Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-11 00:00:00

ВАТ «Полтавський ГЗК» звернулось до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням кім. № 502 в будинку № 1 по вул. Портовій в м. Комсомольську. Зазначені вимоги, обґрунтовуються посиланням на те, що відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні без поважних причин понад встановлені Законом строки, з огляду на що має бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Представник позивача в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує протии розгляду справи в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. (а.с. 35). Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що 13 липня 1990 року [PERSON] влаштувався на ВАТ «Полтавський ГЗК». (а.с. 9), в звязку з чим йому 28.10.1999 року на підставі ордеру № 3237 була надана кімната № 502 в буд. № 1 по вул. Портовій, в яку він зареєстрував дружину [PERSON] та неповнолітню доньку [PERSON] (а.с. 11). 16.07.2001 року згідно Наказу про припинення трудового договору № 341, [PERSON] звільнився з комбінату за власним бажанням. (а.с. 10). Згідно довідки від 20.12.2010 р. гуртожиток № 1 по вул. Портовій в м. Комсомольську знаходиться на балансі ВАТ «Полтавський ГЗК» (а.с. 7). Як вбачається з довідки про склад сімї, на час розгляду справи судом у спірному житловому приміщенні значиться зареєстрованим відповідач [PERSON] (а.с. 5). Житловий будинок, де значиться зареєстрованим відповідач, перебуває у власності ВАТ «Полтавський ГЗК», і використовується власником для тимчасового проживання сімей, які перебувають з відповідачем в трудових правовідносинах. Приймаючи до уваги, що спірні відносини не врегульовані Законом, суд відповідно до положень ч.7 ст.11 ЦПК України застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини в даному випадку аналогію закону і погоджується з позицією представника позивача щодо можливості застосування до спірних відносин положень ст.ст.71, 72 ЖК України, які регулюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Відповідно до положень ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст. 72 ЖК України провадиться в судовому порядку. Згідно змісту наданого акту, датованого 13.03.2011 р. [PERSON] не проживає в кімнаті № 502 по вул. Портовій, 1 більше 10 років. Фактично в кімнаті проживає його мати [PERSON] (а.с. 12). Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених доказів, дійшов висновку про те, що з моменту залишення спірної квартири, протягом такого тривалого строку, [PERSON] в будь-який спосіб не вирішив питання з власником житлового фонду щодо збереження за ним права на житло, що є переконливим свідченням прояву його абсолютної байдужості до спірної квартири, і дає суду підставу дійти остаточного висновку про відсутність у відповідача поважної причини для непроживання в спірному приміщенні та формального збереження житла за собою, що відповідно до положень ст.72 ЖК України є підставою для задоволення вимог позивача в повному обсязі. Питання про судові витрати по справі вирішено судом відповідно до вимог 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved