Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради про визнання права власності, посилаючись на те, що 14 квітня 2006 року померла її мати - [PERSON], після її смерті якої відкрилась спадщина в тому числі і на право власності на земельну частку пай у межах земель, що належали ліквідованому КСП «Шпитьківське», на території [PERSON] сільської ради. Вона є дочкою померлої [PERSON], є спадкоємицею першої черги, до того ж все своє майно [PERSON] заповіла їй згідно заповіту. Вона прийняла спадщину але у видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою відмовлено у вчинені нотаріальних дій, у зв»язку з тим, що відсутній державний акт на право власності на земельну ділянку. Оформити відповідний державний акт її мати [PERSON] не встигла, оскільки 14 квітня 2006 року померла. Тому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,21 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті 14 квітня 2006 року матері - [PERSON] право на яку належало їй згідно сертифікату КВ№0273354 і було виділено для ведення ОСГ (в частині багаторічних насаджень), під №742. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач [PERSON] сільська рада Києво-Святошинського району в судове засідання не з»явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином., згідно заяви просила слухати справу у свою відсутність. Суд вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, що 14.04.2006 померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-0К№ 043495 від 14 квітня 2006 року.Після її смерті відкрилась спадщина в тому числі і на право власності на земельну частку пай у межах земель, що належали ліквідованому КСП «Шпитьківське», на території [PERSON] сільської ради, що підтверджується витягом з протоколу №15 загальних зборів власників земельних часток, що належали ліквідованому КСП «[PERSON] від 29.01.2004 р і затвердженого [PERSON] сільською радою 29.01.2004, де [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 0,21 га для ведення ОСГ (в частині багаторічних насаджень), під №742. Позивачка є дочкою померлої [PERSON], тому на підставі ст. 1261 ЦК України, є спадкоємицею першої черги, до того ж все своє майно [PERSON] заповіла позивачці згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області 08 грудня 1990 року за реєстровим номером №98. Щодо набуття права власності на спадкову земельну ділянку позивачка отримана відмова у вчинені нотаріальних дій., яка обґрунтовувалась тим, що відсутній державний акт на право власності на земельну ділянку. Оформити відповідний державний акт [PERSON] не встигла, оскільки 14 квітня 2006 року померла, але право власності її на земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку площею 0, 2157 га.. Ст.16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до вимог ст. 25, 328, 346 ЦК України, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визнання належності цього майна попередньому власнику та спадкоємцям вирішується судом. Згідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвічує право власності. Документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку згідно ст.126 Земельного Кодексу України є державний акт. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст. ст.57-59 ЦПК України.

Outcome: approved