Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-01 00:00:00

12 вересня 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 16 квітня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що свідчить актовий запис № 134. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16 квітня 2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу у них 09 березня 2009 року народилась донька - [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально, майнового спору не має. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим, термін на примирення не буде мати результату, тому просить суду шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, та надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 квітня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що свідчить актовий запис № 134, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №061410 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 16 квітня 2008 року. Від спільного подружнього життя у сторін 09 березня 2009 року народилась донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1- ОК №123618 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 21 березня 2009 року. В судовому засіданні встановлено, що подружжя не зійшлося характером та поглядами на життя, між сторонами часто виникали сварки та непорозуміння, продовжувати подальше спільне життя сторони не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved