Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що з 01.06.2005 року по день звільнення вона працювала на посаді директора комунального підприємства Оздоровчий центр-міська лазня Струмок за контрактом від 01.06.2005 року та контрактом від 01.06.2010 року. 25.09.2012 року її звільнили з роботи у звязку із реорганізацією підприємства на підставі п.1 ст.40 КЗпП України як зазначено в розпорядженні виконавчого комітету Фастівської міської ради № 341 від 25.09.2012 року та Наказі № 22-вк від 25.09.2012 року, на думку позивачки, Відповідачем в порушення норми ч.3 ст.49-2 КЗпП України їй не було запропоновано іншої посади Фастівським міськрайонним центром зайнятості. Вважає дане звільнення незаконним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Просить поновити її на раніше займаній посаді та стягнути із Відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 25.09.12 року по 15.10.2012 року - 2420 грн. 05.02.2012 року позивачка подала до суду позовну заяву про збільшення позовних вимог, посилаючись на те, що згідно довідки про середню заробітну плату від 27.09.2012 року розмір заробітної плати за липень 2012 року (26 календарних днів) становив 3104,15 грн., за серпень 2012 року (31 календарний день)-3793,97 грн. Відповідно до Постанови КМУ від 08.02.95 р.№ 100 середньоденний заробіток позивачки за час вимушеного прогулу розраховується та становить (3104,15+3793,97) \\ (26+31)=121,02 грн. Розмір відшкодування за час вимушеного прогулу з 25.09.2012 року по 17.12.2012 року становить 10165,68 грн. Таким чином розмір відшкодування за час вимушеного прогулу за період з 18.12.2012 року по 05.02.2013 року становить 6051 грн. Позивачка в судовому засіданні свої вимоги підтримала і просить суд поновити її на раніше займаній посаді та стягнути із Відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 25.09.12 року по 17.12.2012 року 10165,68 грн за період з 18.12.2012 року по 05.02.2013 року - 6051 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн. Представник Відповідача проти позову заперечує, пояснюючи свою позицію тим, що відповідачка була у передбачений законом строк попереджена про наступне вивільнення із займаної посада, їй була запропонована посада в управлінні ЖКГ, оскільки вакантні посади керівників комунальних підприємств міста були відсутні, але позивачка відмовилась, а у разі відмови від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник за своїм розсудом звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Що стосується моральної шкоди, то в цій частині представники відповідача вважають позов необгрунтованим та безпідставним. Щодо позовної вимоги про поновлення на роботі, то в цій частині позову, на думку відповідачів, вимоги задовольнити неможливо, оскільки підприємство на якому працювала позивачка вже ліквідовано, що підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру. Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачка з 01.06.2005 року працювала на посаді директора комунального підприємства Оздоровчий центр-міська лазня Струмок за контрактом від 01.06.2005 року(ас.10-12) та контрактом від 01.06.2010 року (а.с.12-15). 19 квітня 2012 року Фастівська міська рада прийняла рішення № 1-ХХІУ-УІ "Про депутатський запит депутата Фастівської міської ради [PERSON]В.", яким вирішила з метою підвищення фінансово-економічного рівня підприємства розпочати процедуру реорганізації комунального підприємства "Оздоровчий центр - міська лазня "Струмок", шляхом приєднання його до комбінату комунальних підприємств Фастівської міської ради (а.с. 78). Цим ж рішенням затверджено склад комісії з реорганізації, до якого увійшла і позивачка . 08 травня 2012 року позивачці, як директору КП "Оздоровчий центр міська лазня "Струмок", було направлено копію вищеназваного рішення Фастівської міської ради, яке [PERSON] відмовилась отримати (а.с.80). 15 травня 2012 року Заступник Фастівського міського голови [PERSON], начальник відділу ЖКГ [PERSON], головний спеціаліст відділу ЖКГ в приміщенні КП "Оздоровчий центр міська лазня "Струмок" склали акт про відмову позивачки від підпису про отримання рішення міської ради про реорганізацію підприємства. 11 червня 2012 року відбулося засідання комісії з реорганізації юридичної особи КП "Оздоровчий центр міська лазня "Струмок", на якому були присутні всі члени комісії, за виключенням директора вказаного підприємства, тобто позивачки, і де були прийняті рішення по порядку реорганізації, а окремим пунктом включено питання про працевлаштування [PERSON]В.(а.с. 81-85). 17 липня 2012 року позивачка листом № 06-28/2005 за підписом Фастівського міського голови попереджена про дострокове розірвання трудового контракту, в чому вона і розписалась (а.с. 54). 11 вересня 2012 року позивачка була повторно повідомлена про звільнення, яке відбудеться 18 вересня 2012 року (тобто через 2 місяці після повідомлення від 17.07.2012 року і одночасно їй запропоновано працевлаштуватись на посаду інспектора інспекції з благоустрою управління житлово-комунального господарства . Вказане попередження позивачка отримала в присутності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 51). 18 вересня 2012 року [PERSON] була запрошена до кабінету керуючого справами Фастівського міськвиконкому, де в присутності керуючого справами [PERSON], начальника відділу Кадрової роботи [PERSON], начальника відділу юридично-правового забезпечення діяльності ради [PERSON], начальника юридичного відділу [PERSON], головного спеціаліста юридичного відділу [PERSON], де їй було вручено розпорядження міського голови про її звільнення, копію якого вона отримала, однак в його отриманні не розписалась і повідомила присутні. що у відпустці вона не перебуває, але знаходиться на лікарняному. (а.с.92). Перевіривши факт перебування позивачки на лікарняному, який знайшов своє підтвердження міським головою було (а.с.92). 25.09.2012 року позивачку звільнили з роботи у звязку із реорганізацією підприємства на підставі п.1 ст.40 КЗпП України як зазначено в розпорядженні виконавчого комітету Фастівської міської ради № 341 від 25.09.2012 року ( а.с.16) та Наказі № 22-вк від 25.09.2012 року(а.с.17). Відповідно до витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 16.10.2012 року КП Оздоровчий центр-міська лазня Струмок знаходилось в стані припинення підприємницької діяльності, а датою реєстрації рішення засновників про припинення юридичної особи зазначено 17.08.2012 року ( а.с. 66-67). В судовому засіданні було допитано ряд свідків, зокрема свідок [PERSON], який обіймає посаду головного лікаря Фастівської ЦРЛ, який пояснив суду, що про обставини даної справи йому відомо лише те, що 18 вересня 2012 року до ЦРЛ надійшов письмовий запит міського голови з проханням повідомити чи перебуває на лікарняному [PERSON] На даний запит була направлена відповідь про те, що [PERSON] дійсно перебуває на амбулаторному лікуванні у лікаря невропатолога з 17.09.2012 року з діагнозом герпетически пояснично-крестовой ганглиолит слева. Постгерпетический болевой синдром. На запитання представників відповідача свідок повідомив, що Постгерпетична невролгія-ускладнення герпевірусної інфекції. Збудником цієї хвороби є вірус вітряної оспи, який був перенесений в дитинстві. Даний вірус залишається в організмі людини. Основним фактором ризику виникнення цієї хвороби є жіноча стать, вік, натільні висипання. На запитання представника позивачки [PERSON] пояснив, що дана хвороба не може бути наслідком пережитої стресової ситуації. Свідок [PERSON] суду пояснила, що на час звільнення [PERSON] працювала на посаді начальника відділу кадрової роботи Фастівського міськвиконкому. Свідок не була членом комісії з реорганізації КП "Оздоровчий центр міська лазня "Струмок", однак виконувала де-які доручення, щодо організації належного попередження позивачки про можливе вивільнення та готувала накази та розпорядження про звільнення останньої. Свідок вважає, що позивачка була належним чином та в передбачений законодавством строк повідомлена про вивільнення. Що стосується безпосередньо процедури звільнення, то [PERSON] показала, що було два накази про звільнення, перший від 18 вересня 2012 року, який був відмінений в зв"язку з перебуванням позивачки на лікарняному та другий від 25.09.2012 року на підставі якого і було зроблено запис до трудової книжки. Також, свідок повідомила, що трудова книжка позивачки, як і решти працівників даного підприємства, зберігалась безпосередньо на підприємстві і позивачка знаючи про реорганізацію підприємства повинна була повідомити працівників про вивільнення та подати інформацію до центру зайнятості. В своєму позові позивачка безпідставно звинувачує виконавчий комітет Фастівської міської ради в незаконному звільненні її з посади директора КП Оздоровчий центр-міська лазня Струмок. При звільненні [PERSON] виконавчий комітет Фастівської міської ради діяв виключно в межах діючого законодавства України. Розпорядженням № 341 від 25.09.2012 року з [PERSON] було розірвано контракт та звільнено з посади директора КП Оздоровчий центр-міська лазня Струмок на підставі ст..40 п.1 КЗпП України. Законом України Про місцеве самоврядування в Україні, зокрема п.10 ч.4 ст.42 встановлено, що міський голова призначає та звільняє з посад керівників підприємств, установ, організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад. Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. [PERSON] стверджує, що її не було належним чином повідомлено про можливе вивільнення та не запропоновано аналогічної посади. Даними твердженнями позивачка неодноразово намагалась ввести суд в оману. Трудовим законодавством передбачено, що при вивільненні працівнику має бути запропонована інша робота за відповідним фахом і лише при відсутності такої роботи інша робота, яка є на підприємстві, установі, організації. Виконавчий комітет двічі попередив [PERSON] про заплановане вивільнення за 2 місяці до звільнення як то вимагає чинне законодавство України, про що вона поставила свій підпис й запропоновано вакантну посаду Фастівської міської ради. Законом не встановлено форми та порядку такого попередження. Тобто його можна зробити як усно, так і письмово. Форма та порядок пропозиції іншої роботи теж законодавчо не визначені. Враховуючи, що вакантні посади керівників комунальних підприємств міста були відсутні позивачці була запропонована наявна посада Фастівської міської ради. Крім того в ч.3 ст.49-2 КЗпП України зазначено, що при відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу, працівник за своїм розсудом звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. В звязку з тим, що на запропоновану посаду [PERSON] своєї згоди не дала, позивачка повинна була сама звернутись до центру зайнятості населення. В своєму позові позивачка посилається на те, що виконавчим комітетом Фастівської міської ради не надавався звіт про заплановане вивільнення працівників до міськрайонного центру зайнятості. Враховуючи, що [PERSON] була штатним працівником КП Оздоровчий центр-міська лазня Струмок, трудова книжка позивачки зберігалась на підприємстві виконавчий комітет не міг подати звіт до центру зайнятості про заплановане звільнення особи, яка не перебуває в штаті ні Фастівської міської ради, ні її виконавчого комітету. Ст.20 ЗУ Про зайнятість населення визначено, що такий звіт має подавати саме підприємство. Підтвердженням даної норми слугує лист Київського обласного центру зайнятості від 07.11.2012 № 1871/09/12-2 в якому зазначено, що саме КП Оздоровчий центр-міська лазня Струмок повинно подавати звіт за формою 4-ПН. Щодо моральної шкоди відповідач вважає вимоги позивачки неаргументованими та недоведеними. Відповідно до Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди моральна шкода-втрата немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст..1167 ЦКУ моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними діями, рішеннями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивачка зазначає, що причиною її душевних страждань є втрата надавати матеріальну допомогу своїм непрацездатним батькам, яким не вистачає пенсії для проживання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачкою не було надано доказів суду, що підтверджувало б складне матеріальне становище її батьків. Крім того, сімейним законодавством передбачено обовязок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків, однак даний обовязок покладається на всіх дітей. [PERSON] не було надано доказів, про те, що своїх батьків вона утримує сама без сторонньої допомоги з боку родичів, а також не надано жодного доказу який би свідчив взагалі про надання позивачкою такої допомоги батькам. Дані обставини не знайшли свого підтвердження і в судовому засіданні. Відповідно до витягу з медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] перебувала на лікарняному з 17.09.12 р. по 21.09.12 року, тобто 5 днів з діагнозом герпетически пояснично-крестовой ганглиолит слева. Постгерпетический болевой синдром. Постгерпетична невролгія-ускладнення герпевірусної інфекції. Збудником цієї хвороби є вірус вітряної оспи, який був перенесений в дитинстві. Даний вірус залишається в організмі людини. Основним фактором ризику виникнення цієї хвороби є жіноча стать, вік, натільні висипання. Отже перебування позивачки на лікарняному з даною хворобою жодним чином не повязано із завданням їй моральної шкоди з боку виконавчого комітету, як це зазначає позивачка в своєму позові. Із вищенаведених доказів та свідчень свідків суд вважає, що немає підстав вважати дії відповідача протиправними та незаконними, крім того відсутній звязок між хворобою позивачки та вини виконавчого комітету в її заподіянні, а також зважаючи, що КП Оздоровчий центр-міська лазня Струмок припинило свою діяльність (відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців) немає жодних підстав для поновлення позивачки на роботі та задоволенні позову в цілому. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed