Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про усунення перешкод у користуванні присадибною ділянкою та зобовязання вчинити певні дії, у якій зазначив, що згідно рішення Марїнського районного суду від 28 січня 2010 року за ним визнано право власності на будинок № 40 по вулиці Фрунзе у м. Курахове, у якому продовжує мешкати. За життя його батьків спадкодавців вказаного будинку на імя матері [PERSON] згідно рішення виконкому Марїнської райради від 30.07.1958 року № 232 у реєстрову книгу комунального господарства м. Марїнка внесені зміни згідно генерального плану виданого Роєвською селищною радою від 07.12.1962 року № 23 відвід земельної ділянки у користуванні вбачаються наявні порушення [PERSON] ст.. 158 Земельного Кодексу України. Ділянка відповідачки [PERSON] станом на 10.12.1962 року мала наступні розмірі: по вулиці 16,4 кв.м., але на теперішній час розмір чомусь збільшився на 0,6 м. та складає 17 метрів. Господарські споруди відповідачкою побудовано на межі з його ділянкою. Споруда, у якій [PERSON] тримає свиней в розмірі одного метру від вікон його будинку, убиральня відповідачки знаходиться на його земельній ділянці, на відступу від вікон його будинку 4 метри. Позивач зазначає, що не має змоги проводити ремонт належних йому будівель, оскільки відповідачка [PERSON] забороняє йому пересуватися по межі. 18 серпня 2010 року позивач звернувся до Курахівської міської ради та за його зверненням прибула комісія з земельних питань. Згідно акту складеного комісією від 15 вересня 2010 року було розяснено позивачу та відповідачці розташування межі. Відповідачка спочатку була згодна із зазначеним актом, а через 4 дні змінила своє рішення. На той момент ним вже був розібраний паркан для встановлення нового згідно акту комісії, але відповідачка заборонила встановлювати новий паркан згідно межі. Після чого [PERSON] звернулась до міліції із заявою про спричинення їй матеріальних збитків в розмірі 300 гривен. Наявна межа присадибної ділянки була встановлена відповідачкою самовільно, внаслідок чого зменшена територія його присадибної ділянки. Позивач вважає, що внаслідок своїх дій відповідачка захопила частку його земельної ділянки та дуже близько приблизилася до його господарських споруд. В судовому засідання позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Суду надав аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні з позовом не погодилася. Суду надала наступні пояснення. Позивач [PERSON] не є власником присадибної ділянки. Вимоги предявлені позивачем [PERSON] не відповідають дійсності. На підставі виниклих розбіжностей відносно меж земельних ділянок, [PERSON] особисто зверталася до Курахівської міської ради для вимірювання меж обох дворів. 15 вересня 2010 року прибула комісія спеціалістів Курахівської міської ради та здійснила виміри обох дворів. Порушень виявлено не було. Зазначає також, що із винесеним рішенням Курахівської міської ради від 15 вересня 2010 року вона була згодна та згодна по теперішній час. Також зазначає, що позивачу вона не забороняла пересуватися по межі земельних ділянок. Крім того, вказує, що усі господарські побудови були побудовані 45 років потому її батьками та зносити усі ці господарські побудови вона не може за відсутністю грошей засобів. Під час розгляду справи від [PERSON] надані доповнення та уточнення до позовної заяви, у яких він просить суд: скасувати рішення Курахівської міської ради від 27.07.2011 року № VI\\14-8 про надання дозволу для виготовлення технічної документації на право оренди; зобовязати [PERSON] повернути самовільну зайняту земельну ділянку і встановити межові знаки між домоволодіннями по вулиці Фрунзе 38,40 в м. Курахове, Марїнського району, Донецької області: з точки В (обмовленої експертом) необхідно провести пряму лінію до кінця земельних ділянок, які стикуються з земельною ділянкою по вулиці Гоголя 27,25. І від точки В впродовж бокового фасаду прибудови № 40 на червону лінію вулиці Фрунзе т. А, яка повинна знаходитися 1,0-1,07 м. від існуючого межового стовпа, забетованого на вуглу вбиральні, що і буде відповідати 16,00 м. розміру вказаному у правоустановолюючому документі (а.с. 56).; зобовязати [PERSON] знести за свій рахунок господарській будівлі, а саме вбиральню У, кухню-сарай Б-1, сарай В-1, сарай Л-1, зареєстровані за адресою: [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Ухвалою Марїнського районного суду від 03 грудня 2010 року по справі було призначено комплексну інженерно-будівельну та землевпорядну експертизи. 28 вересня 2011 року на адресу Марїнського районного суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи. Згідно висновку експертизи вбачається наступне: при обстеженні встановлено, що домоволодіння № 40, № 38 розташовані по вулиці Фрунзе у м. Курахове розташовані на суміжних земельних ділянках. Межа суміжного землекористування частково визначена на місцевості, а саме: з боку вулиці Фрунзе у дворовій частині огорожі відсутня, далі у городі мається огорожа із металевої сітки. Оскільки огорожа між ділянками сторін по відношенню до проектної у дворовій частини не передбачається можливим. Далі по городу фактична межа суміжного землекористування зміщена по відношенню до проектної в сторону ділянки № 40 (визначити величину зміщення не представилося можливим за відсутності геодезичних приборів в інституті). Фактична межа між ділянками № 38 та ділянкою № 36 по відношенню до проектної зміщена в сторону ділянки № 36 на 0,77 метрів. Також зазначено, що убиральня У, кухня-сарай Б-1, сарай В-1, сарай Л-1,, що розташовані на земельній ділянці № 38 поперек межі суміжного землекористування з домоволодінням №40 побудовані з порушенням вимог ДБН 360-92** в частині розташування по відношенню до жилого будинку та межі суміжного землекористування. Відповідно акту розгляду комісією з питань вирішення земельних спорів та незаконного будівництва господарських будівель заяви гр. [PERSON] від 11.08.2010 року з виїздом на місце для розгляду заяви гр. [PERSON], який мешкає за адресою: м. Курахове вулиця Фрунзе, буд № 40 щодо вирішення питання стосовно земельних спорів та незаконного будівництва господарських будівель його сусідом [PERSON], який мешкає за адресою: м. Курахово вулиця Фрунзе, буд. № 38, комісією встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на вищевказані домоволодіння, зі слів землекористувачів документи знаходяться у комунальному підприємстві Марїнське БТІ. Відповідно до акту розгляду комісією з питань вирішення земельних спорів заяви гр.. [PERSON] та гр. [PERSON] від 15 вересня 2010 року з виходом на місце для розгляду заяви гр. [PERSON] та гр. [PERSON] щодо встановлення меж на присадибних земельних ділянок, комісія рекомендувала [PERSON] та [PERSON] встановити огорожу згідно розмірів технічної документації; відповідно до чинного законодавства дотримуватися правил добросусідства. Відповідно до наданої копії рішення Марїнського районного суду № 2-299-10 від 28 січня 2010 року вбачається, що за [PERSON] було визнано право власності на домоволодіння № 40 по вулиці Фрунзе у м. Курахово. Відповідно до наданої копії постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 13 вересня 2010 року вбачається, що 12.07.2010 року до Марїнського РВ ГУМВС України в Донецькій області надійшла заява громадянки [PERSON] щодо прийняття заходів до громадянина [PERSON] відносно демонтування ним огорожі, яка поділяє межі городу між будинками № 38 та будинками № 40 по вулиці Фрунзе у м. Курахово. У порушенні кримінальної справи було відмолено. Відповідно до наданої копії постанови Марїнського районного суду від 17 січня 2011 року вбачається, що за адміністративним позовом [PERSON] до Курахівської міської ради про скасування рішення субєкта владних повноважень позов було задоволено. Скасовано рішення Курахівської міської ради від 20.06.1997 року. Суд вважає за можливе відмовити позивачу у позовних вимогах до курахівської міської ради про скасування рішення від 27.07.2011 №VI-14-8, так як зазначене рішення не стосується предмету спору. Згідно до статті 212 ЗК України 1) самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними; 2) приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або фізичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки; 3) повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до ст. 212 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть, якщо ці порушення не повязані з правом володіння. Захист прав громадян та юридичних осіб на землю здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують право або створюють небезпеку порушення прав: визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів державної влади місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів. Згідно до ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 152, 158, 212, України,

Outcome: partial