Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Зазначаючи, що 26 березня 2012 року [PERSON] взяв у нього в борг грошові кошти у розмірі 90 000 грн. які зобов'язався повернути в строк до 20 травня 2012 року про що власноручно написала розписку. Оскільки по закінченню зазначеного строку відповідачка суму позики не повертає, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь 90 000 грн. боргу за договором позики. У судове засідання позивач не з'явився, представник позивача подав заяву в якій зазначає, що позов підтримує, просить суд слухати справу у його відсутності, а також проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка - [PERSON] свого права на участь у судовому засіданні не використала, повторно не з'явившись у судове засідання, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не подавала. За таких обставин, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до змісту розписки від 26 березня 2012 року [PERSON] взяла у [PERSON] кошти у сумі 90 000 грн. та зобов'язалася повернути кошти до 20 травня 2012 року (а.с. 4). У зазначений строк позику не повернула. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст.1049 ЦК Українивстановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК Українина підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки судом достовірно встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за укладеним з [PERSON] договором позики не виконала, не повернувши взяті в борг кошти, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки заборгованості за договором позики. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved