Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 10 грудня 2012 року звернулися до суду з названим позовом, в якому вказали, що 22 листопада 2003 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,8563 га, яка розташована на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 444818. На даний час позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки було втрачено Державний акт на вищезазначену земельну ділянку, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивачі вимушені звернутися до суду. Позивачі просять суд визнати в рівних частках за ними право власності на зазначену земельну ділянку після смерті [PERSON], яка померла 22 листопада 2003 року. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та представника позивача [PERSON], розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 22 листопада 2003 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-БК № 452289 (а.с.11). Після її смерті відкрилася спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,8563 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 444818 (а.с.13). Позивач [PERSON] є сином померлої, [PERSON] та [PERSON] внуки померлої, [PERSON] невістка померлої. Володарська районна Державна нотаріальна контора Київської області надала до суду довідку № 422/01-16 від 12 грудня 2012 року, з якої вбачається, що спадкова справа після померлої 22 листопада 2003 року [PERSON] не заводилась. Позивачі фактично прийняли спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивачі не змогли у звязку з тим, що був втрачений державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку. Дані обставини перешкоджають позивачам отримати свідоцтво про право власності на спадщину, а саме, земельну ділянку та реалізувати свої спадкові права, тому позивачі змушені звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ч. 1 ст. 1266 ЦК України вказує, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.\~ Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved