Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Товариства індивідуальних забудовників "Наука" (далі ТІЗ "Наука"), в якому просить визнати за нею майнове право на користування та володіння об'єктом незавершеного будівництва у вигляді квартири №75, на 2-му поверсі в багатоквартирному будинку по вул. Винниченка, 4 в м. Тернополі, посилаючись на наступні обставини. В червні 2003 року зять позивача, [PERSON], разом дочкою позивача, [PERSON], вирішили придбати квартиру в будинку №4 по вул. Винниченка в місті Тернополі. Згодом, [PERSON] звернувся до ТІЗ "Наука", де головний бухгалтер [PERSON] повідомила його про те, що є вільні квартири на продаж, але для придбання такої квартиру потрібно, щоб першим житло придбав працівник педагогічного університету, так як будинок будувався для працівників вказаного освітнього закладу. В червні 2003 року було укладено договір про дольову участь у будівництві між ТІЗ "Наука" та [PERSON] (знайомим зятя позивача), який на той час працював в педагогічному університеті. Одразу ж після укладення договору останній написав заяву про те, що відмовляється від квартири на користь [PERSON] і договір про дольову участь у будівництві квартири №70 було переукладено між ТІЗ "Наука" та [PERSON] Відповідно до цього договору, 06 серпня 2003 року [PERSON] оплатив кошти в сумі 44420грн. на користь ТІЗ "Наука" через прізвище [PERSON], оскільки оплату потрібно було теж здійснити через працівника педагогічного університету. Через деякий час, головний бухгалтер ТІЗ "Наука" повідомила [PERSON] про те, що він повинен переселитися в іншу квартиру, тому що для здачі будинку в експлуатацію квартири на першому поверсі повинні бути звільнені для заселення працівниками педагогічного університету, в іншому випадку договір про дольову участь, укладений між [PERSON] та ТІЗ "Наука" розірвуть. 26 червня 2003 року між [PERSON].Б. та ТІЗ "Наука" переукладено договір про дольову участь на будівництво квартири №75 на другому поверсі загальною площею 42,4кв.м., вартістю 45230грн. та у 2004 році [PERSON] відмовився від квартири на користь [PERSON], внаслідок чого 03.05.2004 року між нею та ТІЗ "Наука" було переукладено договір про дольову участь. Після закінчення будівництва [PERSON] одержала у користування вказану квартиру, однак, по даний час, всупереч умовам договору, будинок в експлуатацію не зданий. Відповідач ТІЗ "Наука" звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання розірваним договору про дольову участь від 03.05.2004 року, укладеного між сторонами, посилаючись на те, що [PERSON], незважаючи на неодноразові вимоги, оплату вартості квартири згідно договору не здійснила, чим порушила його умови. В судовому засіданні представники позивача-відповідача позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять задовольнити, а у зустрічному позові відмовити за безпідставністю, та у зв'язку із спливом строку позовної давності. Вказали також, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 01.03.2010 року стягнуто із [PERSON] заборгованість за послуги з опалення, утримання будинку, прибудинкової території , що свідчить про те, що остання виконала свої зобов'язання за договором про дольову участь перед ТІЗ "Наука". Представник відповідача-позивача у судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] заперечив та вказав, що належних доказів оплати вартості квартири згідно договору від 03.05.2004 року позивачем-відповідачем не представлено та із цих підстав підтримав зустрічні позовні вимоги. Судом встановлено наступні обставини. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що до нього звертався [PERSON] з проханням укласти договір про дольову участь від свого імені, оскільки для придбання квартиру необхідно, щоб першим житло придбав працівник педагогічного університету. Такий договір було укладено між [PERSON] та ТІЗ "Наука" та в подальшому [PERSON] склав заяву про те, що відмовляється від квартири на користь [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що в 2003 році вирішив придбати квартиру в будинку 4 по вулиці Винниченка в місті Тернополі, однак для придбання квартири було потрібно, щоб першим житло придбав працівник педагогічного університету, тому в червні 2003 року було укладено договір про дольову участь у будівництві між ТІЗ "Наука" та [PERSON], який працював в педагогічному університеті, після чого останній склав заяву про те, що відмовляється від квартири на користь [PERSON] і договір про дольову участь у будівництві квартири було переукладено на ім'я [PERSON], після чого [PERSON], за свої кошти було здійснено оплату вказаної квартири від імені [PERSON] У 2004 році [PERSON] відмовився від квартири на користь [PERSON] Як вбачається із матеріалів справи, згідно договору від 26.06.2003 року, укладеного між ТІЗ "Наука (Сторона 1) та [PERSON] (Сторона 2), Сторона 1 приймає Сторону 2 у дольову участь на будівництво житлового будинку по вул. Винниченка, 4 в м. Тернополі, та зобов'язується після закінчення будівництва та здачі будинку в експлуатацію передати Стороні 2 у власність 2-ох кімнатну квартиру №75 на 1-му поверсі, загальною площею 41,9кв.м., а Сторона 2 зобов'язалась сплатити вартість квартири у розмірі 45230грн. Згідно договору від 21.07.2003 року, укладеного між ТІЗ "Наука (Сторона 1) та [PERSON] (Сторона 2), Сторона 1 приймає Сторону 2 у дольову участь на будівництво житлового будинку по вул. Винниченка, 4 в м. Тернополі, та зобов'язується після закінчення будівництва та здачі будинку в експлуатацію передати Стороні 2 у власність 2-ох кімнатну квартиру №70 на 1-му поверсі, загальною площею 41,9кв.м., а Сторона 2 зобов'язалась сплатити вартість квартири у розмірі 44420грн. Згідно договору від 03.05.2004 року, укладеного між ТІЗ "Наука (Сторона 1) та [PERSON] (Сторона 2), Сторона 1 приймає Сторону 2 у дольову участь на будівництво житлового будинку по вул. Винниченка, 4 в м. Тернополі, та зобов'язується після закінчення будівництва та здачі будинку в експлуатацію передати Стороні 2 у власність 2-ох кімнатну квартиру №75 на 1-му поверсі, загальною площею 41,9кв.м., а Сторона 2 зобов'язалась сплатити вартість квартири у розмірі 45230грн. Планове завершення будівництва будинку та здачі його в експлуатацію 3кв. 2004 року. Відповідно до п.п.4, 5 цього договору, проплату Сторона 2 проводить протягом 5 банківських днів, після отримання повідомлення від Сторони 1, у випадку систематичного порушення умов даного договору однією із сторін, інша сторона вправі достроково розірвати даний договір. 06.08.2003 року [PERSON] сплачено ТІЗ "Наука" 44420грн., що стверджується квитанцією №2, наявною у матеріалах справи. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] та ТІЗ "Наука" до задоволення не підлягають з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.3, ч.3 ст.10 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно норм ст.ст. 509, 526, 629 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом (договір є обовязковим для виконання сторонами). Відповідно до змісту ст. 190 ЦК України та ст.3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", майновими правами, які можуть оцінюватись, визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Будь-яких письмових доказів, які б свідчили про переуступлення права на квартиру [PERSON]Л, суду представлено не було. Аналізуючи досліджені докази, за відсутності платіжних документів на ім'я [PERSON], невідповідностей у номерах квартир та її вартості у наведених вище договорах, суд не приймає до уваги пояснення свідків [PERSON], [PERSON], та вважає недоведеним факт оплати вартості квартири [ADDRESS] згідно договору від 03.05.2004 року та виконання його умов зі сторони [PERSON] За таких обставин, у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. При цьому, суд критично оцінює доводи представника позивача на підтвердження виконання [PERSON] умов договору від 03.04.2005 року про те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду було стягнуто з неї заборгованість за послуги з опалення, утримання будинку, прибудинкової території, оскільки надання вказаних послуг не свідчить про виконання умов договору про дольову участь. Зустрічні позовні вимоги ТІЗ "Наука" також не підлягають до задоволення. Так, встановлено, що відповідач у відповідності до умов договору від 03.05.2004 року (п.5 договору) повідомив про розірвання цього договору в односторонньому порядку у разі несплати вартості квартири, після спливу 20-денного строку, про що повідомив відповідача листом-вимогою №49 від 08.07.2009 року. Лист одержано 28.07.2009 року. Таким чином, суд приходить до переконання, що зустрічні позовні вимоги про визнання розірваним договору про пайову участь у будівництві від 31.12.2005 року до задоволення не підлягають, оскільки, за недоведеності факту виконання договору від 03.05.2004 року зі сторони [PERSON], цей договір слід вважати розірваним в односторонньому порядку за спливом вказаного у листі-вимозі строку, тобто договір вже є розірваним, тому права відповідача-позивача за його позовними вимогами не порушено. Суд також відзначає, що в даному випадку відсутні підстави для застосування позовної давності до вимог ТІЗ "Наука" у зв'язку із тим, що згідно п.5 договору від 03.04.2005 року дострокове розірвання договору у разі його порушення є правом сторони, а не обов'язком, а відповідач-позивач звернувся до [PERSON] із листом-вимогою 08.09.2009 року та 26.09.2011 року до суду із даними вимогами. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed