Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

Прокурор Перемишлянського району звернувся до суду в порядку ст.45 ЦПК України в особі Бібрської міської ради з позовом до [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД№488226 від 23.01.2009р., площею 0,06га з покликанням на те, що [PERSON] використовує земельну ділянку площею 0,06 га із земель житлово-громадської забудови в м. Бібрка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД№488226 від 23.01.2009р., який зареєстрований в книзі реєстрації державних актів за №01:09:451:000005. В цей же час встановлено, що ширина вулиці не відповідає розмірам, які передбачено генеральним планом забудови кварталу та завужена на 2 метри по довжині 108 метрів гром. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Незважаючи на те, що земельні ділянки частково заходять в землі загального користування (вулицю), звужуючи тим самим проїзджу частину, гром. [PERSON] та [PERSON] за погодженням меж земельних ділянок міською радою, видано державні акти, попри те, що зокрема [PERSON] зайняв частину вул. Котляревського в м. Бібрка площею 0,0040га.. Посилаючись на вказані обставини, які прокурор підтвердив в судовому засіданні, просить визнати державний акт серії ЯД№488226 від 23.01.2009р., на право власності на земельну ділянку площею 0,06га, виданий [PERSON], недійсним. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов заперечив та пояснив, що користується даною земельною ділянкою, площею 0,06га протягом 30 років. Так, відповідно до рішення Бібрської міської ради №31 від 02.10.1983р. дана земельна ділянка, яка розташована по вул. Котляревського, 20 (бувший №14) в м. Бібрка Перемишлянського району, йому була надана у безстрокове користування для індивідуального житлового будівництва, а згодом, відповідно до рішення Бібрської міської ради №162 від 17.12.2007р., яке ніким не оскаржувалось та не скасоване, земельна ділянка, пл.0,06га передана у власність. Ним було виготовлено відповідну технічну документацію на зазначену земельну ділянку з узгодженням її меж з суміжними землекористувачами і Бібрською міською радою на підставі якої в подальшому і одержано державний акт, а відтак будь-яких підстав для його скасування не бачить. Крім того зазначив, що акт від 26.05.2010р., що заходиться в матеріалах справи, на основі якого обґрунтовані вимоги позивача, складений у його відсутності, не на фірмовому бланку, а тому не може слугувати доказом по справі. Представник управління Держкомзему у Перемишлянському районі Львівської області пояснив, що при видачі рішення та погодженні відповідної документації Бібрська міська рада повинна була керуватись генпланом м. Бібрка. Представник Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області [PERSON] позов підтримав та пояснив, що дійсно ширина вул. Котляревського в м. Бібрка Перемишлянського району не відповідає розмірам, які передбачено генеральним планом забудови кварталу та завужена на 2 метри по довжині 108 метрів гром. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], земельні ділянки яких частково заходять в землі загального користування (вулицю), звужуючи тим самим проїзджу частину. Підтвердив, що [PERSON] земельна ділянка, площею 0,06га була виділена у 1983р. та передана у власність відповідно до рішення Бібрської міської ради №162 від 17.12.2007р. Дане рішення не оскаржувалось та не скасоване, [PERSON] при виготовленні технічної документації на зазначену земельну ділянку узгоджувались її межі з Бібрською міською радою. Вислухавши пояснення та доводи сторін, проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 та 3 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як вбачається з акту державного інспектора ГУ Держкомзему у Львівській області від 26.05.2010р. в ході обстеження вул. Котляревського в м. Бібрка встановлено, що жителями вул. Коляревського незаконно встановлено огорожі їх присадибних ділянок, чим спричинено завуження вулиці, зокрема: гром. [PERSON] пл. 0,0053га, [PERSON] пл. 0,0056га, [PERSON] пл. 0,00704га та [PERSON] пл. 0,00493га, заг. площею 228,69м., що унеможливлює її використання за призначенням. В цей же час даний акт складений не на фірмовому бланку уповноваженої для перевірки організації, а при проведенні перевірки гром. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були відсутні. Згідно ст.116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ч.1 ст.126 ЗК право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. З огляду державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД№488226 від 23.01.2009р. виданого [PERSON] вбачається, що останній на підставі рішення 1 сесії 5 скликання Бібрської міської ради №162 від 17.12.2007р. від 01.12.1994р. є власником земельної ділянки площею 0,0600га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та розташована по вул. Котляревського, 20 в м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області. Зазначено, що акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №01:09:451:000005 та виданий 23.01.2009р. Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. Як вбачається з технічної документації із землеустрою виготовленої ПП «Експозем» від 08.08.2008р. та зокрема рішення І сесії V скликання Бібрської міської ради №162 від 17.12.2007р. «Про передачу у власність земельної ділянки», [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,06га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд в м. Бібрка по вул. Котляревського, 20 та зобовязано виготовити державний акт на неї. З вищенаведеного стало очевидним, що перед отриманням державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД№488226 від 23.01.2009р., [PERSON] було виготовлено відповідну технічну документацію та узгоджено межі земельної ділянки з суміжними землекористувачами та Бібрською міською радою, що стверджується з акту №36 встановлення та узгодження меж земельної ділянки від 11.12.2007р. та на підставі рішення Бібрської міської ради №162 від 17.12.2007р. від 01.12.1994р., яке ніким не оскаржувалось та не скасоване, отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД№488226 від 23.01.2009р., а відтак такий виготовлений у відповідності до чинного законодавства і підстав для його скасування не має.

Outcome: dismissed