Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки у розмірі 3660,73 грн.; моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., а також судові витрати та витрати на правову допомогу. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником автомобіля ВАЗ - 21114, реєстраційний № [NUMBER], 2006 року випуску чорного кольору. 24 серпня 2012 року у м. Молочанськ по вул.. Шевченка, біля будинку № 86 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої, відповідачем [PERSON], який керував автомобілем Chevrolet Lacetti, реєстраційний № [NUMBER] за довіреністю, було пошкоджено автомобіль позивача. Через порушення відповідачем правил дорожнього руху автомобіль позивача було пошкоджено, а саме: пошкоджено праву передню фару, правий передній поворотнік, праве переднє крило, бампер та радіаторну решітку. Відповідач повністю визнав свою вину у ДТП та зобовязався до 29 вересня 2012 року повністю оплатити вартість ремонту автомобіля позивача про що було складено розписку, у звязку з чим від складання протоколу працівниками ДАІ сторони відмовились. 28 серпня 2012 року позивачем було укладено договір про надання послуг по технічному обслуговуванню легкових автомобілів та інших транспортних засобів з фізичною особою-підприємцем [PERSON], відповідно до якого, останній зобовязався надати послуги з ремонту і технічного обслуговування автомобіля ВАЗ 21114, реєстраційний № [NUMBER], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РСА № 860389. Відповідно до рахунку № 36 від 28.08.2012 року та акту здачі прийомки виконаних робіт № 36 від 30.08.2012 року, вартість наданих послуг склала 3386,98 грн. Проте, відповідач відмовляється оплатити ремонт автомобіля та виконати свої зобовязання по розписці, у звязку з чим позивач звернувся до суду. Крім цього, позивачу була спричинена моральна шкода, яку він оцінив в 5000,00 грн, оскільки відмова відповідача від виконання своїх зобовязань вибила його зі звичної колії життя, вплинула на реалізацію його планів та намірів, він втратив спокій, погіршився стан здоровя. у мене зявився головний біль, роздратованість, погіршилося самопочуття, порушився сон, став із недовірою відноситись до інших. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в позові, просили його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суд пояснив, що він не вважає себе винним у ДТП, яке сталося, розписка про його вину в ДТП ним була написана в стані душевного хвилювання; крім того, пояснив, що шкода завдана автомобілю позивача складає максимум 500-600 грн., а не 3600,00 гр., як зазначає позивач. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що того, як сталося ДТП він не бачив, і підійшов до місця ДТП вже пізніше. Коли приїхали працівники ДАІ, як позивач так і відповідач відмовились від того, щоб працівники ДАІ складали протокол про адміністративне правопорушення, у звязку з тим, що пошкодження автомобілів були незначними, вони домовились вирішити це питання самостійно. Після чого в його присутності [PERSON]В, була написана розписка, в якій він визнав себе винним у вчиненні ДТП, перелічені всі пошкодження, які зазнав автомобіль ВАЗ, яку він прочитав, був згоден з написаним і в якій він розписався. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що свідком ДТП він не був, а підійшов вже пізніше, після того, як сталося ДТП. Хто викликав працівників ДАІ він не знає, однак коли працівники ДАІ приїхали на місце ДТП, то позивач та відповідач склали розписку та відмовились від складання протоколу працівниками ДАІ, після чого ті поїхали. Оскільки раніше він працював в страховій компанії, він пояснив відповідачу [PERSON], що йому слід зателефонувати до своєї страхової компанії з приводу ДТП, а також сказав, що ремонт його автомобіля (Шевроле) обійдете приблизно о 500-600 грн. та дав йому візитку з номером телефону майстра по ремонту автомобілей. Про те скільки [PERSON]О, обійдеться ремонт автомобіля він відповідачу не казав. Свідок [PERSON]- інспектор ДАІ, в судовому засіданні пояснив, що 24.08.2012 р. він з напарником виїжджали в м. Молочанськ де сталося ДТП. Прибувши на місце ДТП вони побачили 2 автомобіля, які учасники ДТП не пересували після зіткнення. Дві сторони сказали, що вони не потребують складання протоколу, і так як потерпілих не було, а було пошкоджено тільки машини, вони поїхали. З наданих у судовому засіданні фото, які містяться в матеріалах справи, свідок [PERSON] пояснив, що у даному ДТП винен водій Шевроле. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що ДТП сталося неподалік від його будинку. На місце ДТП він підійшов вже пізніше. Хто викликав працівників ДАІ він не знає, хто винен у ДТП він не знає. Його підізвав [PERSON], сказав, що вони домовились про ремонт автомобіля та попросив розписатися в розписці; він її прочитав там були вказані пошкодження автомобіля ВАЗ, з яким він був згоден, після чого розписався. Свідок [PERSON], в судому засіданні пояснив, що 24.08.2012 р. він поїхав до магазину за продуктами та побачив, що сталося ДТП. Коли підійшов до місця ДТП там вже було багато народу в тому числі і мати відповідача. Він бачив як [PERSON] складав розписку, проте він радив йому цього не робити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 24.08.2012 р. їй на мобільний телефон подзвонив її син, відповідач у справі, та сказав, що він потрапив у ДТП і щоб вона викликали працівників ДАІ. Після дзвінка, вона підійшла на місце де сталася аварія, приїхали працівники ДАІ та запропонували не складати протокол, на що всі погодились і вона відпустила працівників ДАІ. З братом позивача вона домовилась про ремонт автомобіля позивача за їх рахунок. Коли позивач зробив ремонт автомобіля його вартість склала близько 4000 грн., вона запропонувала йому 2000 грн. але він відмовився. Вважає що син в ДТП не винен, а ремонт машини позивача коштує 500-600 грн. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. [PERSON] позивач у справі є власником автомобіля ВАЗ - 21114, реєстраційний № [NUMBER], 2006 року випуску чорного кольору, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії РСА № 860389, виданого Токмацьким МРЕВ у Запорізькій області 05.05.2007 року. 24 серпня 2012 року біля будинку № 86 по вул. Шевченка в м.Молочанськ Токмацького району Запорізької області сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобілів ВАЗ - 21114, реєстраційний № [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] та автомобіля Chevrolet Lacetti, реєстраційний № [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON], в результаті якої автомобіль позивача було пошкоджено, що визнано сторонами. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підтвердження своїх доводів щодо вини [PERSON] в завданні йому шкоди, позивач посилається на письмову розписку відповідача [PERSON] від 24 серпня 2012 року. З наданій суду розписки вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який на своєму автомобілі Шеврове Лачетті став винним в ДТП, в результаті якого, автомобіль позивача ВАЗ 20111 д/н АР 5566АО було пошкоджено, а саме, пошкоджено праву передню фару, правий передній поворотник, праве переднє крило, бампер та радіаторну решітку. Таким чином, вимоги до [PERSON] ґрунтуються на законі, оскільки він своїми діями завдавав майнової шкоди автомобілю позивача. Доводи відповідача про те, що розписка написана ним у стані душевного хвилювання, суд до уваги не приймає, оскільки як було встановлено в судовому засіданні розписка була написана через декілька годин після ДТП, після приїзду працівників ДАІ, від складання протоколу якими відповідач відмовився, крім того, розписка була написана у присутності його матері, яка знала, що пишеться розписка та знала її зміст, і розцінюється судом як бажання відповідача уникнути відповідальності за завдану шкоду. Вартість ремонту автомобіля позивача склала 3386,98 грн., що підтверджується рахунком № 36 від 28 серпня 2012 року та актом № 36 від 30.08.2012 р. між позивачем та ФОП [PERSON] Доказів витрат на проїзд до м.Мелітополь, на які в позові посилається позивач суду не надано. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що доводи позивача про завдання йому майнової шкоди в сумі 3386,98 грн. знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача. Доказів на підтвердження доводів відповідача, що вартість ремонту автомобіля позивача складає 500-600 грн. суду не надано. Ст. 23 ЦК України визначає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі відповідно до пункту 3 цієї статті у разі душевних страждань, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди ґрунтуються на законі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач змінив свої плани, оскільки автомобіль перебував на ремонті; для відновлення своїх прав, позивачу прийшлося звертатися до суду, з урахуванням наведеного та вимог закону стосовно врахування принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині в сумі 1000 гривень. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 88 ЦПК України стягненню з [PERSON] на корись позивача підлягають і судові витрати у справі, а саме: судовий збір в розмірі 321,90 грн. Згідно з вимогами ст.. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Постановою КМУ № 590 від 27.04.2006 року «Про граничний розмір компенсаційних витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави»затверджено граничний розмір компенсаційних витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі, у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинна перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи особи, яка надає таку допомогу. Як вбачається з наданого позивачем акту прийому передачі виконаних робіт від 08.10.2012 р., витрати на правову допомогу складаються із консультацій та складання заяв на загальну суму 400 грн., що підтверджено документально, і які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial