overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 08.09.1995 р. у відділі реєстрації актів громадського стану Бердянського міськвиконкому, актовий запис № 634. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що він знаходиться з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 08.09.1995 р. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У зв'язку з різними поглядами на життя та різними характерами шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені понад рік. На протязі місяця подружжя мешкають окремо. Спір про поділ майна відсутній. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутністю, а позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Справу просила розглядати за її відсутністю. Одночасно відповідач в своїй заяві зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 08.09.1995 р. відділом реєстрації актів громадського стану Бердянського міськвиконкому, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08.09.1995 р., про що зроблено запис № 634. Прізвище після реєстрації шлюбу : чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а.с. 3). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05.02.2003 р. міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції вбачається, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі. Зроблено відповідний актовий запис за № 314 (а.с. 4). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28.04.2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції вбачається, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі. Зроблено відповідний актовий запис за № 1914 (а.с. 5). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З матеріалів справи встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені приблизно з лютого 2012 року. Позивач та відповідач вважають, що збереження родини не є можливим оскільки це суперечить їх інтересам. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за борговою розпискою в сумі 4300 (чотири тисячі триста) доларів США, що становить 35700 (тридцять пять тисяч сімсот) гривень, посилаючись на те, що 28 травня 2004 року вона позичила відповідача 5000 (пять тисяч) доларів США, що на той час становило 25\~ 000 (двадцять пять) тисяч гривень по курсу Національного банку України строком на 3 три, що підтверджується розпискою. Відповідачем 14 жовтня 2008 року та 26 серпня 2010 року було повернуто позивачу частину боргу, а саме: 450 (чотириста пятдесят) доларів США, що становить 2500 (дві тисячі пятсот) гривень та 2000 (дві тисячі) гривень, а решту зобовязувався відповідач повернути в строк до 01 грудня 2011 року. В судовому засіданні позивач просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі, оскільки відповідач порушив свої зобовязання за борговою розпискою та вчасно не повернув позику. Відповідач проти позову заперечила, пояснила суду, що не має коштів для повернення боргу у звязку із скрутним матеріальним становищем. Заслухавши сторони по справі, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Так, розпискою від 28.05.2004 року підтверджується той факт, що позивачем відповідачу передані гроші в еквіваленті 5000 (пять) тисяч доларів США, що складає 25000 (двадцять пять тисяч) гривень, за умовами, що відповідач поверне зазначену вище суму в строк до 01.12.2011 року. Також розписками від 14.10.2008 року та 26 серпня 2010 року підтверджується повернення відповідачем позивачу боргу за борговою розпискою від 28.05.2004 року. Згідно ст.ст.1046, 1048 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позов підлягає повному задоволеною, оскільки відповідачем не було виконано в повному обсязі свої зобовязання за договором позики на суму 35\~ 700 (тридцять пять тисяч сімсот) гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

25 лютого 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що 3 листопада 2010 року вона придбала у нього квартиру [ADDRESS]. Крім неї в спірній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], хоча в квартирі не проживає з часу її продажу. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартрою № 2 в будинку № 8 по вул.. Шевченка в м. Чернівці. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердивши обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON]. в судове засіданні не з»явився, хоча належно був повідомлений про день, час і місце слухання справи, в зв»язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивачки , дослідивши письмові матеріали справи, та допитавши свідків [PERSON] Та [PERSON] , вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно позивачка [PERSON] 3 листопада 2010 року придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS], що стверджується копією договору купівлі-продажу зазначеної квартири. Згідно довідки про склад сім»ї та реєстрацію від 8 листопада 2011 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] Відповідно до ст.. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач починаючи з листопада 2010 року не проживає в спірній квартирі без поважних причин, що ствердили в судовому засіданні свідки - [PERSON] та [PERSON] Крім показів свідків факт не проживання [PERSON] [INFO] в м Чернівці стверджується актом, складеним представниками КЖРЕПу № 12 від 16 січня 2012 року.. Всі витрати по оплаті комунальних послуг несе позивачка, а відповідач участі в витратах на утримання житла не приймає. Виходячи з цього суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] з листопада 2010 року без поважних причин не проживає в спірній квартирі, а тому у відповідності до вимог ст.. 71, 72 ЖК України може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11 травня 1985 року Відділом реєстрації актів громадського стану у м. Ровно. В позовній заяві зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають повнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось, з лютого 2008 року перестали підтримувати подружні стосунки, вести спільне господарство, бюджет ведуть окремо, шлюб носить формальний характер, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. В судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Крім того, вказала, що наміру на примирення не має, майнового спору не має. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище - "[PERSON]". Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог, з обставинами викладеними позивачем погоджувався. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони з лютого 2008 року не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети, майнового спору не мають. Таким чином, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити шлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

13.02.2013 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлзсю. укладений між нею та відповідачем, зареєстрований у відділі РАЦС Маловис- ківського районного управління юстиції Кіровоградської області 22 січня 1991 року. В обгрунту вання позову вказувала що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вважає неможливим. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримама в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ст.74 ЦПК України , через оголошення в пресі. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 22 січня 1991 року, між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у відділі РАЦС Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області, про що зроблено актовий запис за № 5. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають Однак, шлюб фактично розпався через регулярні конфлікти та сварки між подружжям, що виникають з побутових питань. Внаслідок цих конфліктів сторони припинили шлюбні стосунки, з 1998 року, вважають подальше сумісне проживання неможливим. Примирення між сторонами неможливе. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 56 ч. З СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім"ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін. Тому, суд вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 28 липня 2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу дітей мають неповнолітню доньку Софію, [INFO]. Шлюбні стосунки припинені, в звязку з тим, що спільне життя не склалося. Позивач вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу не можливі, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. В судове засідання позивач не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, свої вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 28 липня 2006 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, за актовим записом № 1199, що підтверджується свідоцтвом про шлюб на а. с. 6. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Софію, [INFO] (а.с. 5). Згідно вимог ст.110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сімя фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків в звязку з тим, що вони втратили почуття любові, між ними відсутня повага та порозуміння. Від відповідачки надійшла заява про визнання нею позовних вимог. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів позивача, на що може бути витрачений час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому вказав, що відповідачу позивачем регулярно надавались послуги по теплопостачанню. Однак, відповідач в порушення ст.ст.67,68 ЖК України тривалий час ухиляється від сплати боргу за надані послуги, у наслідок чого виникла заборгованість за період з 15 жовтня 2011 року по 15 квітня 2012 року у розмірі 1087,15грн., та нараховані індексу інфляції та 3% річних у сумі 18,87грн., які просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у сумі 214,60грн., що були сплачені позивачем до суду. У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги. Відповідачка у судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про час розгляду справи, відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки до суду не надійшло. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Так, у судовому засіданні встановлений той факт, що відповідач проживає за адресою: [INFO] та є абонентом позивача. Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а наймач зобовязаний своєчасно щомісяця вносити плату за комунальні послуги. Згідно до особового рахунку заборгованість відповідачів за період з 15 жовтня 2011 року по 15 квітня 2012 року у розмірі 1087,15грн.,а тому згідно зі ст.ст.67,68 Житлового Кодексу України вказана сума повинна підлягати стягненню з відповідачки. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

В лютому 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просила стягувати з відповідача, [PERSON], аліменти на її користь на утримання сина: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що 28 вересня 2002 року вона з відповідачем уклали шлюб у відділі РАГС Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1005. Від шлюбу у них з відповідачем народився син: [PERSON], [INFO]. З 2006 року позивачка разом з відповідачем однією сімєю не проживає. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на утриманні та вихованні позивачки. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач являється фізично здоровою людиною, аліменти нікому іншому не платить і на його утриманні ніхто не знаходиться. В судове засідання позивачка не зявилася, належним чином була повідомлена про слухання справи, раніше надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутність у заочному провадженні у звязку з неодноразовою неявкою відповідача в судове засідання без поважних причин. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком малолітнього [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 лютого 2013 року і до повноліття дитини, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 229 грн. 40 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

У Любомльський районний суд з позовною заявою звернулась [PERSON] яка просить суд постановити рішення, яким визнати її в порядку спадкування власником нерухомого майна вартістю 25430 гривень, яке розташоване по вулиці Незалежності буд. 19 в селі Бережці Любомльського району Волинської області. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 26 жовтня 2011 року помер її батько [PERSON], що посвідчується копією свідоцтва про смерть серія 1-ЕГ № 117816. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки за життя він не розпорядився належним йому майном. Належність [PERSON] спадкових будівель підтверджується довідкою Римачівської сільської Ради Любомльського району Волинської області №558 від 30.07.2012 року. Позивач спадщину прийняла шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] доводиться копією свідоцтва про народження ІІ-СЮ №310546 та копією свідоцтва про одруження І-ЕГ №025976. [PERSON] від прийняття спадщини у визначений законом строк відмовився на користь [PERSON], шляхом подачі заяви, яка нотаріально посвідчена. [PERSON] не може оформити спадкові права, оскільки майно не було зареєстроване за спадкодавцем у державних органах. Будівлі відповідають державним нормам і правилам, придатні для експлуатації і проживання, а самочинне будівництво не виявлене. В судове засідання позивачка не зявилась, в канцелярію суду подала заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Римачівський сільський голова у канцелярію суду подав заяву про визнання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника сільської Ради. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст. 328, 392, 1223, 1235, 1267-1270, 1297 ЦК України. Враховуючи вказані норми матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд вважає що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В порядку ч.1 ст. 61 ЦПК України фактичні обставини справи, на які позивач покладається як на підставу своїх вимог, у звязку із визнанням відповідачем позову суд вважає доведеними, а заявлені вимоги такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved