Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-10 00:00:00

У квітні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши його тим, що 15 жовтня 2010 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що з березня 2012 року шлюбні відносини між ними фактично припинені. Спільне життя не склалося з причини неможливості співіснування з відповідачем, оскільки з ініціативи відповідача постійно виникали сімейні сварки, що впливали на психічний розвиток їх дитини та на її фізичне здоровя. Кожна із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. На даний момент спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна, що є спільною власністю, не має. Про місце проживання дитини між ними досягнуто згода. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не наддав. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, на підставі наявних в справі доказів. Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, 15 жовтня 2010 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 102652, актовий запис № 303, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. що підтверджується свідоцтвом про народження І-ОК № 204256, актовий запис № 92, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.\~ 6). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. Про місце проживання дитини між ними досягнуто згода. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved