Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсними договорів оренди автомобіля Mitsubishi\~Lancer укладені між [PERSON] та Українським державним центром позашкільної освіти від 05.05.2008 б/я, від 24.06.2008 б/н, від 20.02.2009 б/н. від 29.04.2009 № 2, від 05.12.2009 № 3, від 11.03.2010 № 2010-1, від 19.05.2010№ 2010-1, від 01.09.2010 № 2010 - 1, від 21 січня 2011 № 2010 - 1, 23.09.2011 №2011-2. Свій позов обгрунтовує тим, що з 18 листопада 2000 року і до цього часу відповідач обіймає посаду Директора Українського державного центра позашкільної освіти. [PERSON] керує Українським державним центром позашкільної освіти на підставі єдиноначальності та умовах, викладених у чинному на даний момент контракті від 18 лютого 2008 року між відповідачем та Міністерством освіти і науки України. Відповідно до п.4.7. контракту [PERSON] забезпечується службовим автомобілем для поїздок у службових справах, або відповідно компенсацією при використанні власного автомобіля. За відсутності власних транспортних засобів в Українському державному центрі позашкільної освіти відшкодування витрат директору за використання власного автомобіля Mitsubishi\~Lancer д.н.з. [NUMBER] у службових цілях здійснювалось шляхом укладення договорів найму (оренди) вказаного автомобіля між [PERSON] та Українським державним центром позашкільної освіти. За період з 2008 по 2011 роки були укладені договори оренди (найму) автомобіля: від 05.05.2008 б/н на суму відшкодування витрат 14700 грн, від 24.06.2008 б/н на суму відшкодування витрат 36155 грн., від 20.02.2009 б/н на суму відшкодування витрат 12750 грн., від 29.04.2009 № 2 на суму відшкодування витрат 12750 грн., від 05.12.2009 № 3 на суму відшкодування витрат 25500 грн., від 11.03.2010 № 2010-1 на суму відшкодування витрат 12750 грн., від 19.05.2010 № 2010-1 на суму відшкодування витрат 12750 грн., від 01.09.2010 № 2010 - 1 на суму відшкодування витрат 28500 грн., від 21 січня 2011 № 2010 - 1 на суму відшкодування витрат 28500 грн., 23.09.2011 № 2011-2 на суму відшкодування витрат 28 500 грн. Всього на загальну суму 212 855 грн. Позивач вказує на те, що договори оренди (найму) автомобіля [NUMBER] укладались відповідно до Звітів про експертну оцінку транспортного засобу, а саме: Звіт про експертну оцінку транспортного засобу від 17 червня 2008 року № 004560; Звіт про експертну оцінку транспортного засобу від 05 грудня 2009 року № 005535; - Звіт про експертну оцінку транспортного засобу від 08 січня 2009 року № 005085; - Звіт про експертну оцінку транспортного засобу від 18 травня 2010 року № 000030; - Звіт про експертну оцінку транспортного засобу від 01 вересня 2010 року № 000111; - Звіт про експертну оцінку транспортного засобу від 21 січня 2011 року № 000058; - Звіт про експертну оцінку транспортного засобу від 22 вересня 2011 року № 000249. Позивач зазначає, що договори оренди автомобіля укладені у нотаріально встановленій формі відповідно п.іст.6, п.1 ст. 759, п.1 ст. 760, п.1 ст. 761, п.1 ст. 763, п. 1 ст. 798 та ст.. 801 Цивільного Кодексу України. Контроль за правильністю здійснення відшкодування витрат [PERSON] за використання власного автомобіля відповідно до кошторисів доходів і видатків Українського державного центра позашкільної освіти, затверджених Міністерством освіти і науки України у встановленому порядку здійснювало Управління державного казначейства у Печерському районі м. Києва. Відповідно наданих послуг по використанню автомобіля між позивачем та відповідачем укладені Акти прийму - здачі наданих послуг з оренди автомобіля, що додаються до позовної заяви, і які в подальшому оплачені Управлінням державного казначейства у печерському районі м. Києва. У грудні 2011 року під час здійснення ревізії фінансово-господарської діяльності Українського державного центра позашкільної освіти за період 2008 -2011 років, ревізорами зроблено зауваження, що не засвідчення нотаріально договорів оренди автомобіля є порушенням вимог ст. 799 ЦК України. Позивач посилається на вимоги ч. І ст. 220, ч.2 ст. 220 ЦК України та вказує на те, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулось повне виконання договорів, що підтверджується наявними договорами оренди (найму) автомобіля. Актом прийму-передачі автомобіля Mitsubishi\~Lancer д.н.з. [NUMBER] від [PERSON] до Українського державного центру позашкільної освіти, Актами прийму-здачі наданих послуг з відмітками Управління державного казначейства у Печерському районі м. Києва про перерахування коштів [PERSON] за оренду автомобіля. Позивач зазначає, що з дозволу Управління державного казначейства у Печерському районі м. Києва вищеперелічені договори оренди автомобіля не засвідчувались нотаріально, що і стало причиною ухилення від нотаріального посвідчення договорів оренди автомобіля Mitsubishi\~Lancer д.н.з. [NUMBER]. Крім того, позивач посилається на п. 4.7. контракту згідно якого [PERSON] забезпечується службовим автомобілем для поїздок у службових справах, або відповідною компенсацією при використанні власного автомобіля. А також у відповідності з положеннями ст. 125 Кодексу Законів про працю, працівники, які використовують свої інструменти для потреб підприємства, установи, організації, мають право на одержання компенсації за їх зношування (амортизацію). Розмір і порядок виплати цієї компенсації, якщо вони не встановлені в централізованому порядку, визначаються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з працівником. Головна державна податкова адміністрація у своєму листі від 01 грудня 1995 року, № 10-214/10-5759 Про деякі питання оподаткування зазначає, що автомобіль може бути інструментом працівника, який він використовує для потреб підприємства. За відсутності власних транспортних засобів в УДЦПО для встановлення розміру і порядку виплати компенсації при використанні у службових цілях власного автомобіля директору [PERSON], найбільш прийнятною для бюджету формою є форма договору оренди (найму) автомобіля. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановивши обставини в справі та виниклі правовідносини, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного. Відповідно ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що дійсно між Українським державним центром позашкільної освіти та [PERSON] укладені договори оренди (найму) автомобіля Mitsubishi\~Lancer д.н.з. [NUMBER] від 05.05.2008 б/н, від 24.06.2008 б/н, від 20.02.2009 б/н, від 29.04.2009 № 2, від 05.12.2009 № 3, від 11.03.2010 № 2010-1, від 19.05.2010 № 2010-1, від 01.09.2010 №2010-1, від 21 січня 2011 №2010-1,23.09.2011 №2011-2. В порядку виконання умов договорів оренди (найму) автомобіля відповідачу виплачена орендна плата на загальну суму 212 855 грн., що підтверджується платіжними дорученнями за № 24 від 25 червня 2008 року, № 42 від 22 липня 2008 року, № 61 від 29 серпня 2008 року, № 70 від 26 вересня 2008 року, № 82 від 17 листопада 2008 року, № 100 від 16 грудня 2008 року, № 3 від 27 лютого 2009 року, № 12 від 27 березня 2009 року, № 82 від 30 квітня 2009 року, № 115 від 27 травня 2009 року, № 180 від 02 липня 2009 року, № 483 від 08 грудня 2009 року, № 29 від 29 січня 2010 року, № 129 від 30 березня 2010 року, № 262 від 20 травня 2010 року, № 285 від 08 липня 2010 року, № 538 від 10 вересня 2010 року, № 659 від 22 жовтня 2010 року, № 789 від 14 грудня 2010 року, № 357 від 17 червня 2011 року, № 574 від 28 вересня 2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, положення якої застосовуються згідно з ч. 2 ст. 806 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Як вбачається з ч. 2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до положень ч. 2 ст.220 ЦК суд може визнати договір дійсним у разі якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові Про судову практику у справах про визнання правочинів недійсними роз'яснив, що нікчемним є правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Вирішуючи спір про визнання правочину. який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ТІК. Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні представник позивача як на підставу своїх вимог послався на те. що у грудні 2011 року під час здійснення ревізії фінансово-господарської діяльності Українського державного центра позашкільної освіти за період з 2008 року по 2011 рік, ревізорами зроблено зауваження, що не засвідчення нотаріально договорів оренди автомобіля є порушенням вимог ст. 799 ЦК України. При цьому представник позивача стверджує, що саме така форма та порядок укладення договору оренди (найму) автомобіля була найбільш прийнятною для бюджету позивача для виплати компенсації при використанні у службових цілях власного автомобіля директором [PERSON] та проводилась із дозволу Управління державного казначейства у Печерському районі м. Києва, яке і контролювало правильність розміру і порядок виплати компенсації, крім того представник посилався на ст. 125 Кодексу Законів про працю. Така форма та порядок компенсації витрат на використання власного автомобіля в службових цілях повністю влаштовувало сторони. В даному разі представник позивача зазначив, що відповідач [PERSON] ухилявся від укладення вказаного договору оренди (найму) автомобіля, оскільки до грудня 2011 року контролюючі органи влаштовувала така форма договору. З такими твердженнями погодився і відповідач по справі. При цьому зазначив, що сплата орендної плати за договором оренди (найму) автомобіля це і є виплата компенсації за використання ним власного автомобіля у службових цілях. Суд при вище встановлених обставинах не може розцінювати дії відповідача [PERSON] як ухилення від нотаріального посвідчення договору в розумінні ст. 220 ЦК України, крім того в судовому засіданні не встановлені обставини та не надані докази того, що позивач мав наміри укласти договори в нотаріальній формі, але відповідач при цьому від укладення договору ухилявся. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed