Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право приватної власності на житловий будинок № 70, що знаходиться по вулиці Запорізькій в селі Порадівка Васильківського району Київської області, який належав її померлій 02 лютого 1993 року матері [PERSON] Єремієвні, оскільки листом Васильківської районної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на зазначений будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що за життя спадкодавець склала заповіт на все майно, яке заповіла своїм дітям: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який був посвідчений 12 травня 1990 року за реєстровим № 12 секретарем виконкому Порадівської сільської ради Васильківського району Київської області та в якому були допущенні певні описки, проте згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/194-m від 06 квітня 2012 року, розбіжності в орфографічній фіксації в документах [PERSON] Єремієвни є ідентичними. Оскільки інші спадкоємці за законом та заповітом діти спадкодавця спадщину не прийняли та померли, що підтверджується Свідоцтвами про смерть, тому позивач вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом. Представник позивача надіслав до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності та [PERSON], просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача до суду не зявився, надавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник Васильківського міжрайонного бюро технічної інвентаризації до суду не зявився, надавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Виходячи з положень ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1251 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за заповітом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як роз'яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" вирішуючи спори про право приватної власності на майно, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 13 Закону "Про власність" об'єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення, набуті з передбачених законом підстав. Відповідно до Свідоцтва про смерть, виданого 03 лютого 1993 року Порадівською сільською радою, [PERSON] Єремієвна померла 02 лютого 1993 року ( а.с. 4). Свідоцтвом про народження підтверджується, що [PERSON], після укладення шлюбу змінила прізвище на Ворона(свідоцтво про укладення шлюбу додається до матеріалів справи), являється донькою померлої [PERSON] (а.с. 5). Згідно заповіту, який був посвідчений 12 травня 1990 року за реєстровим № 12 секретарем виконкому Порадівської сільської ради Васильківського району Київської області, [PERSON] все своє майно заповіла своїм дітям: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] померла 04.07.2004 році, що підтверджується актовим записом про смерть № 23 від 05 липня 2004 року, виданого Малосолтанівською сільською радою Васильківського району Київської області (а.с. 7) та згідно Свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, 14 травня 2001 року помер [PERSON] (а.с. 8), а тому на даний час єдиною спадкоємицею на вищезазначений будинок являється позивач [PERSON] Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/194-m від 06 квітня 2012 року, розбіжності в орфографічній фіксації в документах [PERSON] Єремієвни є ідентичними (а.с. 9). У відповідності до довідки наданої сільським головою Порадівської сільської ради [PERSON] протягом 6-ти місяців з моменту смерті [PERSON] прийняла спадщину шляхом володіння та управління майном (а.с. 11). Згідно технічного паспорта на житловий будинок № 70 по вулиці Запорізькій в селі Порадівка Васильківського району Київської області, останній побудовано в 1947 році, а власником будинку вказано [PERSON] (а.с. 17-19). Відповідно до копії спадкової справи позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] Єремієвна, яка виявила бажання прийняти спадщину покійної. Оскільки судом достовірно встановлено та підтверджується зібраними по справі доказами те, що [PERSON] Єремієвна за життя з введенням в дію 15 квітня 1991 року Закону України "Про власність" набула права власності на житловий будинок № 70 по вулиці Запорізькій в селі Порадівка Васильківського району Київської області. Враховуючи те, що [PERSON] Єремієвна померла 02.02.1993 року, а після її смерті протягом 6 місяців позивач вчинила дії по прийняттю спадщини (а.с. 11), то в силу ст. 549 ЦК УРСР позивач прийняла спадщину та набула прав на неї. Таким чином, суд приходить до висновку, що на час своєї смерті мати позивача мала право на житловий будинок № 70, що знаходиться по вулиці Запорізькій в селі Порадівка Васильківського району Київської області, а тому позивач як спадкоємець має право на зазначене спадкове майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved