Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-07 00:00:00

До з позовом звернулось ПАТ КБ "Хречатик" до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовна заява мотивована тим, що 20.02.2007 року між ВАТ КБ "Хрещатик", правонаступником якого є позивач, та [PERSON], в якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, укладено договір іпотеки № 99/07/фо, предметом якого є майнові права на 3-х кімнатну квартиру № 141, яка знаходиться в житловому будинку№ 51 по вул. Келецькій в м. Вінниці. В подальшому [PERSON] передала права за договором на будівництва житла [PERSON]. В звязку з зміною нумерацією квартир та присвоюванням номеру, після введення в експлуатацію будинку, адреса та номер квартири змінились на квартиру № 132 у житловому будинку № 51А по вул. Келецька в м. Вінниці. Отримавши майнові права на спірну квартиру [PERSON] оформила на себе право власності, зареєструвала право власності у КП "Вінницьке міське БТІ", та продала квартиру [PERSON]. Оскільки [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконує, позивач вважає, що він може задовольнити свої вимоги до [PERSON] за рахунок майна переданого в іпотеку, а оскільки у відповідності до ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки іпотека зберігає чинності щодо нового власника, просять суд стягнути з відповідача, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором[ADDRESS] у житловому будинку № 51А по вул. Келецька в м. Вінниці. В судове засідання позивачка не зявилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та в разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, в звязку з чим судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Судом у справі встановлені факти та відповідні ним правовідносини: 13.01.2007 року між [PERSON] та ПП ВТФ "Агропромселбуд" укладено договір на будівництва житла № 141. На підставі вказаного договору ПП ВТФ "Агропромселбуд" прийняло на себе зобовязання збудувати та передати у власність [PERSON] квартиру № 141 відповідно, яка буде знаходитися в житловому будинку по вул. Келецькій в м. Вінниці, а [PERSON] сплатити відповідні кошти. 19.02.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 99/07/фо, в забезпечення виконання якого між позивачем та [PERSON] 20.02.2007 року укладено іпотечний договір № 99/07/фо, предметом якого є майнові права на 3-х кімнатну квартиру № 141, яка буде знаходитися в житловому будинку по вул. Келецькій в м. Вінниці, що належить [PERSON] на підставі договору на будівництво житла № 141 від 13.01.2007 року, укладеного між [PERSON] та ПП ВТФ "Агропромселбуд". У п. 1.3 іпотечного договору визначено, що право власності Іпотекодавця на предмет іпотеки виникне після закінчення будівництва, здачі в експлуатацію обєкту нерухомості та реєстрації у відповідному Державному Реєстрі права власності на нерухоме майно. Після завершення будівництва та введення в експлуатацію будинку, адреса та номер квартири змінились на квартиру № 132 у житловому будинку № 51А по вул. Келецька в м. Вінниці. Статтею 23 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою, особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Отже законодавець повязує дійсність іпотеки виключно у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи. 23.05.2011 року [PERSON], використовуючи свої права, передбачені ст. ст. 317 та 319 ЦК України, уклала з відповідачем договір купівлі продажу квартири, у відповідності до умов якого право власності на квартиру № 132, за адресою м. Вінниця, вул. Келецька, 51А, перейшло від [PERSON] до відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірна квартира не є предметом іпотеки, оскільки відповідач її отримав від [PERSON], яка не є іпотекодавцем за іпотечним договором № 99/07/фо від 19.02.2007 року, а ні від [PERSON], який безпосередньо, з врахуванням п. 1.3 іпотечного договору, не набув права власності на спірну квартиру, а тому норми ст. 23 Закону України "Про іпотеку" не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. [PERSON] того, рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.02.2011 року, залишеним в силі ухвалами Апеляційного суду Вінницької області від 5.04.2011 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.07.2012 року, у цивільній справі за позовом ПАТ КБ "Хрещатик" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ПП ВТФ "Агропромселбуд" про визнання правочинів недійсними, встановлений факт того, що оскільки згідно ст. 5 "Предмет іпотеки" Закону України "Про іпотеку" (в редакції від 23.02.2006 року) станом на момент укладання іпотечного договору, майнові права не входили до переліку майна, яке може бути предметом іпотеки, предмет іпотечного договору суперечить законодавству, яке регулювало спірні правовідносини станом на момент його укладання, іпотечний договір є нікчемними, з підстав п. 2 ст. 215 ЦК України, та у відповідності до п. 1 ст. 216 ЦК України такій договір не створює юридичних наслідків. Цей факт приймається судом у відповідності до ст. 61 ЦПК України та не потребує додаткового доказування. За таких обставин, суд приходить до висновку що заявлений позов незаконний та необґрунтований, а тому задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed