Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, за участю третьої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області. В позові зазначено, що 25 квітня 2012 року між сторонами був зареєстрований шлюб, від якого неповнолітніх дітей вони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. З червня 2012 року вони з відповідачем однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прізвище після розірвання шлюбу просить залишити дошлюбне [PERSON], жодних заперечень проти заочного розгляду справи в заяві не зазначено. В судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, щодо вирішення позову покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача та представника третьої особи про слухання справи за їх відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про шлюб, виданого 25 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, 25 квітня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвища чоловіка [PERSON], прізвище дружини [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів 25 квітня 2012 року зроблено відповідний актовий запис № 13. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з червня 2012 року сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом було встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved