Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] усунути перешкоди в користуванні майном, а саме квартири [ADDRESS] шляхом виселення його та усіх повязаних з ним осіб . Крім того, просив зобовязати Соломянський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в місті Києві зняти відповідача [PERSON] та усіх повязаних з ним осіб з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що з 01 липня 2011 року відповідно до витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна він є власником квартири № 2 в будинку під номером 13 по вулиці Курській в місті Києві. Вказує на те, що право власності вищевказану квартиру було зареєстроване за ним на підставі іпотечного договору, який був укладений між ним та [PERSON] 04 серпня 2010 року в забезпечення виконання [PERSON] свого зобовязання по поверненню [PERSON] грошових коштів в сумі 473\~400,00, що еквівалентно 60 тис. доларам США. Позивач мотивує свої вимоги тим, що фактично на даний час в квартирі, яка належить йому на праві власності, проживає відповідач [PERSON], який своїми діями чинить йому перешкоди в користуванні своїм майном. З огляду на наведене, він не може в повному обсязі скористатись правом власності на належну йому на законних підставах квартиру, а саме продати, здати в оренду з метою повернення позичених відповідачу [PERSON] своїх грошових коштів в розмірі 473\~400,00 гривень, що еквівалентно 60 тис. доларам США, які він зобовязався повернути в строк до 01 грудня 2010 року. Враховуючи вищевикладене, просив задовольнити позовні вимоги. В ході розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги та просив виселити та зняти з реєстрації разом з відповідачем [PERSON] також і [PERSON], який є зареєстрованим в [INFO], які він в подальшому підтримав та просив їх задоволення. Відповідач , будучи повідомленим про місце , день та час судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. З урахуванням того, що відповідач є належним чином повідомленим про місце, день та час судового розгляду, клопотань від відповідача до суду про розгляд справи у його відсутність не надходило, судом відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалено про проведення заочного розгляду справи, про що представник позивача не заперечував. Соломянський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві , будучи повідомленим належним про місце, день та час судового розгляду, в судове засідання свого представника не направив. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Витягом з державного реєстру права власності на нерухоме майно, надане Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна. (а.с.4). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі № 2223.( а.с.5-8). Відповідно до пункту 1.2 Іпотечного договору, предметом іпотеки є нерухоме майно, яке Іпотекодержатель передає Іпотекодержателю в іпотеку, а саме: квартиру [ADDRESS]. За вказаним іпотечним договором позивач виступав майновим поручителем третьої особи [PERSON] в забезпечення повернення [PERSON] позивачу [PERSON] позики в сумі 60 тис. доларів США по договору позики від 04.08.2010 року. Відповідно до пункту 6.5.1 Іпотечного договору у випадку невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобовязань за цим договором у встановлений Іпотекодержателем строк, такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмету іпотеки. Це застереження згідно Закону України Про іпотеку вважається Договором про задоволення вимоги Іпотекодпержателя. Договір про задоволення вимог Іпотекодержателя може передбачати, зокрема, передачу Іпотекодержателю права власності на предмет Іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в порядку встановленому ст. 37 Закону України Про іпотеку. Такий договір про задоволення вимог Іпотекодержателя є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки. Таким чином, судом встановлено, що право власності позивача набуто правомірно на підставі Договору іпотеки від 04.08.2010 року. При цьому, як свідчать матеріали справи, відповідно до рішення Соломянського районного суду м. Києва від 02 березня 2012 року, яке набрало законної сили згідно з Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2012 року, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майнапро визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовлено в повному обсязі. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS], яка належить позивачу, проживає відповідач [PERSON] та [PERSON], які є також зареєстрованими на даній жилій площі. Відповідно до ст. 321, ст. 391 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обовязку в натурі. Таким чином, з урахуванням наведеного, позивач , як власник квартири [ADDRESS], має право вимагати усунення перешкод у користуванні своїм майном. Отже, враховуючи, що відповідачі проживають в квартирі, яка належить позивачу, на що він не має свого волевиявлення і таким чином чинять перешкоди у користуванні квартирою, суд вважає, що позивачу слід усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення відповідачів із займаного жилого приміщення. Щодо позовних вимог про зобовязання Солом`янський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в місті Києві зняти з реєстраційного обліку відповідачів, то суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до статті 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір проживанняреєстрація місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З урахуванням наведеного, виходячи із вимог закону, суд вважає, що рішення суду про виселення відповідачів є відповідною правовою підставою для зняття їх з реєстраційного обліку та додаткового застереження не потребує. На підставі наведеного,

Outcome: partial