Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 06 вересня 2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, призначення сім'ї. З жовтня 2012 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, термін на примирення просить не надавати. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала і просила його задовольнити (а.с. 12). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, враховуючи підтримання позовної заяви позивачем та визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, 06 вересня 2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після укладення шлюбу чоловіка: [PERSON], дружини: [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 502. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 06.09.2003 року (а.с. 3). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, не ведуть спільне господарство, між собою втратили порозуміння, мають різні характери і погляди на життя, через що виникають часті сварки, примирення не бажають. Вказані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сім'ї. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved