Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

У лютому 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: відділ у справах громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що 31.01.2013 року позивач [PERSON] згідно договору купівлі-продажу придбала у [PERSON] нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п. 13. Договору купівлі-продажу право власності на вищевказану придбану квартиру виникає у позивача з моменту державної реєстрації цього договору. Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 232975, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.M., квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. У спірній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який не має ніяких родинних стосунків як з позивачем так і попереднім власником квартири (продавцем) [PERSON] В своїх позовних вимогах просила суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] та стягнути судові витрати повязані з розглядом справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи за місцем його реєстрації, у звязку з чим суд проводить заочний розгляд справи, оскільки позивачка не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Третя особа повідомлена належним чином, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини і визначені їм правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 31.01.2013 року позивач [PERSON] згідно договору купівлі-продажу придбала у [PERSON] нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до п. 13. Договору купівлі-продажу право власності на вищевказану придбану квартиру виникає у позивача з моменту державної реєстрації цього договору. Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 232975, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.M., квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У квартирі [ADDRESS] та належить на праві приватної власності [PERSON], зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO], який не має ніяких родинних стосунків як з позивачем так і попереднім власником квартири (продавцем) [PERSON] Вказана обставина підтверджується довідкою Форми № 3 виданою відділенням № 2 ЖЕК «Житло- Сервіс» № 311 від 15.02.2013 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що станом на сьогоднішній день, повним утриманням вищевказаної квартири займається позивач, а відповідач до цього, як і власне до самої квартири в цілому, ніякого відношення не має. Дана обставина підтверджується договором № 278 від 06.02.2013 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також квитанціями про оплату комунальних послуг (а.с. 7-8, 9-11). Згідно ст. 10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі, речей його в квартирі не має, суд вважає, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved