Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-09 00:00:00

В липні 2012 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 20 травня 2003 року між нею та [PERSON] було укладено договір №7813 купівлі - продажу нерухомого майно, а саме: квартири № 11, яка розташована за адресою: вул. Леніна, буд. 52 у м. Херсоні. Зазначений договір купівлі продажу було укладено відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», в якій йдеться про наступне: «біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі», і зареєстровано на товарній біржі Ізумруд про що в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю зроблено відповідний запис за №7813. 16.06.2003 року [PERSON] зареєструвала своє право власності на вищезазначену квартиру в [PERSON] державному бюро технічної інвентаризації про що зроблено відповідний запис у реєстровій книзі №88 за реєстровим №34498. На момент укладення вищезазначеного договору купівлі-продажу він нотаріальному посвідченню не підлягав про що і зазначено у п. 10 договору. Позивач вважає, що біржовий договір купівлі продажу нерухомого майна від 20.05.2003 року, сторонами якого є [PERSON] та [PERSON] - укладений, оскільки усі істотні умови викладені у зазначеному договорі виконано повністю, а саме: позивачем було передано грошову суму за вартість квартири у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень відповідачу, а остання, в свою чергу, передала ключі та всі документи на зазначену квартиру і звільнила її у строк встановлений між сторонами та знялася з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Хоча в реальності колишня власниця й не ухилялися від нотаріального посвідчення зазначеного вище біржового договору купівлі продажу квартири, але через те, що його було посвідчено не нотаріально а через біржу, позивач не має змоги реалізувати своє право власника і розпорядитися майном на власний розсуд, відтак на сьогодні у неї виникло бажання подарувати квартиру. З 2003 року позивач постійно проживає у спірній квартирі, проводить поточні ремонти, веде господарство, сплачую всі витрати повязані з її утриманням та комунальними платежами. Оскільки позивач не має змоги нотаріально посвідчити біржовий договір №7813 купівлі - продажу нерухомого майна, вона не в змозі реалізовувати свої права власника, зокрема відчужити зазначене майно, у звязку з чим змушена звернутися до суду. Крім того, з метою благоустрою житла позивач самочинно перепланувала квартиру із зменшенням житлової площі на 3,2 кв. м., у звязку із розширенням санвузла. На даний час усі будівельні роботи закінчені, квартира експлуатується за призначенням та відповідно до технічного паспорту на квартиру №11 в житловому будинку №52 «Е.Р. 1096250»складається з: приміщення 1 кухня площею 7,0 кв. м., приміщення 2 санітарна кімната площею 1,7 кв. м., приміщення 3 - кладова кімната 1,19 кв. м, приміщення 4 житлова кімната 18,9 кв. м., загальною площею 28,7 м. кв., житловою 18,9 кв. м. Вищезазначене переобладнання зроблене без порушення несучих конструкцій, санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, не порушує права третіх осіб і не є капітальним, оскільки стіна та пере стінки зроблено з облегшеного матеріалу будівельного каркасного профілю та гіпсокартонової плити. [PERSON], звернулася до БТІ м. Херсона та ХМР з метою узаконення перепланування вчиненого у квартирі, однак останні відмовили у вказаних діях, пояснивши, що у звязку із тим, що договір мною укладено через біржу і тому на сьогодні я не є власником квартири і запропонували звернутися до суду з позовом про визнання договору купівлі продажу дійсним. Просила суд визнати дійсним договір №7813 купівлі - продажу нерухомого майна від 20 травня 2003 року укладений між [PERSON] та [PERSON] посвідчений на товарній біржі Ізумруд, про що в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю зроблено відповідний запис за №7813, та зареєстрований у бюро технічної інвентаризації 16.06.2003 року у реєстровій книзі №88 за реєстровим №34498; визнати за нею, [PERSON], право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 28,7 кв. м., жилою 18,9 кв. м., і складається з житлової кімнати площею 18,9 кв. м., позначена у технічному паспорті - «4», кухні окремої площею 7,0 кв. м., санвузол 1,7 кв. м., коридор 1,1 кв. м. В судовому засіданні Позивач позов підтримала у повному обсязі просила суд задовольнити його з підстав викладених у ньому. Представник відповідача Виконавчого комітету [PERSON] міської ради позив визнав частково, а саме: в частині визнання договору купівлі продажу №7813 нерухомого майна від 20 травня 2003 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] посвідченого на товарній біржі Ізумруд не заперечував; в частині визнання права власності на квартиру за [PERSON] після її перепланування, пояснив, що оскільки переобладнання вчинене в квартирі не порушує несучих стін і цілісності квартири, воно не є самочинним будівництвом і має узаконюватися шляхом звернення до БТІ. Представник відповідача [PERSON] товарної біржі «Ізумруд»в судове засідання не зявився надав до суду заяву про те, що ними дійсно було посвідчено договір купівлі продажу нерухомого майна №7813 укладений між [PERSON] та [PERSON] посвідчений на товарній біржі Ізумруд, про що в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю зроблено відповідний запис за №7813, під час здійснення угоди всі сторони були присутніми, надали повний пакет, необхідних для вчинення угоди, документів. Проти позву не заперечували і просили розглянути справу без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення позивача, представника виконавчого комітету [PERSON] міської ради та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20 травня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №7813 купівлі - продажу нерухомого майно[ADDRESS], що знаходиться в будинку №52 по вул. Леніна у м. Херсоні, загальною площею 29,5 кв.м., у тому числі житловою площею 22,1 кв.м., кількість кімнат одна. Вказаний договір, згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угід, рег. № 7813. 16.06.2003 року [PERSON], зареєструвала своє право власності на вищезазначену квартиру в [PERSON] державному бюро технічної інвентаризації, про що зроблено відповідний запис №34498 у реєстровій книзі №88, про що свідчить витяг №795781 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.06.2003 року. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу»біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін відмовляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Через те, що договір купівлі продажу було укладено на біржі, позивач не має змоги нотаріально його посвідчити і реалізувати своє право власника на розпорядження майном на власний розсуд, і відчужити квартиру. Про те, що договір купівлі продажу було укладено свідчить той факт, що позивач з 2003 року постійно проживає у спірній квартирі, зареєстрована за вказаною адресою, проводить поточні ремонти, веде господарство, сплачує всі витрати повязані з її утриманням та комунальними платежами. Відповідач [PERSON] безперешкодно передала позивачці ключі від квартири, всі необхідні документи, виселилася з неї та знялася з реєстраційного обліку, про що свідчать відомості з адресного бюро. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов до суду про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до технічного паспорту та інвентарної справи №19231 на квартиру №11 в житловому будинку №52, житло складається з: приміщення 1 кухня площею 7,0 кв. м., приміщення 2 санвузол площею 1,7 кв. м., приміщення 3 - коридор 1,1 кв. м, приміщення 4 житлова кімната 18,9 кв. м., загальною площею 28,7 м. кв., житловою 18,9 кв. м., підсобною 9,8 кв. м. також відповідно до штампу БТІ, позивачем було вчинено самочинне перепланування квартири зі зменшенням житлової площі на 3,2 кв. м., за рахунок встановлення сан вузла. Згідно до погодження від 02.02.2012 року наданого сусідами позивача [PERSON] з квартири №8 та [PERSON] з квартири №3, посвідчений житлово комунальним приватним підприємством «Жилтранс», перепланування позивачем квартири не порушує їх інтересів, крім того, вони надали погодження на вказане перепланування. Відповідно до висновків судової будівельно технічної експертизи №036/2012, приміщення житлової квартири [ADDRESS], мають відступ від чинних будівельних норм по загальній площі приміщень яка становить 28,7 кв. м., при цьому в площу не враховано приміщення №I коридор загального користування площею 3,7 кв. м., через яке фактично є вхід в квартиру №11. Проведені роботи по переобладнанню відносяться до тих, що передбачені нормативами при реконструкціях, не є їх порушенням, та були спрямовані на підвищення рівня комфортності квартири, забезпечення квартири необхідними допоміжними (санвузол), що відповідно до вимог п. 2.22 повинні бути наявні в складі приміщень квартири, площа санвузла що облаштований в досліджувальній квартирі є 1,7 кв. м., за нормами мінімальна площа повинна бути 3,8 кв. м., що також є відхиленням від чинних вимог ДБН. На час проведення огляду квартири приміщення санвузла використовується за своїм функціональним призначенням. Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Задовольняючи позов, суд також виходить з того, що в силу ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до п. 5, розділу V «Прикінцевих положень»Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», до створення єдиної системи органів реєстрації прав у складі державного земельного кадастру реєстрація обєктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації. За переліком правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, що містяться у Тимчасовому положенні про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджений Наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 року, із змінами внесеними згідно Наказу Міністерства Юстиції України №36/5 від 17.05.2004 року, рішення суду є правовстановлюючим документом для визнання права власності особи. Беручи до уваги вищевикладене і зважаючи, що Позивач за свої власні кошти придбала квартиру, сторонами договору були виконані усі істотні умови, а також позивач за власні кошти в подальшому, з дотриманням будівельно-технічних та інших вимог, здійснила перепланування придбаної квартири, з метою благоустрою житла спрямоване на підвищення рівня комфортності квартири, забезпечення квартири необхідними допоміжними (санвузол), що відповідно до вимог п. 2.22 ДБН повинні бути наявні в складі приміщень квартири, при цьому не порушивши законні права та інтереси інших осіб, не змінила її цільового призначення, суд вважає можливим визнати договір купівлі продажу нерухомого майна №7813 укладений між [PERSON] та [PERSON] посвідчений на товарній біржі Ізумруд, про що в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю зроблено відповідний запис за №7813 вчиненим, та визнати право власності на переплановану квартиру [ADDRESS]. Таким чином суд вважає, що зібрані по справі докази та встановленні судом фактичні обставини по справі дозволяють задовольнити позов у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved