Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] р. помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із належного йому спадкового майна, а саме, ? ідеальної частки квартири [ADDRESS]. У визначений законом строк позивач звернулася у Першу Тернопільську державну нотаріальну контору, від якої отримала відповідь про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за життя спадкодавця [PERSON] між ним та іншими співвласниками квартири частки не були визначені у встановленому законодавством порядку, а тому нотаріус не може видати свідоцтво про право спадщину та провести державну реєстрацію права власності на успадковане нерухоме майно. Тому, позивач просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на ? ідеальної частки квартири [ADDRESS]. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позов визнали та не заперечили проти його задоволення. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Першої Тернопільської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання представник третьої особи суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] р. помер чоловік позивача - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 541, виданого [INFO] р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилася, відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина, яка складається із належного йому спадкового майна, а саме, ? ідеальної частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва на право власності на житло, посвідченого 09.12.1996 р. Міським бюро технічної інвентаризації м. Тернополя, встановлено, що квартира [ADDRESS] дійсно належить за правом спільної сумісної власності громадянину [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до статей 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статей 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що спадщину прийняла [PERSON], про що свідчить факт її звернення до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та оформлення своїх спадкових прав на ? ідеальної частки квартири [ADDRESS]. Витягом з реєстру права власності на нерухоме майно від 21.11.2012 р. № 36341739, виданого ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» встановлено, що вищевказана квартира належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 09.12.1996 р., виданого Міським бюро технічної інвентаризації м. Тернополя, згідно розпорядження органу приватизації № 19570 від 30.11.1996 р. 28.03.2013 р. Перша Тернопільська державна нотаріальна контора надала відповідь про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за життя спадкодавця [PERSON] між ним та іншими співвласниками квартири частки не були визначені у встановленому законодавством порядку, а тому нотаріус не може видати свідоцтво про право спадщину та провести державну реєстрацію права власності на успадковане нерухоме майно. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення прав позивача, і тому, за нею слід визнати право власності на ? ідеальної частки квартири [ADDRESS], що належала померлому [INFO] року [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved