Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], аліментів у твердій грошовій сумі - 572 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підтвердження своїх вимог вказував, що після розірвання шлюбу з відповідачем у травні 2011 року син проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, материнської уваги та допомоги синові не надає. Вона працює неофіційно та отримує нерегулярний та мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби. Відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Позивач 15.02.2013 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримував. Представник відповідача [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача. Позовні вимоги визнавав частково в розмірі 400 грн. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступне. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23.05.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Терешківською сільською Радою Полтавського району Полтавської області у квітні 1995 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблений запис № 9 (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Ч. 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 184 СК України передбачено, що у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача можу визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі. Позивач просить стягнути з відповідача 572 грн., що становить половину прожиткового мінімуму на дитину від 6 до 18 років станови на 01 липня 2012 року (1 144 грн. 00 коп.). Позивач визнавала позовні вимоги в розмірі 400 грн., однак нічим не обґрунтовувала такий розмір аліментів. Належних доказів того, що відповідачка надавала матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини, суду не надано. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Outcome: approved