Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 03.05.2008 року, приблизно о 08 год. 30 хв., по сухому асфальтному покриттю проїзної частини вул. Маршака в Тернівському районі м. Кривого Рогу з боку вул. Арсентьєва в напрямку вул. Адмірала Головко рухався автомобіль «Дачія Логан», р/н [NUMBER] , який належав [PERSON] та ПП «Безпека Нова`під керуванням робітника цього ж підприємства водія [PERSON] , який керував вищезгаданим транспортним засобом та який, виїхавши на смугу зустрічного руху, скоїв зіткнення з належним йому автомобілем «Шевроле Лачетті», р/н [NUMBER] , який рухався в зустрічному йому напрямку під його керуванням. Унаслідок ДТП належний йому автомобіль «Шеврове Лачетті`зазнав значних механічних пошкоджень. Тому просить суд стягнути з відповідача 61075 грн. 92 коп. у рахунок відшкодування матеріального збитку, пов`язаного з пошкодженням його автомобіля, 20000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, яка виникла у зв`язку з порушенням даною ДТП його нормального способу життя та появою тривалого негативного емоційно-психічного стану, 240 грн., витрачених на послуги евакуатора, 700 грн. на проведення ним автотоварознавчого дослідження, 2500 грн. на юридичні послуги, 683 грн. 66 коп. на судові витрати (судовий збір та ІТЗ) та 14 грн. 90 коп. на комісію банку за сплату судових витрат. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. [PERSON] , яка представляє інтереси відповідача, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується відповідною телефонограмою, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності судові не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] та його представник погодились із заочним розглядом даної справи, однак проти задоволення позову заперечували за підстав недоведеності вини [PERSON] у скоєнні ДТП та у зв`язку з тим, що його відповідальність була застрахована. Заслухавши зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, обставини вчинення третьою особою [PERSON] , який знаходився у трудових відносинах з відповідачем, дорожньо-транспортної пригоди 03.05.2008 року, приблизно в 08 год. 30 хв., коли він, рухаючись по сухому асфальтному покриттю проїзної частини вул. Маршака в Тернівському районі м. Кривого Рогу з боку вул. Арсентьєва в напрямку вул. Адмірала Головко на автомобілі «Дачія Логан», р/н [NUMBER] , який належав [PERSON] та ПП «Безпека Нова`та який, виїхавши на смугу зустрічного руху, скоїв зіткнення з автомобілем «Шевроле Лачетті», р/н [NUMBER] , який рухався в зустрічному йому напрямку та який на праві приватної власності належав позивачеві [PERSON] та знаходився під його керуванням, підтверджені оглянутими в судовому засіданні матеріалами адміністративної справи №3-3748/2008 про притягнення третьої особи [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та матеріалами відмовної справи №997 у його ж відношенні. У результаті цієї ДТП автомобіль позивача отримав механічних пошкоджень на суму 61075 грн. 92 коп., що підтверджується висновком спеціаліста експерта автотоварознавця, калькуляцією вартості відновлюваного ремонту та протоколом огляду транспортного засобу (а.с.4-34). Отже, розглядаючи вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 61075 грн. 92 коп., суд зазначає наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 ст. 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Тобто, зазначеною нормою закону встановлено відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки за шкоду, яка стала наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини в цьому його володільця. На володільця не може бути покладено обов`язок по відшкодуванню такої шкоди, лише якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Судом установлено, що зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася саме за вини третьої особи [PERSON] , який керував належним відповідачеві автомобілем та на момент її скоєння перебував з відповідачем у трудових відносинах, і розмір матеріальної шкоди, яка була завдана у зв`язку з цією пригодою позивачеві, становить 61075 грн. 92 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Виходячи з положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім`ї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що матеріальна шкода позивачеві заподіяна за вини третьої особи [PERSON] . За таких обставин суд уважає за необхідне стягнути моральну шкоду в частині, яка доведена позивачами у судовому засіданні. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд ураховує такі критерії визначення розміру її відшкодування, як характер правопорушення, яке є проступком, скоєним з необережності, ступінь вини відповідача, який на протязі тривалого часу не намагався усунути шкідливих наслідків правопорушення, глибину душевних страждань позивачів, пов`язаних з тим, що позивач безперечно отримав у зв`язку з ДТП душевної травми, наслідки якої мали вплив на психічний стан позивача, що позивач тривалий час був позбавлений можливості отримати з боку відповідача відшкодування матеріальної шкоди, тож вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права, тому суд уважає, що у зв`язку з цим позивачеві спричинено моральної шкоди, яку оцінює у 1000 грн. Стосовно вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, пов`язаної зі сплатою 240 грн. на послуги евакуатора, що підтверджується Актом виконаних робіт від 03.05.2008 року (а.с.36), то, позаяк матеріальна шкода виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушеного належного йому майнового права, а відтак на підставі положень ст. 1166 ЦК України ці вимоги підлягають задоволенню. Що ж до вимог про відшкодування на користь позивача понесених витрат на правову допомогу, то суд виходить з недоведеності таких витрат, а витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у позасудовому порядку за ініціативою позивача судовими витратами не вважаються, а відтак ці вимоги задоволенню не підлягають. Отже, у зв`язку з наведеним суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Суд не приймає до уваги доводів представника третьої особи та самої третьої особи [PERSON] про те, що його відповідальність була застрахованою, позаяк такі доводи не були доведені перед судом жодними доказами. Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та сплату за комісію банку, в загальній сумі 700 грн. 56 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial