Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

28 травня 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 20 січня 1990 року у відділі ЗАГСУ Броварського міськвиконкому Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 17. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20 січня 1990 року він одружився з відповідачем [PERSON] Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON] - [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, майнового спору не має. Дитина буде проживати з відповідачем. Збереження шлюбу є неможливим, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали і просили його задовольнити з наведених у ньому підстав, пояснення надали аналогічні фабулі позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, та надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 20 січня 1990 року зареєстрували шлюб у Броварському міськвиконкомі Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 17, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІУ-БК №301490 виданого відділом ЗАГСУ Броварського міськвиконкому Київської області 20 січня 1990 року. Від спільного шлюбу у них народився син - [PERSON] - [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки га чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що продовжувати подальше спільне життя [PERSON] із [PERSON] не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд, дійшов висновку про те, що оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, позивач переконаний, що подальше спільне життя є неможливим, то позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим.

Outcome: approved