Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-29 00:00:00

20 квітня 2012 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Піщанська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку. Позивач [PERSON] у своєму позові з урахуванням уточнень до позовної заяви посилалась на те, що 28 березня 2011 року між нею та [PERSON] був укладений договір про інвестування та сумісне будівництво. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов`язалася надати дві земельні ділянки та організувати на них будівництво трьох житлових будинків (1а, 1б, [ADDRESS] , а [PERSON] , в свою чергу, зобов`язалася забезпечити інвестування будівництва житлових будинків. На виконання умов договору Відповідачем було надано дві земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,25 га та 0,2498 га, які належать [PERSON] на приватної власності, а позивачем, в свою чергу, було внесено на будівництво житлових будинків суму інвестицій у розмірі 400\~000,00 гривень. Позивач зазначила в заяві, що пунктом 3.1.1. договору передбачений строк вводу до експлуатації об`єкту інвестування - ІV квартал 2011 року Відповідно до п. 1.3 договору після закінчення будівництва та вводу до експлуатації об`єктів інвестування відповідач зобов`язався передати у власність [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 196,7 кв.м. та земельну ділянку для обслуговування будинку загальною площею 1665 кв.м. Також, відповідно до умов договору, інвестування (п.3.1.) Відповідач зобов`язалась організувати будівництво житлових будинків, ввести їх до експлуатації та надати Інвестору усі необхідні документи для оформлення прав власності на житловий будинок та земельну ділянку. Позивач [PERSON] посилалася на те, що до теперішнього часу будівництво житлових будинків виконано в повному обсязі, але Відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо введення побудованих житлових будинків в експлуатацію та передачі Позивачу усіх необхідних документів для оформлення прав власності на об`єкт інвестування та земельну ділянку, в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] в позовній заяві просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] та складається з: літ. А будинок, літ. а тераса, літ а1 навіс, загальною площею 211,1 кв.м., житловою площею 103,9 кв.м., №1 огорожа без введення в експлуатацію та земельну ділянку, адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1606 га. 20 серпня 2012 року від відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа Піщанська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання права власності, а саме, про визнання за нею права власності на житлові будинки за адресою: [ADDRESS] , що складається з: літ. А будинок, літ. а тераса, літ а1 навіс, загальною площею 184,0 кв.м., житловою площею 95,5 кв.м., літ. Б навіс, №1 огорожа; за адресою: [ADDRESS] , що складається з: літ. А будинок, літ. а тераса, літ а1 навіс, загальною площею 211,1 кв.м., житловою площею 103,9 кв.м., №1 огорожа; за адресою: [ADDRESS] , що складається з: літ. А будинок, літ. а тераса, літ а1 навіс, загальною площею 219,2 кв.м., житловою площею 114,5 кв.м., №1 огорожа без введення в експлуатацію та визнати за нею право власності на земельні ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1538 га; за адресою [ADDRESS] загальною площею 0,1606 га; за адресою [ADDRESS] загальною площею 0,1854 га. У зустрічній позовній заяві [PERSON] посилалася на те, що їй на праві власності належать земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,25 га та 0,2498 га. Земельні ділянки належать їй на підставі договорів купівлі-продажу від 21.03.2011 р., посвідчених приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В. за реєстровими номерами 483 та 486 та зареєстровані в Поземельній книзі 05 серпня 2011 року за реєстровими номерами 1223285500:03:016:0437:3:1 та 1223285500:03:016:0436:3:1 відповідно. Користуючись своїми правами власника земельних ділянок нею були побудовані на належних їй земельних ділянках житлові будинки, яким згідно рішення Виконкому Піщанської сільської ради були присвоєно наступні адреси: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] . В березні 2012 року Новомосковським районним комунальним підприємством БТІ «Інвентаризатор» були виготовлені технічні паспорти на побудовані житлові будинки. Оскільки, відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно, в зустрічній позовній заяві [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно. В судове засідання представник позивача не з`явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без її участі. В своїй заяві до суду представник позивача просила задовольнити позовні вимоги [PERSON] , позовні вимоги [PERSON] визнала частково, не заперечувала проти задоволення зустрічних позовних вимог в частині визнання права власності на житлові будинки та земельні ділянки за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] , в іншій частині зустрічного позову просила відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, просила задовольнити зустрічні позовні вимоги. Представник Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, винести рішення згідно до чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, докази, які надані сторонами, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню, підлягають задоволенню в повному обсязі, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст..ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що згідно договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 21 березня 2011 року [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,25 га та 0,2498 га. Договори купівлі-продажу земельних ділянок від 21 березня 2011 року, посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В. за реєстровими номерами 483 та 486 та зареєстровані в Поземельній книзі 05 серпня 2011 року за реєстровими номерами 1223285500:03:016:0437:3:1 та 1223285500:03:016:0436:3:1 відповідно. Також судом встановлено, що 28 березня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про інвестування та сумісне будівництво. Відповідно до умов договору про інвестування [PERSON] зобов`язалась надати дві земельні ділянки та організувати на них будівництво трьох житлових будинків ( [ADDRESS] , 1б, [ADDRESS] , а інвестор, в свою чергу, зобов`язався забезпечити інвестування будівництва житлових будинків. Встановлено, що [PERSON] на виконання умов договору про інвестування було передано [PERSON] на будівництво житлових будинків сума інвестицій у розмірі 400\~000, 00 гривень. Судом встановлено, що відповідно до п. 1.3 договору після закінчення будівництва та вводу до експлуатації об`єктів інвестування [PERSON] зобов`язалася передати у власність [PERSON] житловий будинок 1б загальною площею 196,7 кв.м. та земельну ділянку для обслуговування будинку загальною площею 1665 кв.м. Також встановлено, що відповідно до технічних паспортів виготовлених Новомосковське районне комунальне підприємство БТІ «Інвентаризатор» 01 березня 2012 року побудовано три індивідуальних житлових будинків 100 відсотків готовності. Судом встановлено, що згідно рішення Виконкому Піщанської сільської ради житловим будинкам було присвоєно адреси: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] . Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] відповідає будівельному номеру 1а та відповідно до технічного паспорту складається з: літ. А будинок, літ. а тераса, літ а1 навіс, загальною площею 184,0 кв.м., житловою площею 95,5 кв.м., літ. Б навіс, №1 огорожа. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , відповідає будівельному номеру 1б та відповідно до технічного паспорту складається з: літ. А будинок, літ. а тераса, літ а1 навіс, загальною площею 211,1 кв.м., житловою площею 103,9 кв.м., №1 огорожа. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , відповідає будівельному номеру 1в та відповідно до технічного паспорту складається з: літ. А будинок, літ. а тераса, літ а1 навіс, загальною площею 219,2 кв.м., житловою площею 114,5 кв.м., №1 огорожа. Судом встановлено, що фізичною особою-підприємцем [PERSON] (ліцензія серії АВ № 421204, строк дії з 29.09.2008 р. по 28.09.2013 р.) було виготовлено технічну документацію із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку при поділі чи об`єднанні земельної ділянки, відповідно до якого житловому будинку за адресою [ADDRESS] по фактичному розміщенню будинку відповідає земельна ділянка розміром 0,1538 га; житловому будинку за адресою [ADDRESS] відповідає земельна ділянка розміром 0,1606 га; житловому будинку за адресою [ADDRESS] відповідає земельна ділянка розміром 0,1854 га. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договору. Згідно зі ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Особа, яка виготовила, (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. \~ \~ \~ \~Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) . Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затверджено проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Проте, в силу ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ні, якщо це не порушує прав інших осіб. Також, п.2 ст. 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Будівництво житлових будинків проведено у відповідності з будівельними нормами та правилами. Так, згідно до обстеження та оцінки технічного стану будівельних конструкцій житлових будинків за адресами [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] , яке проведено Товариством з обмеженою відповідальністю „СТЕКОНІК, ЛТД (ліценція серії АГ № 574126, термін дії ліцензії з 04 лютого 2011 року по 04 лютого 2016 року) встановлено, що технічний стан будівельних конструкцій житлових будинків знаходяться в нормальному стані, придатному для подальшої експлуатації за функціональним призначенням та відповідають категорії К-1. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 375, 376 ЦК України, суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на житлові будинки за адресою: [ADDRESS] якому відповідає будівельний номер 1а та складається з: літ. А будинок, літ. а тераса, літ а1 навіс, загальною площею 184,0 кв.м., житловою площею 95,5 кв.м., літ. Б навіс, №1 огорожа та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , якому відповідає будівельний номер 1в та складається з: літ. А будинок, літ. а тераса, літ а1 навіс, загальною площею 219,2 кв.м., житловою площею 114,5 кв.м., №1 огорожа без введення в експлуатацію, а також на земельні ділянки по фактичному розміщенню житлових будинків за адресою: [ADDRESS] та адресою: [ADDRESS] . Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами інвестицій відповідно до законодавчих актів України, а ст. 4 цього Закону визначено, що об`єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, а також майнові права. Згідно зі ст. 876 ЦК України власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обмежень» обов`язковій державній реєстрації підлягають, зокрема право власності на нерухоме майно. У відповідності до ст. 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналогічні вимоги містяться і у ст. 377 ЦК України. Враховуючи те, що до позивача перейшло право власності на житлові будинки суд приходить до переконання, що у відповідності до ст. 377 ЦК України і ст. 120 Земельного Кодексу України, до неї перейшло і право власності земельною ділянкою, на яких розташоване зазначене нерухоме майно. Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або і вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За таких підстав, суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі та визнати за нею право власності житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що відповідає будівельному номеру 1б та складається з: літ. А будинок, літ. а тераса, літ а1 навіс, загальною площею 211,1 кв.м., житловою площею 103,9 кв.м., №1 огорожа без введення в експлуатацію та земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданої квитанції, позивач [PERSON] понесла судові витрати в сумі 3129,00 грн. які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] .. Згідно наданої квитанції, за зустрічним позовом позивач [PERSON] понесла судові витрати в сумі 3129,00 грн. які підлягають стягненню на її користь з [PERSON] .

Outcome: partial