Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

28 листопада 2012 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. З позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] є квартиронаймачем жилого приміщення (квартири) за адресою [ADDRESS] . Між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір найму жилого приміщення від 01 липня 1987 року та за актом здачі та прийому квартири від 01 липня 1987 року, житло було передано у користування позивача [PERSON] . Разом з позивачем у квартирі за названою адресою були прописані колишня дружина позивача [PERSON] та донька [PERSON] . З 2006 року відповідачка [PERSON] вибула з вказаної квартири на постійне місце проживання до іншого жилого приміщення та до цього часу у квартирі не мешкає. Участі в утриманні спірної квартири відповідачка не приймає. Враховуючи, що власними діями позивачка перешкоджає позивачеві у здійсненні його прав щодо користування спірним жилим приміщенням, позивач [PERSON] просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені у цивільному позові вимоги, у судове засідання, призначене на 19 грудня 2012 року надав суду заяву, у якій просить суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв та клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи думку позивача, спираючись на наявні у справі доказів, суд вважає, що заявлений [PERSON] до [PERSON] цивільний позов про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є квартиронаймачем жилого приміщення (квартири) за адресою [ADDRESS] . Між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір найму жилого приміщення від 01 липня 1987 року (а.с. 4, 5) та за актом здачі та прийому квартири від 01 липня 1987 року, житло було передано у користування позивача [PERSON] (а.с. 5) Разом з позивачем у квартирі за названою адресою були прописані колишня дружина позивача [PERSON] та донька [PERSON] , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію (а.с. 7) З 2006 року відповідачка [PERSON] вибула з вказаної квартири на постійне місце проживання до іншого жилого приміщення та до цього часу у квартирі не мешкає. Так, актом від 24 жовтня 2012 року, складеним завідуючою сектором № 2 КП «СЕЗ`Іванцовою Л.Ф. та паспортистом [PERSON] було підтверджено факт не проживання відповідачки [PERSON] за адресою [ADDRESS] з 2006 року по теперішній час. Наведені обставини засвідчені сусідами [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6) В силу ч. 1 ст. 42 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. За положеннями ч. 1 ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ч. 1 ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жили приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Суд виходить з того, що з представлених доказів факт відсутності відповідачки [PERSON] за місцем знаходження жилого приміщення, а саме за адресою [ADDRESS] , понад шість місяців є підтвердженим. Враховуючи, що збереження за відсутньою відповідачкою [PERSON] як членом сім`ї наймача житлового приміщення понад встановлені строки перешкоджає реалізації позивачем [PERSON] права користування таким приміщенням, суд вважає, що відповідачку [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . При цьому суд не приймає посилання позивача на положення ст. 391 ЦК України та ст. 107 ЦК України з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користуванні за плату на певний строк. З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач [PERSON] виступає наймачем жилого приміщення за адресою [ADDRESS] .

Outcome: approved