overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Марганецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 18 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 263. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сімейно-шлюбні відносини остаточно припинили у січні 2013 року. Сімейно-шлюбні відносини припинили з причини психологічної несумісності характерів, що призвело до втрати почуття любові та поваги. На даний час вони проживають окремо. Просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 263. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримує свої позовні вимоги і просить розірвати шлюб. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, пред'яв-лений позов визнав. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони з 18 жовтня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 18 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 263). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 цього ж Кодексу - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача і просить стягнути з нього аліменти на період навчання сина [PERSON] у Вищому комерційному училиищі Київського національно-економічного університету з дня звернення до суду по 17 січня 2014 року в розмірі 1000 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на навчання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в сумі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду по 17.01.2014 року. Відповідач в судовому засідання уточнені позовні вимоги визнав частково, в зв»язку з тим, що має тільки тимчасові підробітки, а не постійну роботу, згоден сплачувати аліменти на навчання сина в розмірі 400 грн. щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, поскільки позивачка з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 1994 року по 2009 рік, та від даного шлюбу, відповідно до копії свідоцтва про народження, мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, який після розірвання шлюбу проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В 2012 році син [PERSON] був зарахований на денну форму навчання на 1-й курс Вищого комерційного училища Київського національного торгівельно-економічного університету, де буде навчатись до 17 січня 2014 року. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, який в подальшому уточнив, та зазначив, що відповідно до укладеного договору №HAE5RK06110395 від 18.10.2004 року відповідачка отримала кредит у розмірі 5562,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 15.10.2007 року. Згідно з умовами зазначеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період оплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, процентами та комісією. В разі несвоєчасної сплати заборгованості за кредитом, Банк має право нарахувати пеню в розмірі 0,15 % на суму непогашеної в строк заборгованості за кожен день прострочення. Пунктом 8.1. договору передбачено, що він діє до повного виконання сторонами зобов'язань за договором. В порушення норм ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідачка належним чином взяті на себе зобов'язання не виконувала, в зв'язку із чим станом на 25.11.2011 року виникла заборгованість, яка складається з наступних нарахувань - 4194, 41 грн. - заборгованість за кредитом, 16 471,78 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1229,27 грн. - заборгованість по комісії, 26715,99 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Крім цього, п. 6.1,6.4 Договору передбачено право Банку здійснювати списання коштів з метою виконання доручень позичальника в порядку, встановленому діючим законодавством або договором. При непогашенні позичальником кредиту, процентів, комісії за його користування у встановлені строки Банк має право примусово стягувати заборгованість за кредитом відповідно до діючого законодавства. 22.03.2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір б/н про надання банківських послуг, згідно з яким остання отримала платіжну картку. відповідно до анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, [PERSON] погодилась, що заява разом із Правилами складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Згідно п. 4.6 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з картрахунку у випадку настання строків платежів за іншими договорами клієнта - проводити договірне списання, а згідно із п. 5.6 Правил користування платіжною карткою держатель карти доручає Банку списувати з будь-якого рахунку держателя, відкритого в банку, в тому числі з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з метою повного чи часткового погашення боргових зобов'язань. Таким чином, банк

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

15.01.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом про розірвання шлюбу укладеного 27 жовтня 2007 року з відповідачем [PERSON]. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач направив до суду заяву в якій вказав, що не заперечує на задоволені позовних вимог позивачки в судове засідання з’явитись не може та просить справу слухати за його відсутності. Згідно положень ст.174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності законних підстав постановляє рішення про задоволення позву. Суд, вислухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, на підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2007 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 130. Спільне життя між сторонами не склалося, виникли постійні сварки із-за різних поглядів на життя. Сторони припинили шлюбні відносини і проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільної дитини та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Спільна дитина, донька Анастасія [INFO] проживатиме разом з матір’ю. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити дошлюбне прізвище Біліченко.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. У своєму позові [PERSON] вказала, що її батько - [PERSON] помер [INFO] Після смерті батька відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги, що прийняв спадщину після смерті батька шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом з батьком. Рідний брат позивачки - відповідач по справі [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняв: разом з батьком не проживав, до нотаріальної контори не звертався, в управління та володіння спадковим майном не вступав. Оскільки позивач прийняла спадщину, а інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті її батька, останній не мав , то спадкова справа не заводилась. На даний час провести реєстрацію права власності не представляється можливим, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Спірний житловий будинок не є об'єктом самочинного будівництва. У своєму позові позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] У судове засіданні позивач не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій вказала, що свій позов підтримує і просить розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча був повідомлений судом у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази по справі, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про смерть [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] Із акту від 24.05.1976 року вбачається, що [PERSON] передано від радгоспу «Дружба» Вільнянського району Запорізької області в користування та володіння житловий будинок в с. Підпорожнє. Із довідки № 606 від 27.10.2012 року, виданої керівником органу самоорганізації населення № 52, встановлено, що [PERSON] дійсно проживала по [ADDRESS], з 1978 р. по 1988 р. і на час смерті її батька - [PERSON]. Із плану садибної ділянки по [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок, який розташований на земельній ділянці площею 1280 кв. метрів не є самочинним. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом було встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину після смерті свого батька шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, позов [PERSON] повністю знайшов свої докази і обґрунтування в судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

05.02.2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований у відділі РАЦС Петрівського районного управління юстиції, Кіровоградської області 24 лютого 2009 року. В обґрунтування позову вказував що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вважає неможливим. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслала суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі і не заперечувала проти його задоволення та просила розглядати справу за її відсутність. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На думку суду, визнання відповідачем пред'явленого позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому, визнання позову [PERSON] судом приймається. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 24 лютого 2009 року, між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділі РАЦС Петрівського районного управління юстиції, Кіровоградської області,про що зроблено актовий запис № 10. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Однак, шлюб фактично розпався через регулярні конфлікти та сварки між подружжям, що виникають з побутових питань. Внаслідок цих конфліктів сторони припинили шлюбні стосунки, з травня 2011 року, вважають подальше сумісне проживання неможливим. Примирення між сторонами неможливе. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 56 ч. 3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім"ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін. Тому, суд вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

Заявник звернулася до суду з зазначеною заявою, посилаючись на те, що вона народилась [INFO], народила та виховала п»ять дітей та має пільги. В свідоцтвах про народження дочки [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], її зазначено як [PERSON], тоді як її ім»я « [PERSON]». Розбіжності в правовстановлюючих документах створюють заявнику перешкоди у здійсненні права на пенсійне забезпечення. В судовому засіданні заявник заявлені вимаги підтримала у повному обсязі, пославшись на матеріали заяви. Заінтересована особа, управління пенсійного фонду України в Маловисківському районі, в судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву про розгляд справи без його участі, проти заявлених вимог не заперечує. В судовому засіданні свідок [PERSON]., дали показання про те, що [PERSON] , [INFO], є її матір»ю, яка народила та виховала п»ять дітей. В свідоцтвах про народження [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], її зазначено як [PERSON], тоді як її ім»я « [PERSON]». Заслухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги викладені в заяві підлягають задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено слідуюче. Згідно паспорта громадянки України [INFO] народилася [PERSON]. (а.с.3). З свідоцтва про народження [PERSON], [PERSON], [PERSON], вбачається що їх матір»ю є [PERSON], батьком є [PERSON].( а.с.4.-6). В зазначених свідоцтвах про народження, прізвище, по батькові заявника співпадає з такими даними, зазначеними в її паспорті громадянки України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, на переконання суду, вказують на наявність підстав для задоволення заяви. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки встановлення цього факту необхідне для оформлення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 5478, 35 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 18.12.2006р. між КС «Аккорд» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2818/Кір.Б. згідно якого спілка надала відповідачу споживчий кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0.11507 % за кожний день користування кредитом Станом на 31.10.2012р. заборгованість становить 5478, 35 грн. заборгованість по кредиту: 1912,05 грн. - основна заборгованість, 741, 63 - грн. заборгованість по процентам, 2824, 22 грн. інфляційні та 3% річних, сплаченого судового збору в розмірі 214, 60грн. До судового засідання представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі та підтримку позовних вимог. (а. с.32 ). В судове засідання відповідач не з'явилася, належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи рекомендованими листами (а.с. 25,31), поважні причини неявки суду не повідомлено. Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Представник позивача проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення кредитного договору № 2818/Кір. Б. від 18.12.2006 року (а. с.9 ). Згідно позовних вимог та розрахунку (а.с.2-4, 5, 7-8) заборгованість станом на 31.10.2012р. становить 5478, 35 грн.: 1912,05 грн. - основна заборгованість, 741, 63 грн. -заборгованість по процентам, 2824, 22 грн. інфляційні та 3% річних. Згідно ст. ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язань є неприпустимою. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що в разі якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути отриману позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишились не сплаченою та сплати процентів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 214, 60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

09.07.2012 року ПАТ Миколаївобленерго звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електроенергію у сумі 654,16грн. та судових витрат, посилаючись на порушення відповідачем [PERSON] користування електроенергією для населення, в результаті чого позивачу були нанесені збитки. До судового засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні відповідач [PERSON] проживає за адресою: [INFO]/А в м. Миколаєві, є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ Миколаївобленерго. За даною адресою відкрито особовий рахунок №1421015. Також встановлено, що 30.03.2012 року контролерами ПАТ Миколаївобленерго при перевірці дотримання вимог діючих [PERSON] користування електроенергією для населення (затверджених постановою КМУ України від 26.07.1999 року, далі ПКЕЕН) було встановлено порушення вищевказаних [PERSON], а саме: Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку, без приладу обліку, що можливо виявити під час контрольного огляду приладу обліку. Порушення п.42 ПКЕЕн. За вказаним правопорушенням було складено Акт № С-4259. 23.04.2012 року вищезазначений акт був розглянутий комісією без участі споживача. Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення ПКЕЕН відповідачем було нанесено збитки позивачу в розмірі 654,16 грн. Кількість недоврахованої електроенергії та сума збитків була нарахована відповідно до норм ПКЕЕН та п.3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006р. № 562. Також, згідно ч.2 ст.27 Закону України Про електроенергетику крадіжка електричної енергії, у тому числі пошкодження приладу обліку; порушення ПКЕЕН, визначено, як правопорушення в електроенергетиці, а відповідно до ч.4 ст.26 Закону України Про електроенергетику, споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН, згідно з законодавством України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються в розмірі ј частини на утримання доньки [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] до 1/6 частини заробітку. Свої вимоги обґрунтовує змінами, які відбулись у його житті, а саме народженням дітей сина [PERSON], [INFO] та Романа, [INFO] в звязку з цим змінилось його матеріальне становище, його дружина не працює, оскільки здійснює догляд за сином [PERSON], він також допомагає своїй матері пенсіонерці . В судове засідання позивач не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява в якій на позові наполягає, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від неї до суду надійшла заява в якій позов визнає повністю, просить розглядати справу у її відсутність. Дослідивши надані письмові докази, судом встановлено, що на підставі рішення Комсомольського міського суду від 12.05.2006 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.3). Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 28.04.2006 р. (а.с.5). Згідно свідоцтв про народження позивач має двох неповнолітніх дітей Романа, [INFO] та Руслана, [INFO] (а.с.6,7). Як убачається з матеріалів справи позивач [PERSON] працює на постійній основі на ВАТ «Полтавський ГЗК» і його загальна сума доходу за листопад грудень 2012 р. складає 12900 грн 77 коп (а.с.9). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно посвідчення [PERSON] матері позивача , яка є пенсіонером і отримує щомісячну пенсію у розмірі 970 грн 17 коп (а.с.11). Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши досліджені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючі всі обставини справи, стан здоров'я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на корить [PERSON] і стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved