overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, позовні вимоги мотивує тим, що вони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 16 вересня 2000 року Володимир-Волинським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, про що зроблено актовий запис №178. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає постійні сварки та непорозуміння із відповідачем. Шлюбні відносини на даний час припинились. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою суду від 21 лютого 2013 року сторонам надано строк для примирення тривалістю 1 місяць, однак протягом наданого строку сторони не примирились. Позивач в судове засідання не з»явилась, однак подала заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав заяву в якій позов визнає, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З наданого суду свідоцтва про одруження серія [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2000 року. З досліджених свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., [PERSON] [INFO].. В ході розгляду справи встановлено, що причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, сварки, які постійно виникали між сторонами. Сторонам надався строк для примирення, однак протягом цього строку вони не примирились і не бажають зберігати шлюб. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли відносини, які не сприяють збереженню їх сім'ї. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки сім'я сторін розпалась і надалі її зберігати недоцільно, а шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

ПАТ „Закарпаттяобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «Закарпаттяобленерго» та [PERSON] існують договірні відносини на користування електричною енергією. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 ЗУ «Про електроенергетику» від 16.10.1997 р. та Правилами користування електроенергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, із наступними змінами та доповненнями далі ПКЕЕН. Встановлення енергопостачальною компанією приладу обліку електричної енергії, підключення електричної енергії, відкриття особового рахунку та постачання електричної енергії до оселі споживача, слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених нормативно-правовими вимогами ЗУ «Про електроенергетику» від 16.10.1997 р. та ПКЕЕН. В ході проведеного обстеження електроустановки представниками позивача у відповідача виявлено порушення, а саме: пошкоджено пломбу енергозбуту на ВЗК (№ 13419216). Споживач вчасно не представив письмове повідомлення про ушкодження пломби енергопостачальної організації. Так, заборгованість за заподіяні збитки [PERSON] складає 257,06 грн. Крім того, у відповідача за період з січня 2012 року по січень 2013 року виникла перед позивачем заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 158.44 грн., оплату якої відповідач у порядку та строки, вказані в розрахункових документах і самому договорі в добровільному порядку не здійснив. Так, заборгованість за заподіяні збитки [PERSON] складає 415.50 грн, а тому посилаючись на ч. 2 ст. 642, ст.ст. 611, 526 та 509 ЦК України, просить суд позов задовольнити стягнути з відповідача 415,50 гривень заподіяної шкоди, 229,40 гривень судового збору. Представник позивача позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав, просить стягнути з відповідача суму заподіяної шкоди.. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач користується електроенергією в будинку [ADDRESS] та заподіяв ПАТ «Закарпаттяобленерго» шкоду в розмірі 257,06 грн. Дані обставини підтверджуються актом № 97238 від 10.04.2012 року, розрахунком збитків від 16.01.2013 року. Крім цього, судом встановлено, що за період з січня 2012 року по січень 2013 року виникла перед позивачем заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 158.44 грн., оплату якої відповідач у порядку та строки, вказані в розрахункових документах і самому договорі в добровільному порядку не здійснив. Отже, виходячи з вище наведеного суд вважає, що з відповідача слід стягнути заподіяну шкоду та заборгованість за спожиту електроенергію.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25.10.1997 року вона втупила до шлюбу з відповідачем по справі [PERSON] актовий запис № 342. Шлюб між ними зареєстрований у відділі ДРАЦСу по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного упраівління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO] В травні 2011 року шлюбні відносини між ними фактично припинені, з того часу проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї є те, що у них з відповідачем різні погляди на життя, між ними виникли непорозуміння, конфлікти, спори, що привело до розпаду сім'ї. Відповідач виїхав в Закарпатську область, де створив нову сім'ю, а тому вони вимушені були припинити спільне проживання. Тому просить суд шлюб між ними розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить суд справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є: 1. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини. 2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, фактичних сімейних стосунків між сторонами не має, не проживають разом з травня 2011 року, в наданий судом строк для примирення не примирились, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

ПАТ „Закарпаттяобленерго" звернулося до суду з позовом до Данко [PERSON] про стягнення шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «Закарпаттяобленерго» та [PERSON] існують договірні відносини на користування електричною енергією. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 ЗУ «Про електроенергетику» від 16.10.1997 р. та Правилами користування електроенергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, із наступними змінами та доповненнями далі ПКЕЕН. Встановлення енергопостачальною компанією приладу обліку електричної енергії, підключення електричної енергії, відкриття особового рахунку та постачання електричної енергії до оселі споживача, слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених нормативно-правовими вимогами ЗУ «Про електроенергетику» від 16.10.1997 р. та ПКЕЕН. За період з листопада 2010 року по січень 2013 року виникла перед позивачем заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 444,14 грн., оплату якої відповідач у порядку та строки, вказані в розрахункових документах і самому договорі в добровільному порядку не здійснив, а тому посилаючись на ч. 2 ст. 642, ст.ст. 611, 526 та 509 ЦК України позивач, просить суд позов задовольнити стягнути з відповідача 444,14 гривень заподіяної шкоди, 229,40 гривень судового збору. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка користується електроенергією в будинку [ADDRESS] та заподіяла ПАТ «Закарпаттяобленерго» шкоду в розмірі 444,14 грн. Дані обставини підтверджуються розрахунком за період з 01.08.2012 року по 01.12.2012 р. Отже, виходячи з вище наведеного суд вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість за спожиту електроенергію.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Тячівського райуправління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження виїзду громадянина України за кордон [PERSON] В поданні зазначив, що в провадженні відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції знаходиться вимога № 698 від 19.04.2012 року виданий УПФ у Тячівському районі про стягнення боргу з [PERSON] на користь УПФ у Тячівському районі в розмірі 4010,30 грн. На даний час боржником не вчинено дій спрямованих для повного виконання рішення суду. А тому на підставі ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження» ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», п. 8 ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про державну прикордонну службу», ст. 377-1 ЦПК України просить постановити ухвалу, якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України [PERSON] за кордон. Представник відділу ДВС Тячівського райуправління юстиції в судовому засіданні подання підтримав і просить його задовольнити. Інші сторони в судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду подання. Заслухавши пояснення представника відділу ДВС та дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що в провадженні відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції знаходиться вимога № 698 від 19.04.2012 року виданий УПФ у Тячівському районі про стягнення боргу з [PERSON] на користь УПФ у Тячівському районі в розмірі 4010,30 грн. Ст.. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачає підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон. Порядок примусового виконання судових рішень врегульовано Законом України «Про виконавче провадження». Враховуючи вищенаведене та ту обставину, що державним виконавцем не наведено жодних доказів, які б вказували про ухилення боржника від сплати коштів шляхом виїзду за межі України суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою де зацікавлені особи [PERSON], [PERSON], Тячівський районний відділ ДРАЦСу про надання права на шлюб, посилаючись на те, що вона вже близько двох років зустрічається з [PERSON] Їх дружні відносини переросли в більш близькі стосунки. Вони 12.03.2013 року призначили день їхнього весілля і звернулись в ДРАЦС із заявами про реєстрацію шлюбу. Однак, в прийнятті заяви в органах ДРАЦСу їм відмовили, так як вона не досягла шлюбного віку. На даний час вона перебуває на 18-му тижні вагітності. Її батьки, а також батьки чоловіка не заперечують проти їх одруження. Тому просить суд надати їй право на шлюб та його реєстрацію в Тячівському відділі ДРАЦСу. В судовому засіданні заявниця підтримала подану нею заяву, посилаючись на вимоги викладені в ній. Зацікавлена особа [PERSON] в судовому засіданні проти заяви не заперечив. Зацікавлена особа [PERSON]. в судовому засіданні проти заяви не заперечила. Представник зацікавленої особи Тячівський райвідділ реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності. Заслухавши пояснення заявниці [PERSON], зацікавлених осіб [PERSON], [PERSON] та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з слідуючи підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявниця просить суд надати їй право на шлюб та його реєстрацію в Тячівському відділі ДРАЦСу. Відповідно до паспорту серія [NUMBER], вона народилася [INFO] і на даний час не досягла шлюбного віку, але знаходиться в фактичних шлюбних відносинах з гр. [PERSON] Відповідно до довідки № 90 від 20.02.2013 року [PERSON] є вагітною 17-18 тижнів. Отже, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що їй слід надати право на шлюб та його реєстрацію в Тячівському ДРАЦСу . На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] міської ради в якому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В заяві зазначив, що його батько - [PERSON], 1924 р. н., помер 6 травня 2006 року. Він здійснював поховання батька, всіма питаннями пов'язаними з оформленням документів займалась його мати [PERSON], яка померла 30.12.2009 року. Будь - якого нерухомого майна у власності його батько не мав, тому він не подавав заяви про прийняття спадщини після його смерті. В січні 2013 року він випадково знайшов в документах, які залишилися після смерті батьків, ощадну книжку батька з залишком коштів на рахунку, а саме: - на рахунку № 11585, відкритому [PERSON] у Філії № 6712/036 Першотравневого відділення № 6712 Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України, м. Чернівці, вул. Л. Кобилиці, 120 - 4945,70 грн. Тобто, про наявність у батька коштів на банківському рахунку він взагалі нічого не знав, а дізнався про це лише в січні 2013 року, коли випадково знайшов батьківську ощадну книжку. Просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надала суду заяву, в якій просила позов розглядати без її участі, вирішення справи по суті залишає на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК за позовом спадкоємця, який з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини,суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з вищевказаної норми судом встановлено, що батько позивача - [PERSON] помер 6 травня 2006 року. Будь - якого нерухомого майна у власності померлого [PERSON] не було, тому позивач не подавав заяви про прийняття спадщини після його смерті. В січні 2013 року позивач знайшов в документах, які залишилися після смерті батьків, ощадну книжку батька з залишком коштів на рахунку, про яку він раніше не знав і не міг знати. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, через які позивач [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, а тому слід визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені рішення у повному обсязі, повязану з потребою в обгрунгуванні доводів учасників процесу, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду , пов2язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін , на що може бути затрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що 08.02.2013 року йому виповнилося 18 років і на даний час він є студентом другого курсу зі спеціальності: кухар, кондитер Бердянського економіко-гуманітарного коледжу Бердянського державного педагогічного університету. Навчається на денній формі навчання, що передбачає 4 роки. Позивач проживає з матірю, яка про нього піклується одна. Стипендії вистачає тільки на проїзд до навчального закладу, який складає 10 грн. на день, однак потребує додаткових матеріальних коштів для виконання лабораторних робіт, на виконання яких необхідно купувати продукти харчування. Відповідач працює і має постійний заробіток, тому просив стягнути з нього аліменти в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання у навчальному закладі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач і його представник у судовому засіданні визнали позовні вимоги у частині 1/4 частки від усіх видів доходів. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився 08.02.1995 року і його батьком значиться відповідач по справі (а.с.5). Згідно довідки від 13.02.2013 року [PERSON] продовжує навчання на другому курсі зі спеціальності: кухар, кондитер Бердянського економіко-гуманітарного коледжу Бердянського державного педагогічного університету (а.с.6). Таким чином, судом встановлено, що в звязку з навчанням повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню аліменти до досягнення позивачем двадцяти трьох років, так як у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а [PERSON] може таку надавати. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальне становище дитини та платника аліментів, стан здоровя відповідача, розмір його доходів, створення ним нової сімї і знаходження на його утриманні двох малолітніх дітей, один з яких хворіє.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

Позивач 23.01.2013 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 28667,03 грн. При цьому посилається на те, що 26.05.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит в сумі 2008,50 грн., за умови погашення відсотків, з кінцевим терміном повернення 25.05.2007 року. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 04.01.2013 р. становить 28667,03 грн., з них: 2008,50 грн. - заборгованість за кредитом, 9152,03 заборгованість по процентам за користування кредитом, 15665,21 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1341,29 грн. штраф (процентна складова) та просить стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.05.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит в сумі 2008,50 грн., за умови погашення відсотків, з кінцевим терміном повернення 25.05.2007 року. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає. За таких обставин створилась заборгованість, яка станом на 04.01.2013 р. становить 28667,03 грн., з них: 2008,50 грн. - заборгованість за кредитом, 9152,03 заборгованість по процентам за користування кредитом, 15665,21 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1341,29 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Враховуючи те, що пеня за несвоєчасність виконання зобовязання становить 15665,21 грн., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 1341,29 грн., що значною сумою та значно перевищує розмір збитків, суд зменшує розмір штрафних санкцій до 3000,00 грн. За таких обставин суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору та частково штрафні санкції. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: partial