Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Перший Український [PERSON]», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON], Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі № 1861 від 27.07.2010 року за договором іпотеки № 5511087, посвідченого 13.07.2007р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме - квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], - та задоволення за рахунок стягнутих коштів заборгованості перед банком у розмірі 49908,16 доларів США, таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.07.2007р. між ЗАТ «Перший Український [PERSON]»(у подальшому перейменований у ПАТ „ПУМБ) та ним був укладений Кредитний договір № 5497919, згідно з яким ПАТ „ПУМБ надав позивачу кредит у сумі 42500,00 доларів США, зі сплатою процентів у розмірі 11,9 % річних строком до 13 липня 2027 року. Крім того, позивач зазначає, що 13.07.2007 року між сторонами було укладено договір іпотеки № 5511087, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку відповідачу нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 27.07.2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис на предмет іпотеки з метою задоволення вимог ПАТ «ПУМБ» про стягнення заборгованості, яка виникла в сумі 49908,16 доларів США, у тому числі, непогашений залишок по кредиту, прострочену заборгованість зі сплати кредиту, строкові відсотки, прострочені відсотки, а також гроші у сумі 2500,00 грн., сплачені нотаріусу за вчинення виконавчого напису. У подальшому [PERSON] отримав постанову державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ [PERSON], з якої йому стало відомо, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ»з нього стягнуто 396534,90 грн. та відкрито виконавче провадження. Зі змісту виконавчого напису йому стало відомо, що вимоги банку пропонується задовольнити за рахунок реалізації предмета іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом, в порушення вимог Закону України «Про нотаріат», Інструкції про вчинення нотаріальних дій не була перевірена безспірність суми заборгованості та не перевірені документи, що встановлюють прострочення виконання зобов'язань. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала відповідні пояснення та просила суд позов задовольнити з обставин, викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, надала суду заперечення та просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] до суду не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Відповідно до частин 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із ч. 1 ст. 35 вказаного Закону у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат»для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Приписами статті 88 Закону України «Про нотаріат»передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями -не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 pоку, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Згідно з пунктом 283 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 №20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 03.03.2004 за №283/8882, зокрема, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчинюється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до частин 1, 2 пункту 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Задля перевірки доводів позивача про те, що виконавчий напис міг бути вчиненим лише у разі наявності безспірної заборгованості, підтвердженої відповідними доказами, розрахунками, правильності дій приватного нотаріуса по вчиненню виконавчого напису та відповідності цих дій вимогам Закону України «Про нотаріат»і Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку, затвердженому постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172, суд за клопотанням представника позивача своєю ухвалою від 19 червня 2012 року зобовязав приватного нотаріуса [PERSON] надати в судове засідання нотаріальну справу щодо виконавчого напису № 1861 від 27.07.2010р. Вимоги судової ухвали виконані не були, нотаріальна справа до суду не надходила, що робить неможливим перевірити, які саме документи про безспірність заборгованості надані Банком нотаріусу. Відповідач також не надав суду копії первісних розрахункових документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, але тільки загальний розрахунок заборгованості позивача станом на липень 2010 року. Крім того, у запереченнях на уточнену позовну заяву відповідач наводить перелік документів, які були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису. У наданому переліку відсутня вказівка на первісні розрахункові документи. Суду не надано доказів, які підтверджують, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом, Банком були надані, а нотаріусом перевірені, документи, передбачені Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», а також Законом України «Про нотаріат», які підтверджують безспірність суми, визначеної нотаріусом у виконавчому написі. Суд встановив, що виконавчий напис від 27.07.2010р. вчинено на іпотечне майно для подальшого звернення стягнення з метою задоволення вимог банку для погашення заборгованості по кредиту на загальну суму 49908,16 дол. США станом на липень 2010 року, а у вимозі про усунення порушень № До/569и від 18.12.2008р. [PERSON] повідомлявся про наявність станом на 18 грудня 2008 року загальної простроченої заборгованості по кредитному договору на 43053,12 дол. США та пропонувалося погасити саме цю заборгованість. Інших вимог щодо дострокового повернення всієї суми кредиту, розрахованої станом на липень 2010 року, Банком іпотекодавцю не направлялось, а тому є безпідставним твердження відповідача про наявність у банка права на звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення всієї суми кредиту за інший строк, щодо якого іпотекодавець жодних повідомлень не отримував. Заборгованість позивача не є безспірною, так як суми заборгованості, а також строк, за який проводиться стягування, у документах, що фігурують у нотаріальній справі про вчинення виконавчого напису, суттєво різняться: у вимозі про усунення порушень № До/569и від 18.12.2008р. 43053,12 дол. США, а у виконавчому написі нотаріуса від 27.07.2010р. - 49908,16 дол. США. З наданих суду документів вбачається, що боржник не був вчасно проінформованим про наявність заборгованості станом на липень 2010 року, що позбавило його можливості або оспорити вимоги стягувача, або ж виконати їх, що, також, не може свідчити про безспірність суми, пред'явленої до стягнення. На момент розгляду справи з боку відповідача не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені позивачем в своїй позовній заяві. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за сплату судового збору в розмірі 8,50 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 грн., а всього стягнувши 45,50 грн.

Outcome: approved