Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-03 00:00:00

05.01.2012 ПАТ «Укрсиббанк»звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 280828,11 грн. Представник позивача надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення у справі, та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, про розгляд справи судом неодноразово повідомлялася, про що в матеріалах справи є належні докази (поштові повідомлення), жодних клопотань, заперчень до суду не надавала. У звязку з викладеним, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, який був сповіщений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що на підставі наявних у справі письмових доказів, позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що згідно з договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №11108626000 від 17.01.2006р. АКІБ «УкрСиббанк»надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 39890,00 дол.США. Згідно з вимогами ЗУ «Про акціонерні товариства»№514-VI від 17.09.2008р. були внесені зміни у статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне АТ «УкрСиббанк». Згідно з вимогами Цивільного кодексу України та ЗУ «Про акціонерні товариства»вищезазначені зміни не є реорганізацією або юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». Відповідно до положень зазначених кредитних договорів та графіку погашення кредиту, відповідач зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені строки. Однак, встановлений кредитним договором термін повернення наданого кредиту та терміни сплати відсотків за кредит відповідачем не дотримуються. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 17.01.2006р., між позивачем та відповідачем укладений договір застави транспортного засобі, відповідно до якого позичальник передав в заставу рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки Toyota Camry, 2006 р.в. колір бежевий, тип транспортного засобу - легковий сєдан, номер кузову - JTNBE40K303028579, державний номер - ВН0425ВВ, який належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РСА №881361 виданого 16.01.2006р. Згідно з п.5.7 та розділом 12 кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за даним договором, банк має право визнати термін дострокового повернення кредиту таким, що настав. При цьому кредит вважається обовязковим до повернення з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. В цьому випадку позичальник зобовязується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін у повному обсязі, а саме: протягом 32 календарних днів, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення банку. Терміни дострокового погашення кредиту та сплати плати за кредити вважаються такими, що настали, а кредит - обовязковим до повернення і сплати в повному обсязі з 41 календарного дня, рахуючи з дати відправлення позичальнику повідомлення банку про дострокове повернення кредиту та плати за кредит, у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення банку внаслідок зміни позичальником адреси, або з інших підстав протягом 40 календарних днів, рахуючи з дати направлення позичальнику повідомлення банку. Враховуючи викладене, 20.12.2011р. відповідачу рекомендованою кореспонденцією за останнім відомим місцем його проживання направлено письмову вимогу про дострокове повернення боргу за кредитним договором. Проте, заборгованість досі не погашено. Пунктом 8.2 кредитного договору встановлено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він повністю розуміє всі умови даного договору, свої права та обовязки за даним договором і погоджується з ними. Таким чином, відповідачу відомо про можливість застосування процедури дострокового повернення кредиту та звернення стягнення на предмет застави, оскільки зазначені положення вказані в договорі, який підписаний ним особисто. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем по кредитному договору загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 12.12.2011р. складає 35147,89 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ (7,9899) на зазначену дату складає 280828,11 грн., які складаються з: заборгованості за кредитом - 25558,33 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 204208,50 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 7494,18 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 59877,75; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1445,59 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 11550,12 грн.; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 649,79 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 5191,74 грн. Відповідно до вимог статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати відсотків, пені у суду немає. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України. Пунктом 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено зобовязання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2808,28грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved