Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-04 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № KGZNSK00000301 від 05.03.2004 року в розмірі 57 910 грн. 20 коп. В позові зазначало, що 05.03.2004 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] укладено кредитний договір на суму 5 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,1 % в день (36 % річних) на суму залишку заборгованості за кредитом зі щомісячним наданням банку грошових коштів в сумі не менше 327 грн. з кінцевим терміном повернення 03.03.2006 року. В порушення умов договору відповідач не виконала належним чином зобовязання, в звязку з чим станом на 18.04.2012 року виник борг в розмірі 57 910 грн. 20 коп., який складається із заборгованості за кредитом 3 982 грн. 52 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 18 968 грн. 57 коп., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 34 959 грн. 11 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачка та її представник заперечували проти позовних вимог, посилаючись на те, що 28.07.2006 року Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області у справі № 2-н-77/06 було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованості за кредитним договором № KGZNSK00000301 від 05.03.2004 року в сумі 7 617 грн. 45 коп. На підставі зазначеного судового наказу із пенсії [PERSON] здійснювались відрахування. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено наступне. 05.03.2004 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] укладено кредитний договір № KGZNSK00000301 на суму 5 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,1 % в день (36 % річних) на суму залишку заборгованості за кредитом зі щомісячним наданням банку грошових коштів в сумі не менше 327 грн. з кінцевим терміном повернення 03.03.2006 року. В порушення умов договору відповідач не виконала належним чином зобовязання, в звязку з чим станом на 18.04.2012 року виник борг в розмірі 57 910 грн. 20 коп., який складається із заборгованості за кредитом 3 982 грн. 52 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 18 968 грн. 57 коп., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 34 959 грн. 11 коп. Судовим наказом Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.07.2006 року із [PERSON] на користь ПАТ КБ Приватбанк було стягнуто 7 617 грн. 43 коп. заборгованості за кредитним договором № KGZNSK00000301 від 05.03.2004 року. Згідно листа начальника управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області від 13.02.2013 року № 1239/06-31 в період з 01.05.2007 року по 31.12.2009 року з пенсії [PERSON] проводилося утримання боргу на підставі судового наказу Знамянського міськрайонного суду від 28.07.2006 року у справі № 2-н-77. На початок стягнення сума боргу складала 7 670 грн. 54 коп. У звязку з тривалим непроходженням МСЕК та припиненням виплати [PERSON] пенсії виконавчий документ в квітні 2010 року було повернуто у відділ Державної виконавчої служби ОМРУЮ. Станом на день повернення виконавчого документа заборгованість становила 4 286 грн. 14 коп. Виплата пенсії відповідачці була поновлена в червні 2010 року, але після повернення судового наказу будь-які виконавчі документи щодо стягнення з неї коштів не надходили. Із письмового пояснення представника позивача вбачається, що при розрахунку заборгованості, доданому до позову, відображені та враховані всі суми, що надходили при утриманні коштів з відповідачки. Судовий наказ від 28.07.2006 року після повернення з управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі до ДВС ОМРУЮ на адресу позивача не надходив. Враховуючи, що відповідно до ст. 22 Закону України Про виконавче провадження судовий наказ може бути предявлений до виконання протягом одного року, позивач втратив можливість примусового виконання судового наказу від 28.07.2006 року. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.4 кредитного договору № KGZNSK00000301 від 05.03.2004 року банк зобовязався шляхом видачі готівки через касу банку надати позичальнику на споживчі цілі кредит в сумі 5 500 грн. на строк 24 місяці по 03.03.2006 року включно зі сплатою процентів за його користування в розмірі 0,1 % в день на суму залишку заборгованості за кредитом зі щомісячним наданням банку грошових коштів в сумі не менше 327 грн. Відповідачка зобовязалась проводити погашення заборгованості перед банком, в тому числі погашення частини кредиту і процентів за його користування шляхом внесення коштів на відповідний рахунок. В разі несвоєчасної сплати заборгованості по процентам банк має право нарахувати, а позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15 % від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочки. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК України). Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідачка, будучи обізнаною про наявність судового наказу Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.07.2006 року у справі № 2-н-77/06, ухилилася від його виконання, оскільки після поновлення виплати пенсії в червні 2010 року не повідомила про це відділ ДВС ОМРУЮ. На підставі наведеного суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги і стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 57 910 грн. 20 коп. та судові витрати в розмірі 579 грн. 10 коп., які складаються зі сплаченого судового збору.

Outcome: approved