Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-16 00:00:00

В жовтні 2011 року позивач - ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся до суду із позовом до відповідачів - [PERSON] та [PERSON], в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, розташовану за адресою:[ADDRESS], щляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ ПРИВАТБАНК з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, та просив виселити відповідачів з предмету іпотеки без надання їм іншого житлового приміщення. До початку розгляду справи по суті, представник позивача змінив предмет позову, у відповідності з ч.2 ст.31 ЦПК України, шляхом подання письмової заяви, в якій просив: Стягнути з відповідача - [PERSON] заборгованість за кредитним договором № NKK0G50000004937 від 25.04.2008 року у розмірі - 17 536.14 грн. та судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 183,86 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу 120.00 грн.; позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки -залишити без розгляду. Ухвалою суду від 02.11.2012 року позовні вимоги заявлені ПАТ «ПриватБанк» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки були залишені без розгляду. Обґрунтовуючи свої змінені позовні вимоги, позивач вказував на те, що 25.04.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір No NKK0G50000004937 від 25.04.2008 року, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 12 705,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 25.04.2013 року . Відповідач належним чином не виконує свої зобовязання, внаслідок чого станом на 06.06.2011 р. відповідач має заборгованість у розмірі -17 536,14 грн. Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку не бажає погашати заборгованість, позивач просив стягнути з неї на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором. Відповідач в судове засідання неодноразово не зявлялася, про час і місце судового засідання повідомлявся встановленим законодавством шляхом, заяв про розгляд справи у його відсутність суду не подавав, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 25.04.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № NKK0G50000004937 від 25.04.2008 року, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 12 705,00 грн. зі сплатою відсотків за користування .кредитом у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 25.04.2013 року. Відповідач не належним чином виконує свої зобовязання, внаслідок чого станом на 06.06.2011 р. відповідач має заборгованість у розмірі - 17 536,14 грн., яка складається з наступного: -11211,24 грн.- заборгованість за кредитом; 4 482,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 842,62 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки, пеню та штрафи у розмірах, передбачених умовами договору. Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст.615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви.

Outcome: approved