Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог вказав, що 30.05.2007 р. між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № LGY0G100000095 та договір іпотеки квартири. Умови кредитного договору відповідач не виконує, тому позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру, загальною площею 77,10 кв.м., яка розташована за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Будівників, б. 11, кв. 19, визначити спосіб реалізації шляхом продажу предмету іпотеки, надати право задовольнити вимоги в загальному розмірі 39081,34 доларів США, що за курсом 7,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.01.2012 р. складає 312193,48 грн., за рахунок предмету іпотеки, а також виселити відповідачів у справі, які там зареєстровані та проживають. Відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов до ПАТ КБ "Приватбанк", в якому він просив розірвати кредитний договір № LGY0G100000095 від 30.05.2007 р., та договір іпотеки квартири від 30.05.2007 р., посилаючись на те, що він не в змозі сплачувати вищевказаний кредитний договір через істотну зміну обставин, якими вони керувалися при укладенні договору, а саме: підвищення курсу долара США. Представник первісного позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги за первісним позовом і просила суд задовольнити його у повному обсязі, заперечувала проти задоволення зустрічного позову, оскільки зміна курсу долара США не є підставою для розірвання договору. Відповідачі за первісним позовом позов не визнали. Відповідач [PERSON] зустрічний позов підтримав. Представник відповідача [PERSON] за первісним позовом у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала і просила суд відмовити в його задоволенні у повному обсязі. Просила задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі. Представник 3-ї особи у судове засідання не зявився, у наданій до суду заяві просила суд при вирішення даної справи врахувати інтереси дитини. У судовому засіданні досліджені наступні докази: розрахунок заборгованості за кредитним договором; копія листа № 30.1.0.0/2-103 від 20.02.2012 р.; копія реєстру від 24.02.2012 р.; копія кредитного договору № LGY0G100000095 від 30.05.2007 р.; копія договору іпотеки квартири від 30.05.2007 р.; копія витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек; копія витягу з Державного реєстру правочинів; копія договору купівлі-продажу від 30.05.2007 р.; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера та копія паспорта відповідача [PERSON]; копія довідки з ЄДРПОУ; копія банківської ліцензії; копія витягу зі Статуту Банка; довідка з адресного столу; довідка ЛКП «Паспортна служба» № 2092 від 18.05.2012 р.; заперечення проти позову відповідача [PERSON]; копія анкети-заяви; копія заставної серія ПБ № 002812; копія заяви на видачу готівки № 1 від 30.05.2007 р.; копія договору особистого страхування від 30.05.2007 р.; копія договору страхування майна від 30.05.2007 р.; копія довідки ЛКП "Паспортна служба" № 471 від 24.05.2007 р.; копія свідоцтва про народження; платіжні доручення від 09.04.2012 р. про сплату судового збору. У судовому засіданні встановлено, що 30.05.2007 р. позивач за первісним позовом та відповідач за первісним позовом [PERSON] уклали кредитний договір № LGY0G100000095, відповідно до якого [PERSON] отримав кредитні кошти шляхом: видачі готівки на строк з 30.05.2007 р. по 30.05.2027 р. включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 22080,00 доларів США на наступні цілі: 18400,00 доларів США на придбання житлової нерухомості, а також у розмірі 3680,00 доларів на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,20% від суми виданого кредиту, та зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди в зазначені Договором строки та в порядку, передбаченому кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач та відповідач [PERSON] 30.05.2007 року уклали договір іпотеки квартири. Згідно з договором іпотеки (п. п. 33.3, 33.4. Договору) відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира, загальною площею 77,10 кв.м, житлова площа 41,10 кв.м., яка знаходиться за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Будівників, б. 11, кв. 19. Майно належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 30.05.2007 р., посвідченим приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON], за № 2590. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 116150 грн. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач [PERSON] виконує неналежним чином, внаслідок чого станом на 23.01.2012 р. має заборгованість в загальній сумі 39081,34 доларів США. (згідно з наданим позивачем розрахунком), яка складається з: заборгованості за кредитом - 18369,39 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом -8823,36 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1472 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 8519,77 доларів США; а також штрафи відповідно до Договору: 31,30 доларів США (фіксована частина), 1859,53 доларів США (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з статями 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору. Однак, суд вважає безпідставним включення позивачем за первісним позовом до загальної заборгованості відповідача за кредитом комісію за користування кредитом - 1472 доларів США, адже така комісія не передбачена жодною з умов укладеного між сторонами договору. Також, безпідставним є включення до суми загальної заборгованості відповідача за кредитом і пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 8519,77 доларів США згідно п. п. 4.1.,4.2. кредитного договору, а також штрафу - 31,33 доларів США (фіксована частина) відповідно до п. 5.4. кредитного договору у твердій частині, бо згідно вказаних пунктів договору вони обраховуються у національній валюті - гривнях, тому, обраховуючи їх в валюті кредиту позивач порушив умови договору. Штраф, який п. 5.3. кредитного договору передбачений у відсотках від суми кредиту -1859,53 доларів США (процентна складова), також включено до загальної суми заборгованості відповідача за кредитом безпідставно, бо первісний позивач не надав доказів наявності у нього ліцензії на отримання фінансових санкцій за договором в іноземній валюті згідно ст.ст. 4, 5 ДКМУ "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" (ухвала ВССУ від 19.09.2012 р. за позовом банку "Надра"). Таким чином, обґрунтованою є заборгованість за кредитом в загальному розмірі 27198,75 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом - 18369,39 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 8829,36 доларів США, що за курсом 7,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.01.2012 р. складає 217046,02 грн. Згідно з ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачені правові наслідки невиконання зобовязання, забезпеченого іпотекою - іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем [PERSON] та позивачем за первісним позовом. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ "Про іпотеку" та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 24.05.2007 р. у спірній квартирі, яка є предметом іпотеки, ніхто не був зареєстрований. Відповідно до довідки ЛКП "Паспортна служба" № 2092 від 18.05.2012 р. у спірній квартирі зареєстровані [PERSON] 1980 р. н. (дружина) та [PERSON] 2006 р. н. (син), які підлягають виселенню з житла, розташованого за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Будівників, б. 11, кв. 19., яке є предметом іпотеки. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих в будинку, на який звертається стягнення, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Вимоги ст.ст. 35, 40 Закону України "Про іпотеку" щодо повідомлення боржника про порушення основного зобов'язання та про вимогу добровільно звільнити житловий будинок позивачем виконані в повному обсязі (а.с.10). Таким чином, суд, враховуючи наявність у відповідача за первісним позовом [PERSON] заборгованості за кредитним договором, яка ним на теперішній час не погашена, вважає вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 27198,75 доларів США, що за курсом 7,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.01.2012 р. складає 217046,02 грн. (в розмірі, який визнав суд обґрунтованим), та виселення відповідачів за первісним позовом з квартири, яка є предметом іпотеки, зі зняттям з реєстраційного обліку, є такими, що підлягають задоволенню. Суд не приймає посилання відповідачів на закон "Про охорону дитинства", оскільки малолітня дитина відповідачки [PERSON] - [PERSON], бо відсутність згоди органу опіки та піклування на укладення договору іпотеки впливає тільки на дійсність чи недійсність такого договору. Доказів визнання його недійсним суду не надано. Щодо зустрічного позову, суд вважає за необхідне зазначити, що при укладанні кредитного договору № LGY0G100000095 від 30.05.2007 р. сторонами були дотримані всі істотні умови, котрі обумовлені згодою сторін, узгоджені та прийняті ними. На момент укладення вказаного договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами та печаткою сторін відповідно. Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не передбачено договором або законом. На розірвання спірного договору ПАТ КБ "Приватбанк" не надано згоди, це є право сторони, а не його обовязок. Статтею 652 ЦК України передбачено можливість зміни чи припинення договору за згодою сторін у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору. Позивач за зустрічним позовом з урахуванням ст. 60 ЦПК України щодо обов'язку доказування, не довів, зокрема, впевненість сторін у момент укладення договору в тому, що така зміна не настане. Згідно ж роз'яснення постанови пленуму ВССУ будь-який громадянин України за умовчанням цілком здатний передбачити світову фінансову кризу тільки на тій підставі, що курс долару США не є фіксованим. Тому зустрічний позов задоволенню не підлягає. На підставі ст.88 ЦПК України на користь позивача за первісним позовом з відповідача за первісним позовом [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2170,46 грн. та 107,30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial