Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про поділ майна подружжя, та просив визнати право власності у рівних частинах на квартиру [ADDRESS] за кожною стороною позову (по 1/5 частині), а також визнати право власності на рівні частини житлового будинку № 20 по вул. Центральній, 15 в с.Рожни, с/т "Десна" Броварського району Київської області, розташованого на земельній ділянці з усіма наявними на ньому надвірними господарськими будівлями та спорудами за кожною стороною, тобто за ним, його дружиною та трьома неповнолітніми дітьми. Свій позов обґрунтовував тим, що між ним та [PERSON] був укладений шлюб. Від спільного шлюбу в них народились діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач посилається на те, що позивачем та [PERSON] в період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу від 16 квітня 2002 року у спільну сумісну власність придбана трьох кімнатна квартира [ADDRESS]. Згідно реєстраційного напису на право встановлювальному документі № 2077 від 14 квітня 2002 року, який записаний у реєстрову книгу за № д. 1395-4, вказана вище квартира на праві власності належить [PERSON] - дружині та [PERSON] - донці в рівних частинах. Посилаючись на вимоги ст. 60 Сімейного Кодексу України позивач зазначає, що вказана квартира є обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] Крім того, позивач вказує, що крім квартири, в період подружнього життя ними придбано земельну ділянку з жилим будинком, що знаходиться по вул. Центральній, 15 в будинку № 20 у селі Рожни, с/т "Десна - З", Броварського району, Київської області. Згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НК № 039968 від 08 серпня 2011 року дана земельна ділянка на праві власності належить [PERSON]. Посилаючись на вимоги ст.ст. 60, 63, ч.2 ст. 69, ч.І ст. 70, п.2 ч.І ст. 71 Сімейного Кодексу України та ст. 368, ч.І, 2, 3 ст. 372 Цивільного Кодексу України позивач зазначає, що оскільки у сторін по справі є троє дітей, які згідно чинного законодавства мають право на житло як і їх батьки, не тільки на рівні частки спірної трьох кімнатної квартири [ADDRESS], а й на рівні частки спірного будинку № 20 по вул. Центральній, 15 в с. Рожни с/т "Десна-3" Броварського району Київської області. Одночасно позивач зазначив, що він та його дружина [PERSON] розуміючи обовязок утримувати дітей, та враховуючи, що в сімї позивача та відповідача склалися добрі, щирі та дружні відносини, що свідчать про те, що, ані позивач, ані відповідач - [PERSON], не будуть проти такого поділу спільного майна, оскільки це їх рідні діти, яким вони бажають усього найкращого та зроблять для цього усе від них залежне. Позивач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, суду надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, та уточнень до неї. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на адресу суду направила заяву в якій просила розглядати справу про поділ майна подружжя у її відсутності, проти задоволення позовних вимог в повному обсязі не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Просила позовні вимоги задовольнити. Суд вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 вересня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених у м. Києві, про що зроблено запис за № 3117 в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу. Від спільного шлюбу в них народились троє дітей: [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (копії свідоцтв про народження а.с. 14, 15). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] на підтвердження вимог, суду пояснив, що саме зі сторони [PERSON] було здійснено недобросовісне виконання своїх обовязків як сторони у іншій цивільній справі яка слухається у Броварському міськрайонному суді Київської області, та не вірно повідомлено суд про номер спірного будинку, який знаходиться в селі Рожни, по вул. Центральній, 20, оскільки згідно рішення Броварського районного суду Київської області від 05 червня 2000 року та договору купівлі-продажу садового будинку 27 квітня 2004 року їй був відчуджений житловий будинок № 21 по вул. Центральній, в с.Рожни, Броварського району, Київської області, а в договорі купівлі- продажу будинку, який посвідчувався нотаріусом Броварського районного округу [PERSON] допущена помилка та невірно зазначений номер будинку № 20, замість № 21. А також не співпадають і кадастрові номери на земельні ділянки. Крім того, представник позивача зазначив, що хоч ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2011 року скасована судом, але за [PERSON] залишається зареєстрованим у Броварському МБТІ право власності на садовий будинок та земельну ділянку за вищевказаною адресою. Але вказані твердження представника позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються наявними в матеріалах доказами. Як вбачається з матеріалів справи, а саме витягу про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Київської обласної ради "Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 19 квітня 2011 року садовий будинок за адресою Київська область, Броварський район, с.Рожни, "Десна-3" садове товариство масиву садових товариств "Трудовик" по вул. Центральній, 15 будинку 20 зареєстровано за [PERSON] на підставі ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2011 року. Згідно копії технічного паспорту на будинок № 20 по вул.Центральній, 15 в с. Рожни, Броварського району, Київської області за вказаною адресою окрім будинку під літерою "А-2" розташовані: баня - Б, альтанка - Г, колонка - К, огорожа - N. Попереднім власником вказаного майна вказаний [PERSON] Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 039908 виданого 08 серпня 2011 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на праві постійного користування землею договорів оренди землі за № 322120001006552, за [PERSON] на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області по справі № 2-1545/ 11 від 08 квітня 2011 року зареєстровано право власності на землю площею 0,0600 га, що розташована за адресою Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, СТ "Десна - 3" з цільовим призначенням для ведення садівництва. Кадастровий номер земельної ділянки 3221287201:01:082:0131. 08 квітня 2011 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області по цивільній справі № 2-1545/11 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення подвійної суми завдатку затверджена мирова угода про визнання за [PERSON] права власності на садовий будинок з надвірними будівлями № 20 по вул. Центральній, 15 в с. Рожни, Броварського району Київської області та земельну ділянку площею 0,06 га, розташовану за адресою Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, СТ "Десна - 3", кадастровий номер земельної ділянки 3221287201:01:082:0131. 27 лютого 2012 року колегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2011 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. В ухвалі колегії судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 27 лютого 2012 року міститься посилання на порушення норм ст. 175 ЦПК України та зазначається, що в провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа № 2-4/11 року за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: відкрите акціонерне товариство "Райффазейн банк Аваль", Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" про поділ майна подружжя та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Предметом спору в даній справі є, зокрема, права на садовий будинок з надвірними будівлями за № 20 по вул. Центральній, 15 в селі Рожни Броварського району Київської області "Десна - 3" садового товариства масиву садових товариств "Трудовик" та на земельну ділянку для садівництва, на якій розташований вказаний будинок. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2008 року про забезпечення позову по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа відкрите акціонерне товариство "Райффазейн банк Аваль", Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" про поділ майна подружжя за заявою [PERSON] накладено заборону на відчуження [PERSON] садового будинку з надвірними будівлями за № 20 по вул. Центральній, 15 в селі Рожни Броварського району Київської області, що зареєстрований на праві власності на імя [PERSON] згідно договору купівлі-продажу садового будинку від 27 квітня 2004 року, а також заборону на відчуження земельної ділянки для садівництва, на якій розташований вказаний будинок. Апеляційний суд Київської області зазначає, що затвердженням мирової угоди суд першої інстанції вирішив спір між позивачем та відповідачем щодо відчудження садового будинку з надвірними будівлями за № 20 по вул. Центральній, 15 в с. Рожни Броварського району Київської області та земельної ділянки, не враховуючи при цьому прав [PERSON] на вказане спірне нерухоме майно, з приводу якого перебуває в провадженні зазначена справа. Судом також встановлено, що 16 квітня 2002 року між [PERSON], Крушені цьким О. М., [PERSON], [PERSON] з одного боку та [PERSON], яка також діяла від імені неповнолітньої дитини [PERSON] з іншої сторони укладений договір купівлі-продажу квартири в рівних частинах кожний за № 40 в будинку № 8 - г, по вул. Полярній, в м. Києві. Зареєстрований в реєстрі за № 1 - 1146. Вказаний договір купівлі-продажу квартири зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна на праві приватної власності за [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Договір зареєстрований у реєстровій книзі № д. 1395-4 за реєстровим № 2077, 14 квітня 2002 року. Відповідно ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно ст.ст. 69, 70 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В п. 22, ЗО Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначається поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 СК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). У відповідності до ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності до п. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином оцінюючи виниклі правовідносини, з врахуванням наведених обставини справи, суд дійшов до висновку, що як при подачі позову до суду, так і під час розгляду справи у судовому засіданні представником позивача не обґрунтовані позовні вимоги, а обставини на які він посилається є недоведеними, щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя з визнанням за кожним (позивачем, його дружиною, неповнолітніми дітьми та повнолітньою донькою) права власності по 1/5 частині вказаного майна, всупереч вищенаведеним нормам в яких зазначено, що частки майна, набутого за час шлюбу та є обєктом права спільної сумісної власності подружжя є рівними, а відступлення від засади рівності часток подружжя відбувається за наявності обставин визначених ч. 2, 3 ст. 70 СК України. Відповідно п.1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" судам роз'яснено, що при ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до положень ч.І ст. 12, ч.І ст. 15, ч.І ст. 16 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд та має право звернутись до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права та інтересу. Згідно зч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Під час розгляду справи суд дійшов до висновку, що позивач та його представник не надали суду жодного доказу того, що відповідачами було порушено, невизнано або оспорюються його права чи інтереси. Оскільки окрім наведених обставин, в змісті позовної заяви позивач посилається на те, що і відповідач не заперечуватиме проти задоволення заявлених вимог, так як між ними та дітьми склалися добрі, щирі та дружні відносини, що на думку виключає спірні правовідносини. Відповідно ч. 1, ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Outcome: dismissed