Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

В червні 2012 року Позивач звернулася до суду з позовом до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця [PERSON] про розірвання договору, стягнення боргу за невиконаним договором, сплату відсотків за прострочення зобовязання. Свої вимоги мотивувала тим, що 12 січня 2012 року між субєктом підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем [PERSON] та позивачем було укладено договір, згідно якого відповідач виготовляє та продає, а замовник оплачує та придбає комплект меблів. Відповідно до п.4.1. даного договору купівлі-продажу укладеного між позивачкою та відповідачем, останній зобовязався передати замовнику комплект меблів на умовах от строчки поставки. Строк передачі товару позивачу встановлений від двадцяти до тридцяти робочих днів. Згідно п.3.2. договору купівлі-продажу, визначено, що позивач, в якості передплати по договору, передала відповідачу грошові кошти у розмірі 12\~000 (дванадцять тисяч) гривень. В порушення строку, відповідач, до 13.02.2012 року замовлені меблі не виготовив та не поставив, а акт приймання-здачі між позивачем та відповідачем не складався, тому просила договір купівлі-продажу від 12 січня 2012 року укладений між позивачкою та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем [PERSON] розірвати та стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 24\~112 (двадцять чотири тисячі сто дванадцять) гривень 44 копійки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Просив задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 12 січня 2012 року між субєктом підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем [PERSON] та позивачкою було укладено договір, згідно якого відповідач виготовляє та продає, а замовник оплачує та придбає комплект меблів. Відповідно до п.4.1. даного договору купівлі-продажу укладеного між позивачкою та відповідачем, останній зобовязався передати замовнику комплект меблів на умовах от строчки поставки. Строк передачі товару позивачу встановлений від двадцяти до тридцяти робочих днів. Згідно п.3.2. договору купівлі-продажу, визначено, що позивач, в якості передплати по договору, передала відповідачу грошові кошти у розмірі 12\~000 (дванадцять тисяч) гривень. В порушення строку, відповідач, до 13.02.2012 року замовлені меблі не виготовив та не поставив, а акт приймання-здачі між позивачем та відповідачем не складався. Як вбачається з п.6.1. договору купівлі-продажу, договір вступає в дію з моменту його підписання та діє до виконання замовлення й повного розрахунку сторін. Замовлення вважається виконаним, а договір таким, що припинив свою дію, після підписання сторонами Акту приймання-здачі продукції, який стає невідємною частиною цього договору. Після підписання акту сторони не мають претензій одна до одної. Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно змісту ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610 та 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Три відсотки річних за час прострочення становить 112 (сто дванадцять) грн. 44 коп. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача процентів за порушення договірних відносин, то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даної позовної вимоги, оскільки Цивільним Кодексом України передбачено нарахування процентів тільки відносно грошового зобовязання, а не за невиконання послуг, робіт та інше. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позову в частині стягнення з субєкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 12\~112 (дванадцять тисяч сто дванадцять) грн. 44 коп. На підставі ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України та

Outcome: partial