Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-01 00:00:00

Позивач у листопаді 2010 року звернувся до суду із позовом до [PERSON], у якому просив скасувати видане їй свідоцтво про праве на спадщину за законом посилаючись на те, що за цим свідоцтвом нею успадкована земельна ділянка, яка належала його батьку [PERSON], померлому 26 вересня 1995 року в селі Малозименове Великомихайлівського району Одеської області. Оскільки [PERSON] померла 16 серпня 2010 року, то позивач надав суду 05 березня 2012 юку позовну заяву у новій редакції, яку доповнив 11 березня 2012 року, де позивачами зазначив дітей [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON], які ухвалою суду від 22 березня 2012 року в порядку процесуального правонаступництва були залучені до участі у праві як відповідачі. В уточненому позові позивач просить встановити факт його родинних відносин зі спадкодавцем, факт прийняття ним його спадщини, визнати недійсними видані [PERSON] 26 рудня 2006 року свідоцтво про право на спадщину за законом на належне батьку право на земельну частку (пай) та одержаний на підставі цих документів 24 квітня 2009 року державний ікт на право власності на земельну ділянку, а також визнати за ним право власності на цю земельну ділянку. Обґрунтовуючи свій позов вказує на те, що при видачі повторного свідоцтва про його вродження його прізвище та прізвище його батька було помилково вказане як «Кіринько» замість фактичного [PERSON], як це було зазначено у рішенні суду про встановлення батьківства. Зазначає, що на протязі 9 днів після смерті батька він разом зі своєю матірю за місцем проживання батька взяв собі належне йому майно - покривало, светр, брюки, пральну машину, технічний паспорт на мотоцикл і у звязку з цим просить встановити факт прийняття ним спадщини батька. Посилаючись на належність йому спадщини батька, як спадкоємцю за законом першої черги, просить визнати недійсними зазначені вище свідоцтво та державний акт на імя [PERSON], яка була сестрою батька і спадкоємцем за законом другої черги, а також визнати за ним право на земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивача його уточнені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] надали суду заяви, на яких їхні підписи посвідчені нотаріально і у яких вони просять суд розглядати справу без їхньої участі. Відповідачка [PERSON] та її представник позов визнали в частині встановлення факту родинних відносин, а в іншій його частині просить відмовити посилаючись на те, що спадкодавець [PERSON] з 1990 року періодично проживав у неї та відповідача [PERSON] 1.М. в смт. Цебрикове, нерухомого майна не мав, доглядала за ним і поховала його сестра [PERSON]. Вважає, що той факт, що позивач взяв собі на пам'ять особисті речі спадкодавця, не Свідчить, що позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною. Представники третіх осіб: рай держадміністрації та відділу Держкомзему у Великомихайлівському районі позов визнали частково щодо встановлення факту родинних відносин, а також визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину та державного акта яро право власності на земельну ділянку і скасування його державної реєстрації. Вислухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних обставин. Згідно рішення Іванівського районного народного суду Одеської області від 11 серпня 1988 року у справі № 2-146, «Киринько Ивана Ивановича» (рішення викладене російською мовою) було визнано батьком дитини - сина [PERSON], [INFO], що народився у [PERSON]. У повторному свідоцтві про народження позивача, виданому 30 січня 1996 року на підставі запису № 58 від 22 вересня 1984 року виконкому Червонознамянської сільської ради Іванівського району, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. У вказаному запису акта про народження прізвище позивача та його батька [PERSON] змінено 30 січня 1996 року на [PERSON] на підставі наведеного вище рішення суду. У повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження позивача зазначено такі ж відомості щодо виправлення прізвища позивача та його батька. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 26 вересня 1995 року в селі Малозименове Великомихайлівського району Одеської області. З урахуванням наведених обставин та визнання позову в цій частині, суд вважає, підтвердженим факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем, оскільки різне написання прізвища спадкодавця у свідоцтві про його смерть та у свідоцтві про народження позивача є наслідком помилки, допущеної під час внесення змін до запису акта про народження позивача та видачі повторного свідоцтва про його народження. Прізвище позивача та його батька у цих документах повинно було зазначатись згідно рішення Іванівського районного суду Одеської області від 11 серпня 1988 року, де воно вказане російською мовою як «Киринько», що відповідає написанню українською мовою [PERSON]. Оскільки встановлення цього факту необхідно позивачу для підтвердження його належності до кола спадкоємців за законом, то його необхідно встановити у судовому порядку. У спадковій справі № 600/06 Великомихайлівської державної нотаріальної контори щодо майна померлого [PERSON] наявна заява [PERSON] від 26.12.2006 року про прийняття його спадщини у вигляді грошових заощаджень та права на земельну частку (пай), у якій вона зазначає, що інших спадкоємців немає. 26 грудня 2006 року за реєстром № 2-3177 вказаної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого вона, як сестра спадкодавця, є спадкоємцем його майна, що складається з: права на земельну частку (пай) вартістю 44716,48 грн., що посвідчено сертифікатом серії ОД № 0325982, виданим Великомихайлівською районною державною адміністрацією Одеської області 29.12.1999 року, який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право наземельну частку (пай) за № 261 на імя члена КСП «Прогрес» с. Цибулівка Великомихайлівського району Одеської області;грошових заощаджень у Великомихайлівському відділенні відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 3170 за рахунками № 915510442 залишок вкладу 2543,15 грн., № 1855/05 залишок вкладу 0,29 грн..Оскільки, матеріали спадкової справи свідчать про те, що спадкодавець заповіт щодо свого майна не залишав то підлягають застосуванню чинні на час його смерті положення етапі 529 Цивільного кодексу Української PCP (далі - ЦК У PCP), згідно якої спадкоємцями за законом першої черги є діти, дружина і батьки. Статтею 530 цього Кодексу було також визначено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Статтями 548 і 549 ЦК УРСР було встановлено, що для придбання спадщини необхідно, І щоб спадкоємець її прийняв, чим може бути, зокрема, і те, що він фактично вступив в І управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття І спадщини. У такому разі, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту 5 відкриття спадщини. Пунктом 113 чинної на той час Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій ! нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. І № 18/5 та зареєстрованою там же 07 липня 1994 р. за № 152/361, було визначено, що доказом ! вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця.За інформацією Малозименовської сільської ради та витягу з погосподарської книги за 1991-1995 p.p. особовий рахунок № 354, [PERSON], [INFO], до дня смерті 26.09.1995 року був зареєстрований і проживав разом з його тіткою [PERSON] за адресою: Одеська область, Великомихайлівський район, село Малозименове, вулиця Річна, 84. Допитані судом як свідки мати позивача [PERSON] та її сестра [PERSON] пояснили, І що про смерть спадкодавця дізнались випадково на девятий-десятий день після його смерті. На І автомобілі [PERSON] разом з позивачем, якому було 11 років, вчетверо поїхали в смт. ІЦебрикове Великомихайлівського району на цвинтар, де був похований [PERSON]. Потім |вони заїхали у будинок в селі Малозименове, де він раніше проживав з позивачем та його |матірю, а перед смертю проживав зі своєю тіткою. З цього будинку вони взяли для позивача пральну машину «Чайка-3», штани, кофту, інструменти та технічний паспорт на мотоцикл, покривало, а також трудову книжку, сімейний фотоальбом. Все це завезли до місця проживання позивача з матірю. Відповідно до судового доручення про допит свідка [PERSON], Іванівським районним Ісудом Одеської області наданий протокол судового засідання від 06.06.2012 року, згідно якого |через хворобу свідка останній надав суду письмові пояснення, на яких справжність його ; підпису посвідчено нотаріально.У вказаних поясненнях свідок [PERSON], який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, зазначає, що у жовтні 1995 року він з і [PERSON], її сестрою [PERSON] і сином [PERSON] [PERSON] їздили на автомобілі «Жигулі» в с. Цебрикове на кладовище, де похований [PERSON]. Про те, що помер [PERSON] 1.1., [PERSON] дізналась через 9-10 днів випадково від знайомих. Після відвідин кладовища на зворотньому шляху заїздили в с. Малозименове, де проживав раніше померлий батько [PERSON], і взяли для [PERSON] такі речі:курточку, штани, покривало, пральну машину (Чайка 3), трудову книжку, технічний паспорт на мотоцикл марки МТ, сімейний фотоальбом, після чого поїхали додому до Червонознамянки.Наведені докази та положення законодавства підтверджують ту обставину, що позивач, як неповнолітня дитина спадкодавця і спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину [PERSON] І,І. протягом шести місяців з дня її відкриття шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном і цей факт може бути встановлений у судовому порядку, оскільки від цього залежить набуття позивачем права на спадщину.Встановлення фактів родинних відносин позивача зі спадкодавцем та прийняття спадщини останнього дають підстави стверджувати, що позивач з дня смерті спадкодавця набув право на належне його батьку майно.За таких обставин [PERSON] не набула права на спадщину, оскільки, як сестра спадкодавця, належить до спадкоємців за законом другої черги і могла набути право на спадкування тільки за умови відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування.За довідкою та наданими документами відділу Держкомзему у Великомихайлівському районі Одеської області від 27.01.2012 року, на підставі зазначеного вище свідоцтва про право на спадщину до вказаного у ньому сертифіката були внесені відомості про передачу права на нього до [PERSON].На підставі цього сертифіката вона 24 квітня 2009 року одержала державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЖ № 717622, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010951900002 і згідно якого вона отримала у власність земельну ділянку вартістю 47597,55 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,65 га з кадастровим номером і 5121686000:01:002:0240 на території Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, [PERSON] народилась 12 листопада 1941 року і померла 16 серпня 2010 року в смт. Цебрикове Великомихайлівського району. Відповідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, [PERSON] заповітів і спадкових договорів щодо свого майна не залишала, спадкова справа після її смерті не відкривалася і свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно свідоцтв про народження відповідачів, [PERSON] вказана їхньою матірю. Положеннями статті 1301 Цивільного кодексу України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно приписів статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», земельні ділянки є обєктами нерухомого майна, а державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У частинах 1 і 2 статті 26 цього Закону зазначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними Оскільки право спадкування на майно померлого [PERSON] набув позивач, а [PERSON] такого права не набула, то необхідно визнати недійсними одержані нею свідоцтво про право на спадщину за законом та вказаний вище державний акт, скасувавши державну г реєстрацію права на земельну ділянку [PERSON]. і

Outcome: approved