overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

\~ Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що одружені з відповідачем з 26.11.1983 року, від шлюбу мають двох дочок [PERSON] та [PERSON], їх сімя фактично розпалася через недобросовісне ставлення відповідача до виконання своїх сімейних обовязків. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав, але зазначив, що позивачка перебуває в стані емоційного напруження, тому подала даний позов. Вважає, що можливо було б налагодити з нею відносини. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Сторони зареєстрували шлюб 26.11.1983 року. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, на що відповідач не заперечував. Крім того, суд надавав сторонам строк на примирення 6 місяців, протягом яких вони примирення не досягли та на даний час подружні стосунки не підтримують. Ст.110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, тому такий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, що повязана з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Повне рішення суду буде виготовлене 02.04.2012 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулась до суду з позовом до Бердичівської міської Ради \~про визнання права власності на будинок за набувальною давністю, посилаючись на те, що після смерті тітки чоловіка позивачки [PERSON], померлої 29.08.2000 року, вона з 29 грудня 1997 року по даний час проживає [INFO], який знаходиться по вул. Ново-Іванівській в місті Бердичеві, інші спадкоємці відсутні, тому просить визнати її право власності на даний будинок за набувальною давністю. \~\~ \~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені нею позовні вимоги з підстав вказаних в заяві. \~ Представник 3-ї особи на стороні відповідача не заперечила проти задоволення заявленого позову.\~ \~\~\~\~\~Представник відповідача-Бердичівської міської ради в судове засідання не зявилася, про день і час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, а тому , суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України \~\~\~\~\~Вислухавши думку позивачки, представника 3-ї особи, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~В судовому засіданні встановлено, що тітці чоловіка позивачки [PERSON] , належав жилий будинок № 69/9 по вул.. Ново-Іванівській, в місті Бердичеві, Житомирської області. 22 грудня 1994 року [PERSON] було складено заповіт, в якому вона розпорядилася на випадок своєї смерті і призначила спадкоємцем [PERSON] (чоловіка позивачки) . Вона та її чоловік, були призначені опікунами, оскільки відповідно до рішення Бердичівського міського суду від 6 травня 1998 року , [PERSON] була визнана недієздатною. 29 грудня 1997 року вона разом з чоловіком та дітьми переїхала до вказаного будинку на постійне місце проживання. 4 вересня 1999 року помер чоловік позивачки, а 17 лютого 2000 року померла тітка чоловіка позивачки [PERSON] В спірному будинку продовжує проживати позивачка [PERSON]. Як видно з технічного паспорту та плану будівлі право власності на житловий будинок по вул. Ново-Іванівській в місті Бердичеві не зареєстровано. \~\~\~\~\~Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом \~десяти років набуває права власності на це майно (набувальна давність). \~\~ \~\~\~\~На підставі ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду, в звязку з чим виникла необхідність звернутися до суду. \~\~ \~\~\~\~На підставі викладеного,та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

До суду звернулися [PERSON] та [PERSON] до Світанківської сільської ради Корецького району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликаються на те, що 27 грудня 1998 року померла їх рідна баба, а саме: [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 35, зареєстрованого відділом РАЦС Корецького районного управління юстиції Рівненської області від 26 грудня 2007 року. За покійною залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Бокшин по вул. Церковна № 16, Корецького району Рівненської області. Крім позивачів спадкоємцем спадкового майна покійної також являються її рідні внуки, а саме: [PERSON] та [PERSON], які відповідно до заяв зареєстрованих в реєстрі за №№ 1404, 14 від 23 і 05 січня 2010 року, посвідчених приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області, відмовляються від належної їм частки у спадковому майні після смерті [PERSON] на користь позивачів. Після смерті баби фактично спадщину за законом прийняли позивачі, однак юридично її не оформили. Проте, при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини їм було відмовлено, оскільки за життя покійна [PERSON] не оформила права власності на житловий будинок. Тому позивачі була змушені звернутися до суду з відповідним позовом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачі надіслали до суду заяви, в яких просять суд, справу розглядати у їх відсутність, визнати за ними право на спадкове майно і право власності на 1/2 частину кожному житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в с. Бокшин по вул. Церковна № 16, Корецького району Рівненської області. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказування. Із розглянутих судом письмових доказів по справі, а саме відповіді яка надійшла з Корецької районної державної нотаріальної контори в Рівненській області випливає, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 27 грудня 1998 року (витяг № 29879441) - відсутня. Заповіт, згідно Спадкового реєстру (витяг № 29879432) - відсутній. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом достовірно встановлено, що позивачі є спадкоємцями спадкового майна за законом після смерті своєї баби у відповідності до Цивільного законодавства України. Належність житлового будинку з надвірними будівлями в с. Бокшин по вул. Церковна № 16, Корецького району Рівненської області, [PERSON], стверджується копією технічного паспорта від 10.04.2008року та копією довідки РОБТІ № 424/818 від 29.04.2008року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просила постановити рішення, в силу якого розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 20 лютого 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 202. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя у них не склалося, почуття поваги та кохання відсутні, не збіг характерами. На підставі таких обставин постійно виникали спори та непорозуміння. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені, сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, родина існує формально, встановлення родині не можливе, на примирення не згодні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання сторони не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, при цьому позивач заявлений позов підтримала, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що родина фактично розпалася, існує формально. Примирення між сторонами не можливе, майнової суперечки між сторонами не існує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, не мають намір відновлювати сім'ю, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. Згідно з ч. 8 ст. 235 ЦПК України, прізвище позивача [PERSON] після розірвання шлюбу змінити на її дівоче прізвище «Затула». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до суду про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку на неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вимоги мотивовано тим, що позивач з 05.08.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], мають спільних неповнолітніх дітей, на утримання яких відповідач матеріальної допомоги не надає, проживає окремо, діти перебувають на її утриманні, домовленості між сторонами з приводу спільного утримання синів не досягнуто. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, справу просила розглянути за її відсутності, про що суду надано заяву. Відповідач з позовом погодився, заперечень проти вимог позивачки не навів, просив справу розглянути у його відсутність, про що суду надано заяву. На підставі ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим справу розглянути у відсутність сторін на підставі наявних доказів про їх права та взаємовідносини. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 05.08.2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, як слідує із свідоцтва про шлюб (а.с. 6), мають спільних дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4, а.с. 5), батьком яких є відповідач [PERSON]. Діти перебувають на утриманні матері [PERSON] (а.с. 2). Відповідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181, 182, 183 СК України кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі, при цьому суд визначає частку заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, і враховує , серед інших обставин, і наявність у платника аліментів на інших дітей. Суд вважає, що стягненню з відповідача у вигляді аліментів підлягає 1/4 частина заробітку (доходу), оскільки саме такий розмір аліментів просить стягнути позивач і з таким розміром погодився відповідач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

(Зважаючи на складність у викладеного тексту рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини)

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Гадинківці, вул. Підлісна,6 Гусятинського району, який належить його матері [PERSON], померлій у 2011 році. Через те, що правовстановлюючі документи на спадкове майно на імя [PERSON] за життя не було виготовлено, немає змоги нотаріально оформити право власності на майно, тому просить у судовому порядку визнати за ним право власності на спадкування по заповіту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Гадинківці, вул. Підлісна,6 Гусятинського району. Представник позивача адвокат [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила покласти судові витрати на позивача. Представник відповідача надіслав суду письмову заяву, позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без участі представника. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, роз'яснивши представнику позивача процесуальні наслідки визнання позову, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення. Враховуючи те, що іншого порядку виготовлення і видачі позивачеві правовстановлюючих документів на успадковане майно законодавством не визначено, є підстави у судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Гадинківці, вул. Підлісна,6 Гусятинського району в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Судові витрати по справі покласти на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить розірвати їх шлюб. Заявлені вимоги мотивує тим, що вони люди різних характерів та поглядів на життя, не підтримують подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, вважає, що їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сімї стали неможливими, а тому просить його розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилась, проте надала суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, у якій просить задовольнити її вимоги з викладених у заяві мотивів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій не заперечує проти задоволення позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2004 року, про що свідчить свідоцтво про одруження серії 1-ИД № 093155, видане [PERSON] сільською радою Збаразького району Тернопільської області, актовий запис № 3. Від даного шлюбу у подружжя народилася син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. Проаналізувавши докази в їх сукупності, фактичні взаємини, які склалися між подружжям та причини звернення позову, суд прийшов до висновку, що подальше збереження сімї суперечитиме інтересам сторін. Отже, шлюб між ними слід розірвати, витрати покласти на позивачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири №33, загальною площею 22,6 кв.м. по вул.[PERSON][PERSON], 12 в місті Тернополі, яку вона придбала у відповідачки 06.03.1999 року, який був укладений на Товарній Біржі Тернопільська регіональна біржа нерухомостіта зареєстрований в реєстрову книгу за № 34 та визнання права власності на вказане житло, посилаючись на те, що, після його укладення вона зареєструвала за собою право власності на квартиру у Тернопільському міському БТІ, на даний час в неї виник намір відчужити спірну квартиру, проте нотаріус відмовляє їй у нотаріальному посвідченні договору в звязку з тим що укладений на біржі договір купівлі-продажу квартири не був нотаріально посвідчений. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просить задовольнити з викладених у заяві мотивів. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи у суді у встановленому законом порядку. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні факти: 6 березня 1999 року між [PERSON] (покупець) та [PERSON] (продавець) на Товарній Біржі Тернопільська регіональна біржа нерухомості укладено договір купівлі продажу квартири №33, загальною площею 22,6 кв.м. по вул.[PERSON][PERSON], 12 в місті Тернополі, який зареєстрований в реєстрову книгу за № 34. Після його укладення [PERSON] зареєструвала в Тернопільському міському БТІ за собою право власності на придбане нею житло, що підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 6.04.1999 року, записаним в реєстрову книгу за № 7915. Судом встановлено, що сторони погодили у договорі всі його істотні умови, зокрема, ціну квартири - 6490 грн., які покупець передала продавцю в момент укладення договору, а продавець звільнила квартиру та передала позивачці ключі. З часу укладення договору позивачка вселилась у придбане жило, уклала договір щодо надання послуг з утримання житла та при будинкової території з обслуговуючою організацією та оплачує вартість цих послуг. Жодна зі сторін правочину його не оспорювала та не ставила під сумнів дійсність його змісту чи окремих положень. Статтею 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. За нормами ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що права позивачки порушені та підлягають захисту шляхом визнання дійсним спірного правочину та визнання за нею права власності на квартиру № 33, загальною площею 22,6 кв.м., у будинку № 12 по вул.Гетьмана [PERSON] у м.Тернополі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 26 серпня 1995 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на дитину надає в недостатньому розмірі. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, які викладено в позові та просила їх задовольнити з дня винесення рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, у звязку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серія 1-КИ № 200285 /а.с.5/. Спільне проживання з відповідачем припинено, дитина проживає разом з позивачем. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає не регулярно. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї та утримувати, матеріальної допомоги на утримання дитини надає не регулярно, враховуючи, що за лютий,березень 2012 року позивач аліменти від відповідача отримала, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача на утримання дитини, аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно до повноліття дитини з дня винесення рішення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 214, 60 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Заявники звернулися до суду в порядку окремого провадження зі спільною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні заяви посилаються на те, що вони зареєстрували шлюб 25.09.2009 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини у подружжя не склалося у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Заявники досягли усної угоди, що син після розірвання шлюбу буде проживати з матірю, а його батько братиме участь у вихованні та утриманні сина. В судове засідання заявники надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 25.09.2009 року заявники по справі зареєстрували шлюб у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №794 /а.с. 9/. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Заявники припинили шлюбні відносини та ведення сумісного господарства, спроби відновити стосунки та жити разом ні до чого не призвели. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сімя заявників розпалась остаточно та відновлювати її вони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved