Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 16 березня 2002 року у Слобідській сільській раді Миргородського району Полтавської області із [PERSON], актовий запис № 01. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.03.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу є діти: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося у звязку з тим, що чоловік випиває, піднімає на неї та дітей руки. Шлюбні відносини припинені з грудня 2012 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, негативно впливатиме на виховання дітей, а тому суперечитиме і їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище «Романенко». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що сімю зберегти не можливо, так як чоловік постійно застосовує фізичну силу, бє її в присутності дітей, в звязку з чим вона проходила лікування. 8 березня 2013 року чоловік намагався її задушити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, підтвердив пояснення дані суду дружиною, пояснив, що застосовую фізичну силу до дружини з метою залякати , так як ревнує її. Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, тому позов підлягає до задоволення. Оскільки позивач [PERSON] заявила відновити їй дошлюбне прізвище «Романенко», , суд вважає за необхідне відновити їй дошлюбне прізвище «Романенко».

Outcome: approved