Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку надалі вточнив, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення [PERSON] з квартири №72, в буд. 152/4, по Люстдорфській дорозі, в м. Одесі, та вселення [PERSON] у вказану спірну квартиру, посилаючись на те, що ні він, ні його дружина [PERSON] - власник другої половини квартири, не надавали відповідачеві право на проживання в цій квартирі. Проте, у власну квартиру позивач потрапити не може, оскільки в ній мешкає його дочка [PERSON] з двома неповнолітніми синами та з чоловіком - [PERSON], дозвіл на проживання якого власниками не було надано. Відповідачі, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, заперечень проти позову не надали. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Третя особа в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що третя особа [PERSON], член ЖБК «Вимпел-8» з 1975 року, сплатила 7196 карбованців 41 коп. за ізольовану квартиру №72, в буд. 152/4, по Люстдорфській дорозі, в м. Одесі, яка складається з 3-х кімнат, жилою площею 38,8 кв.м., загальною площею 65,4 кв.м. 25 квітня 2006 року на імя [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на цю квартиру, зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 27.04.2006 року. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2008 року квартиру №72, в буд. 152/4, по Люстдорфській дорозі, в м. Одесі, визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], за кожним з них визнано право власності на Ѕ частку вказаної квартири. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.10.2012 року зазначене рішення залишено без змін. Як вбачається з довідки ЖБК «Вимпел-8», відповідач [PERSON] - зять власників квартири, у спірному приміщенні не зареєстрований. Це також підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2012 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 203 ч. 1 КУпАП України у звязку з його перебуванням як іноземного громадянина - [PERSON] є громадянином [PERSON] Федерації - на території України без реєстрації. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з ч. 2 ст. 156 ЖК України, за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Відповідач [PERSON], хоча і є зятем власників спірної квартири, однак не є членом їх сім'ї, дозволу на проживання у квартирі не має. [PERSON], дочка власників, також згоди власників на проживання в цій квартирі свого чоловіка - [PERSON] - не отримувала. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Відповідно до ст. 169 ЖК України, у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Враховуючи зазначене та положення статей 8 ЦК України, 169 ЖК України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо виселення зі спірної квартири [PERSON] та вселення до житла власника позивача [PERSON] Оскільки вимог до другого відповідача - [PERSON] - позивачем й після уточнення позовних вимог не заявлено, суд,

Outcome: approved