Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-21 00:00:00

У квітні 2010 року КП «Макіївтепломережа» звернулось в суд, з позовом до [PERSON] і [PERSON], які є власниками квартири [ADDRESS], про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання в сумі 8096,22 гривень. Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки від 05 серпня 2010 року, постановленим заочно, вказані позовні вимоги КП «Макіївтепломережа» задоволені у повному обсязі. ( а.с. 30-32 ) Ухвалою Гірницького районного суду м. Макіївки від 21 березня 2013 року вказане заочне рішення суду було скасоване і справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник КП "Макіївтепломережа" - юрисконсульт Анісімова І.В. підтримала позовні вимоги в повному обсязі, в обґрунтування яких пояснила, що відповідачі, які є власниками квартири [ADDRESS], з 01 жовтня 2004 року не сплачують надані комунальним підприємством послуги з теплопостачання, у зв'язку з чим станом на 01 квітня 2010 року виникла заборгованість у розмірі 8096,22 гривень. Нарахування оплати за опалення позивачами виконувалось відповідно з Правилами надання населенню послуг по водо-, теплопостачанню та водовідводу за тарифами, що були встановлені рішенням міського виконкому за відповідний період та відповідно температурного графіку якісного регулювання на котельній, який затверджений адміністрацією КП „Макіївтепломережа". Посилаючись на наведені обставини, просить суд стягнути з відповідачів наявну заборгованість із поточних платежів в сумі 8096,22 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30,00 гривень. Відповідач [PERSON] позов КП „Макіївтепломережа" визнав частково, не заперечував проти його задоволення. Згоден з сумою та періодом утворення заборгованості, пояснив, що поточні платежі не сплачував у зв'язку зі скрутним матеріальним станом. Просив суд застосувати строк позовної давності. Відповідачка [PERSON] в суд не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов КП „Макіївтепломережа" визнала частково. Просила застосувати позовну давність та стягнути заборгованість в межах строку позовної давності. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне. Відповідачі є власниками квартири [ADDRESS], пільг з оплати комунальних послуг не має. Відповідно до положень п. п. 1, 2, 4 ст. 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" утримування приватизованих квартир здійснюється за рахунок власників відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій. Власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утримуванням будинку й прибудинкової території. Державні комунальні підприємства по обслуговуванню й ремонту житла зобов'язані здійснювати обслуговування й ремонт приватизованого житла, робити жителям комунальні й інші послуги по державним розцінкам. Власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утримуванням будинку й прибудинкової території у відповідності зі своєю часткою в майні будинку. Зазначений обов'язок споживачів також передбачений Правилами надання населенню послуг водо-, тепло- постачання і водовідведення (затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 р. № 1497) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630), згідно яких суб'єкт господарювання - КП "Макіївтепломережа" надає послуги з централізованого опалення, а споживач зобов'язаний оплачувати послуги у встановлені строки - щомісяця по нормам і тарифам відповідно розміру опалювальній площі квартири. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що КП „Макіївтепломережа" надавало відповідачам комунальні послуги з теплопостачання, які використовували їх для власних потреб, що свідчить про існування між ними договірних відносин. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов'язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З інформації КП "Макіївтепломережа" убачається, що оплата витрат за надані послуги з централізованого теплопостачання по зазначеній квартирі відповідачами не провадиться з 01 жовтня 2004 року, і на 01 квітня 2010 року борг становить 8096,22 гривень. Суд, визнає правильним представлений позивачем розрахунок суми заборгованості по оплаті наданих послуг з централізованого опалення по спірній квартирі, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Відповідачі із заявою про незабезпечення нормативної температури повітря у приміщеннях квартири до КП „Макіївтепломережа" не зверталися. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до положень ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] надали заяву до винесення рішення та просять застосувати позовну давність. Представником позивача суду не надано доказів, поважності причин пропуску позовної давності, а тому позов про стягнення суми заборгованості, що утворилася за період з 01 січня 2004 року по 01 квітня 2007 року задоволенню не підлягає. Згідно з приписом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд визнає, що з вини відповідачів порушено виконання зобов`язань з оплати використаних послуг з теплопостачання, внаслідок чого за період з 01 квітня 2007 року по 01 квітня 2010 року КП "Макіївтепломережа" заподіяно шкоду із несплати щомісячних платежів у сумі 5679,51 гривень, яка підлягає стягненню солідарно з [PERSON] і [PERSON] Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень і стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору розміром державного мита 56,79 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial