Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача інфляційні втрати за договором позики від 28.10.2008 року за період прострочення грошового зобов'язання з 29.04.2009 року по 31.01.2013 роки у сумі 11306,95 грн., а також три відсотки річних від простроченої суми за період прострочення грошового зобов'язання з 29.04.2009 року по 31.01.2013 р. - 5941,73 грн.; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 29.05.2012 року змінено рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 19.01.2012 року, та стягнуто на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у сумі 40 632,72 грн. Вважає, що у відповідності до ст. 625 ЦК України відповідач повинен сплати їй інфляційні втрати за час прострочення виконання зобов'язання у розмірі 11306,95 грн. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 5941,73 грн. Крім того, зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язання, їй спричинено моральну шкоду, яку позивач оцінює в 5000 грн. Просила позов задовольнити. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 19.01.2012, яке було змінено рішенням апеляційного суду Херсонської області від 29.05.2012 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено, та стягнуто на її користь з [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 40632,72 грн. Відповідач в обумовлені сторонами строки зобов'язання щодо повернення позичених сум належним чином не виконав. Відповідно до ст. 629 ЦК України, укладений між сторонами договір є обов'язковим для виконання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України, зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань та передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд, виходячи із доведеності факту отримання [PERSON] суми коштів у борг від [PERSON], а також із того, що вся сума боргу не була повернута позичальником, приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог у частині стягнення 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 5941,73 грн., інфляційних втрат в розмірі 11306,95 грн. на підставі ст. 625 ЦК України. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000 грн., то суд вважає зазначену вимогу позивача такою, що не ґрунтується на законі, оскільки згідно вимог цивільного законодавства України моральна шкода, завдана порушенням зобов'язання, яке складає зміст цивільно-правового договору, відшкодовується лише у випадках, прямо передбачених законом. Разом з тим, правовідносини, що склались між сторонами, а саме договір позики, відшкодування моральної шкоди не передбачають, через що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial