overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-23 00:00:00

27.08.2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Нараївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує тим,що 19.02.2007 року помер його батько, [PERSON] Йосипович.який проживав в [INFO], а мати [PERSON] Павлівна.померла раніше. Заповіт від його батька в сільській раді не посвідчувався. Він являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є його дружина [PERSON] та його сестра ( дочка його батька), [PERSON]. Спадщину після смерті батька він прийняв так як на день смерті проживав з ним. Спадковим майном є житловий будинок та господарські будівлі вартістю 166344 грн.,які знаходяться по вул.. Січових Стрільців,23 в с. Нараївка. Бажає оформити право власності на спадкове нерухоме майно однак перешкодою для цього є те,що відсутні документи на дане майно і в ОБТІ не зареєстроване. Просить постановити рішення яким визнати за ним право власності на спадкове майноб житловий будинок та господарські споруди.інвентаризаційною вартістю 166334 грн.,які знаходяться в с. Нараївка.Галицького району Івано-Франківської області по вул.. Січових Стрільців.23,і які на день смерті належали його батькові [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явилися,надіславши суду заяви в яких просять справу розглядати без їх участі,позивач позов підтримує,відповідач позов визнає. Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повністю до задоволення. За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача,що стверджується копією свідоцтва про його народження ( а.с.16). З копій свідоцтв про смерть [PERSON] видно, що він помер 19.02.2007 року ( а.с.5). Належно завіреними заявами від імені [PERSON] та [PERSON] вбачається,що вони відмовляються від своїх прав на спадкове майно після смерті [PERSON] - батька позивача ( а.с.12-13). . З довідок Нараївської сільської ради за №№ 276,184-185 від 17.07.2011 р. та від 15.09.2011 р. вбачається.що заповіт від імені [PERSON] в сільській раді не посвідчувався а за ним рахувався в с. Нараївка житловий будинок і господарські споруди . Окрім того і стверджується те,що позивач [PERSON] на момент смерті [PERSON] проживав в с. Нараїівка. Згідно технічного паспорта та характеристики будинку та господарський будівель вартість їх становить 166334 грн. ( а.с.7-10). На підставі наведеного, ст.ст. 392, 1233 ч.1 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 20 лютого 2009 року у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 44, був зареєстрований її шлюб із відповідачем. Сімейне життя з відповідачем не склалось, втратили почуття кохання, поваги один до одного, відсутні спільні інтереси. Від шлюбу сторони мають синів [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] . В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що 20 лютого 2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 44. Від шлюбу сторони мають синів [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] . Більше шести місяців сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки. Проживають окремо. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що сімя розпалась і відновленню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-23 00:00:00

У червні 2012 року позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по даній справі вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2007 року. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, шлюб між ними було розірвано. Від виконання своїх батьківських обовязків відповідач ухиляється, матеріальної допомоги дитині не надає, участі у її вихованні не приймає, життям та здоровям не цікавиться, не спілкується з нею, має заборгованість зі сплати аліментів. Орган опіки та піклування надав висновок, в якому вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] Тому позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, дала суду пояснення аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи: Органу опіки і піклування Броварської міської ради Київської області у судовому засіданні позов та висновок від 08 травня 2012 року №2-15/1693 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], підтримав. Прокурор Ткаченко В.А. у судовому засіданні позов підтримала, вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] буде відповідати інтересам дитини. Зі згоди позивача суд виносить рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, не піклується про її здоровя, фізичний, моральний та духовний розвиток, з сімєю не проживає, його місце проживання не відоме. Наведене підтверджується матеріалами справи, зокрема: актом обстеження житлово-побутових умов №4 від 10.02.2012 року про те що колишній чоловік [PERSON] з сімєю не проживає, участі у вихованні дитини та її утриманні не приймає; довідкою № 15524 від 13.04.2012 року, виданою відділом ДВС Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області про наявність заборгованості відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини. Орган опіки та піклування надав висновок від 08 травня 2012 року №2-15/1693 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дочки [PERSON], [INFO]. На підставі ст. ст. 164, 165 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 05 січня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Богуславської районної державної адміністрації Київської області, актовий запис № 03 був зареєстрований її шлюб із відповідачем. Сімейне життя з відповідачем не склалось, втратили почуття кохання, поваги один до одного, відсутні спільні інтереси. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні встановлено, що 05 січня 1999 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Богуславської районної державної адміністрації Київської області, актовий запис № 03. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З червня 2011 року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки. Проживають окремо. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що сімя розпалась і відновленню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-23 00:00:00

В грудні 2011 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів, мотивуючи це тим, що позивач та відповідач уклали 01.08.2006 року договір про надання послуг що включають в себе: прибирання приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування мереж, освітлення місць загального користування, вивезення побутових відходів, послуги з водопостачання та водовідведення. Відповідач не в повному обсязі здійснював оплату за вказаним договором, в звязку з чим станом на 31.10.2011 року утворилась заборгованість в сумі 5391,25 грн. Неодноразові звернення, попередження та запрошення адміністрації позивача про погашення заборгованості не мають позитивного результату. Просив стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 5391,25 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився двічі, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Узгоджено з думкою сторін суд ухвалив про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, в порядку ст.169 ЦПК України. Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Так, встановлено, що позивач та відповідач 01.08.2006 року уклали договір про надання послуг що включають в себе: прибирання приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування мереж, освітлення місць загального користування, вивезення побутових відходів, послуги з водопостачання та водовідведення. Відповідно до норм ч.6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до Постанови КМУ від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання вище означених послуг» розрахунки за користування тепловою енергією, яка відпускається енергопостачальними організаціями, здійснюється споживачами відповідно до діючих тарифів, установлених місцевими органами влади на підставі показань приладів обліку споживання теплової енергії. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачка не в повному обсязі здійснювала оплату за договором, в звязку з чим станом на 31.10.2011 року утворилась заборгованість в сумі 5391,25 грн. що підтверджується випискою з особового рахунку відповідачки від 20.11.2011 року. Намагаючись вирішити питання про сплату відповідачкою заборгованості, позивач звертався до неї з проханням сплатити борг, але ці повідомлення залишаються без уваги. Це підтверджується претензією №1/20.11.11 від 20.11.2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-23 00:00:00

8 серпня 2012 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що в 2008 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання дитини, ухиляючись тим самим від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивачка позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, в зв'язку з чим, вона змушена звернутися до суду з позовом, та просить його задовольнити. В адресованій суду заяві позивачка підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, у судове засідання не зявилася. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, у звязку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Згідно свідоцтва про народження сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до довідки Бармашівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області позивачка проживає разом з донькою [PERSON], яка перебуває на її утриманні (а.с.13). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані докази суд, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач є батьком дитини. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги щодо утримання не надає. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки та стягнути з відповідача на користь останньої аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 214 гривен 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 22 серпня 1987 року у виконавчому комітеті Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 14, був зареєстрований її шлюб із відповідачем. Сімейне життя з відповідачем не склалось, втратили почуття кохання, поваги один до одного, відсутні спільні інтереси. Від шлюбу сторони мають двох дорослих дітей. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні встановлено, що 22 серпня 1987 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 14. Від шлюбу сторони мають двох дорослих дітей. Більше року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки. Проживають окремо. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що сімя розпалась і відновленню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 25 січня 2011 року у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 14 був зареєстрований її шлюб із відповідачем. Сімейне життя з відповідачем не склалось, втратили почуття кохання, поваги один до одного, відсутні спільні інтереси. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач підтримав заявлені позовні вимоги. В судовому засіданні встановлено, що 25 січня 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 14. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Більше восьми місяців сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки. Проживають окремо. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що сімя розпалась і відновленню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-23 00:00:00

Головний лікар ВОПЛ №2 звернувся до Вінницького районного суду з заявою про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній 19.09.2012 року був госпіталізований у ВОПЛ №2 у відділення №6. Направлення на госпіталізацію видане [PERSON], черговим лікарем Калинівської ЦРЛ, яка особисто оглянула хворого [PERSON] та зробила висновок про необхідність примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування, в з в`язку з наявністю тяжкого психічного розладу, який обумовлює небезпеку для себе та оточуючих. [PERSON] оглянутий черговим лікарем психіатром [PERSON] у приймальному відділенні ВОПЛ №2 о 17 год. 45 хв. 19.09.2012 року, яка підтвердила висновок про необхідність примусової госпіталізації. Згідно акту огляду комісії лікарів психіатрів № 114 від 20.09.2012 року [PERSON] вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, а тому, на підставі ст.ст. 14, 16 Закону України Про психіатричну допомогу потребує госпіталізації в примусовому порядку. Прокурор Гантімурова Н.В. та представник ВОПЛ №2 [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутність, заяву підтримують та просять її задоволити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Доставити хворого [PERSON] в судове засідання не представлялось можливим, в зв`язку з різким погіршенням його стану здоров`я. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно акту комісії лікарів психіатрів № 114 від 20.09.2012 року [PERSON] хворіє на психічне захворювання у вигляді параноїчної шизофренії, безперервний тип перебігу, виражений параноїчний дефект, а також вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. [PERSON] не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричне відділення, потребує примусової госпіталізації. Статтею 14 Закону України Про психіатричну допомогувстановлено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-23 00:00:00

28.05.2012 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів, пояснюючи це тим, вони разом з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2009 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В даний час дитина проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Інших утриманців на яких би відповідач сплачував аліменти немає. Просить стягнути з відповідача аліменти: на утримання їх сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи з 28.05.2012 року та на власне утримання позивача в розмірі 500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку тобто до 16.03.2013 року починаючи з 28.05.2012 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував частково, а саме в розмірі аліментів. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК №092219 від 19.12.2009 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК№150806 від 30.03.2010 року. В даний час дитина проживають позивачем та знаходиться на її утриманні. Інших утриманців на яких би відповідач сплачував аліменти немає. Ці обставини підтверджуються всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не оспорювались сторонами.

Outcome: partial