Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-31 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~20 березня 2013 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду Харківвської області з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу. У судовому засіданні заявник пояснила, що вона [PERSON], народилася 27 квітня 1958 року в м.Тюмень, про що було зроблено реєстраційний запис та видане свідоцтво про народження. 08 липня 1976 року на імя «Тімірбаєвої» Орським заводом металобетонних виробів та будівельних матеріалів їй була видана трудова книжка, підписуючи яку, вона вказала своє призвіще «Тімєрбаєва», та не помітила ,що виписана книжка була на призвіще «Тімірбаєвої». 13 січня 1979 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Шевченківському районному відділі ЗАГС у Харківській області, про що було видане свідоцтво про укладення шлюбу. У даному свідоцтві про укладення шлюбу її прізвище записане як «Тімєрбаєва». Інші документи також видані на призвіще [PERSON]. На початку березня 2013 року вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області про призначяення пенсії, але при подачі документів, зясувалось , що є розбіжності в призвіщі .Внаслідок допущеної помилки в офіційному документі щодо написання її прізвища, вона позбавлена можливості оформити пенсію. Тому звернулася до суду та просить встановити той факт, що трудова книжка, від 8 липня 1976 року виписана на прізвище [PERSON] належать їй і всі записи в ній стосуються її. Заінтересована особа: представник Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, у якої прохає розглядати справу без своєї участі та проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Суд заслухавши пояснення заявника, свідків, перевіривши матеріали справи , вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.16 Цивільного кодексу України , кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження (серія І-ЧМ № 083516 від 11 травня 1958 року, виданого РВАЦС м. Тюмень , 27 квітня 1958 році, народилась [PERSON]. 13 січня 1979 року [PERSON] одружилася та отримала прізвище шлюбне [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (серія І-ВЛ №467788, виданого Шевченківським районним відділом ЗАГС у Харківській області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 13 липня 1974 року [PERSON], [INFO] отримала свідоцтво про восьмирічну освіту. 8 липня 1976 року на імя [PERSON], виданий атестат №1838 про отримання професійної спеціальності. 8 липня 1976 році Орським заводом металобетонних виробів та будівельних матеріалів була видана трудова книжка на імя «Тімірбаєвої Лариси Камилівни» , [INFO] , в якої стоїть підпис [PERSON], виходячи з якої вона з 1976 року розпочала свою трудову діяльність,и та працювала на різних підприємствах та установах. Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що знають [PERSON]К.([PERSON]) тривалий час ,підтвердили факт того ,що вона працювала на різних підприємствах та установах. Виходячи з вищевикладеного ,досліджених документі , пояснень учасників судового процесу, свідків суд дійшов до висновку ,що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж людиною, а документи видані на імя одної стосуються іншої. Відповідно до ст.234 ЦПК України суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності і юридичних фактів , що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином встановлення факту належності право установчого документу має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства заявник може мати право на оформлення пенсії, але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити її вказаних прав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З таких обставин, з умов виваженості, розумності і справедливості , суд вважає заяву [PERSON] доведеною та такою що підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved