Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство " Мегабанк" в особі Вінницького ЦРВ ПАТ "Мегабанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], сектору громадянства імміграції фізичних осіб Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення за договором іпотеки (виключна підсудність). В заяві позивач стверджує, що 02 жовтня 2008 року, між ВАТ „Мегабанк" перейменовано на ПАТ "Мегабанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 89-01 ПВ /2008, за умовами якого позивачем було надано відповідачу [PERSON] кредит на споживчі цілі, в розмірі 35 000 доларів США строком з 02 жовтня 2008 року по 01 жовтня 2018 року, зі сплатою 15% річних за користування кредитом. Погашення основного кредиту повинно здійснюватись згідно графіка погашення кредиту, вказаного в додатку №1 до кредитного договору, який є невід'ємною його частиною. В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 81-01 ПВ/2008 від 02 жовтня 2008 року, згідно з умовами якого [PERSON] виступає майновим поручителем [PERSON]. Предметом іпотеки є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], загальною площею 86,3 кв.м., житловою площею 56,7 кв.м. , яка в цілому складається з житлового будинку -"А", веранди -"а", ганку -"а1", ганку - "а2", тамбура "а3", сараю "Б", сараю -"Б1", погріба -"П", огорожі 1-3 та земельна ділянка під [NUMBER] , яка розташована під [ADDRESS] . Відповідно до п. 5.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання [PERSON] основного зобов'язання, а також з інших підстав, передбачених законодавством України, ВАТ «Мегабанк»вправі задовольняти свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно виконує свої зобов'язання щодо погашення кредиту, у зв'язку з чим станом на 13.03.2012 р. загальна сума вимог банку складає 468782,85 грн. У зв'язку з невиконанням [PERSON] кредитного договору у встановлені терміни, позивач направив йому вимогу щодо погашення заборгованості за вих.№76-10/739 від 28.04.2010 року. Відповідачем зазначена вимога залишена без розгляду та задоволення. Службою безпеки банку неодноразово проводились співбесіди з відповідачами щодо добровільного погашення заборгованості однак, позитивного результату це не дало. Відповідачем, внаслідок прострочення погашення кредиту, завдано істотної шкоди позивачу, у зв'язку з чим останній значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні кредитного договору, тому він звернувся до суду з даним позовом в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь Відкритого публічного акціонерного товариства „Мегабанк" в особі Вінницького центрального регіонального відділення ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 89-01 ПВ /2008 від 02.10.2008 року на загальну суму 468782,85 грн; звернути стягнення на предмет іпотеки : житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та земельну ділянку під [NUMBER], яка розташована за вищезгаданою адресою, яка належить на праві власності [PERSON] для задоволення вимог ПАТ "Мегабанк" , що виникли з кредитного договору № 89-01 ПВ /2008 від 02.10.2008 у розмірі 468782,85 грн., шляхом продажу публічним ПАТ "Мегабанк" від свого імені зазначеного предмету іпотеки будь - якій особі на підставі договору купівлі -продажу за ціною встановленою на підставі оцінки майна ; надати ПАТ "Мегабанк" право на отримання витягу (на відчуження) з реєстру прав власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та будь яких інших документів необхідних для виконання рішення суду; виселити [PERSON] та [PERSON] з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS]. Стягнути солідарно з відповідачів судові витрати по справі; зобов"язати СГІРФО Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області зняти з реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] , які проживають в будинку [ADDRESS] ; стягнути з відповідачів на користь ПАТ "Мегабанк" судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача ПАТ "Мегабанк" позовні вимоги підтримав повністю, пояснив , що 02 жовтня 2008 року, між ВАТ "Мегабанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 89-01 ПВ /2008, за умовами якого позивачем було надано відповідачу [PERSON] кредит на споживчі цілі, в розмірі 35 000 доларів США строком з 02 жовтня 2008 року по 01 жовтня 2018 року, зі сплатою 15% річних за користування кредитом. Погашення основного кредиту повинно здійснюватись згідно графіка погашення кредиту, вказаного в додатку №1 до кредитного договору, який є невід'ємною його частиною. В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 81-01 ПВ/2008 від 02 жовтня 2008 року, згідно з умовами якого [PERSON] виступає майновим поручителем [PERSON]. Предметом іпотеки є житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка під [NUMBER] розташовані за адресою: [ADDRESS]. В порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно виконує свої зобов'язання щодо погашення кредиту, у зв'язку з чим станом на 13.03.2012 р. заборгованість перед банком складає 468782,85 грн., тому просить задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення за договором іпотеки не визнали. Представник відповідачів, [PERSON] та [PERSON], [PERSON] позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення за договором іпотек не визнав, стверджує, в судовому засіданні позивач неодноразово збільшував позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитом на загальну суму 468782,85 грн та звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить відповідачу [PERSON] , таким чином позивач намагається незаконно стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість в подвійному розмірі . В заяві про зміну позовних вимог від 13.03.2012 року позивач просить стягнути з відповідачів штрафні санкції за порушення умов кредитного договору та договору іпотеки . При цьому "Мегабанк" не ставить питання про поновлення строку звернення до суду із зазначеними позовними вимогами, хоча у п.2 ч.2 ст. 258 ЦК України визначено , що до окремих видів вимог , зокрема про стягнення неустойки (штрафу, пені ) , застосовується спеціальна позовна давність в один рік, тому вважає, що позовні вимоги позивача є неогрунтованими та не підлягають до задоволення . Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідач [PERSON] 02.08.2008р.уклав з ВАТ «Мегабанк»правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк» кредитний договір № 89-01 ПВ/2008 згідно якого банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 35 тисяч доларів США строком до 01.10.2018 року зі сплатою 15% річних за користування кредитом. Отримавши суму кредиту, [PERSON] зобов»язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу кредитні кошти в строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених в кредитному договорі. На забезпечення своєчасного виконання за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 81-01 ПВ/2008 від 02.10.2008 року, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та земельну ділянку за вищевказаною адресою , що належить на праві власності [PERSON] згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 20377958 від 26.09.2008, виданого Бершадським районним бюро технічної інвентаризації. Згідно зі ст. 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати фінансові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов»язання по кредитному договору відповідачем [PERSON] не виконані, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків. Станом на 13.03.2012 р. заборгованість [PERSON] по кредитному договору складає 468782,85 грн., а саме: -залишок по основному боргу - 23320,00 доларів США, в національній валюті - 186233,52грн - прострочена заборгованість по основному боргу -10407,46 доларів США , в національній валюті - 83112,98 грн.; прострочена заборгованість по відсотках - 10816,98 доларів США, в національній валюті - 86384,40 грн.; залишок нарахованих та несплачених відсотків станом на 13.03.2012р. - 407,54 долара США , в національній валюті - 3254,61 грн.; а також штрафні санкції за порушення умов кредитного договору -72851,89 грн. , штрафні санкції за порушення умов договору іпотеки-36944,45 грн. Згідно ст. 611 Цивільного Кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що відповідачем [PERSON] порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1049 ЦК України, яка вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Враховуючи положення ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, інших платежів, передбачених кредитним договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у визначений договором строк. Позивачем надсилалась [PERSON] та [PERSON] вимога щодо погашення заборгованості, однак вона не виконана. Уклавши кредитний договір сторони на власний розсуд визначили та узгодили ціну договору в іноземній валюті, а саме в доларах США, що не суперечить ч. 632 ЦК України, відповідно до якої ціна у договорі встановлюється за домовленістю сторін та ч. 2 ст. 192 ЦК України згідно з якою іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Частина 3 ст. 533 ЦК України передбачає використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави; за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором бо законом; Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом; порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Згідно ч. 2 ст. 592 ЦК України, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави у випадках встановлених договором. Згідно ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання; якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ч. 5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації; одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей; виселення проводиться у порядку, встановленому законом. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, а саме, випливають з договору кредиту та договору іпотеки, встановив, що права позивача порушені, а тому вони підлягають захисту, тобто позов підлягає задоволенню. Разом з тим, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки одночасне стягнення заборгованості за кредитним договором № 89-01 ПВ/2008 від 02.10.2008 року в розмірі 468782,85 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 02.10.2008 року є неможливим, оскільки призведе до виникнення подвійних зобов'язань у боржника. Щодо вимоги про виселення відповідачів [PERSON] та [PERSON] із житлового будинку по [ADDRESS] , то вона не підлягає до задоволення так як позивачем не дотримано порядку , передбаченого ч.ч.2,3 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" , тобто відповідачам не надсилалася письмова вимога про звільнення житлового приміщення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід також стягнути на користь позивача судові витрати у справі, підтверджені документально. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial