхідність та строку такого переведення. 20 лютого 2012 року його викликали до адміністрації і показали наказ про оголошення догани , в якому він зазначив про свою незгоду. 06 березня 2012 року його викликали на профспілкові збори , де збори не розібрались в ситуації, що склалась і його звільнили за порушення трудової дисципліни. Лише на зборах він дізнався про існування доповідних записок майстра [PERSON], хоча раніше за них не знав. В котельню №8 він був прийнятий на постійну роботу оператором, де графік роботи з 18.00 вечора до 7.00 ранку і навпаки , робочий день, робоча ніч, два вихідних . Котельня №8 знаходиться в сел..Соснове м.Сватове , де він і проживає, а котельня №3 на кварталі Луначарського м.Сватове. В котельній №3 інший графік роботи - з 8 ранку до 19.00 вечора , там 4 працівники також як і в котельні 8. Проте в котельні №3 робота сезонна , лише на період опалювального сезону. Крім того, йому було б незручно добиратись на роботу на нове місце роботи згідно наказу про переведення в котельню №3 , так як графік руху громадського транспорту по м.Сватове не співпадає з графіком роботи в котельні №3. Після того, як він дізнався про наказ на переведення, він продовжував виходити на своє колишнє робоче місце в котельню №8 , де працював на змінах з оператором [PERSON] , якого перевели на його (позивача) робоче місце в котельню №8, здавав зміни, підписи в журналах ставив разом з оператором [PERSON]. Майстер [PERSON] бачив , що він на колишньому робочому місці, проте його не відсторонив від роботи. Після того, як він дізнався про наказ на переведення , він на наступний день разом зі своєю дружиною звернулись до керівництва підприємства , однак ні майстер [PERSON] , ні керівник [PERSON] не повідомили в чому ж полягає виробнича необхідність та строк його переведення. Тому він зробив висновок , що переведення в котельню №3 , де сезонна робота буде одночасно і його звільненням після закінчення опалювального періоду , тобто після 14 квітня, тому не погоджувався на такі зміни в його роботі, тим паче , що йому не зручно стало б добиратись на роботу на нове робоче місце. Якби йому своєчасно про все повідомили , можливо він би і погодився з наказом про переведення. Просить суд позов задовольнити , визнати незаконними накази стосовно нього ,стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грв, критерії визначення пояснити не зміг, лише вказав, що розмір моральної шкоди визначив виходячи з розрахунку близько 3 заробітних плат керівника підприємства . Представник позивача [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні підтримала поданий позов, вказавши, що накази стосовно [PERSON] є незаконними, бо в них не зазначено причини переміщення, в чому полягає виробнича необхідність та строк такого переміщення. Вважає , що в дійсності ніякої виробничої необхідності на підприємстві не виникло, бо на одному робочому місці один працівник просто замінив іншого. Якщо ж було допущено порушень трудової дисципліни зі сторони [PERSON], то в такому випадку законодавством передбачено порядок застосування заходів дисциплінарного стягнення, проте такі заходи стосовно нього не застосовувались. Законодавством передбачено що, якщо переводиться працівник, то він повинен знати куди та в звязку з чим він переводиться , строк такого переведення. Проте позивачу про таке не було доведено на підприємстві. Що ж стосується моральної шкоди , то неможливо зазначити точні критерії її визначення, кожна особа по-різному реагує на порушення її прав , та по-різному таке переживає. Позивач вимушений через незаконне його звільнення , змінити свій звичний спосіб життя, в нього виникли в сімї матеріальні труднощі, він зазнав психологічних переживань , тому моральну шкоду виходячи з даних обставин , він оцінив в такому розмірі . Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала , вказавши що стосовно позивача мало місце переміщення його з одного робочого місця на інше з котельні №8 , де він працював оператором в котельну №3 також оператором. Стосовно позивача було саме переміщення, а саме доручення тієї роботи на тому ж підприємстві , з тими ж умовами , окладом, змінилось лише місце . Проте позивач не виходив на нове робоче місце, в звязку з чим майстром [PERSON] були складені доповідні записки. Наказом №6 по підприємству [PERSON] було оголошено догану за невиконання наказу про його переміщення, однак і після цього він продовжував не виходити на нове робоче місце. Після цього директор підприємства звернувся до профспілкового комітету для дачі згоди на його звільнення . На час звернення до суду [PERSON] ще був працівником підприємства, однак після отримання ухвали суду його було звільнено. Підставою переміщення [PERSON] була доповідна записка [PERSON] про систематичне порушення [PERSON] трудових обовязків, його перевели на інше робоче місце для підвищення контролю за його поведінкою в робочий час , так як котельня №3 розташована ближче до адміністрації і майстру буде краще і ближче слідкувати за [PERSON] . Доказами порушення [PERSON] своїх трудових обовзків є графіки чергувань , оскільки він утримував в антисанітарних умовах робоче місце під час змін.. Про те, що [PERSON] після прийняття стосовно нього наказу про переміщення , продовжував виходити на роботу не на своє робоче місце в котельню №3 , а в котельню №8 , адміністрація знала , майстер [PERSON] робив йому усні зауваження , однак його не звільняли, бо адміністрація рахувала , що [PERSON] одумається , з ним проводились бесіди. Стосовно [PERSON] раніше застосовувались заходи матеріального заохочення за високу якість роботи. З часу винесення наказу про переміщення [PERSON] і до дня його звільнення в табелі обліку робочого часу стосовно [PERSON] на підприємстві робились відмітки про його прогули, оскільки в котельній №3 на роботу він не виходив. В задоволенні позову просить відмовити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює директором КП Сватове тепло. Працюючи на підприємстві [PERSON] порушував трудову дисципліну , не виконував вказівки майстра, утримував робоче місце в антисанітарних умовах тоді , коли в котельній №8 недавно було зроблено капітальний ремонт . Із-за оператора [PERSON] виходили із строю теплотраса та водопровід , він став некерованим, про що було зазначено в доповідних записках . Тому було прийнято рішення в цілях проведення з ним виховної роботи перевести його в котельню №3 , де таке ж саме обладнання, такі ж умови праці, таке ж навантаження , а рівень кваліфікації оператора [PERSON] підняти під час роботи останнього в котельній №8 , оскільки там хоча обладнання таке ж , однак ще є додаткове обладнання- гаряче водопостачання , яке відсутнє в котельній №3. Тому для [PERSON] зміни обовязків не було , а для оператора [PERSON] -круг обовязків став ширше. З заявами про незручності з проїздом до робочого місця на кв.Луначарського в котельню №3 від [PERSON] не надходило , тому це питання адміністрацією і не вирішувалось, якщо б він звернувся , міг бути зміненим графік роботи до розпису руху маршрутних таксі по м.Сватове. [PERSON] ознайомившись з наказом вперто повідомив про те, що його підписувати не буде , не розібравшись в причині переміщення та на який строк воно проводиться. [PERSON] виходив на роботу , підписувався і просто сидів в котельній №8 , що було з його боку грубим порушенням своїх трудових обовязків. Виробничою необхідністю , яка сприяла проведенню такого переміщення в даному випадку є необхідність підвищення кваліфікаційного рівня оператора [PERSON] , ознайомлення його з роботою в котельній №8 , а не лише виховна функція стосовно оператора [PERSON] . Термін переміщення в наказі не був вказаний , бо в наказі зазначено про переміщення без зміни істотних умов праці, що означає , що [PERSON] , як працював тимчасово на кот.№3 , так і залишився тимчасовим працівником , будучи переведеним в котельню №8 , а [PERSON] , як працював на постійній роботі в котельній №8 , так і будучи переведеним в котельню №3 після опалювального сезону був би переведений на своє колишнє робоче місце в котельню №8, а [PERSON] було б звільнено по закінченню строку трудового договору . Він , як керівник вважав, що [PERSON] одумається, почне виконувати наказ про його переміщення, в нього сімя , дитина , сімю необхідно утримувати , тому йому надавалась можливість виправитись. Проте він вперто продовжував не виконувати цей наказ . Місце проживання йому ніхто не змінював, робоче місце залишилось в м.Сватове , звернення [PERSON] про зміну проїзду до робочого місця не було , це питання не вирішувалось. Звільнення [PERSON] проведено на законних підставах, за згодою профспілкового комітету , через систематичне порушення ним трудової дисципліни та після притягнення його до дисциплінарної відповідальності в вигляді догани. Такий наказ на підприємстві один, інших звільнень не було , підприємство має високі показники якості роботи , звільнення [PERSON] є законним , в задоволенні позову просить відмовити. Режим роботи на всіх котельнях згідно правил внутрішнього трудового розпорядку є одним, в котельній №8 працівники самі змістили на 1 год режим роботи в змінах, про що йому , як керівнику не було відомо, наказу про сезонність роботи на підприємстві не існує, лише стосовно окремих працівників в наказах про прийняття на роботу може бути зазначено період роботи, що в свою чергу повязано з опалювальним сезоном, такі працівники взимку працюють на підприємстві, а після закінчення опалювального сезону перебувають на обліку в центрі занятості і знову потім працюють на час опалювального сезону. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює оператором котельні №8 м.Сватове, працювала з позивачем, змінювали один одного. На профспілкових зборах вона не була присутньою, так як працювала . На роботі ведуться журнали по устаткуванню , куди заносяться показники. Інколи були зауваження до позивача з приводу неналежного ведення журналу , були випадки, що і робоче місце він залишав в непривабливому стані . Інколи вона зверталась до [PERSON] з проханнями про надання допомоги по роботі, він не відмовляв, надавав їй допомогу. Режим роботи в котельні з 18.00 год . до 07.00 год. , з 07.00 год. до 18.00 год.. Робота в котельній №8 є протягом цілого року , а в котельній №3 на час опалювального сезону. Нещодавно на зміні [PERSON] згорів насос, коли вона прийняла зміну- перейшли на роботу іншого насоса , причину поломки вона не знає, насос до цього часу не відремонтували. На роботу в котельню №8 вона їздить велосипедом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача. 14.02.2012 р. чоловік прийшов з роботи схвильований , повідомив, що йому зателефонував майстер [PERSON] та повідомив про переведення в котельню №3, причину пояснити не зміг. Це її здивувало , оскільки в чоловіка все було гаразд на роботі , його за сумлінну працю неодноразово заохочували. На наступний день вона з чоловіком звернулись до адміністрації підприємства , де майстер [PERSON] показав наказ про переведення чоловіка в звязку з виробничою необхідністю , потім вони зайшли до керівника підприємства , який також нічого пояснити не зміг. Вони звернулись після цього до прокуратури району з заявою. На слідуючий день відбулись профспілкові збори, вона порадила чоловіку записати їх проведення на мобільний телефон , оскільки хотіла почути в чому полягає виробнича необхідність. Чоловік повідомляв на підприємстві , що йому незручно добиратись на роботу в котельню №3 громадським транспортом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив , що працює слюсарем Сватове-тепло. [PERSON] останнім часом ігнорував вказівки майстра . [PERSON] після закінчення своєї зміни не мив приміщення, не виконав вказівки майстра про необхідність прибрати труби для того, щоб поставити ліси . На слідуючий день майстер [PERSON] при всіх йому виніс догану, майстер тоді і другим працівникам робив зауваження. На зміні Рудича згорів мотор , точну дату та причину поломки вказати не може. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює оператором котельні №8. Він працював з позивачем, той свої обовязки знав. Вони змінювали один одного, а разом не працювали. Приймали зміну згідно журналу, все було заповнено. Зараз він добирається на роботу велосипедом, а взимку- маршрутним таксі. Приміщення в антисанітарних умовах Рудич після себе не залишав, одне лише - він завжди знаходився на зміні в горизонтальному положенні , під час прийняття зміни він також лежав, в обовязки опеператора входить весь час слідкувати за роботою устаткування. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює тимчасово в котельній №8 з 16.02.2012 року , а спочатку приймався на роботу в котельню №3, був переміщений в звязку з виробничою необхідністю, так написано в наказі. На його погляд виробнича необхідність стосовно нього полягає в взаємозамінюваності , він оператор і повинен вміти працювати в будь-якій котельні. Коли він став працювати в котельні №8 , на змінах був присутнім і Рудич, працював він , [PERSON], а Рудич був лише присутнім, хоча можливо якусь строку і заніс в журнал. Майстер [PERSON] щодня приїздив до котельні №8 і завжди відправляв Рудича в котельню №3 , а той не слухався і вказівки майстра не виконував. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює майстром КП Сватове-тепло. Наказ від 14.02.2012 р. стосовно Рудича про переміщення був виданий на підставі його (майстра) доповідної записки- за систематичне порушення трудової дисципліни , в цілях здійснення контролю за дотримання трудової дисципліни оператором [PERSON] , тобто проведення з ним профілактичної роботи. Тому припинення халатного відношення до роботи [PERSON] і є виробничою необхідністю в даному випадку. Котельня №3 розміщена ближче до адміністрації і тому він (майстер) мав би можливість постійно здійснювати контроль за дотриманням трудової дисципліни [PERSON]. Крім того, кожний оператор повинен періодично , хоча б місяць попрацювати в котельній №8. [PERSON] раніше неодноразово заохочувався з його (майстра) подання, а вже в 2011 р., 2012 р. Рудич став порушувати трудову дисципліну . Останній випадок був слідуючим- при черговому відвідуванні вранці котельні було встановлено, що Рудич лежав, дивився телевізор , плюхав насіння , тобто залишив котли без догляду , без контролю, що є грубим порушенням трудових обовязків, при складанні доповідної записки в даному випадку Рудича слід було б відразу звільнити, однак йому надали можливість виправитися , видавши наказ про його переміщення, тому в доповідній записці даний факт він не зазначив. Переміщення було тимчасовим, оскільки після закінчення опалювального сезону оператор [PERSON], який приймався на роботу до 14 квітня мав бути звільненим , оскільки період його роботи закінчувався, а Рудич знову працював би на своєму колишньому робочому місці в котельній №8. Йому про це повідомлялось , коли він приїхав ознайомитись з наказом . [PERSON] журнал заповнював з порушенням порядку його заповнення , оскільки записи повинні проводитись до журналу кожні 2 години , як оператор, він гарний спеціаліст, неодноразово заохочувався в роботі, а із-за його поведінки і виникли такі питання. Питання про те, як добиратись Рудичу на зміну в котельню№3 не вирішувалось , оскільки Рудич з таким питанням до керівництва не звертався , якби він звернувся, це питання обовязково було б вирішено. [PERSON] також часто залишав своє робоче місце в антисанітарних умовах . Про причину та період його переміщення Рудич ним повідомлявся і керівником теж , однак Рудич повідомив, що вважає, що в такому разі він залишиться без свого робочого місця в котельній №8 і продовжував не виконувати наказ про переміщення і на робоче місце в котельню №3 не вийшов. Суд, заслухавши сторони , дослідивши в судовому засіданні надані ними докази, оцінивши їх у сукупності, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень , підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову [PERSON] за безпідставністю вимог , оскільки в судовому засіданні позивачем не доведено підстав наявності факту порушення відповідачем його трудових прав відповідно до положень Кодексу законів про працю України , на що він посилається в своїх вимогах, стверджуючи що мало місце переведення його на роботу , не обумовлену трудовим договором. . Так, згідно наказу №13 від 14 лютого 2012 року позивача [PERSON] оператора котельної №8 переміщено на посаду оператора котельної №3 , з 17 лютого 2012 року у звязку з виробничою необхідністю , без зміни істотних умов праці та зі збереженням за ним окладу згідно штатного розкладу ( а.с.15). Згідно ч.2 ст..32 КЗпП України не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві , в установі, організації та на інше робоче місце , в інший структурний підрозділ у тій місцевості , доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності , кваліфікації чи посади , обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу , протипоказану йому за станом здоровя. Отже вказаною статтею не передбачено вимог щодо обовязкового зазначення стосовно переміщення працівника обґрунтування періоду та причин такого переміщення. Згідно п.31 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 р. Про практику розгляду судами трудових спорів з послідуючими змінами , - переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді , визначеній трудовим договором. Не вважається переведенням , що потребує згоди працівника, переміщення його на тому ж підприємстві(в установі, організації) на інше робоче місце , в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості , доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті при продовженні роботи за тією ж спеціальністю , кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці. Однак і переміщення не може бути безмотивним , не обумовленим інтересами виробництва. Суд вважає, що в даному випадку стосовно позивача дійсно мало місце переміщення, оскільки воно проведено в межах посади обумовленої трудовим договором оператора котельної .Згідно наказу № 14 від 01 .10.2007 р. [PERSON] прийнято оператором котельної №8 сел.Соснове КП Сватове-тепло ( а.с.12), згідно наказу №13 від 14.02.2012 р. переміщено на посаду оператора котельної №3 отже має місце переміщення його на тому ж підприємстві на інше робоче місце , в інший структурний підрозділ у тій же місцевості , доручення роботи на іншому механізмі у межах спеціальності , кваліфікації , посади обумовленої трудовим договором. Дане переміщення обумовлене інтересами виробництва , якими в даному випадку є виконання зі сторони адміністрації своїх обовязків по здійсненню контролю за додержанням трудової дисципліни працівником підприємства , що передбачено розділом 4 Правил внутрішнього трудового розпорядку комунального підприємства Сватове-тепло. А саме вказаними Правилами встановлено, що трудова дисципліна забезпечується створенням адміністрацією підприємства необхідних організаційних та економічних умов для високопродуктивної праці , відповідальним ставленням працівників до роботи …(п.1.2 Правил); Привила являються обовязковими для виконання сторонами трудових відносин ( п.1.3 Правил); Адміністрація підприємства зобовязана контролювати дотримання працівниками трудової дисципліни(роз.4 Правил); працівники підприємства зобовязані , зокрема, -виконувати своєчасно та в повному обсязі робочі завдання , функціональні обовязки, виконувати розпорядження адміністрації; дотримуватись на своєму робочому місці чистоти та порядку …( розд.3 Правил) ( а.с.129-135 ). Згідно посадової інструкції оператора котельні 2-го розряду , яка стосується як роботи [PERSON], так і роботи [PERSON], з якою ознайомлені в т.ч. і [PERSON] і [PERSON] - до їх завдань та обовязків відноситься зокрема- обслуговування водогрійних та парових котлів , чищення арматури та приладів котла, участь у ремонті , устаткування , яке обслуговується, дотримання вимог Колективного договору та Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства , виробничої інструкції для машиністів(операторів) водонагрійних котлів , наказів та розпоряджень керівництва підприємства ( а.с.53-55). Згідно ст.. 139 КЗпП України працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу , додержуватись трудової і технологічної дисципліни . Згідно ст..141 цього Кодексу- власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну . Суд критично ставиться до тверджень позивача стосовно змін режиму роботи при переміщенні його на інше робоче місце та в іншу місцевість , оскільки як котельня №8 так і котельня №3 знаходяться в межах одного населеного пункту , а саме- м.Сватове , є структурними підрозділами одного і того ж підприємства- КП Сватове-тепло, з одним і тим же графіком роботи , про що зазначено в Правилах внутрішнього трудового розпорядку ( п.5.3 Правил) , без зазначення сезонності роботи стосовно котельні №3 , а саме відсутні будь- які положення, накази про сезонність роботи на даному робочому місці. При цьому про сезонність роботи зазначено лише стосовно конкретного працівника , яким є [PERSON] в наказі про прийняття його на роботу на час опалювального сезону ( а.с.48-49), проте [PERSON] переміщено не на робоче місце [PERSON], а на посаду оператора котельні №3 ( а.с.15) . Про порушення зі сторони [PERSON] своїх обовязків та розпоряджень адміністрації підприємства свідчать доповідні записки майстра [PERSON] ( а.с.14, 19,20-22,25-30, 35-36) , тебель обліку використання робочого часу на підприємстві ( а.с.123-126), показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]М,, [PERSON], [PERSON] . Згідно наказу №8 від 20 .02.2012 р. у звязку із порушенням трудової дисципліни невиконанням наказу від 14.02.2012 №13 про переміщення та відсутністю на робочому місці 17 та 18 лютого 2012 року протягом двох повних робочих змін , без попереднього узгодження відсутності з безпосереднім керівником та без обґрунтування причин відсутності оголошено догану оператору котельної №3 [PERSON] ( а.с.24) . В матеріалах справи є пояснювальна записка [PERSON] від 20.02.2012 р. з приводу продовження ним роботи в котельній №8, а не в котельній №3 ( а.с.23). Трудовий договір з [PERSON] розірвано з ініціативи власника згідно наказу №29 від 13.03.2012 року за п.3 ст.40 КЗпП України з 13 березня 2012 року( а.с.37) . Оскільки звільнення позивача проведено після застосування до нього дисциплінарного стягнення за невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку ( а.с.24) , за згоди профспілкого органу ( а.с.32,-34), який розглянув на засіданні 06.03.2012 подання директора КП Сватове-тепло( а.с.31) та надав згоду на звільнення , підстав вважати таке звільнення та відповідні накази та рішення профспілкого органу, незаконними , про що просить позивач - в суду не вбачається, а тому позов не підлягає задоволенню . Згідно ст..11 ЦПК України суд розглядує цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed