Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-07 00:00:00

21 грудня 2012 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпропетровського міського комунального підприємства інженерного захисту території міста, Комунального підприємства Гідроспоруди Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі (а.с. 1-3). 28 січня 2013 року в судовому засіданні було притягнуто до участі у розгляді справи Прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська (а.с. 55). 08 травня 2013 року позивачем у судовому засіданні були уточнені позовні вимоги, відповідно до яких, позивачем було замінено відповідача по даній цивільній справі на Дніпропетровське міське комунальне підприємство інженерного захисту території міста. (а.с. 124-125) Позивач у позовній заяві з урахуванням уточнень та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, посилався на те, що у період з 19.05.2006 року по 23.07.2012 року працював на посаді директора Дніпропетровського міського комунального підприємства інженерного захисту території міста. З січня 2012 року заробітна плата на підприємстві позивачу не виплачувалась, внаслідок чого заборгованість по заробітній платі склала 30 274 грн. 56 коп. 25.07.2012 року Дніпропетровська міська рада прийняла рішення про реорганізацію Дніпропетровського міського інженерного захисту території міста шляхом приєднання до Комунального підприємства Гідроспоруди Дніпропетровської міської ради. 23.07.2012 року [PERSON] на підставі особистої заяви був звільнений з посади директора Дніпропетровського міського інженерного захисту території міста, проте в день звільнення позивачу не було проведено розрахунку а також не було сплачено заборгованість по заробітній платі. На підставі зазначеного позивач звернувся до суду та просив стягнути з Дніпропетровського міського комунального підприємства інженерного захисту території міста на його користь заборгованість по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку при звільненні (а.с. 1-3). У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що КП Гідроспоруди не є правонаступником відповідача ДМКПІЗ території міста, тому вимоги по стягненню заборгованості із заробітної плати, як з відповідача КП Гідроспоруди є безпідставними, внаслідок чого не заперечував проти задоволення позову з урахуванням уточнень. Прокурор Кіровського району м. Дніпропетровська у судовому засіданні зазначила, що згідно матеріалів справи дійсно існує заборгованість Дніпропетровського міського комунального підприємства інженерного захисту території міста по виплаті заробітної плати позивачу, у звязку з чим, просила суд ухвалити рішення згідно чинного законодавства України. Відповідач ДМКПІЗ території міста у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином, про причини не явки суд не повідомив. (а.с. 48-49,53-54,57-60, 62, 80, 85, 88, 108,116, 119) Вислухавши пояснення сторін у судовому засіданні, дослідивши матеріали даної цивільної справи суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] в період з 19.05.2006 року по 23.07.2012 року працював на посаді директора Дніпропетровського міського інженерного захисту території міста, що підтверджується копією трудової книжки, наявною в матеріалах справи (а.с.8-9) Також встановлено, що заборгованість Дніпропетровського міського комунального підприємства інженерного захисту території міста по виплаті заробітної плати позивачу складає 30\~ 274 грн. 56 коп., що підтверджується довідкою ДМКПІЗ території міста №32 від 28.09.2012 року та іншими письмовими доказами наявними в матеріалах справи (а.с. 10-14) В судовому засіданні встановлено, що рішенням Дніпропетровської міської ради №37/26 від 25.07.2012 року, Дніпропетровське міське комунальне підприємство інженерного захисту території міста було реорганізоване з припиненням як юридичної особи з 01.10.2012 року шляхом приєднання до Комунального підприємства Гідроспоруди Дніпропетровської міської ради, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи (а.с 15-19) Встановлено, що КП Гідроспоруди не є правонаступником ДМКПІЗ території міста, оскільки згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в розділі Ідентифікаційні коди, найменування та місцезнаходження юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа міститься запис відсутні відомості, що підтверджується копією витягу від 28.02.2013 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 93-95) Також, судом встановлено, що ліквідаційною комісією ДМКПІЗ території міста, яка повинна була бути створена, не передано до КП Гідроспоруди активів, згідно актів прийому-передачі майна, а також не передана кредиторська та дебіторська заборгованість. Крім того, до статуту Гідроспоруди та КВЕДів не вносились зміни, що свідчить про незавершеність ліквідації ДМКПІЗ території міста та унеможливлює виконання функцій правонаступника, викладені обставини підтверджується довідкою від 07.05.2013, наявною в матеріалах справи. (а.с. 120) Встановлено, що 23.07.2012 року [PERSON] був звільнений з посади директора Дніпропетровського міського комунального підприємства інженерного захисту території міста за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується розпорядженням №696-рк від 20.07.2012 року, наявним в матеріалах справи (а.с. 31). Встановлено, що позивач [PERSON] та інші працівники Дніпропетровського міського комунального підприємства інженерного захисту території міста неодноразово зверталися до директора департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради, заступника голови Дніпропетровської ОДА, голови профспілкового комітету КП Інженерного захисту території міста з листами про порушення їх трудових прав та невиплати заробітної плати,що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи (а.с. 32-41). Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані Конституції України, нормами КЗпП України, Законом України Про оплату праці. Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 94 КзпП України та ст. 1 ЗУ Про оплату праці заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмо повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Згідно ст. 117 КЗпПУ, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органи належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організацій повинні виплатите працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Підпунктом 2 пункту 8 Порядку про обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100, встановлено, що у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 59 ГК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обовязків іншим юридичним особам правонаступникам (злиття, приєднання, поділ, перетворення) або в результаті ліквідації. У разі приєднання одного або кількох суб'єктів господарювання до іншого суб'єкта господарювання до цього останнього переходять усі майнові права та обов'язки приєднаних суб'єктів господарювання. Згідно ч. 7 ст. 59 ГК України, скасування державної реєстрації позбавляє суб'єкта господарювання статусу юридичної особи і є підставою для вилучення його з державного реєстру. Суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Такий запис вноситься лише після затвердження ліквідаційного балансу відповідно до вимог цього Кодексу та подання головою ліквідаційної комісії або уповноваженою ним особою документів для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою -підприємцем у порядку, визначеному Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Оцінюючи всі докази у їх сукупності, уточнення позивачем у судовому засіданні своїх позовних вимог, а також враховуючи, що ліквідаційною комісією ДМКПІЗ території міста на даний час не передано своєму правонаступнику - КП Гідроспоруди усіх своїх прав та обовязків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заробітної плати з КП Гідроспоруди на користь позивача є необґрунтованими, а тому не можуть бути задоволенні. З огляду на вищевикладені обставини, а також приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиплати ДМКПІЗ території міста заробітної плати позивачу за період з 01 січня 2012 року по 23 липня 2012 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне стягнути з Дніпропетровського міського комунального підприємства інженерного захисту території міста на користь [PERSON] у рахунок стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01 січня 2012 року по 23 липня 2012 року 30\~ 274 грн. 56 коп. Вирішуючи позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку при звільненні, суд виходив з того, що відповідачем не було виплачено в повному обсязі кошти, належні позивачу при звільненні, тому, враховуючи положення ст.117 КЗпПУ, вважає за необхідне стягнути з Дніпропетровського міського комунального підприємства інженерного захисту території міста на користь [PERSON] суму середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку при звільненні 23\~ 887 грн. 44 коп. = 221,18 грн. (середньоденна заробітна плата)Х 108(кількість робочих днів затримки розрахунку) Вирішуючи питання судових витрат,

Outcome: approved