Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, та просила визнати за нею право власності на житловий будинок, надвірні будівлі та споруди, що розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Ударне, вул.. Ударна, 21, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначає, що житловий будинок, що розташований сел. Ударне, по вул. Ударній, 21 Харківського району Харківської області в КП «Люботинське БТІ» не зареєстрований. З 13 листопада 1950 року дідусь позивача [PERSON] знаходився в зареєстрованому шлюбі з бабусею позивача [PERSON]. На підставі дозволу на виконання робіт по будівництву індивідуального житлового будинку, виданим рішенням виконкому [PERSON] селищної ради трудящих від 18.12.1970 року, [PERSON] було дозволено будівництво житлового будинку на земельній ділянці, розташованій за вищевказаною адресою. В період з 1973 року по 1983 року [PERSON] побудував житловий будинок та господарські споруди, однак за життя право власності на це майно не оформив у встановленому законом порядку. Дідусь позивача помер 26 вересня 1988 року, а бабуся [PERSON] померла 19.01.2002 року. Єдиним спадкоємцем на залишену після смерті [PERSON] та [PERSON] був їх син [PERSON], який є батьком позивача по справі. [PERSON] спадщину після своїх батьків прийняв фактично, оскільки вступив в управління спадковим майном, здійснював догляд за будинком, обробляв присадибну ділянку та був зареєстрований у зазначеному будинку на час смерті спадкодавців. Батьки позивача [PERSON] та [PERSON], яка є відповідачем по справі, знаходились у зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 1973 року. Батько позивача, [PERSON] помер 01 листопада 2005 року. Спадщину після його смерті, [PERSON] прийняла фактично, оскільки на момент смерті спадкодавця вона мешкала разом з ним, одночасно мати позивача, яка є відповідачем по справі [PERSON] від своєї частки у спадщини відмовилась на користь своєї доньки [PERSON] З метою оформлення права власності позивач звернулась до суду з дійсним позовом, в звязку зі смертю забудовника. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] селищна рада Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився, до суду від них надійшла заява, відповідно до якої рада просить постановити рішення на розсуд суду, також просили справу розглядати за відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, до суду подана її нотаріально посвідчена заява, згідно якої [PERSON] з позовними вимогами [PERSON] згодна в повному обсязі та не заперечує проти визнання за останньою права власності на житловий будинок та надвірні споруди в с. Ударне по вул. Ударній, 21 Харківського району Харківської області, також просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно довідки КП «Люботинське БТІ» від 03.10.2011 року № р-1393, житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Ударне, вул. Ударна, № 15-а, в КП «Люботинське БТІ» не зареєстрований (а.с. 8). 13 листопада 1950 року дідусь позивача [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ЯТ № 297186, виданого 23 листопада 1950 року Петропавлівською сільською радою Богодухівського районного бюро РАЦС, актовий запис № 11, прізвище після одруження чоловіка: [PERSON], дружини: [PERSON] (а.с. 15). Від шлюбу в [PERSON] та [PERSON] 28 листопада 1952 року народився син [PERSON] (який є батьком позивача), про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії І-ЯК № 845747, виданого 01.10.1969 року в с. Петропавлівка Богодухівського району Харківської області, актовий запис № 8 (а.с. 14). На підставі дозволу на виконання робіт по будівництву індивідуального житлового будинку, виданого рішенням виконкому [PERSON] селищної ради трудящих від 18.12.1970 року, [PERSON] було дозволено будівництво житлового будинку на земельній ділянці, розташованій в с. Ударне по вул.. Ударній, 21 Харківського району Харківської області (а.с. 41). 25 березня 1971 року зазначена земельна ділянка була відведена в натурі, про що був складений акт представником технічного бюро Харківського обласного відділу по справам будівництва та архітектури (а.с. 42). В період з 1973 року по 1983 року [PERSON] побудував житловий будинок за вищевказаною адресою, який склався з трьох житлових кімнат літ. «А-1», розміром 9,25х8,77 м. з тамбуром літ. «а», розміром 2.28х1,20 м. та ганком літ. «а1» житловою площею 44.90 кв.м., загальною площею 67,80 кв.м. та господарські будівлі і споруди: альтанку літ. «Е», розміром 2,60х2,30 м., вбиральню літ. «Г», сарай літ. «В», розміром 5,0х4,80 м., погріб літ. «вп», літню кухню літ. «Б», розміром 5,0х4,48 м. з верандою літ. «б» розміром 2,92х1,55 м. та ганку літ. «б1», сараю літ. «Д» розміром 3,30х2,20 м., про що свідчить копія технічного паспорту, виготовленого Люботинським БТІ 23.09.2011 року (а.с. 9-13). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 055971, виданого 17 березня 2006 року, дідусь позивача, [PERSON] помер 26 вересня 1988 року, актовий запис № 76 (а.с. 16). Оскільки спірні правовідносини щодо будівництва будинку, виникнення права власності на нього та спадкування виникли протягом 1973-1983 років, то вони регулюються відповідно до норм Цивільного кодексу України у редакції 1963 року, тобто Закону, який діяв на час їх виникнення. Таким чином, оскільки спірний житловий будинок був збудований згідно з дозволом на виконання робіт по будівництву індивідуального житлового будинку, фактично належав дідові позивача [PERSON] на день його смерті, тому як був збудований ним на виділеній для цієї мети земельній ділянці, відповідно до вимог ст. ст. 86, 100 ЦК України (в ред. 1963 року), вважається, що [PERSON] набув на нього право власності в порядку забудови за своє життя і згідно ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 року) він є обєктом спадкування (майном померлого) після його смерті, входить до складу спадщини. Після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом першої черги була його дружина [PERSON] та його син та батько позивача [PERSON], інших спадкоємців першої черги за законом у нього не було. Згідно запису в земельній шнуровій книзі № 73т земельна ділянка розміром 0,15 га надана в користування [PERSON] Згідно рішення [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області № 57 від 13.02.1996 року під записом № 17 в користування [PERSON] знаходиться земельна ділянка розміром 0,1580 га, яка розташована за адресою: с. Манченки, вул. Ударна, 21 (а.с. 54). Бабауся позивача, [PERSON] померла 19.01.2002 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 321998, виданого 23 січня 2002 року [PERSON] селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 14 (а.с. 17). Єдиним спадкоємцем на залишену після смерті [PERSON] та [PERSON] спадщину був їх син, та батько позивача, - [PERSON], який спадщину після смерті своїх батьків прийняв фактично, оскільки вступив в управління спадковим майном, доглядав за будинком, обробляв присадибну ділянку, крім того був зареєстрований на час смерті спадкодавців у зазначеному будинку, що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 20-24). Як вбачається з відповіді [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області від 14.05.2012 року № 252, згідно записів в по господарських книгах значиться: 1986-1990 років голова господарства [PERSON]; 1991-1995 року, 1996-2000 року, 2001-2005 року головою господарства значиться бабуся позивача [PERSON] (померла а/з 14 від 23.01.2002 року). Наступним головою господарства записаний [PERSON], син померлих та батько [PERSON] [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (яка є відповідачем по справі) 12 жовтня 1973 року, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ВЛ № 315357, виданого 12.10.1973 року [PERSON] селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 42, прізвища після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а.с. 18). Від цього шлюбу у вищевказаних осіб 28 березня 1974 року народилась донька [PERSON] (яка є позивачем по справі), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 384534, виданого 10 квітня 1974 року [PERSON] селищною радою Харківського району Харківської області, батько: [PERSON], мати: О.М., що й підтверджує факт родинних відносин (а.с. 43). Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії ІV-ВЛ № 273655, виданого 08.05.1993 року [PERSON] селищної радою Харківського району Харківської області, 08 травня 1993 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 11, прізвища після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а.с. 45). Також з копії свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 152196, виданого 28 січня 2011 року [PERSON] селищню радою Харківського району Харківської області вбачається, що позивач одружилася вдруге, а саме [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 28.01.2011 року, актовий запис № 1, прізвища після одруження: чоловіка Шахов, дружини [PERSON] (а.с.44). 01 листопада 2005 року помер [PERSON], батько позивача, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 055870, виданого 17 березня 2006 року, актовий запис № 99 (а.с. 14). Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги стали його дружина [PERSON] та донька [PERSON] Спадщину після смерті батька [PERSON] прийняла фактично, оскільки на момент смерті батька мешкала разом із спадкодавцем, одночасно дружина померлого та мати позивача - [PERSON] від своєї частки спадщини відмовилась на користь [PERSON] та не заперечує щоб право власності на житловий будинок та господарські будівлі було в цілому визнано за [PERSON], що підтверджується її заявою, яка посвідчена державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, [PERSON] (а.с. 53). КП «Архітектурне бюро Харківського району» 04.11.2011 року було проведено обстеження стану забудови садиби з метою визначення її відповідності містобудівним вимогам, згідно висновків якого: розташування закінченого будівництвом житлового будинку на три житлові кімнати літ. «А-1», розміром 9,25х8,77 м. з тамбуром літ. «а» розміром 2,28х1.20 м. та ганком літ. «а1» житловою площею 44,90 кв.м., загальною площею 67,80 кв.м., розташованого на земельній ділянці № 21 по вул. Ударна в сел. Ударне, збудованого з відхиленням від проектно - дозвільної документації, відповідає будівельним санітарним та протипожежним вимогам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень» В цілому будівництво житлового будинку літ. «А-1» з тамбуром літ. «а» та ганком літ. «а1» відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». Однак при будівництві тамбуру літ. «а2 не дотримані вимоги п. 2.13. ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». Розташування альтанки літ. «Е», розміром 2,60х2,30 м. збудованої х відхиленням від проектно-дозвільної документації, відповідає вимогам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень». Розташування вбиральні літ. «Г» з непроникливим погребом, збудованої з відхиленням від проектно-дозвільної документації, виконано з порушенням п.3.26 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень» Розташування самочинно збудованого господарського блоку, який складається з сараю літ. «В», розміром 5,0х4,80 м. з погрібом літ. «вп2, літньої кухні літ. «Б», розміром 5,0х4,48 м. з верандою літ. «б» розміром 2,92х1,55 м. та ганком літ. «б1», сараю літ «Д» розміром 3,30х2,20 м. виконане з порушенням вимог п. 3.24*, 3,30 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень. При забудові садиби № 21 по вул.. Ударна в сел.. Ударне не порушена Червона лінія вул. Ударна, що відповідає Містобудівним вимогам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень (а.с. 25-38). Рішенням ХV сесії [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області від 17 лютого 2012 року було надано дозвіл на збереження збудованого з відхиленням від проектно-дозвільної документації житлового будинку на три житлові кімнати літ. «А-12 розміром 9,25х8,77 м. з тамбуром літ. «а», розміром 2,28х1,20 м. та ганком літ «а1» житловою площею 44,90 кв.м. загальною площею 67,80 кв.м., розташованого на земельній ділянці № 21 по вул. Ударній в сел. Ударне. Пунктом другим зазначеного рішення надано дозвіл на збереження збудованих з відхиленням від проектно-дозвільної документації господарських будівель і споруд: альтанки літ. «Е», розміром 2,60х2,30 м, вбиральні з непроникливим вигребом літ. «Г», розташованих на земельній ділянці № 21 по вул. Ударній в сел. Ударне. Пунктом третім зазначеного рішення надано дозвіл на збереження самочинно збудованих господарських будівель та споруд: господарського блоку, який складається з сараю літ. «В», розміром 5,0х4,80 м. з погрібом літ. «вп», літньої кухні літ. «Б», розміром 5,0х4,48 м. з верандою літ. «б» розміром 2,92х1,55 м. та ганком літ. «б1», сараю літ. «Д» розміром 3,30х2.20 м., розташованого на земельній ділянці № 21 по вул. Ударна в сел. Ударне. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника, у звязку із чим на підставі ч. 4 ст. 25 ЦК України зупиняється його правоздатність, тому після смерті особи вже не може бути визнано за нею будь-яке право, в тому числі і право власності. Оскільки спірні правовідносини щодо будівництва будинку, виникнення права власності на нього та спадкування виникли протягом 1976-1986 років, то вони регулюються відповідно до норм Цивільного кодексу України у редакції 1963 року, тобто Закону, який діяв на час їх виникнення. Отже, після смерті [PERSON] та [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом першої черги був їх син та батько позивача [PERSON]З, який спадщину після смерті своїх батьків прийняв фактично, відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК України (в ред. 1963 року), в управління і володіння спадковим майном, тому як постійно мешкав та був зареєстрований у спірному будинку, слідкував за ним, земельною ділянкою. Однак, свої спадкові права він за своє життя не оформив. Оскільки спірний будинок повинен належати [PERSON] в порядку забудови і відповідно входити до складу спадкового майна, а [PERSON] є його єдиним спадкоємцем за законом, то в разі прийняття ним спадщини, до нього повинно перейти право власності на все належне спадкодавцю майно, тобто на спірний житловий будинок в цілому, але, як зазначалося вище [PERSON] помер 01.11.2005 року та за своє життя він ніяких заповітів не залишав, тому спадкування після його смерті повинно відбуватися за законом. Після смерті останнього спадкоємцями за законом першої черги є його донька [PERSON] і його дружина - відповідач [PERSON] [PERSON] спадщину після смерті свого батька прийняла фактично, відповідно до ст. 1268 ЦК України (в ред. 2003 року), вступила в управління і володіння спадковим майном, тому як постійно мешкає і зареєстрована у спірному будинку. Оскільки спірний житловий будинок повинен належати її батькові в порядку спадкування за законом, то в разі прийняття нею спадщини, до неї повинно перейти право власності на все належне спадкодавцю майно, тобто на спірний житловий будинок в цілому. Мати позивача і дружина померлого, відповідач по справі [PERSON], спадщини після смерті свого чоловіка не приймала, від своєї частки відмовилась на користь своєї доньки та визнає право на спадкування за [PERSON] З відповіді Другої державної нотаріальної контори вбачається, що після [PERSON], яка померла 19 січня 2002 року, до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкові справи не заводились, свідоцтва про право на спадщину за 2002-2012 роки нікому не видавались, заповіти від імені [PERSON] зазначеною держнотконторою не посвідчувались. Після смерті [PERSON], який помер 01 листопада 2005 року, який на десь смерті мешкав за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Манчекнки, вул. Ударна, б. 21, до вказаної нотконтори звернулись: донька померлого [PERSON], яка мешкає в сел. Манченки, вул. Ударна, б. 21 Харківського району Харківської області, із заявою про відмову від спадщини на користь дружини спадкодавця [PERSON]. Ця заява 24 березня 2006 року була зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 358, та на її підставі в це5й же день заведено спадкову справу № 180/2006; дружина померлого [PERSON], яка мешкає в с. Манченки по вул. Ударній, б. 17 Харківського району Харківської області із заявою про прийняття спадщини. Зазначена заява 24 березня 2006 року зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 359 та долучена до спадкової справи № 180/2006 (а.с. 53). Як вбачається з відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву, за наявними в нотаріальному архіві даними, згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за 1988-1995 роки, заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємців [PERSON], який помер 26 вересня 1988 року, до нотаріальної контори не надходили, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, спадкова справа не заводилася. Інформація про заведення вищезазначеної спадкової справи в період з 1996 року по 2012 рік включно (а.с. 52). Оскільки позивач постійно проживала в житловому будинку разом з батьками та зареєстрована в ньому, відповідно до ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що передбачено ст. 1261 ЦК України. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Частиною 5 статті 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі вищенаведених доказів судом встановлений факт належності в цілому житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці за адресою: Харківський район Харківської області, с. Ударне, вул. Ударна, б. 21, за життя, [PERSON], після його смерті [PERSON], а після смерті останньої [PERSON], а після нього позивачу-Шаховій Л.О. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ Судові витрати суд залишає за рахунок позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved