overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона з відповідачем одружилася 17 червня 2006 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання відповідач не працював, грошей на утримання сімї майже не давав, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їхньої доньки. У звязку з цим вона в грудні 2009 року припинила з ним шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство. Спільне майно вони не поділили. Майнових претензій до відповідача не має. Шлюб розривають вперше. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, пояснила, що сімейні стосунки між нею та відповідачем припинені. Просила суд позов задовольнити та розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Строк для примирення їй не потрібен. Наполягала на задоволенні позову. Просила стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Строк для примирення йому не потрібен. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 025164, виданого 17 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 17 червня 2006 року зареєстрували шлюбу, про що зроблено відповідний актовий запис № 273. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 064734, виданим 11 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилася 06 грудня 2006 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 976. Батьком записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. З позовної заяви та пояснень сторін вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на позивача судовий збір у сумі 114 гривень 70 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона з відповідачем одружилася 29 вересня 1984 року. Від шлюбу вони мають повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні та сімейні стосунки між нею та відповідачем припинені з початку липня 2012 року. Подальше спільне життя та збереження сімї неможливе. Примирення з відповідачем вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору про розподіл майна, що є їхньою спільною власністю не має. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, пояснила, що сімейні стосунки між нею та відповідачем припинені. Просила суд позов задовольнити та розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Строк для примирення їй не потрібен. Наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Проти задоволення позову на заперечував. Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЕД № 351998, виданого 29 вересня 1989 року Боровенською с/радою Кременського району Ворошиловградської області, [PERSON] та [PERSON] 29 вересня 1984 року зареєстрували шлюбу, про що зроблено відповідний актовий запис № 11. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. З позовної заяви та пояснень сторін вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона з відповідачем одружилася 14 лютого 2004 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного, а також через подружні зради відповідача. Подальше спільне життя та збереження сімї неможливе. Примирення з відповідачем вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору про розподіл майна, що є їхньою спільною власністю не має. Діти після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу бажає й надалі іменуватися [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, пояснила, що сімейні стосунки між нею та відповідачем припинені. Просила суд позов задовольнити та розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Строк для примирення їй не потрібен. Наполягала на задоволенні позову. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Строк для примирення йому не потрібен. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з паспортом громадянина України серії ЕМ 338408, виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 14.02.2004 року. Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 267949, виданим 03 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився 25 липня 2004 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 553. Батьком записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 097798, виданим 19 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилася 13 грудня 2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 1025. Батьком записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. З позовної заяви та пояснень сторін вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2012 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказав, що на даний час сімя сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сімї є непорозуміння та постійні сварки, що призвело до фактичного розпаду сімї та шлюбних відносин, у звязку з чим сторони з травня 2012 року проживають окремо, а тому просить розірвати шлюб, примиритися категорично не бажає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сторони у судове засідання не зявилися, на адресу суду надали заяви у яких просили справу слухати у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач визнає позовні вимоги, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить не відновлювати дошлюбне прізвище. Судом установлено: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується повторним свідоцтвом про одруження виданим 12.01.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області. (а.с. 3) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Спору про місце мешкання якої у сторін не виникає як і про поділ майна, що є спільною сумісною власністю. Спільне господарство не ведеться. При розгляді справ про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, вжито заходів до примирення подружжя. Так, 24.10.2012 року ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області сторонам було надано строк на примирення терміном шість місяців. Сторони не примирилися. Міри прийняті судом для збереження шлюбу виявилися безрезультатними. Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства та те, що сторони вже більше року проживають окремо, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

08 лютого 2013 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ Приват Банк заборгованість по кредитному договору на загальну суму 98533 грн. 75 коп. та судовий збір у розмірі 985 грн. 34 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, надав згоду на винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 28.09.2006 року було укладено кредитний договір № DNH4KS 73000976 (далі Договір), між Публічним акціонерним товариством комерційного банку ПриватБанк та [PERSON] (а.с. 8 11). Відповідно до пункту 2.1 Договору, відповідачу були надані грошові кошти на придбання майна у сумі 98533 грн.75 коп., а саме: газової плити Ardo 6640 G6X вартістю 2525 грн. 00 коп., пральної машини Ardo 2025 FLZ вартісю 2010 грн. 00 коп., телевізору Sony DCR-HC 36/23 вартістю 3500 грн. 00 коп., загальна вартість становить 8035 грн. 00 коп. Згідно п. 1.9 Договору позичальник (відповідач) доручив кредитору (позивачу) перерахувати продавцю майна СПД [PERSON] суму за товар. Відповідно до пункту 1.2 Договору, кредит надається на строк 48 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше 26.03.2010 року. Відповідно до Договору, за користування кредитом позичальник (відповідач) сплачує кредитору (позивачу) проценти, виходячи зі ставки 25,08% в рік, кожного місяця та 1% в місяць, за обслуговування кредитної заборгованості. При огляді розрахунку заборгованості за договором № DNH4KS 73000976 від 28.09.2006 року, виданого ПАТ КБ Приват Банк (а.с. 4-5) видно, що загальна заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 02.01.2013 року становить 98533 грн. 75 коп., при цьому заборгованість за кредитом складає 9755,52 грн., заборгованість за процентами 34965,69 грн., пеня за за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором 48644,27 грн., штрафі 5168,27 грн. Відповідно до положень статей 526, 536, 549 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. За наведених обставин, позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені позивачем та підтверджені письмовими доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася та відновити її не можливо. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що зустрічається з іншим чоловіком та не має наміру надалі проживати із відповідачем однією сімєю. Відповідач у судове засідання зявився, щодо задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 27 жовтня 2007 року, від спільного сімейного життя мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 16 січня 2013 року сторонам було надано термін для примирення. Примирення досягнуто не було. Подружні стосунки сторони припинили з причини того, що кожний з них має різні характери та різні погляди на життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя стало не можливим, та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Між сторонами були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Збереження сімї, як вважає позивач, не можливо та не доцільно. Сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство та сумісний бюджет не ведуть. Майновий спір між сторонами буде вирішений окремо. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї не можливо. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 114,70 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні рішення у повному обсязі, повязаного з потребою у обґрунтуванні обставин справи та доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що його мати [PERSON], 03.03.1938р.н. страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, у звязку з чим перебуває на обліку в психіатричній лікарні. Заявник стверджує, що внаслідок психічної хвороби вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та потребує постійної сторонньої допомоги. У звязку з наведеним, заявник просить суд визнати матір недієздатною, призначивши його опікуном. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у заяві. Представник Відділу опіки та піклування виконкому Дніпровського району м. Херсона в судовому засіданні підтримав заяву у повному обсязі, при цьому зазначив, що недієздатна особа потребує постійної сторонньої допомоги, яку їй може забезпечити заявник по справі. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Вислухавши заявника та заінтересовану особу, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] являється сином [PERSON], 03.03.1938р.н. [PERSON] стаціонарної судово психіатричної експертизи №195 від 05.04.2013 року, [PERSON], 03.03.1938р.н. виявлено хронічне психіатричне захворювання у формі атеросклеротичної деменції з транзиротними психотичними розладами (здебільшого деліріозними). Внаслідок зазначеного хронічного психічного захворювання вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Рекомендовано визнати [PERSON] недієздатною. З пояснень заявника вбачається, що його мати потребує постійної сторонньої допомоги, яку він може забезпечити. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. [PERSON] ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, враховуючи той факт, що [PERSON] не може розуміти значення своїх дій і керувати ними та відповідно потребує постійної сторонньої допомоги, зважаючи на те, що представник Органу опіки та піклування підтримав заявлені вимоги, суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

26.10.2011 року Дергачівським районним судом Харківської області було винесено заочне рішення, згідно якого позов [PERSON] був задоволений в повному обсязі. Вказаним рішенням стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 1266758 грн. 60 коп., суму 3% річних у розмірі 25358 грн. 46 коп., суму процентів у розмірі 65509 грн. 37 коп. та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму понесених судових витрат: судового збору в сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 120 грн. В Дергачівський районний суд Харківської області 01.04.2013 року [PERSON] звернувся з заявою про перегляд судового рішення і просить його скасувати, вказуючи на те, що він не мав можливості зявитися до судового засідання, оскільки не мав відомостей про вказаний судовий процес, жодних повісток або повідрмлень про час та місце розгляду справи він не отримував. Це було викликано тим, що з 2010 року і по цей день він проживає не за місцем реєстрації. На підтвердження цього факту надав суду копію договору оренди житлового приміщення № 1 від 25 серпня 2010 року, укладеного між ним та [PERSON], відповідно до якого йому було надано у тимчасове володіння та користування приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. На момент подання позовної заяви, розгляду справи по суті та винесення рішення він проживав саме за цією адресою. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] [PERSON]підтримує заяву, просить скасувати заочне рішення і при цьому пояснив, що за місцем реєстрації заявника проживає його дружина, стосунки між подружжям погіршилися, тому не виключає, що на поштових повідомленнях розписалася дружина [PERSON] і не повідомила йому про судовий виклик та про заочне рішення. Про останнє [PERSON] дізнався 29 березня 2013 року, тому 01 квітня 2013 року зразу ж подав заяву про перегляд заочного рішення. Заінтересована особа він же позивач [PERSON] не прибув у судове засідання, так як знаходиться у відрядженні, що підтверджується поштовим повідомленням. Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не був присутній в судовому засіданні, тому надати відповідні докази не мав змоги. Вказані в заяві відповідачем факти мають істотне значення при вирішенні позову по суті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, посилаючись на те, що з відповідачем мають спільну доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що зобовязаний утримувати дитину до її повноліття, тому змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. У судове засідання сторони не зявилися, надіслали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала у повному обсязі, відповідач позов визнав (а.с.12-13). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 109210 виданим 16 березня 2010 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ (а.с.2). Також судом встановлено, що дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вимоги ч.1 ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України. Враховуючи те, що відповідач зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття та може її утримувати, інших осіб, які перебувають на його утримання немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved