Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, зазначивши в ньому, що у 2000 р. познайомився з відповідачкою по справі, з якою перебував у фактичних шлюбних відносинах та 18 серпня 2001 року народився син, Максим, якого позивач визнав своїм, та зареєстрував його на своє прізвище, що підтверджується свідоцтвом про народження сина. 05 жовтня 2001 року з відповідачем по справі позивач зареєстрував шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 1323. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження № 1-МИ №047585. Після реєстрації шлюбу стали проживати разом із батьками позивача у житловому будинку за вказаною вище адресою, оскільки ні позивач ні відповідачка власного житла не мали, відповідачка за згодою батьків проживала без реєстрації, зареєстрована вона у с. Зарічанка Чимировецького району Хмельницької області. Під час сумісного проживання, у період з 2001 по 2004рр., виявилась несумісність характерів, відповідачка виявилась не готовою до сімейного життя, були випадки,коли відповідачка витрачала кошти не на потреби сімї, навіть ті, які призначались для сина, не цікавилась проблемами сім'ї, через що між нами постійно виникали сварки та непорозуміння. Такі відносини призвели до того, що у 2004році відповідачка забрала сина, власні речі та речі дитини, залишила помешкання, в цьому приймала участь її матір, яка спеціально приїжджала з Хмельницької області. З того часу не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарствам втратили почуття любові, поваги та довіри, їх сім'я остаточно розпалася, шлюб багато років існує формально,подальше його збереження суперечило б інтересам позивача та інтересам їх сина, вважає, що поновлення сім'ї неможливе, тому позивач бажає шлюб розірвати. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, але сама звертатись до суду не бажає, наполягала, щоб це зробив позивач. Спільного майна разом з відповідачкою під час шлюбу не придбали, тому будь-якого спору про поділ спільного майна подружжя не мають. На протязі останніх майже 8 років відповідачка перешкоджає позивачу бачитись з сином, ніколи не дозволяє забирати його додому та займатись його вихованням та спілкуванням. Під час його відвідувань позивач надавав матеріальну допомогу, не заперечує проти сплати аліментів, проте відповідачка не наполягає на стягненні з позивача аліментів, вважає,що це питання ми можемо вирішити за взаємною згодою. Позивач не заперечую, щоб після розірвання шлюбу син [PERSON] залишився проживати разом із відповідачкою, це питання сторони погодили добровільно. Просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили позов розірвати. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 жовтня 2001 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сімї стали неможливими, їх сімя існує формально. Суд вважає, що сімя розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved