Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом яким просить суд розірвати шлюб та стягнути аліменти з відповідача, посилаючись на те, що сімя фактично не існує, шлюб носить формальний характер із-за відсутності взаємних почуттів і поваги один до одного, протягом тривалого часу відповідач влаштовує сварки та скандали, застосовуючи при цьому фізичну силу, внаслідок чого вони припинили сімейні відносини, які відновити неможливо, так як вказане суперечить її інтересам. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини і матеріальної допомоги добровільно не надає. А тому позивачка просила суд розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання сина. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини та підстави викладені у позовній заяві, просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, а також просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Авхіменко». Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, погодився на розірвання шлюбу та сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, про що подав суду письмову заяву. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді і підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 28.02.2009 року, від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони сімейних відносин не підтримують, а тому позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як подальше збереження сім"ї суперечить її інтересам та стягнення аліментів на утримання дитини. Вищенаведене підтверджується поясненнями позивачки, відповідача, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини. Згідно ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ним повноліття, тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина до досягнення ним повноліття, в звязку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved