Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її утримання та утримання неповнолітньої дитини [PERSON] В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачемз 18.07.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 20.06.2010 року, який проживає з матір»ю. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сімї відсутнє взаєморозуміння, вони з відповідачем мають різні погляди на життя, проживають окремо та не ведуть спільного господарства, матеріальної допомоги їй та для належного утримання дитини відповідач не надає, позивач просить суд розірвати шлюб, стягувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку та утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути в його відсутність за участю його представників. Представники [PERSON] [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнали повністю, позовні вимоги про стягнення аліментів визнали частково. Не заперечували проти стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 250 гривень на неповнолітню дитину та 50 гривень щомісячно на дружину, мотивуючи це тим, що дохід відповідача складає 600 гривень щомісячно, окрім того він утримує [PERSON], з якою він проживає однією сім»єю та яка на даний час вагітна. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, сімя існує формально, збереження її неможливе. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачений порядок присудження коштів на утримання дитини, згідно якого аліменти присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Сторони, згідно поданих свідоцтв, перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матірю, яка на даний час не працює у звязку із здійсненням за нею догляду, що підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення від 12.11.2012 року. Враховуючи матеріальне становище відповідача [PERSON], який має нерегулярний дохід, має на утриманні цивільну дружину [PERSON], яка на даний час вагітна, позивачки, з якою проживає неповнолітня дитина, те що позивач [PERSON] є інвалідом 3 груписуд вважає за необхідне стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки на її утримання, визначивши їх сплату у твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку та на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved