Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, зазначивши, що 05 квітня 2012 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було розглянуто справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на ? частку квартири по якій винесено рішення яким позивачці по даній справі було відмовлено. Також [PERSON] вказав, що в ході судового розгляду справи [PERSON] на адресу [PERSON] висловлювала недостовірну інформацію (неадекватна поведінка, зловживає спиртними напоями, агресивна поведінка по відношенню до неї та її матері та що в результаті його неправомірних дій вона отримала інсульт) дані висловлювання [PERSON] не підтвердила в судових засіданнях. Просив визнати недостовірною інформацією розповсюджену [PERSON], зобовязати [PERSON] спростувати інформацію та публічно, шляхом виступу перед сусідами та родичами та позивачем визнати недостовірною цю інформацію, заборонити [PERSON] розповсюджувати недостовірну інформацію, стягнути з [PERSON] маральну шкоду в сумі 20000 гривень та витрат на правову допомогу 8000 гривень В судовому засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просили його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Також повідомлялася через оголошення у пресі. Причин своєї неявки до суду не повідомила. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на ? частку квартири під головуванням судді Озерянська Ж.М. 05 квітня 2012 року позивачці було відмовлено. [PERSON] вказує, що у судовому засіданні [PERSON] ображала його, обвинувачувала його в алкоголізмі, вказувала про його неадекватне ставлення до неї та її матері. Перевіривши журнал судового засідання та ком пакт диск даного засідання ніяких правомірних дій зі сторони [PERSON] по відношенню до [PERSON] не встановлено. Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї. Відповідно до ст. 277 ч.1 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Разом з тим, згідно ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні письмові чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади , органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути ці звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах ( запереченнях на позов, апеляційних чи касаційних скаргах тощо) не може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, якщо ця інформація була визначена підставою предявленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом (п.п. 16,17 Постанови Пленуму Верховного суду України №1 від 27.02.2009 року Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи). Аналізуючи вищевказану позовну заяву [PERSON] суд приходить до висновку, що наведена в ній інформація, була підставою її позовних вимог про припинення права власності на частку у спільному майні. Таким чином, викладена в ній інформація за змістом ст. 277 ЦК України не може вважатися поширенням відомостей , які порочать честь і гідність, а тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed