Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-05 00:00:00

21.08.2012 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та Новобузької міської ради Миколаївської області в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння розташованого в [ADDRESS], а також визнати за [PERSON] право власності на вищевказане домоволодіння. Крім того, позивачка в доповненнях до позову просила поновити пропущений строк звернення до суду з позовом. Свої позовні вимоги позивачка аргументувала тим, що відповідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.03.2002 року №370, посвідченого Українською товарною біржею, [PERSON] (її мати) купила житловий будинок з господарчими спорудами розташований в [ADDRESS], а саме: житловий будинок, гараж літ.«Е», літня кухня літ.«Ж». сарай літ.«З», сарай літ.«К», вбиральня літ.«К», вбиральня літ.«Л», огорожа, споруди літ.«З». Право власності на вищевказане нерухоме майно було зареєстровано за [PERSON] 30.03.2002 року в бюро технічної інвентаризації за №407. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] вона як спадкоємець за законом не змогла в повному обсязі прийняти спадщину та отримати свідоцтво на право власності на будинок розташований в [ADDRESS], оскільки договір купівлі-продажу вказаного домоволодіння не був засвідчений нотаріально. В доповненнях до позовної заяви позивачка також наголошувала на тому, що пропустила строк для звернення до суду з позовом у зв'язку з поважними причинами, так як після смерті матері [PERSON], вона знаходилась на навчанні та їй не було відомо про недоліки правовстановлюючих документів. У судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Новобузької міської ради Миколаївської області в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав та не заперечував в їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але до суду направила заяву в якій позовні вимоги позивачки визнала та пояснила що не мала часу задля того щоб нотаріально посвідчити договір-купівлі продажу нерухомого майна укладений з [PERSON] Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так судом встановлено, що 29.03.2002 року за №407 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими спорудами і будівлями розташованого в [ADDRESS]. 30.03.2002 року право власності на вищевказане домоволодіння було зареєстровано за [PERSON] під №407 в бюро технічної інвентаризації. [INFO] [PERSON] померла так і не оформивши нотаріально договір купівлі-продажу нерухомого майна укладеного з [PERSON] Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина в яку вступили спадкоємці за законом, а саме позивачка [PERSON] та її брат [PERSON]. [INFO] [PERSON] відмовився від частки спадщини на користь [PERSON] направивши до нотаріальної контори відповідну заяву. Позивачка [PERSON] не змогла отримати правовстановлюючі документи на житловий будинок розташований в [ADDRESS], оскільки договір купівлі-продажу такого домоволодіння не був посвідчений нотаріально. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони ([PERSON] та [PERSON]) домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку та виконали всі умови договору, є підстави для визнання такого договору дійсним. Разом з тим згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги на майно покійної матері [PERSON], оскільки [PERSON] відмовився від своєї частки спадщини на користь [PERSON] Оскільки суд, визнає договір купівлі-продажу укладений між [PERSON] та [PERSON] нерухомого майна від 29.03.2002 року №370, посвідченого Українською товарною біржею, дійсним, то в такому випадку є підстави визнати за позивачкою [PERSON] право власності на житловий будинок з господарчими спорудами розташований за адресою: [ADDRESS]. На ряду з вищевикладеним позивачем був пропущений строк позовної давності встановлений ст.257 ЦК України. Відповідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється в три роки. Позивач у своїх доповненнях до позову просила поновити пропущений нею строк звернення до суду. Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки позивачкою [PERSON] строк позовної давності був пропущений за поважних причин, суд знаходить за можливе задовольнити позовну вимогу в частині поновлення строку звернення до суду з позовом. На підставі вищевикладеного, ст. 210, 640, 657 ЦК України,

Outcome: approved