Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів В обґрунтування позовних вимог послався на те, що з 24.08.1999 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. З 2006 року відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків та не надає коштів на утримання сина. Просить позбавити його батьківських прав та стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів. Відповідач 15.10.2012 року подав зустрічний позов до [PERSON] про зобов'язання усунути перешкоди у спілкуванні із дитиною та її вихованні. В його обґрунтування зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 24.08.1999 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Разом проживали до 2006 року. З того часу відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дозволяє бачитись та спілкуватись. Просить зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та її виховнні. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, частково змінила їх, а саме відмовилась від вимог в частині стягнення аліментів. Додатково пояснила, що з 2006 року з відповідачем проживають окремо. Останній, з цього часу не цікавиться життям дитини, не займається його вихованням, жодних коштів на її утримання не дає. Просить первинний позов задовольнити у зустрічному позові просить відмовити. Відповідач у судовому засіданні первинні позовні вимоги не визнав, зустрічний позов підтримав. Додатково пояснив, що з 2006 року вони проживають окремо. З того часу позивачка створила перешкоди у спілкуванні його з дитиною. Через свою юридичну необізнаність не звертався до опікунської ради про визначення йому годин для побачень з дитиною. Коштів на дитину позивачка від нього не хотіла приймати. Він хоче спілкуватись з дитиною і брати участь в її вихованні. Прокурор в судовому засіданні висловила думку, щодо недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Представник третьої особи -органу опіки та піклування Червоноградської міської ради до суду не з'явилась. Надала суду заяву в які зазначила на доцільності участі батька у вихованні [PERSON], [INFO] Вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, прийшов до наступного: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.08.1999 по 30.04.2010 року, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом РАЦС Радехівського районного управління юстиції у Львівської області. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Яструбичівською сільською радою Радехівсього району, під час подружнього життя [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Як встановлено судом з 2006 року сторони проживають окремо. Відповідно до копії довідки №151 від 22.03.2012 року виданою Яструбичівською сільською радою позивачка та її неповнолітній син [PERSON], [INFO] проживають [ADDRESS]. [PERSON] працює закрійником на ТзОВ «В-Меблі»з 13.10.2009 року, що підтверджується довідкою №12 від 11.07.2012 року. Згідно довідки Фельдшерсько-акушерським пунктом в с.Яструбичі, Радехівського р-ну від 26.03.2012 р., [PERSON] на протязі шести років не цікавиться здоров'ям свого сина [PERSON]. Також, з довідки загальноосвітньої школи І-ІІ ступеня с.Яструбичі, вбачається, що [PERSON] за час навчання сина, жодного разу не відвідав школу, не спілкується з вчителями, не цікавиться навчанням та вихованням сина. Рішенням Виконавчого комітету Червоноградської міської ради №151 від 24.09.2012 року, як органу опіки та піклування визначено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] є доцільним. Як передбачено ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. В судовому засіданні відповідач доводи позивачки спростував, пояснив, що через неприязні відносини між ними, позивачка створила йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини, тому він не міг приймати участь у вихованні сина, також вказав, що позивачка негативно налаштувала дитину по відношенню до нього. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму ВСУ №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»від 30.03.2007 р., позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб,які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. З огляду на це суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав буде недоцільним, і не буде відповідати інтересам дитини. Що стосується зустрічного позову, суд прийшов до наступного. Згідно виробничої характеристики виданої ВП шахта «Лісова»ДП «Львіввугілля», [PERSON], 1979 р.н. працює на шахті ВП шахта «Лісова»з 19.07.2011 року в якості прохідника. Свої виробничі обов'язки виконує добросовісно і вчасно, в колективі користується авторитетом та повагою. За час роботи доган не було. Як вбачається з висновку комісії з питань захисту прав дитини №97 від 05.12.2012 року, на засіданні комісії [PERSON] заявив, що бажає брати участь у вихованні сина, піклуватись та матеріально забезпечувати його. Комісія дійшла висновку, що участь [PERSON] у вихованні сина [PERSON] є доцільним. Про що було зазначено у п.12 рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради №216 від 26.12.2012 р.. Судом встановлено, що відповідачка за зустрічним позовом перешкоджає позивачеві у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Тому, на думку суду, відсутні підстави для позбавлення [PERSON] права спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. В силу ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Рівність прав батьків щодо дитини закріплена у нормі ст.141 Сімейного Кодексу України, де також зазначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 Сімейного Кодексу України закріплене право батька на безперешкодне спілкування з дитиною. Згідно із ч.2,3 ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Як вбачається зі змісту ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до змісту ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи висновки органів опіки та піклування, суд приходить до висновку, що участь позивача у вихованні своєї малолітнього сина [PERSON] є доцільною. Виходячи з інтересів дитини та умов її нормального виховання, враховуючи її вік, стан здоров'я, та зважаючи на конфліктні стосунки між сторонами, суд вважає, що присутність матері під час зустрічей батька із дитиною є не обов'язковою, оскільки суперечки батьків у присутності дитини можуть негативно впливати на неї. На підставі викладеного, суд рахує за необхідне встановити [PERSON] спосіб участі у вихованні дитини у формі періодичних побачень за межами місця проживання дитини та можливості спільного відпочинку, тричі на тиждень у середу, суботу та неділюз 16.00 год. по 19.00 год.

Outcome: approved