Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-03 00:00:00

23.04.2012 р. позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що наказом відповідача № 178-к від 20.04.2012. вона була звільнена з шахти "Привільнянська" на підставі ст.40 п.1 КЗпП України. Вважає цей наказ незаконним, просить поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Позов мотивує тим, що під час звільнення було порушене законодавство, оскільки незрозуміло що мало місце скорочення чисельності чи штату, не пропонувалася інша робота, не враховане її переважне право на залишення на роботі. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Представник позивачки [PERSON] позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному у позові.. Представник позивачки [PERSON] позов підтримала. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав. Суду пояснив, що порушень законодавства при звільнені не було, її завчасно попередили про звільнення, позивачці пропонували сезонну роботу з врахуванням потреб підприємства, був виданий наказ про звільнення тощо. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, пояснення представника відповідача [PERSON] підтримала. У судовому засіданні були досліджені інші докази: повідомлення позивачкою відповідача; трудова книжка позивачки; довідки медична, ЛКП "Паспортна служба", про середній розмір зарплати позивачки, голови вуличного комітету, відділу кадрів; письмові заперечення представника відповідача; список працівників, ознайомлених з наказом про звільнення; обґрунтування скорочення кількості робітників; накази №76 від 12.01.2012 р. про впорядкування чисельності і №178-к від 20.04.2012 р. про звільнення; протокол спільного засідання профспілки і адміністрації шахти; звіти про заплановане та фактичне звільнення працівників; звіт про наявність вакансій; свідоцтво про народження позивачки.. В судовому засіданні встановлено, що позивачка з 11 грудня 1995 р. працювала на різних посадах на шахті "Привільяпська". Наказом відповідача №178-к від 20 квітня 2012 р. позивачка була звільнена з посади машиніста котельної дільниці електро - механічного відділу відокремленого підрозділу "Шaxтa Привільнянська" публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля". Па підставі ст.43 ч.3 КЗпП України подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не зявився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Суду не надані докази запрошення позивачки па засідання профспілкового комітету 24 лютого 2012 р. для розгляду подання адміністрації про її звільнення або її заява про розгляд подання за її відсутності. Відповідно до сг.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1)сімейним при наявності двох і більше утриманців; 2)особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком: 3)працівникам з тривалим безперервним стажем робот на даному підприємстві, в установі, організації: 4)працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва: 5)учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальної о захист у" (3551-12); 6)авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання: 8) особам з числа депортованих з України, протягом пяти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9)працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби тa осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. З наданої відповідачем довідки відділу кадрів вбачається, що позивачка має більший безперервний стаж роботи на підприємстві порівняно з усіма іншими працівниками підрозділу, однак відповідачем була звільнена саме вона, хоча у [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] немає передбачених законом підстав для переважного залишення на роботі. Таким чином, під час звільнення позивачки було допущене порушення трудового законодавства, і вона підлягає поновленню. Разом з тим, вимоги в частині визнання наказу № 178-к від 20.04.2012 р. незаконним підлягають задоволенню тільки в частині, що стосується позивачки, бо цим же наказом були звільнені і інші працівники. Відповідно до ст.235 ч.2 КЗпП України на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 квітня 2012 р. по день поновлення, а всього за 93 дні 8601,57грн.. Оскільки па підставі ст.ст.18, 11168 К України податковим агентом, тобто особою, що уповноважена перераховувати податки з доходів до відповідного бюджету, є відповідач, суд приймає до уваги для обчислення середнього заробітку, що підлягає стягненню на корисгь позивачки, довідку з розміром середньоденного заробітку з врахуванням відрахувань 92,49 грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню. Судовий збір за задоволенні позовні вимоги майнового і немайнового характеру в розмірі 321,9 грн. Нa підставі викладеного,

Outcome: partial