Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-09 00:00:00

17.07.2012 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просив визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач з 07.08.2003 року був зареєстрований в квартирі, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, 23-Б, кв. 23, однак ніколи не проживав в спірній квартирі. Власником даної квартири є позивач [PERSON]. Будинок в якому знаходиться вказана квартира, знаходиться на балансі та обслуговуванні Комунального підприємства Житлосервіс ОболоньОболонського району м. Києва. Данна квартира складається із двох кімнат жилою площею 29.60 кв.м. Спірною квартирою відповідач ніколи не користувався, не цікавився, не вносив витрат по сплаті квартплати та комунальних послуг, перешкод у користуванні житловим приміщенням йому ніхто не чинив і не чинить, він добровільно не проживає в квартирі. Речей відповідача в спірному житлі немає. Відповідач постійно проживав і проживає в квартирі разом зі своїми батьками, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] просить визнати [PERSON] такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, 23-Б, кв. 23. 13.08.2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про спонукання до виконання умов договору, визнання права користування житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.07.2003 року між ним та [PERSON] було укладено договір оренди, відповідно до якого наймодавець надає піднаймачу на постійне користування домоволодіння за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, 23-Б, кв. 23, а саме одну кімнату площею 11,7 кв.м. Термін дії договору постійно. В середині березня 2012 року [PERSON] був змушений звернутися до Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві з заявою про припинення протиправних дій з боку [PERSON], який перешкоджав йому у вселенні та користуванні житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свою позовну заяву та просив її задовольнити з тих підстав, що у ній викладені. Стосовно позовної заяви [PERSON] до нього про спонукання до виконання умов договору, визнання права користування житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення заперечував просив у задоволені цього позову відмовити, оскільки [PERSON] ніколи не проживав в його квартирі, а був лише там зареєстрований, речей [PERSON] в його квартирі не має і ніколи не було. Перешкод в користуванні квартирою він [PERSON] ніколи не чинив. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовну заяву [PERSON] та просила її задовольнити, оскільки [PERSON] ніколи не проживав в квартирі за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, 23-Б, кв. 23. [PERSON] не реалізував своє право на проживання в спірній квартирі, користування спірною квартирою, вважає за необхідне до даних правовідности застосувати норми Житлового кодексу Української РСР, а саме ст.ст. 71, 150, 155. Стосовно позовної заяви [PERSON] про спонукання до виконання умов договору, визнання права користування житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення просила відмовити в його задоволенні на підставі ст. 267 ЦК України, оскільки [PERSON] пропущено строк позовної давності, крім того зазначила, що договір оренди від 24.07.2003 року був укладений формально, вважає його нікчемним, оскільки: по-перше договір оренди від 24.07.2003 року у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або інших органів державної влади не був зареєстрований; по-друге відповідно до вимог ст. 793 ч.2 ЦК України договір найму (оренди) житла або його частини, укладений строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню; по-трете [PERSON] на момент підписання договору не досяг повноліття, тому не міг сам укладати і підписувати договір оренди. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, оскільки 24.07.2003 року [PERSON] добровільно уклав договір оренди на частину квартири і його права як власника квартири не порушені, вважає, що [PERSON] з поважних причин не користуватися квартирою [PERSON], тому що з 01.09.2002 року по 24.06.2006 року перебував на навчанні в Київському національному університеті внутрішніх справ (денна форма навчання) з перебуванням на казарменому положенні; з 27.04.2007 року по 17.03.2009 рік утримувався в Київському СІЗО; крім того, батьки [PERSON] за станом здоровя потребують сторонньої допомоги, тому з цих причин він проживає разом з батьками. Стосовно позовної заяви [PERSON] про спонукання до виконання умов договору, визнання права користування житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення просив її задовольнити з тих підстав, що у ній викладені. Пояснював, що в договорі оренди термін дії вказано постійно, даний договір не визнаний судом недійсним, а [PERSON] відмовляється добровільно його виконувати, що підтверджується висновком від 05.04.2012 року та довідкою від 27.07.2012 року (а.с.45-46). Заперечував проти застосування строку позовної давності, оскільки [PERSON] дізнався, що його право на користування квартирою порушено в 2012 році. Суд вважає, що оскільки, договір оренди був укладений 24.07.2003 року то на підставі п. 4 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України до даних правовідносин слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Ст. 71 ЦК Української РСР (1963 року) встановлено, що загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Однак, до даних правовідносин не можна застосувати строк позовної давності, оскільки як вказує представник [PERSON] [PERSON] [PERSON] дізнався, що його право порушено лише у 2012 році, а згідно ст. 76 ЦК Української РСР (1963 року) перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права, тобто строк позовної давності в три роки [PERSON] пропущено не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що проживає та зареєстрована в квартирі за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, 23-Б, кв. 22 з 1978 року. Позивач [PERSON] є її сусідом і проживає в кв. 23. [PERSON] в квартирі 23 по пр-ту Оболонському ніколи не проживав. Речей його в квартирі вона не бачила. Конфліктів з приводу того, що [PERSON] не впускають до квартири [PERSON] ніколи не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що проживає та зареєстрована в квартирі за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, 23-Б, кв. 21, з кінця 2003 року. Позивач [PERSON] є її сусідом і проживає в кв. 23, вона інколи буває в його квартирі. [PERSON] вона жодного разу не бачила, в квартирі 23 по пр-ту Оболонському і знає, що він ніколи там не проживав. Речей його в квартирі вона не бачила. Вона жодного разу не бачила та не чула, конфліктів з приводу того, що [PERSON] не впускають до квартири [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що відповідач [PERSON] є його рідним та єдиним сином. У 2003 році до нього та його жінки звернувся [PERSON], який є рідним братом його жінки, з проханням допомогти погасити борг, що складав 2500 гривень за квартиру, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, 23-Б, кв. 23. Вони погодились допомогти погасити борг з умовою, що він дозволить їх сину [PERSON] проживати в його квартирі, після чого вони надали кошти [PERSON], який сплатив борг за квартиру та приватизував її. Потім вони уклали договір оренди, та [PERSON] було зареєстровано в спірній квартирі. На той час [PERSON] не проживав в квартирі, оскільки навчався в Київському національному університеті внутрішніх справ та перейшов на третій курс. В 2006 році він закінчив навчання та пішов працювати в міліцію на той час проживав у них на пр-ті Правди, 17 в кв. 119. Потім з 2007 року утримувався в Київському СІЗО, тому не міг проживати за місцем реєстрації. В 2009 році після його звільнення він знов почав проживати з ними на пр-ті Правди, 17 в кв. 119, тому що йому та його дружині за станом здоровя потрібна була стороння допомога. Після того, як його син одружився і народилась онука вирішили, щоб він переїхав до спірної квартири та почав проживати окремо, однак його в квартиру [PERSON] не впустив, тому він і звернувся до суду. Вислухавши учасників процесу, допитавши свідків сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню, а у позові [PERSON] до [PERSON] про спонукання до виконання умов договору, визнання права користування житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає в квартирі, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, 23-Б, кв. 23. Крім нього в квартирі зареєстрованим є його племінник [PERSON]. (а.с.10) Власником даної квартири є позивач [PERSON] (а.с.6-7). Згідно договору оренди від 24.07.2003 року, укладеного між сторонами, наймодавець [PERSON] надає піднаймачу [PERSON] в користування домоволодіння за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, 23-Б, кв. 23, а саме одну кімнату площею 11,7 кв.м. Термін дії договору постійно. Крім того, піднаймач [PERSON] зобовязується: - утримувати квартиру у порядку; - підтримувати приміщення в належному стані та своєчасно вносити квартирну плату за одну кімнату. (а.с.44) Спірним житлом відповідач [PERSON] з 24.07.2003 року не користувався, не цікавився, не вносив витрат по сплаті квартплати та комунальних послуг. Згідно з актами обстеження від 22.06.2012 року, 09.07.2012 року, та 08.08.2012 року відповіддю на запит №790 від 13.07.2012 року з Центральної районної поліклініки Оболонського району м. Києва громадянин [PERSON] за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, 23-Б, кв. 23 не проживає. (а.с.11-13, 47). Крім того, цей факт було підтверджено самим представником відповідача в судовому засіданні 03.12.2012 року, на питання суду: Чому відповідач [PERSON] не вносить квартирну плату за одну кімнату?представник [PERSON] [PERSON] відповів: Він не вносить квартирну плату, оскільки він за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, 23-Б, кв. 23 не проживає. З Довідки від 09.11.2012 року №28746 з Київського СІЗО видно, що [PERSON] з 27.04.2007 року по 17.03.2009 року утримувався в Київському СІЗО (а.с.71). З довідки №843 від 14.08. 2012 року з Київського національного університету внутрішніх справ видно, що [PERSON] дійсно в період з 01.09.2002 року по 24.06.2006 року навчався в Київському національному університеті внутрішніх справ на денній формі навчання за держівним замовленням (а.с.54), однак з даної довідки не вбачається, що [PERSON] перебував на казарменому положенні, як зазначав [PERSON] в своїх письмових запереченнях та поясненнях (а.с.64). Крім того, докази, які подав відповідач [PERSON] до суду в огрунтування своїх позовних вимог, що [PERSON] чинить йому перешкоди в користуванні спірною квартирою не надає ключі від квартири, перешкоджає вільному доступу та вселенню, а саме: висновок від 05.04.2012 року та довідку від 27.07.2012 року з Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с.45-46) суд розцінює такими, що не відповідають дійсності, оскільки вони суперечать усім іншим доказам які містяться в матеріалах справи, а саме: відповіді на запит від 24.07.2012 року з Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, довідці з ЖЕК №507 Оболонського району м. Києва, поясненням позивача [PERSON] та показанням свідків [PERSON] і [PERSON] Разом з тим суд не може погодитись з такими твердженнями [PERSON], оскільки відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідачем не надано і в судовому засіданні не здобуто жодного належного та допустимого доказу того, що позивач змінював замки у спірній квартирі та чинить йому перешкоди у проживанні. Та того, що [PERSON] як наймач житлового приміщення з поважних причин був відсутній з 24.07.2003 року по 27.04.2007 року та з 17.03.2009 року по 2012 рік за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, 23-Б, кв. 23. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживав в спірній квартирі без поважних причин, перешкод в проживанні відповідачу ніхто не створював, квартирою відповідач не цікавився, комунальні послуги не сплачував. Тобто, [PERSON] з свого боку жодним чином не порушив прав [PERSON] Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження цим майном. У відповідності до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням законні та обгрунтованні, а тому підлягають задоволенню. Оскільки суд вважає, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, 23-Б, кв. 23 та на підставі вищевикладеного

Outcome: approved