Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-10 00:00:00

Позивач ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про банківське комплексне обслуговування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.03.2007 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра»та відповідачем [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування шляхом отримання позивачем особисто від відповідача письмового підтвердження про приєднання до умов договору, підписаного відповідачем, яким є «Анкета клієнта на оформлення кредитної картки»та підписання Виписки-повідомлення. Відповідно до пунктів 2.3, 3.3, 3.4, 11.2 договору та на підставі анкети позивач видав відповідачу кредитну картку VISА, відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України за тарифним пакетом «Справжня кредитна картка «45 днів кредиту без відсотків», встановив ліміт кредитування в розмір 20 000 грн. та забезпечив видачу кредиту шляхом списання з карткового рахунку сум за рахунок кредитних коштів в межах встановленого ліміту кредитування. Відповідач зобов'язався здійснювати оплату послуг позивача згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами даного договору, здійснювати погашення обов'язкових мінімальних платежів. Відповідно до умов договору позивач нараховує відсотки, розмір яких встановлюється згідно умов тарифного пакету «Справжня Кредитна Картка «45 днів кредиту без відсотків»та зазначається в виписці повідомленні. У звязку з порушенням умов договору 42 030, 35 грн. Просить стягти з [PERSON] указану суму, а також судові витрати. Позивач ПАТ «КБ «Надра» у судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника, за матеріалами справи. Позов підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов ПАТ «КБ «Надра»визнав частково. Просив розстрочити виконання рішення суду строком на сім місяців. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього заборгованості за кредитом в частині сплати основного боргу, по нарахуванню процентів та штрафу, прохає не стягувати несплачені відсотки, які утворилися внаслідок дії додаткової відсоткової ставки за перевищення ліміту кредитування та прострочення сплати мінімального платежу, внаслідок його тяжкого майнового стану. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи без його участі. Судом встановлено: 26.03.2007 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра»та відповідачем [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування шляхом отримання позивачем особисто від відповідача письмового підтвердження про приєднання до умов договору, підписаного відповідачем, яким є «Анкета клієнта на оформлення кредитної картки»та підписання Виписки-повідомлення, що надається позивачем відповідачу (а.с.11,12). Приєднавшись до договору відповідач та позивач визначились з усіма істотними умовами договору, а саме: найменуванням банківського продукту «кредитна картка з пільговим періодом кредитування «45 днів кредиту без відсотків»; валютою рахунку - українська гривня; сумою ліміту кредитування 20 000 гривень; відсотковою ставкою за користування кредитом, що зазначена у виписці-повідомленні 25,56% річних (а.с.12, 13-14). Відповідно до ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно із ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу (далі ЦК) України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до умов договору та на підставі анкети позивач видав відповідачу кредитну картку VISА, відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України за тарифним пакетом «Справжня кредитна картка «45 днів кредиту без відсотків», встановив ліміт кредитування в розмір 20 000 грн. та забезпечив видачу кредиту шляхом списання з карткового рахунку сум за рахунок кредитних коштів в межах встановленого ліміту кредитування. Відповідач зобов'язався здійснювати оплату послуг позивача згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами даного договору, здійснювати погашення обов'язкових мінімальних платежів. Відповідно до умов договору у випадку несплати відповідачем в строк до 15-го числа наступного місяця обов'язкового мінімального платежу, позивач нараховує штраф та додаткову відсоткову ставку за перевищення ліміту кредитування та прострочення сплати мінімального платежу у розмірі, зазначеному у тарифному пакеті. Взяті на себе зобовязання [PERSON] за договором від 26 березня 2007 року не виконує. У звязку з порушенням договору станом на 29.12.2011 його заборгованість за договором складає 42 030, 35 грн. (а.с.9,10), у тому числі: - непогашений кредит 19 990 грн.; - несплачені відсотки 21 131, 58 грн., в тому числі: по основним відсоткам 8 733,80 грн., по відсоткам, що утворилися внаслідок дії додаткової ставки за перевищення ліміту кредитування та прострочення сплати мінімального платежу 12 397, 78; - штраф за несвоєчасне погашення мінімального платежу 908, 77 грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів , належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. У відповідності до п. 11.10 укладеного сторонами договору у випадку несплати клієнтом в строк до 15 числа наступного місяця, обовязкового мінімального платежу, банк у білінговий день нараховує штраф за несвоєчасне погашення мінімального платежу та нараховує на непогашену частину обовязкового мінімального платежу відсотки за кожен день прострочення згідно тарифів банку. Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобовязання за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, по основних відсотках за користування кредитом, та штрафу підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі 12 397, 78 грн. задоволенню не підлягають з таких підстав. За змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Судом установлено, що нарахована сума заборгованості в розмірі 12 397, 78 грн., що утворилася внаслідок дії додаткової відсоткової ставки є ніщо інше як пеня, що застосована до відповідача за порушення ним строку сплати обовязкового мінімального платежу. Таким чином, банком застосовано подвійну цивільно-правову відповідальність одного виду за одне й те саме порушення зобов'язання нарахування пені та штрафу, що не відповідає засадам добросовісності, розумності та справедливості зобов'язань, визначених ч.3 ст.509 ЦК України та ч.1 ст. 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи, що [PERSON] на даний час не працює, ніякими видами підприємницької діяльності не займається, на обліку в Пирятинському районному центрі зайнятості як безробітний не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, тому не має можливості сплатити всю суму боргу. Суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду строком на 7 місяців, надавши право відповідачу виконати його частинами. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 420,30 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: partial