overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, він є сином відповідача. Його батько [PERSON] перебував у шлюбі з його матірю [PERSON] з 1984 року. 05.06.2012 року його мати [PERSON] померла. За час перебування у шлюбі батьки придбали спільне майно - житловий будинок №1-А по вул.. Миколаєва в м. Артемівськ. Позивач вважає, що він є спадкоємцем першою черги, а тому просить суд для оформлення спадщини визнати частки у спільної власності подружжя, тобто його батьків. Ці обставини і зявилися підставою позову. У судовому засіданні позивач та його представник наполягають на своїх вимогах та просять їх задовольнити. Відповідач позов не визнав та пояснив суду, що дійсно він перебував у шлюбі з [PERSON], яка померла 05.06.2011 року. У 1997 році дійсно був побудований спірний будинок та згідно усної домовленості між ним та його дружиною, будинок був оформлений на нього. Просить в позові відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] уклав шлюб 27.12.1984 року з [PERSON] Від даного шлюбу 12.02.1985 року народився [PERSON], позивач по даній справі. Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 17.11.1997 року цілий житловий будинок у м. Аротемівську по вул.. Миколаєва , 1А належить [PERSON] на праві особистої власності. В судовому засіданні позивач та його представник не надали суду доказів, що вищевказаний будинок належить його батьку та матері на праві особистої сумісної власності. Крім того, Закон не передбачає визнання частки спільного майна за померлим. Дані питання вирішуються при житті подружжя. Згідно ст.. 370 ЦК України, виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України. Згідно ст.. 364 ч.3 ЦК України, договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. У судовому засіданні було встановлено, що такий договір не укладався. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що при житті подружжя [PERSON] та [PERSON], яка померла 05.06.2011 року питання про виділ частки із майна, що було у спільної сумісної власності не ставився, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Військовий прокурор Чернівецького гарнізону в інтересах Будинкоупрпавління № 1 Квартирно- експлуатаційного відділу м. Чернівці звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті коштів за надані житлово- комунальні послуги, посилаючись на те, що відповідач проживає в гуртожитку за адресою м. Чернівці , вул. М. Олімпіади, 6 з 12 грудня 2007 року , що сплата за комунальні послуги відповідачем здійснюється через КЕВ м. Чернівці -Будинкоуправління № 1 на балансі якої знаходиться гуртожиток та обсл\\гов\\є даний будинок. КЕВ м. Чернівці надає квартиронаймачам , проживаючим в гуртожитку комунальні послуги , у тому числі електричну і теплову енергію, холодну та гарячу воду та інш. Відповідач [PERSON] з березня 2011 року по даний час не виконує обов»язки по оплаті за житлову площу , на якій проживає і комунальні послуги , внаслідок чого він заборгував Будинкоуправлінню №1 КЕВ м. Чернівці станом на 01.01.2012 року 2 698,36 гри., атому просив суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті коштів за надані житлово- комунальні послуги. В судовому засідання Військовий прокурор Чернівецького гарнізону та представник Будинкоуправління №1 КЕВ м. Чернівці підтримали позов з підстав заявлених в ньому . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив , що не згідний з сумою боргу та на його думку сума боргу нарахована невірно, так як Будинкоуправлінням №1 КЕВ м. Чернівці належним чином не надавались житлово- комунальні послуги, тому просив в позові відмовити, в останнє судове засідання відповідач [PERSON]П не з»явився. Судом встановлено, що гуртожиток розташовані по вул. М. Олімпіади , 6 м. Чернівці знаходиться на балансі Будинкоуправління № 1 КЕВ м. Чернівці та ними обслуговується \\а.с. 26-27\\; Відповідач зареєстрований та проживає в кв 10 цього гуртожитку, що підтверджується довідкою Будинкоуправління №1 КЕВ м.Чернівці про склад сім'ї відповідача /а.с.5/. Відповідач дійсно заборгував за проживання в гуртожитку та за надані житлово- комунальні послуги в сумі 2698 гри., що підтверджується довідкою-розрахунком на а.с.6; Відповідно до П.5 ч.З ст.20 Закон України № 1875-ІУ від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

13.03.2012 року позивач [PERSON] звернулась з названим позовом до відповідача, зазначаючи що знаходиться з ним в шлюбі з 22 липня 2000 року, який зареєстрований у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського район\ Київської області, актовий запис №91, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-ОК №129775. видане повторно від 02 березня 2012 року. Шлюбні відносини у подружжя припинились з жовтня 2010 року. Від спільного шлюбу подружжя має дитину: Карину, [INFO]. Спільне життя між [PERSON] га [PERSON] не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь, не ведуть спільне господарство. Примирення не можливе. Позивач та відповідача в судове засідання заявився, позов під гримали, просили шлюб розірвати. Суд. дослідивши зібрані в справі докази, в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач та відповідач 22 липня 2000 року, зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №91, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-ОК №129775, видане повторно від 02 березня 2012 року. Шлюбні відносини подружжя припинились 2010 року. Від спільного шлюбу подружжя має дитину: Карину [INFO]. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь, не ведуть спільне господарство. Примирення не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

У грудні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом, який потім уточнила, до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачка в позовній заяві посилається на те що, за рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради депутатів від 28.11.1966 року на сімю з чотирьох чоловік була надана двокімнатна квартира [ADDRESS], в якій окрім позивачки мешкали її батько [PERSON], мати [PERSON] та сестра [PERSON] у 1982 році [PERSON] одружилася з [PERSON], який у 1997 році був прописаний за вище вказаною адресою.18.06.2001 року помер батько позивачки [PERSON], 28.01.2007 року померла мати позивачки [PERSON] Станом на 12.12.2011 року у спірній квартирі зареєстровані позивачка [PERSON], дочка позивачки [PERSON] та відповідач [PERSON] З 1997 року відповідач виїхав зі спірної квартири та проживає за іншою адресою. Просила визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та стягнути судові витрати. У судовому засіданні позивачка та представник позивачки позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, на підставі ордеру № 615 від 28.11.1966 року батькові позивачки було надано квартиру [ADDRESS], житловою площею 32,77 кв.м., на сімю із трьох чоловік. Згідно довідки КЖЕП № 49 від 12.12.2011 р. за № 4479 в спірній квартирі зареєстровані позивачка [PERSON], дочка [PERSON] та відповідач [PERSON] Відповідач з 1997 року в квартирі не проживає, особистих речей у спірній квартирі не має та постійно проживає за іншою адресою. Факт реєстрації відповідача у спірній квартирі порушує права та інтереси позивачки, оскільки остання оплачує низку комунальних послуг (поставку гарячої та холодної води та ін.) виходячи з кількості осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, у звязку з чим несе невиправдані додаткові витрати. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] підтвердила факт не проживання відповідача у спірній квартирі з 1997 року. Відповідно до ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа, відсутня у жилому приміщенні понад вищезазначеного строку, в судовому порядку може бути визнана такою, що втратила право користування відповідним приміщенням. Оскільки відповідач не проживає у спірній квартирі на протязі більше, ніж шести місяців, не виконує своїх обов'язків з оплати комунальних послуг, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги є заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 05.03.2008 року Інженерненською сільською радою Пологівського району Запорізької області, актовий запис №2. За час проживання у шлюбі у них народилась дитина син [PERSON] [INFO]. 28.03.2012 року [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до настання сином повноліття. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON], будучі батьком [PERSON] [INFO], зобовязаний його утримувати до повноліття, тому з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. Крім того, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесенні нею витрати на правову допомогу в сумі 150грн. та на користь держави судовий збір в сумі 214,6грн., оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Позивач звернулася дл суду з позовом в яком вказала, що з 5.05.1987 року по 26.10.2004 року перебувала в шлюбі з [PERSON]. Під час шлюбу у червні 1999 року за спільні кошти вони придбали домоволодіння з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 4300 кв.м. , на якій розташований вказаний будинок за адресою с.Радочини Кременчуцького району Полтавської області, вул.Самарська, 11. Право власності зареєстроване на відповідача, тому постало питання про визнання права власності на належну їй частку в судовому порядку. Просила суд визнати за нею право власності на ? частину будинковолодіння , що розташоване в с.Радочини Кременчуцького району Полтавської області , вул.Самарська, 11 та на частину земельної ділянки площею 2500 кв.м. згідно висновку експерта. В подальшому позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона вказала про те, що з урахуванням того, що [PERSON] не мешкає у спірному будинку, в той час як вона та їх спільні діти іншого житла не мають, просила суд визнати за нею право власності на весь будинок та всю земельну ділянку за адресою с.Радочини Кременчуцького району Полтавської області , вул.Самарська, 11, при цьому стягнути з неї компенсацію за визнання права власності в сумі 12 000 грн.. Позивачка в засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву про слухання справи без його участі, з позовом згоден. Надав заяву про отримання від позивача [PERSON] 12 000 грн. як компенсацію його частки , право власності на яку прохає визнати за нею позивач. Суд , дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, дійшов до висновку , що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено , що з 5.05.1987 року по 26.10.2004 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. 1 червня 1999 року сторони за спільні кошти придбали домоволодіння з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 4300 кв.м. , на якій розташований вказаний будинок за адресою с.Радочини Кременчуцького району Полтавської області, вул.Самарська, 11.Договір купівлі-продажу був оформлений нотаріально на імя [PERSON], державний акт на право власності на землю також виданий на імя відповідача. Враховуючи, що вказане нерухоме майно придбане сторонами під час шлюбу за спільні кошти, воно є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , а тому позивач [PERSON] має право на половину вказаного нерухомого майна. Враховуючи, що позивач мешкає у вказаному будинку, відповідач має інше житло, отримав від позивача компенсацію вартості його частки в розмірі 12 000 грн.. про що свідчить його особиста розписка, та не заперечує щодо визнання за позивачем [PERSON] права власності на весь будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку площею 4300 кв.м за адресою с.Радочини Кременчуцького району Полтавської області, вул.Самарська, 11, слід визнати за позивачем право власності на вказане майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

24.04.2012 року прокурор Пологівського району Запорізької обл., в інтересах територіальної громади Костянтинівської сільскької ради Пологівського району Запорізької обл., звернувся з заявою до суду про визнання спадщини гр. [PERSON] відумерлою. Заявник зазначив, що 21.08.2007 року померла громадянка [PERSON], що підтверджується актовим записом про її смерть за № 12 від 21.08.2007 року яку надав відділ державної реєстрації актів цивільного стану Пологівського РОЮ. [PERSON] на день смерті проживала сама та була власником земельної ділянки площею 3.6357 га, розташованої на території Костянтинівської сільської ради Пологівського району, що підтверджується Державним актом серії ЗП № 9128829. Після смерті гр. [PERSON] відкрилася спадщина, але до теперішного часу, з заявою про прийняття спадщини, після смерті спадкодавця, спадкоємці не зверталися до нотаріальної контори, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 17.04.2012 року. Прокурор просить визнати спадщину (земельну ділянку), яка відкрилася після смерті громадянки [PERSON], відумерлою та передати її у власність Костянтинівської сільської ради Пологівського району Запорізької обл. В судовому засіданні прокурор Полгівського району, підтримавши заяву та давши пояснення по справі, просить заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи Костянтинівської сільської ради Пологівського району, давши пояснення по справі, просить заяву прокурора задовольнити. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника Констянинівської сільської ради Пологівського району, суд знаходить заяву прокурора такою, що підлягає задоволенню. Так судом встановлено, що після смерті громадянки [PERSON] відкрилася спадщина, але у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини спадкоємці не зверталися. З моменту відкриття спадщини с плинуло більше чотирьох років. Померла [PERSON], за життя, заповіту не залишила, була власником земельної ділянки розміром 3.6357 га, розташованої на території Костянтинівської сільської ради Пологівського району Запорізької обл. Згідно ст. 14 Конституції України визначено, що земля є основним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх права спадкування, неприйняття спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Померла [PERSON] мешкала на території Костянтинівської сільської ради Пологівського району, що є місцем відкриття спадщини. На підставі викладеного, ст. 14 Конституції України, 1277 ЦК України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою у якій просить встановити порядок користування квартирою № 47, що по вул.Котляревського, 65 в м.Прилуки, за яким йому виділити кімнату № 7 площею 11,5 кв.м., а відповідачу [PERSON] кімнату № 5 площею 8,8 кв.м., оскільки останній відмовляється від оплати комунальних послуг.Решту приміщень квартири: коридор, кухню, ванну кімнату, санвузол залишити в загальному користуванні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні позивач підтримуючи свої вимоги просить також виділити йому лоджію під № 6 площею 2,8 кв.м. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Належним чином повідомлений відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності та не повідомив про причини своєї неявки, а тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору № 001-16988-290308 від 29 березня 2008 року , що укладений між сторонами, відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. на термін та з нарахуванням відсотків згідно умов договору. Позивач перерахував відповідачу кошти .Відповідач не виконує взяті на себе зобов»язання в результаті чого утворилась заборгованість у сумі 4 785 грн. 80 коп. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, стягнути з відповідача, крім суми заборгованості, судові витрати та витрати у розмірі 216 грн. за публікацію оголошення в пресі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглядати справу у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що 29 березня 2008 року між сторонами укладений кредитний договір № 001-16988-290308, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. на строк з нарахуванням відсотків обумовлений договором. Позивач виконав взяті на себе зобов»язання та перерахував відповідачу кошти. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв»язку з невиконанням умов кредитного договору станом на 12 січня 2012 року утворилась заборгованість по тілу кредиту у розмірі 4785 грн. 80 коп. Крім заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 214 грн. 60 коп. та витрати пов»язані з публікацією оголошення в пресі у розмірі 216 грн., а всього 430 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 03.05.1994 р. вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі, який було зареєстровано виконавчим комітетом Строїнецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області (актовий запис № 3). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 11.09.2004 р., які після розірвання шлюбу проживатимуть з нею. Спільне майно вони розділять добровільно. Фактично шлюб розпався : вони припинили шлюбні відносини і спілкування, хоча й проживають в одній квартирі. Причиною розпаду шлюбу стали різні характери та погляди на шлюб та сімю внаслідок чого стали виникати постійні сварки та конфлікти, що негативно впливали на виховання дітей . Вважає, що за таких обставин збереження даного шлюбу для них обох є недоцільним і суперечить їх інтересам. Просить розірвати шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Строїнецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області 03.05.1994 року (актовий запис № 3) між нею та відповідачем ; після розірвання шлюбу їй залишити прізвище „Пасечник. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що відповідач постійно пиячить, б'ється внаслідок чого виникають постійні скандали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у його відсутності не надав, заперечень до позову не надав також. Суд за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 03.05.1994 р. виконкомом Строїнецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області (актовий запис № 3), що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с.6). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 11.09.2004 р., які після розірвання шлюбу проживатимуть з нею, що стверджується свідоцтвами про народження (а.с.4, 5). Спільне майно вони розділять добровільно. Фактично шлюб розпався : вони припинили шлюбні відносини і спілкування, хоча й проживають в одній квартирі. Причиною розпаду шлюбу стали різні характери та погляди на шлюб та сімю внаслідок чого стали виникати постійні сварки та конфлікти, що негативно впливали на виховання дітей . Шлюб існує формально, його збереження є недоцільним та суперечить інтересам позивача. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що за наведених підстав збереження шлюбу є недоцільним, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed