Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 18 червня 2007 року між ними та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № СVАОАU00041314, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 22 125,06 доларів США, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% річних з кінцевим терміном повернення 15 червня 2014 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за даним договором було укладено договір застави рухомого майна, відповідно до якого [PERSON] передав в заставу автомобіль [NUMBER] кузов № Х9L21230070167907, 2007 року випуску, що належить йому на праві власності. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, а тому станом на 20 лютого 2012 року заборгованість по кредитному договору становить 24160,22 доларів США, що еквівалентно 192 999,09 грн. Позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості в розмірі 192 999,09 грн. звернути стягнення на рухоме майно, а саме: автомобіль [NUMBER] кузов № Х9L21230070167907, 2007 року випуску з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю і просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Так, із кредитного договору № СVАОАU00041314 від 18 червня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 22 125,06 доларів США, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % річних з кінцевим терміном повернення 15 червня 2014 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № СVАОАU00041314 від 18 червня 2007 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 24 160, 22 доларів США, яка складається із заборгованості по кредиту - 14 265,60 доларів США., заборгованості по процентам за користування кредитом - 6056,16 доларів США, заборгованість [іо комісії за управління кредитом - 519,57 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 3318,89 доларів США. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Згідно договору застави [PERSON] передав в заставу автомобіль [NUMBER] кузов № Х9L21230070167907, 2007 року випуску. Як вбачається з п. 15.7.1 договору застави рухомого майна, заставодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором вони не будуть виконані. Згідно ч.І та ч. 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Ч.1 та ч.6 статті 20 Закону України " Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави, із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі продажу з іншою особою-покупцем. За таких обставин, вимога позивача щодо звернення стягнення на предмет застави шляхом безпосереднього продажу конкретному продавцю підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати у справі. На підставі викладеного, ст.ст. 203, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 552, 572, 575, 589, 590, 610-612, 625, 1047-1050, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», ст.ст. 25,26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved