Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-15 00:00:00

В жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Позивач в позовній заяві посилався на те, що 07 липня 2008 року о 13 годині 30 хвилин, відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом ДЕУ Ланос д/н [NUMBER], рухаючись по вул. Калиновій в м. Дніпропетровську, знаходячись в стані алкогольного спяніння, при виконанні повороту праворуч, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та стан транспортного засобу, щоб контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем Мерседес Бенцд\\н АЕ 03-50 ВК, під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2008 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1, ст. 124 КУпАП. На момент скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Мерседес Бенцд\\н АЕ 03-50 ВК, що належить на праві власності [PERSON] Згідно з висновком спеціаліста - автотоварознавця розмір матеріального збитку становить 52\~328,21 грн. Зазначена шкода відповідачем не була відшкодована [PERSON], тому останній з метою отримання відшкодування звернувся до [PERSON] (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою, яке здійснило виплату відшкодування потерпілій особі, [PERSON], в розмірі 26\~370,00 грн. Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов'язок з відшкодування шкодив заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 02.02.2009 МТСБУ звернулося до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, але до цього часу відповідач відшкодування не здійснив. Крім того, МТСБУ понесло витрати у розмірі 2 000,00 грн. за послуги з надання правової допомоги з боку ПП Юридична фірма Платонза контрактом № 45 від 11.11.2009 року, та витрати у розмірі 100,00 грн. за надання послуг аварійного комісара. Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача МТСБУ кошти в розмірі: понесених витрат з відшкодування потерпілій особі 26\~370,00 грн., витрати з надання послуг аварійного комісара 100,00 грн., витрат за послуги з надання правової допомоги - 2 000,00 грн., судові витрати: судовий збір в розмірі 264,70 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн., а всього 28\~854,70 грн. Відповідно до клопотання від 16.05.2012 року просили розглядати справу без представника позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання у справі не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, відповідач [PERSON], 07 липня 2008 року о 13 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом ДЕУ Ланос д/н [NUMBER], рухаючись по вул. Калиновій в м. Дніпропетровську, знаходячись в стані алкогольного спяніння, при виконанні повороту праворуч, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та стан транспортного засобу, щоб контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем Мерседес Бенцд\\н АЕ 03-50 ВК, під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку, чим порушив п.п. 1.3,1.4,1.5., 2.9 а, 12.1 ПДР України. Згідно довідки відділу ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області № 14/1-3710ск від 29.07.2008 року дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] вимог пунктів 2.9 а, 12.1 Правил дорожнього руху України (а.с. 8). Відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2008 року [PERSON] визнано винним в ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки (а.с. 11). У результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Мерседес Бенцд\\н АЕ 03-50 ВК, власником якого є [PERSON]. Згідно з висновком спеціаліста - автотоварознавця № 39/07/08 від 19.07.2008 року розмір матеріального збитку становить 52\~328,21 грн. (а.с. 16-19). На момент скоєння ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки спричинену шкоду відповідачем не було відшкодовано потерпілій особі [PERSON], останній, з метою отримання відшкодування, звернувся до [PERSON] (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою (а.с. 12). Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівпозивач відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Позивачем [PERSON] (транспортним) страховим бюро України було здійснено виплату відшкодування потерпілій особі, [PERSON], в розмірі 26\~370,00 грн. (а.с. 15). Таким чином, позивачем було виконало покладені на нього Законом обов'язок з відшкодування шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. 02.02.2009 року позивач звернувся до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку (а.с. 13), але до цього часу відповідачем відшкодування не здійснене. Виходячи із вищевикладеного позовні вимоги в частині відшкодування понесених витрат потерпілій особі знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення витрат за надання послуг аварійного комісара у розмірі 100,00 грн., оскільки ці витрати належать до господарської діяльності страховика, то суд не вбачає законних підстав для стягнення із відповідача. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати відповідно до задоволених вимог в розмірі 383 грн. 70 коп. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Як вбачається із матеріалів справи між [PERSON] (транспортним) страховим бюро України і Приватним підприємством Юридична фірма Платон 11 листопада 2009 року укладено Контракт про надання правової допомоги та оплачено відповідно платіжного доручення 26 серпня 2011 року - 2000 грн.00 коп. ( а.с.9). Однак в судовому засіданні ані адвокат, ані представник позивача участі не приймав, і за таких обставин законних підстав для стягнення витрат по оплаті допомоги адвоката у суду не має.

Outcome: partial