overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в який просить встановити факт того, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою та вона є донькою [PERSON], яка померла 14.12.2011 року, що необхідно їй для оформлення спадщини після смерті матері. У судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги в повному обсязі, суду пояснила, що у звязку з розбіжностями у написанні імя та по батькові матері та її прізвища у документах вона не може встановити факт родинних відносин та прийняти спадщину після смерті матері. Представник зацікавленої особи Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень проти заяви не надав. Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи заявника, пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили факт того, що [PERSON] і [PERSON] є матірю і дочкою, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть 1-ЖС № 220070 виданого 14.12.2011 року Хортицьким відділом ДРАЦС Запорізького міського управління юстиції, 14.12.2011 року померла [PERSON], про що був зроблений актовий запис № 411 (а.с.13). За життя 15.11.1984 року [PERSON] заповіла все своє майно своїй дочці [PERSON], згідно заповіту від 15.11.1984 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Устинівської сільської ради народних депутатів Камянець-Подільського району Хмельницької області та зареєстрованого в реєстрі під №76 (а.с.12). При отриманні паспорту громадянина України імя [PERSON] Галиназмінено на Оленута отримано паспорт на [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки Устинівської сільської Ради від 10.08.1998 року № 906 [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою (а.с.11). 22.09.1961 року заявниця одружилася, та у свідоцтві про одруження її прізвище зазначено як Николайчук(а.с.6). При отриманні паспорту громадянки України прізвище заявниці зазначено Ніколайчук(в.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді належного їй за життя майна. Заявник [PERSON] не може належним чином оформити спадщину, оскільки є розбіжності в прізвищі та імені матері та доньки. Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджується сукупністю доказів, наданих заявником, а саме: свідоцтвом про народження [PERSON] де у грифі мати зазначена [PERSON]Ф.(а.с.7); заповітом [PERSON] (а.с.12); копією паспорту [PERSON] (а.с.8), довідкою Устинівської сільської Ради від 10.08.1998 року № 906 (а.с.4); свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.13);. Свідоцтвом про одруження [PERSON]В.(а.с.6); паспортом [PERSON]В.(а.с.9) та іншими матеріалами справи. Таким чином, суд вважає, що вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин з [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-24 00:00:00

23 лютого 2012 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів, з відповідача, на утримання дітей, у твердій грошовій сумі 1000грн, щомісячно, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2002 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Діти знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, тому, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, має можливість надавати аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно, на дітей на користь позивачки. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги змінила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1\\3 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до повноліття дітей. Відповідач змінені позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з ЗО серпня 2002 року, шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 363. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей. Сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серія 1-ФП № 145602 видане 23.07.2003 року Відділом РАГС Корабельного районного управління юстиції, актовий запис № 392, та дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1- ФП № 011663 видане 17.09.2005 року Корабельним відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 467, які проживають з позивачкою. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Діти проживають та знаходяться на утриманні позивача. Враховуючи стан здоровя, матеріальний та сімейний стан відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\\3 частки його заробітку (доходу) на дітей на користь позивача. У відповідності до ст.79 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 214,60грн., в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-24 00:00:00

У квітні 2012 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2009 року та від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є не можливим. Майнового спору вони не мають, а син залишиться проживати з позивачем. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2009 року, шлюб був зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 345. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серія 1-ФП № 113515 видане 20.11.2009 року Корабельним відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 816, який проживає з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного жиггя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотае значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-24 00:00:00

У квітні 2012 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11 червня 2005 року та від цього шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є не можливим. Майнового спору вони не мають, а дочка залишиться проживати з позивачем. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 червня 2005 року, шлюб був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 420. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серія 1-ФП №065660 видане 05.12.2007 року Корабельним відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 643, яка проживає з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором кредиту в сумі 42862,73 грн. посилаючись на те, що відповідач не виконав зобовязань за кредитним договором № LGC0R00315592С від 24.12.2002 р. Представник позивача в судове засідання не зявився, позов підтримав, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду надав письмові заперечення, в яких просив застосувати строк позовної заяви. У судовому засіданні досліджені докази: копія розрахунку заборгованості /а.с.3/, копія кредитного договору /а.с.4/ , письмові заперечення. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 24.12.2002 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №LGC0R00315592С. відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 2650 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 28 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.12.2003 р. Станом на 06.02.2012 року відповідачем зобовязання в повному обсязі не були виконані, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем у сумі 42862,73 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 1549,73грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 7421,68 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 33891,32 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку встановлено, що заборгованість відповідача виникла з 26.1 2.2003 року. Згідно прикінцевим та перехідним положенням ЦК України (2004 року), щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Як встановлено п.6 зазначених Положень ЦК України 2004 року, правила нього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк предявлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим кодексом. Статтею 257 ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року ( далі ЦК України), загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ч.3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. До суду відповідачем [PERSON] були надані письмові пояснення, в яких відповідач заявив про застосування до позовних вимог строку позовної давності. Таким чином суд вважає, що у задоволені позовних вимог позивачу слід відмовити за пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою\~ у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та\~ резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-25 00:00:00

У липні 2012 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Лапшинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначила, що 1/4 частина будинковолодіння по [ADDRESS] належала її матері [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Лапшин Бережанського району. Спадщину вона прийняла, як спадкоємець за законом І черги, яка проживала разом з спадкодавцем, однак оформити її виявилося неможливим і їй було відмовлено в цьому, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок на ім'я спадкодавця. Отримати такий документ після смерті спадкодавця в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. Позивач у судове засідання не з'явилася подала до суду заяву в якій просить справу слухати без неї , позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився до суду надійшла заява в якій сільська рада позов визнає, просить розглядати справу у відсутності її представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить їй з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-25 00:00:00

В липні 2012 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 06 листопада 1993 року вона з відповідачем зареєструвала укладення шлюбу у Вербівській сільській раді Бережанського району Тернопільської області, актовий запис № 07. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що відповідач зловживає алкогольними напоями, принижує гідність позивача, між сторонами часто виникають непорозуміння, сварки. Їхній шлюб фактично розпався і існує лише формально. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони уклали шлюб 06 листопада 1993 року у Вербівській сільській раді Бережанського району Тернопільської області. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що відповідач зловживає алкогольними напоями, принижує гідність позивача, між сторонами часто виникають непорозуміння, сварки, їхня сім'я існує лише формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Позивач не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розлученні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-25 00:00:00

В липні 2012 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 19 лютого 1999 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Бережанського району Тернопільської області, актовий запис № 14. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони не зійшлися характерами та між ними відсутнє взаєморозуміння, в зв'язку з чим з березня 2012 року проживають окремо. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-25 00:00:00

В липні 2012 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 08 серпня 2008 року вона з відповідачем зареєструвала укладення шлюбу у відділі реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 104. Під час шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони проживають в різних містах та не ведуть спільного побуту, між сторонами часто виникають непорозуміння. Їхній шлюб фактично розпався і існує лише формально. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій позов визнає, просить справу слухати без нього. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-25 00:00:00

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2012 року ухваленим по цивільній справі за позовом прокурора Криворізького району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області до [PERSON], третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Кіровська сільська рада Криворізького району, про внесення змін до договору оренди земельної ділянки позов задоволено, внесено зміни до п. 4.2. договору оренди земельної ділянки від 03.12.2003 року, укладеного між Криворізькою районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та [PERSON]. Зазначене рішення оскаржено відповідачем [PERSON] в апеляційному порядку. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.07.2012 року дану цивільну справу повернуто до Криворізького районного суду Дніпропетровської області для ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки судом при розгляді справи по суті не вирішено питання про стягнення судового збору , який підлягає оплаті відповідно до Закону України «Про судовий збір». Сторони в судове засідання не з»явились, про час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Справу розглянуто за відсутності сторін та їх представників у відповідності до вимог ч.3 ст.220 ЦПК України. В зв’язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за можливе ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно п. 11 ст. 5 Законом України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються органи прокуратури при здійсненні ними представництва інтересів громадян або держави в суді. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що справу вирішено, позов задоволено, однак, при ухваленні зазначеного рішення судом не вирішено питання про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення, яким з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 107, 30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття доньки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що з 05.08.2006 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого в них народилася донька [PERSON], [INFO]. 27.01.2009 року шлюб було розірвано рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду, а неповнолітню доньку залишено на вихованні з матір?ю. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні і вихованні. [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягувати з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття доньки. У судове засідання позивачка не зявилася, надіслала до суду заяву у якій просить справу розглядати без її участі, просить зменшити позовні вимоги, а саме просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в сумі 350 грн.. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнає частково, а саме не заперечує щодо сплати аліментів в сумі 350 грн.. Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 27.01.2009 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду, а неповнолітню доньку залишено на вихованні позивачки про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], 08.02.2007 року (а.с.3). Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Враховуючи те, що відповідач не має постійного місця роботи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп..

Outcome: partial