Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 14.01.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого позичальнику було надано кредит в сумі 10 000 грн. строком до 13.01.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,0001 % річних, відповідно до умов договору позичальник зобовязувався своєчасно сплачувати кредит, проценти, нараховані за обслуговування кредиту, щомісячну комісію, однак позичальник умови договору не виконав, відповідач має заборгованість перед позивачем з нарахуванням щомісячної комісії, пені станом на 28.12.2011 року в сумі 19917 грн.16 коп., в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого відповідач взяла на себе зобовязання солідарно відповідати перед кредитором у повному обсязі за виконання умов кредитного договору позичальником. Оскільки боржник не виконав свої зобовязання за договором, то позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно вказану вище суму заборгованості і судові витрати по справі . В судовому засіданні представник позивача за дорученням надав письмову заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором станом на 13.06.2012 року в сумі 11 137 грн.38 коп. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, не заперечував щодо суми основного боргу, суми щомісячної комісії та відсотків, щодо пені, то просив суд зменшити її розмір відповідно до норм діючого законодавства. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином, особи, які беруть участь у справі, не заперечували щодо її розгляду без участі відповідачки [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] 14.01.2008 року було укладено кредитний договір № 40-126/08-ШД, за умовами якого кредитор надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 10 000 грн. на строк до 13.01.2011 року з оплатою по процентній ставці 0,0001 % річних, що стверджується копією кредитного договору. Відповідно до п.3.3 договору позичальник зобовязується щомісячно, в термін з 1 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами в розмірі 278 грн. та нарахованими відсотками, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості /Додаток № 1, який є невідємною частиною цього договору/. Останню сплату щомісячного платежу по погашенню позичкової заборгованості позичальник зобовязується здійснити не пізніше 13 січня 2011 року. Згідно з п.4.7 договору позичальник щомісяця в строк з 1 по 10 число кожного місяця, сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 175 грн. Зазначена комісійна винагорода сплачується позичальником щомісячно, за весь період до моменту повного виконання позичальником зобовязань по поверненню отриманих кредитних ресурсів. В суді також було встановлено, що відповідач не виконав умови кредитного договору щодо своєчасного повернення основного кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та щомісячної комісії, оскільки за період з моменту укладання договору по даний час свої зобовязання виконав частково, сплативши 8570,30 грн. основного боргу, 764,43 грн. нарахованих відсотків, 8760,57 грн. щомісячної комісії, 192,52 грн. пені. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, який проведено позивачем. Позивач просить суд стягнути суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 11137 грн.38 коп. станом на 13.06.2012 року, а саме: 1429, 70 грн.-заборгованість по тілу кредиту, 16,89 грн.- заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами, 514,43 грн.-заборгованість по оплаті щомісячної комісії, 9176,36 грн.-пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, комісії. З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2009 року в звязку зі зміною найменування юридичної особи проведено державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», дані про цю юридичну особу занесено до ЄДРПОУ 05.10.2009 року, що стверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та копією довідки з ЄДРПОУ. А згідно 1.3 Статуту ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» /в новій редакції/, реєстрацію якого проведено 30.09.2009 року, банк є правонаступником щодо всіх прав та зобовязань Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Банку «Фінанси та Кредит»-товариство з обмеженою відповідальністю, комерційного банку «Фінанси та Кредит», комерційного банку «Фінанси і Кредит» та комерційного банку «Банк ділового співробітництва», що слідує із виписки зі Статуту банку. Судом також встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань боржником за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] 14.01.2008 року було укладено договір поруки № 40-126/08-ЩД-П, відповідно до якого поручитель зобовязувався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором, укладеним між кредитором та боржником, відповідно до якого боржникові наданий кредит в сумі 10000 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 0,0001 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, що стверджується копією договору поруки. Як передбачено п.2.1 договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобовязань по кредитному договору, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до п.6.2 даного договору, він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань. Вказану вище суму заборгованості за кредитним договором представник позивача просив стягнути солідарно з позичальника та поручителя. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників /солідарних боржників/ кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обовязку у повному обсязі одним із боржників припиняє обовязок решти солідарних боржників перед кредитором. За ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу /регрес/ до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. А тому з врахуванням цих положень ЦК та умов договору поруки позивач має право предявляти вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника та поручителя солідарно. Відповідач [PERSON] не оспорюючи розрахунку заборгованості по тілу кредиту та щомісячній комісії і відсотках, проведеного позивачем, просить суд зменшити суму пені за прострочення виконання грошового зобовязання, розмір якої значно перевищує суму основного боргу та суму щомісячної комісії. Як вказано вище в рішенні, сума заборгованості станом на 13.06.2012 року становить 11137 грн.38 коп., з яких пеня становить 9176 грн.36 коп., тобто, розмір пені більш як в 4 рази перевищує суму основного боргу та суму щомісячної комісії. За ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як розяснено в п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, положення ч.3 ст.551 ЦК про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054,1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу /наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання/. В даному випадку суд вважає за можливе застосувати наведені положення ЦК щодо зменшення розміру неустойки /пені/, оскільки її розмір значно перевищує суму основного боргу та суму щомісячної комісії. Крім того, суд вважає за можливе врахувати ступінь виконання зобовязання боржником, оскільки ним сплачено на користь банку 8570,30 грн. основного боргу, що майже 90% виконання, 764,43 грн. нарахованих відсотків, 8760,57 грн. щомісячної комісії, на що вказано вище в рішенні. А тому з врахуванням всього наведеного вище, суд вважає за можливе зменшити розмір пені за прострочення виконання зобовязань за кредитним договором до 1000 грн. Таким чином, на користь позивача належить стягнути солідарно з відповідачів 1429 грн.70 коп. основного боргу, 16 грн.89 коп. заборгованості по відсотках, 514 грн.43 коп. -щомісячної комісії, 1000 грн.-пені, всього 2961 грн.02 коп. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів і судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 214 грн.60 коп. згідно наданого платіжного доручення.

Outcome: partial