Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Марянівська сільська рада Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. В позовній заяві позивач [PERSON] вказала, що 16 січня 2002 року вона придбала у відповідача по справі [PERSON], житловий будинок № 55, що знаходиться по вул. Без назви в с. Молодіжне, Михайлівського району, Запорізької області, який належав йому на праві приватної власності. [PERSON] вказаний будинок нею було сплачено грошові кошти в сумі 1 200 грн.00 коп., що підтверджується розпискою відповідача від 16.01.2002 року. [PERSON] їхньою спільною домовленістю, як в якнайкоротші строки, вони повинні були оформити правочин у відповідній до діючого законодавства формі. Проте, в подальшому [PERSON], в оформленні права власності на її імя, на вказане домоволодіння відмовив, пояснюючи це різноманітними причинами: зайнятістю, недостачею вільного часу та мотивуючи тим, що з його сторони всі умови договору виконані і він не має наміру довести справу до завершення. На даний час вона не має можливості оформити правочин, як того вимагає законодавство, так як [PERSON] вже більше 7 років не проживає на території Михайлівського району. Ще у січні місяці 2002 року [PERSON], передав їй у власність вказане вище домоволодіння і з того часу вона опікується ним, господарює на прилеглій земельній ділянці, наданій для його обслуговування, тобто утримує домоволодіння в повному обємі та розпоряджається на свій розсуд. Даним житловим будинком володіє вже на протязі більш ніж 10 років, до цього часу, перешкоди в її розпорядженні ніким не були створені, крім того, ніхто не заперечував та не заперечує щодо такого розпорядження. В 2006 році нею до будинку було проведено газопровід, що підтверджується проектною документацією, виготовленою на її імя. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог та пояснила суду, що 16 січня 2002 року вона придбала у відповідача по справі [PERSON], житловий будинок № 55, що знаходиться по вул. Без назви в с. Молодіжне, Михайлівського району, Запорізької області, який належав йому на праві приватної власності. [PERSON] вказаний будинок нею було сплачено грошові кошти в сумі 1 200 грн.00 коп., що підтверджується розпискою відповідача від 16.01.2002 року. [PERSON] їхньою спільною домовленістю, як в якнайкоротші строки, вони повинні були оформити правочин у відповідній до діючого законодавства формі. Проте, в подальшому [PERSON] в оформленні права власності на її імя, на вказане домоволодіння їй відмовив, пояснюючи це різноманітними причинами: зайнятістю, недостачею вільного часу та мотивуючи тим, що з його сторони всі умови договору виконані і він не має наміру довести справу до завершення. Даним житловим будинком володіє вже на протязі більш ніж 10 років, до цього часу, перешкоди в її розпорядженні ніким не були створені, крім того, ніхто не заперечував та не заперечує щодо такого розпорядження. В 2006 році нею до будинку було проведено газопровід, що підтверджується проектною документацією, виготовленою на її імя. Вона справно сплачує всі комунальні послуги. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 55 зі всіма надвірними та господарськими будівлями, який знаходиться по вулиці без назви в с. Молодіжне, Михайлівського району, Запорізької області, за набувальною давністю. Представник третьої особи Марянівської сільської ради в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, якою просить суд розглянути справу у відсутність представника, з позовними вимогами позивача згоден. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що знає [PERSON] на протязі більш ніж 30 років. Проживати з ним по-сусідству вона стала з 2002 року, з моменту як купила будинок у [PERSON] Знає, що [PERSON] користується та сплачує гроші за водопостачання, електричну енергію. Підвела до будинку газопостачання. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] він знає на протязі 55 років. В 2002 року вона купила житловий будинок в с. Молодіжному у [PERSON] Де проживає на даний час [PERSON], він не знає. Знає, що [PERSON] користується всіма комунальними послугами та оплачує грошові кошти за користування електричною енергією, водопостачання, газопостачання. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що знає [PERSON] з 2000 року. Вони разом працювали і проживають поруч, є сусідами. [PERSON] проживає в с. Молодіжному №55 з 2002 року. Знає, що в цьому будинку раніше проживав [PERSON] Так, як він є сусідом [PERSON], то знає, що їй приносять квитанції про сплату коштів за використання електричної енергії, водопостачання. Знає, що до будинку [PERSON] підвела газ та сплачує кошти з газопостачання за користування. Суд, ознайомившись з поясненнями позивача, свідків, вивчивши заяву представника третьої особи, вивчивши матеріали цивільної справи: розписку [PERSON], технічний паспорт на житловий будинок, довідку від 12.03.2013 року, видану сільським головою Марянівської сільської ради, у відповідності до якої [PERSON] з 2002 року проживає в житловому будинку №55 в с. Молодіжному, Михайлівського району, Запорізької області, квитанція до оплати за спожиту електричну енергію, довідку, видану майстром служби обліку з використання за природний газ, відповідно до якої у [PERSON]Т, немає заборгованості за використання природного газу, договір № 6150 про надання послуг з газопостачання приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт володіння та розпорядження позивачем [PERSON] житловим будинком №55, розташованим в с. Молодіжне, Михайлівського району , Запорізької області підтверджується копіями документів, доданими до позовної заяви, а саме: договором № 6150 від 08.12.2006 року про надання послуг з газопостачання, довідкою від 11.03.2013 року про відсутність заборгованості. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Марянівської сільської ради, [PERSON] яка мешкає на території сільської ради за адресою с. Молодіжне, б. 55 проживає в будинку за даною адресою з 2002 року по теперішній час. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень до діючого ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК України. Питання про виникнення права власності позивачем [PERSON] порушено після 01.01.2011 року, оскільки строк набувальної давності спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. На підставі викладеного

Outcome: approved