Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Банк «Фінанси та Кредит»в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління»звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 7472 грн. 41 коп. та судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 14.03.2012 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір № 040-Z/009753 про відкриття карткового рахунку [PERSON]. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу в тимчасове користування відновлювальну кредитну лінію в розмірі ліміту овердрафту в сумі 5000 грн. зі сплатою 54 % річних, з зобовязанням повернути гроші до 15.03.2015 року. У порушення зазначених норм законодавства та умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з чим, за кредитним договором станом на 25.10.2012 року виникла заборгованість в сумі 7472 грн. 41 коп., яка складається з 4027 грн. 77 коп. заборгованість за кредитом; 975 грн. 23 коп. - заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитом, 1953 грн. 12 коп. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом, 46 грн.37 коп. заборгованість зі сплати відсотків за несанкціонований овердрафт за користування кредитом, 469 грн. 92 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, у разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи та враховуючи, що згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.03.2012 року позивач та [PERSON] уклали договори №040-Z/009753 про відкриття карткового рахунку, №300-007151/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту (а.с.25-36). Відповідно до п. 2.1 договору №300-007151/12-00938-вкл-к позивач надав відповідачу в тимчасове користування відновлювальну кредитну лінію в розмірі ліміту овердрафту в сумі 5000грн. зі сплатою 54 % річних з зобовязанням повернути гроші до 15.03.2015 року. Відповідно до п.6.1 договору №300-007151/12-00938-вкл-к за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, комісійної винагороди відповідач сплачує позивачу пеню із розрахунку 60 % річних від простроченої суми за кожний день прострочення Відповідно до п. 3.4 договору №300-007151/12-00938-вкл-к позивач має право призупинити видачу кредитних коштів, а також вимагати від відповідача дострокового повернення в повному обсязі Кредитних коштів, виданих у рамках відновлювальної кредитної лінії, і виконання всіх зобовязань за цим Договором. Відповідно до п.5.1.3 договору №040-Z/009753 клієнт несе повну відповідальність за заборгованість на картковому рахунку. Однак, відповідач в порушення умов договору не виконала взятих на себе зобовязань, у звязку з чим станом на 25.10.2012 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 7472 грн. 41 коп. (а.с.9-10). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved