Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-11 00:00:00

У лютому 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору іпотеки недійсним. В обґрунтування позову зазначила, що 29 серпня 2008 року між ВАТ Сведбанк, правонаступником якого є відповідач ПАТ Сведбанк, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0301/0808/88-167, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в розмірі 18000,00 доларів США. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 0301/0808/88-167, 29 серпня 2008 року між ВАТ Сведбанк, правонаступником якого є відповідач ПАТ Сведбанк, та позивачем [PERSON] був укладений договір іпотеки №0301/0808/88-167-z-1, згідно з умовами якого позивачка передала в іпотеку банку належну їй квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS], загальною площею 21,6 кв.м., житловою площею 11,6 кв.м. Позивач [PERSON] вважає, що договір іпотеки укладений зі значними порушеннями діючого законодавства України, оскільки крім позивача, її чоловіка [PERSON] в зазначеній квартирі зареєстровані та проживають діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та вважає, що для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. 18 липня 2007 року органом опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради була надана згода на укладення договору іпотеки. Однак позивачка вважає, що даний дозвіл не врахував дійсного положення у її родині та не відповідає нормам Сімейного Кодексу України. Так у даному висновку зазначається, що можливо надати дозвіл на укладання договору іпотеки у звязку з тим, що дідусь дітей має квартиру в приватній власності, однак позивач не може погодитися з таким висновком органу опіки та піклування, оскільки факт наявності у дідуся квартири жодним чином не гарантує належних умов проживання для її дітей. Таким чином укладений договір іпотеки відбувся з грубим порушенням законодавства України та фактично обрікає дітей позивач на безпритульність, так як позичальник [PERSON] не виконує своїх обовязків за кредитним договором, іншого житла у них не має, у звязку з чим просить визнати недійсним іпотечний договір № 0301/0808/88-167-z-1 від 29 серпня 2008 року укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ Сведбанк. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Крім цього зазначила, що на даний час питання щодо виселення або звернення стягнення на предмет іпотеки в судах не розглядається і банком не ставиться. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що договір іпотеки від 29 серпня 2008 року за № 0301/0808/88-167-z-1 укладений відповідно до норм чинного законодавства, а тому просив у задоволенні позову відмовити. Представник 3-ї особи виконкому Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська - [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги не визнав та пояснив, що рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради від 18 липня 2008 року за № 223 позивачу [PERSON] надано дозвіл на заставу квартири [ADDRESS]. Гарантом, згідно цього рішення виступив батько дітей [PERSON] та їх дідусь [PERSON], а також і позивачка, а відтак укладенні договору іпотеки порушень норм чинного законодавства не було. Представник 3-ї особи - Прокуратури Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська - [PERSON] у судовому засідання пояснила, що при укладенні договору поруки за № 0301/0808/88-167-z-1 від 29 серпня 2008 року порушень норм чинного законодавства не було, отже визнавати даний договір не дійсним з точки зору закону не має підстав. Представник 3-ї особи - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, про слухання справи повідомлена належним чином, про причини не явки суд не повідомила. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Правом на звернення до суду за захистом наділена кожна особа у випадку порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, принцип чого закріплений ст. 3 ЦПК України. Відповідно до положень статей 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Обовязок доказування статтею 60 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 29 серпня 2008 року між ВАТ Сведбанк, правонаступником якого є ПАТ Сведбанк, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0301/0808/88-167, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в розмірі 18000,00 доларів США (а.с.16-18). На забезпечення виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором того ж дня між ВАТ Сведбанк, правонаступником якого є ПАТ Сведбанк, та позивачем [PERSON] був укладений договір іпотеки №0301/0808/88-167-Z-1, згідно з умовами якого позивач передала в іпотеку банку належну їй квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS], загальною площею 21,6 кв.м., житловою площею 11,6 кв.м. (а.с.13-15). За змістом статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.16 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка набула чинності для України 27.09.1991), жодна дитина не може бути обєктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканість житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання. Частиною 4 ст.12 Закону України Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей(в редакції закону який діяв на момент укладення спірного договору іпотеки) передбачено, що для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна. Згідно ч.4 ст.177 СК України дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло. Рішенням виконавчого комітету Амур-нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради №223 від 18 липня 2008 року надано дозвіл законному представнику матері [PERSON] на заставу квартири в [ADDRESS], за наявності зареєстрованих на її житловій площі малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. При наданні зазначеного дозволу батьки [PERSON] та [PERSON] та дідусь дітей [PERSON] гарантували забезпечення дітей житлом та реєстрацією (а.с.11). За таких підстав, при укладанні іпотечного договору №0301/0808/88-167-Z-1 від 29 серпня 2008 року між ВАТ Сведбанк, правонаступником якого є ПАТ Сведбанк, та позивачем [PERSON] порушень чинного законодавства не встановлено, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають і відносяться на позивача.

Outcome: dismissed