Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-13 00:00:00

У серпні 2012 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просила визнати договір дарування квартири [ADDRESS], укладений між нею та відповідачем недійсним. Свої вимоги мотивувала тим, що 06.12.2011 між нею та відповідачем було укладено договір дарування зазначеної квартири. Вказаний договір було засвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] Зазначений договір було укладено бо вона знаходилася в скрутному стані, хворіла, потребувала сторонньої допомоги, а відповідачка, яка є її рідною племінницею, обіцяла за подаровану їй квартиру доглядати її. Однак, після укладення договору дарування відповідач перестала до неї приходити, не цікавиться її здоровям, ніякої допомоги їй не надає. На її вимогу розірвати зазначений договір у нотаріуса, відповідачка не погоджується та вимагає з неї гроші за розірвання договору, а тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Представник позивача [PERSON] позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позову не визнала, вказала, що позивач перестала пускати її до квартири та приймати від неї допомогу. Вказала, що вона не вчиняла жодних дій щодо квартири, а відмову позивача від допомоги може пояснити лише тим, що сторонні люди підговорили позивача, щоб забрати квартиру, а доглядати за позивачем доведеться їй як рідній племінниці. Представник відповідача [PERSON] вказав, що вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до договору дарування укладеному 06.12.2011 між [PERSON] та [PERSON], посвідченому приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла безоплатно у власність квартиру [ADDRESS]. Згідно з ч. 1 \~ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до ч. 3\~ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень свідка нотаріуса [PERSON] перед посвідченням договору вона, побачивши, що правовстановлюючий документ на квартиру уже підшивався, зясувала, що раніше укладався договір дарування квартири та був розірваний, та розяснила позивачу, що вона може укласти заповіт або договір довічного утримання і передбачити в ньому обовязки [PERSON] по догляду за нею, однак [PERSON] наполягала на укладенні договору дарування. Позивач скористалася своїм процесуальним правом і до початку розгляду справи по суті подала заяву про зміну підстав позову, просила визнати договір дарування квартири недійсним, як укладений під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах. За змістом ст. 233 ЦК України для визнання правочину недійсним повинні існувати обидві умови, тобто і вплив тяжкої обставини і вкрай невигідні умови правочину. Окрім цього, позивач повинна довести, що у неї не було можливості укласти правочин на більш вигідних умовах та, те що за інших обставин, вона б на таких умовах договір не уклала б. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень свідків позивач двічі укладала договір дарування квартири, усвідомлювала наслідки укладення саме договору дарування. Позивач пояснювала, що перший договір дарування квартири укладений з [PERSON], яка теж є її племінницею, було розірвано за згодою обох сторін. Позивачем не надано доказів того, що саме відповідач наполягала на укладенні саме договору дарування, та що позивач не мала можливості укласти договір довічного утримання. Суд приходить до висновку про те, у позивача не мали місце такі тяжкі обставини, безпосередньою причиною яких стало укладення оспорюваного договору, життєві обставини позивача не виключали можливості не укладати такий договір взагалі або укласти інший договір, а також позивач мала можливість укласти договір довічного утримання, натомість свідомо уклала договір дарування квартири з родичкою (рідною племінницею), а тому в задоволенні позовних вимог про визнання договору дарування квартири, як укладеного під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах належить відмовити за необгрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed