Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виселення з житлового приміщення та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] Відповідачі є колишніми власниками вищевказаної квартири, які в добровільному порядку її не звільнили. Спірна квартира була набута нею на прилюдних торгах з реалізації предмета іпотеки. Тому просила суд усунути їй перешкоди шляхом виселення відповідачів з квартири [ADDRESS] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд усунути [PERSON] перешкоди шляхом виселення [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] Відповідач-2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Відповідач-1 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача-2, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] що підтверджується копіями свідоцтв від 02 листопада 2012 року та витягами з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7, 8, 5, 6). Власником квартири [ADDRESS] [PERSON] стала внаслідок проведення прилюдних торгів. Довідкою Форма № 3 підтверджується, що в квартирі [ADDRESS] на даний час ніхто не зареєстрований (а.с.9). Як встановлено в судовому засіданні відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] що позбавляє позивача користуватись належним їй майном. Даний факт в судовому засіданні відповідачем-2 не оспорювався. Відповідно до ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судове засідання відповідачі не надали докази, які б спростовували докази позивача, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази та приймає до уваги лише докази, які містяться в матеріалах справи. Оскільки відповідачі своїм проживанням порушують права позивача як власника спірної квартири, проживання відповідачів перешкоджає позивачу володіти, користуватись та розпоряджатись спірною квартирою, а позивач має право вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, тому відповідачі підлягають виселенню, а отже позовні заява вимоги підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача по 57 грн. 35 коп. судового збору з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved