Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» (далі по тексту позивач, ПАТ «ПРОСТО-страхування») звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту відповідач, [PERSON]) про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 вересня 2009 року між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №ВА/2403559 (далі по тексту договір), за умовами якого була застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Dacia LOGAN, д.н. [NUMBER]. 17.03.2010 року по вул. Дніпровська Набережна у м. Києві, [PERSON] керуючи автомобілем Dacia LOGAN, д.н. [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем Toyota COROLLA, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті було пошкоджено автомобіль Toyota, а власнику транспортного засобу [PERSON] завдано матеріальної шкоди. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.05.2010 року відповідача визнано винним у вчиненні вказаного ДТП. Автомобіль [PERSON], відповідно до Полісу серія №АС 003059 від 20.07.2009 року, було застраховано в ТДВ «ВіДі-Страхування» та страховиком було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8 182,02 грн. ПАТ «ПРОСТО-страхування» здійснило виплату страхового відшкодування ТДВ «ВіДі-Страхування» в розмірі 6 113,98 грн., в звязку з чим позивач і просить стягнути зазначену суму з відповідача в порядку регресу. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 2009 року між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №ВА/2403559 (далі по тексту договір), за умовами якого була застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Dacia LOGAN, д.н. [NUMBER]. 17.03.2010 року по вул. Дніпровська Набережна у м. Києві, [PERSON] керуючи автомобілем Dacia LOGAN, д.н. [NUMBER], власником якого є [PERSON], здійснив зіткнення з автомобілем Toyota COROLLA, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті було пошкоджено автомобіль Toyota, а власнику [PERSON] був нанесений матеріальний збиток. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.05.2010 року водія [PERSON], було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Автомобіль Toyota COROLLA, д.н. [NUMBER], застрахований відповідно до договору добровільного страхування транспортних засобів № АС 003059 від 20.07.2009 року в ТДВ «ВіДі-Страхування». Згідно з ст. 979 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. ТДВ «ВіДі-Страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу Toyota COROLLA в розмірі 8 182,02 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1186 від 27.08.2010 року. 01 грудня 2010 року ТДВ «ВіДі-Страхування» звернулося до позивача з регресною вимогою про виплату страхового відшкодування. ПАТ «ПРОСТО-страхування» відповідно до розрахунків страхового відшкодування № 8519 та № 8519/Д виплатила страхове відшкодування ТДВ «ВіДі-Страхування» в розмірі 6 113,98 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 6656 від 26.08.2011 року та № 19539 від 23.11.2011 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. За змістом ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. А згідно з ч. 1 ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи те, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, не повідомив страховика у строки визначені у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону про настання страхового випадку, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки, у розмірі виплаченого відшкодування. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved