Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду і просить:: - стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], яка утворилась за період з 24 січня 2010 року до 24 січня 2013 року в сумі 19 128, 35 грн; - стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 24 січня 2010 року до 24 січня 2013 року в сумі 5 738, 51 грн.; - стягнути з відповідача на її користь витрати, пов'язані з наданням правової допомоги при зверненні до суду згідно квитанції ЮК. В обґрунтування позову зазначає, що з 08 грудня 2003 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. В зв'язку з тим, що відповідач не приймав участі в матеріальному забезпеченні малолітнього сина, який фактично знаходився тільки на її утриманні, за її позовною заявою рішенням Дніпровського суду м. Дніпродзержинська від 17 травня 2005 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі ? частки з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 01 березня 2005 року і до повноліття дитини, на її користь. Після ухвалення рішення про стягнення аліментів, на прохання відповідача, вона не пред'являла виконавчий лист для примусового виконання до державної виконавчої служби, оскільки відповідач пообіцяв виплачувати аліменти на утримання їх малолітнього сина. Але відповідач не виконав своєї обіцянки, кошти на утримання дитини виплачував нерегулярно, а з 01 січня 2010 року взагалі припинив виплату аліментів. Протягом останніх трьох років вона намагалась вмовити відповідача виплачувати аліменти на утримання сина, але він продовжував ухилятись від виплати коштів на утримання дитини. Тому 24 січня 2013 року вона пред'явила виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина до відділу Державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції для примусового виконання. Відповідачу нарахована заборгованість по аліментам з три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання, тобто з 24 січня 2010 року по 24 січня 2013 року, в сумі 19128,35 грн., виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати по Верхньодніпровському району. Також вона вважає, що має право і н стягнення з відповідача неустойки (пені) від суми заборгованості по аліментам. Просить задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з'явилась, своєю заявою просила суд провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, своєю заявою також просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно статті 158, 197 ЦПК України розгляд справи в суді провадиться без участі сторін та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст.181 СК України той із них, хто проживає окремо від дитини може добровільно брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі за домовленістю між батьками дітей, а коли домовленості немає - за рішенням суду. Встановлено, що відповідач є батьком дитини. Відповідно до ст.182 СК України при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дітей, так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ст..194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість по аліментам стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. В силу ст..195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилось їх стягнення. Відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, суд повно і всебічно дослідивши докази, встановивши обставини, якими позивач обґрунтовує позов, враховуючи, що відповідач проти позову не заперечує, вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволені у повному обсязі.

Outcome: approved