Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-24 00:00:00

У вересні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання, який неодноразово уточнювала. В уточненій позовній заяві позивачка посилається на те, що 18.11.2005 року було укладено договір довічного утримання між [PERSON] та [PERSON], згідно якого [PERSON] прийняв на себе обовязок повністю утримувати [PERSON] З серпня 2005 року [PERSON] став проживати разом із позивачкою. До вересня 2006 року [PERSON] сумлінно виконував умови договору. З вересня 2006 року [PERSON] важко захворів і сам вимагав за собою догляду. Покладені на нього обовязки замість нього перейшли на [PERSON] його матір та [PERSON] його брата. 04.03.2011 року [PERSON] помер. [PERSON] син [PERSON] ні за життя свого батька, ні після його смерті в обовязках, покладених на [PERSON] згідно договору довічного утримання, участі не приймав. Просила договір від 18 листопада 2005 року, посвідчений Шостою дніпропетровською державної нотаріальною конторою та зареєстрований у реєстрі за № 1-4635, про довічне утримання [PERSON] розірвати та прийняти рішення про повернення всього майна, переданого [PERSON] у власність [PERSON] згідно із вказаним договором, у власність [PERSON]. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2012 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги, був залучений [PERSON]. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суду пояснив, що він за [PERSON] ніколи не доглядав. З нею проживає мати [PERSON], яка все оплачує, обробляє город, збирає урожай, прибирає, готує їжу. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином. Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився. У матеріалах справи є лист, згідно якого третя особа просить розглядати справу без участі їх представника. Третя особа [PERSON] у судове засідання зявився. Суду пояснив, що він з батьком не проживав. На спадщину після його смерті не претендує. Про договір довічного утримання йому розповів батько. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вислухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав. Із пояснень сторін, матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], являється пенсіонеркою, ветераном Великої Вітчизняної війни. 18 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання. За умовами цього договору [PERSON] передала у власність [PERSON] належне їй на праві власності домоволодіння з земельною ділянкою площею 0,0584 га в межах згідно з планом, що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул. Вологодська, буд. 139. Вартість матеріального забезпечення (догляду, необхідної допомоги) була встановлена сторонами в сумі 100 грн. на місяць. В свою чергу [PERSON] зобовязався повністю утримувати [PERSON], тобто: сплачувати комунальні платежі, забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядати, надавати побутові послуги. [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9425116 від 26.12.2005 року право приватної власності на домоволодіння по вул. Вологодська, буд. 139 в м. Дніпропетровську зареєстровано за [PERSON], на підставі договору довічного утримання від 18.11.2005 року. У судовому засіданні було встановлено, що з серпня 2003 року [PERSON] почав проживати разом з позивачкою, умови договору довічного утримання виконував неналежним чином. У вересні 2006 року [PERSON] захворів та через важку хворобу сам потребував допомоги, тому всі обовязки за договором виконували його матір [PERSON], якій іноді допомагав її син [PERSON] 04 березня 2011 року [PERSON] помер, однак і по теперішній час всі обовязки щодо утримання [PERSON] виконує його матір. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], показали, що [PERSON] проживав разом з позивачкою, доглядав за нею. У 2006 році [PERSON] важко захворів, потребував допомоги, тому всі обовязки щодо утримання позивачки та самого [PERSON] перейшли на його матір. Навіть після його смерті [PERSON] продовжує доглядати за [PERSON], допомагає їй по господарству, забезпечує продуктами харчування, тобто повністю утримує позивачку. Даний факт підтверджується й Актом, складений [PERSON], [PERSON], [PERSON], та завірений 22.09.2011 року головою квартального комітету № 1 Індустріального району м. Дніпропетровська [PERSON] [PERSON] ч.1 ст. 757 ЦК України обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. Таким чином, враховуючи те, що позивачкою та її представником не надано жодних доказів, які б підтверджували невиконання або неналежне виконання умов договору довічного утримання, обовязки набувача після його смерті продовжують виконувати його мати, яка згідно спадкової справи №265/2011 до майна померлого [PERSON], входить до складу спадкоємців, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed