overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на навчання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду до закінчення сином навчання. В судовому засіданні позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій повністю підтримала позовні вимоги та посилаючись на мотиви, викладені в заяві, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності у якій позов визнав. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти : Від зареєстрованого шлюбу в сторін по справі народилося двоє синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №098184, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції від 16.05.2009 року, актовий запис №670. [PERSON] [PERSON] навчається в Тернопільському державному медичному університеті ім.І.Я. Горбачевського (контрактна умова) на ІІ курсі стоматологічного факультету, що підтверджується довідкою №295 від 26.09.2011 року виданої деканом стоматологічного факультету професором [PERSON]. Термін закінчення навчання - 2015 рік. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на навчання сина. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені та підтверджені матеріалами справи. Стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання та навчання сина слід визначити в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення ним навчального закладу. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України слід допустити дане рішення в частині стягнення місячного платежу до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про зміну розміру аліментів, визначених за рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16 березня 2004 року в розмірі 35 % всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO] до її повноліття, та попросив суд стягувати з нього на утримання доньки аліменти в 15% всіх видів його заробітку(доходу), щомісячно, посилаючись на те, що з часу винесення судом рішення його матеріальне становище суттєво погіршилось, оскільки в нього на утримані є дружина та двоє дітей від другого шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та попросив суд їх задовольнити з викладених у заяві мотивів. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд на підставі ст.224 ЦПК України розглядає справу у її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти : Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16 березня 2004 року визначено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 35% всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Як встановлено судом, позивач 26.04.2007 року одружився вдруге та від даного шлюбу у нього народилось двоє синів [PERSON], 20.09.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №053809, виданим Дичківською сільською радою Тернопільського району, актовий запис № 08 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №123732, виданим Дичківською сільською радою Тернопільського району, актовий запис № 10. На його утримані дружина, яка не працює та виховує двох неповнолітніх синів. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоровя когось із них. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що вимоги позивача щодо зміни розміру аліментів підлягають до задоволення, розмір аліментів слід зменшити, визначивши їх стягнення в розмірі 15% всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що вони у звязку з її вагітністю бажають зареєструвати шлюб, однак в відділі РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції їм було відмовлено у цьому, оскільки вона не досягла шлюбного віку. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву повністю підтримала, посилаючись на мотиви викладені в заяві. Заінтересовані особи - [PERSON] , який має намір вступити з позивачкою у зареєстрований шлюб, батько заявниці [PERSON] та представник органу опіки та піклування Тернопільської міської ради у суді проти задоволення заяви не заперечили та пояснили, що надання судом заявниці права на шлюб буде відповідати її інтересам. Суд встановив наступні факти: Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з паспорта громадянки України серії НЮ № 270254, виданого Лановецьким РВ УМВС України в Тернопільськ4ій області, 19.12.2011 року [PERSON] виповнилось 16 років. В даний час перебуває на обліку в жіночій консультації Лановецької КЦРЛ з приводу вагітності , що підверджується довідкою № 407 від 07.03.2012 року, виданою Лановецькою комунальною центральною районною лікарнею. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження бажання заявниці та [PERSON], утворити сім'ю, однак, в зв'язку з тим, що заявниця не досягла шлюбного віку відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції їм відмовлено у цьому. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, слід надати [PERSON] право на шлюб з [PERSON] до досягнення нею шлюбного віку. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтовані доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] [INFO] в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В адресованій суду заяві позивачка просила розглянути справу в свою відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що по мірі можливості добровільно надає матеріальну допомогу сину, в теперішній час не працює, має проблеми зі здоров*ям. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а статтею 181 ч. 3 Сімейного кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний або мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - сина [PERSON] [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, неповнолітня дитина проживає з матірю, що визнано відповідачем в судовому засіданні. Зі змісту позову вбачається, що в теперішній час відповідач про дитину не піклується, матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає. Зазначені доводи відповідачем не спростовані. Разом з цим, відповідач є працездатним, останнім не доведено факту наявності обмежень щодо працевлаштування, наявності на його утриманні інших неповнолітніх або непрацездатних осіб, інших поважних причин, які б зумовили неможливість сплачувати аліменти, а також факту добровільного утримання ним дитини, тому суд вважає заперечення відповідача проти виплати аліментів необґрунтованими. Таким чином, суд вважає за доцільне захистити права неповнолітньої дитини на належне піклування та матеріальне забезпечення і стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 400 грн. на утримання неповнолітньої дитини щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] просила стягнути з [PERSON] 1\\4 частину його заробітку на утримання дочки [PERSON], [INFO], оскільки вони разом не проживають, відповідач не утримує дитину. Відповідач [PERSON] в судовий розгляд не з»явився, належним чином повідомлений про слухання справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання судової повістки 21.04.2012 р., заяви про причини неявки та заперечень проти позову не подав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не утримує добровільно дочку, що має робити відповідно до норм сімейного законодавства, не надав суду доказів в заперечення позовних вимог, згідно наданих документів є батьком дитини, може її утримувати, а тому аліменти підлягають стягненню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.ст. 180-183, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул.Набережна, 4 в с.Велика Любаша, Костопільського району, Рівненської області. В судове засідання позивач не зявилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відстусності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позов визнали. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 25.05.2011 року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул.Набережна, 4 в с.Велика Любаша, Костопільського району, Рівненської області, що підтверджено випискою з погосподарської книги №1854 від 18.11.2011 року та технічним паспортом на будинок. Відповідно до довідки Рівненського ОБТІ № 495/219 від 23.02.2012 р., вартість житлового будинку №4 з надвірними будівлями по вул.Набережна в с.Велика Любаша, Костопільського району, Рівненської області становить 109377 (сто девять тисяч триста сімдесят сім)грн., загальна площа будинку 63,0 кв.м., а житлова 30,4 кв.м. [PERSON] згідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері та відповідно до ст..1269 ЦК України, прийняла спадщину, оскільки звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, про що свідчить лист-повідомлення з Костопільської районної державної нотаріальної контори №141/02.14 від 04.04.2012р. (а.с.16). Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивує тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 2006 року. В 2010 році шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що відповідач не виконує своїх батьківських обовязків та ухиляється приймати участь у вихованні дитини. Їй самій важко утримувати дитину, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилається на підстави, викладені в позовній заяві. Відповідач не заперечив проти задоволення позовних вимог. Суд, постановляючи рішення, виходить з того, що відповідно до свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON] являється батьком даної дитини, а відповідно обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні сторони погодили, що стягнення аліментів слід проводити 01 квітня 2012 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 455,50 грн. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем, який на даний час розірваний. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дочки, а їй самій важко її утримувати, так як заробітна плата у неї невелика, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в примусовому порядку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, посилається на обставини, викладені у позовній заяві та пояснила, що відповідач не допомагає їй матеріально, не купує дитини одяг та потрібні речі. Просить задоволити її позов. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що проживає на даний час проживає з іншою жінкою, офіційно шлюб між ними не укладено, однак у них є спільна дитина, яка носить його прізвище. Жінка, з якою він проживає ніде не працює. Крім того додав, що велику суму зарплати віддає на сплату кредиту. Не заперечив щодо сплати аліментів на дитину, однак в меншому розмірі. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд встановив, що з оглянутого свідоцтва про народження дитини вбачається, що 02.01.2009 року народилася дочка [PERSON]. З оглянутого рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 26.07.2011 року вбачається, що шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Ту обставину, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей - сторонами не оспорюється і доказуванню не підлягає. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України суд, при визначенні розміру аліментів враховує зокрема наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружину, чоловіка, батьків, дочки, сина. В судовому засіданні відповідач ствердив, що на даний час сплачує кредит і вказана сума аліментів позивачкою є завеликою. Ту обставину, що відповідач сплачує кредит, позивачкою підтвердився і суд приймає це як доказ у справі. Крім того, судом встановлено, що відповідач проживає з іншою жінкою і у них народилася дитина. Жінка, з якою він проживає не працює та здійснює догляд за неповнолітньою дитиною. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

08.02.2012 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання його таким що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] з підстав не проживання його на спірній жилий площі понад 6 місяців без поважних причин. В обґрунтування своїх вимог посилались на те, що спірною є не приватизована 2-х кімнатна квартира [ADDRESS] , наймачем якої є вона позивач. У спірній квартирі зареєстровано 2 особи: вона та відповідач який є її сином. Відповідач був зареєстрованим у спірній квартирі після звільнення з міст позбавлення волі у 2002 році, проте після його реєстрації у квартирі, відповідач не поселявся і не проживав жодного дня. Відповідач спірною квартирою не цікавиться, не сплачує комунальні послуги, забезпечені іншим житлом у своєї дружини. Вона-позивач ніколи не перешкоджала відповідачу користуватися та проживати у спірній квартирі, особистих речей відповідача у квартирі не має. Вважає, що відповідач в спірній квартирі втратив право користування у звязку з не проживанням на спірній жилий площі понад 6 місяців без поважних причин. / л.с.1-2/ В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги викладені у позовній заяві , вказавши що доповнень до викладеного в позові не має. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, що дає суду підстави розглядати справу у його відсутність. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спірною є 2 кімнатна не приватизована квартира [ADDRESS] , наймачем якої є позивач. У спірній квартирі зареєстровано 2 особи: сторони по справі / а.с.4/ Відповідач відповідно довідки був зареєстрованим у спірній квартирі 20.03.2002 року. Проте, як встановлено судом, після реєстрації на спірній житловій площі , відповідач у 2002 році в спірну квартиру не поселявся і не проживав,спірною квартирою не цікавиться, не сплачує комунальні послуги, що підтвердили суду свідки [PERSON] та [PERSON] , а також підтверджується Актами КП Жилкомсервіс. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Суд вважає доведеним, що відповідач втратив право на спірну жилу площу, тому що він добровільно залишили спірну квартиру у 2002 році без наміру повернутися в спірну квартиру та взагалі в спірну квартиру не заселявся і в ній не проживав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частина всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до його повноліття, мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач в судове засідання не зявилась, однак надала заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, оскільки відбуває покарання у виправній колонії, однак від нього надійшла заява, із змісту якої вбачається, що він погоджується із позовною заявою. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] являється батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП №061325 (а.с.13) Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач належним чином не виконує вказаного обовязку, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Статтями 182, 183 СК України визначено, що суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині, визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина знаходяться на утриманні позивача. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач (на час подання позову:18.07.2011 р.) звільнена на підставі п.5 ч.1 ст.4 Декрету КМ України «Про державне мито», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 51 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивачка звернувся з позовом до суду до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 серпня 2007 року вони уклали з відповідачем шлюб в ВРАЦС по м.Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №463. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Причинами для розірвання шлюбу стало те, що вони мають різні характери та погляди на життя. На цьому грунті у них постійно виникали суперечки, які призвели до того, що проживати разом вони не можуть, також відповідач зловживає алкогольними напоями. Шість місяців вони разом не проживають, їх шлюб носить формальний характер, зберігати шлюб вона не бажає, а тому звернулася з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач позов визнав, проти задоволення не заперечував. В судовому засіданні встановлено, що сімя сторін розпалась і зберегти її при встановлених обставинах неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та відповідача, їхньої дитини, що має істотне значення, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved