Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог з урахуванням уточнень позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку за адресою м.Дніпропетровськ, провулок Блакитний, 31, який збудовано на підставі рішення райвиконкому №655 від 24.08.1990 року «Про виділення земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків за рахунок земель радгоспу ім..КПРС, відведених Бабушкінькому району», у відповідності до Генплану забудови площа виділеної земельної ділянки складала 600,00 кв.м. Його будинок розташований біля крутого схилу балки в зоні, яка характеризується як зсувонебезпечна. Перед будинком на схилі об лаштована під»їзна дорога, яка в наслідок відсутності відводу талих та дощових вод має ознаки розмиву. За власні кошти та зусиллями його родини було проведено укріплення схилу балки за дорогою навпроти будинку № 31 залізобетонними плитами, що запобігає розвитку в даному місці зсувних та ерозійних процесів. Поряд з бетонними плитами у 1998 році (до прийняття будинку в експлуатацію) була розміщена вигрібна яма від його будинку. На внутрішньому подвір»ї облаштування зливної ями було неможливим за нормами через прокладення по його ділянці водопровідної магістралі та по проекту повинен був проходити ще й газопровід, а також відсутня можливість для обслуговування ями, бо земельна ділянка розділена терасами. Яма будувалась на вільній земельній ділянці біля дороги з відома представників громадськості в особі квартального комітету №21. Позивач посилається на те, що власником сусіднього домоволодіння за адресою м.Дніпропетровськ, пров.Блакитний, 30 є [PERSON], ним по периметру земельної ділянки для обслуговування домоволодіння відповідача встановлено огорожу. У 2005 році ним була приватизована земельна ділянка за вказаною адресою, площею 1000,00 кв.м., проте форма земельної ділянки дуже відрізняється від тієї, яка виділялась за рішенням виконкому Бабушкінської ради №655 від 24.08.1990 року. За невідомих обставин він частково захопив три земельні ділянки із розрахунку 600 кв.м. та приватизував 1000 кв.м., також, виставляючи огорожу своєї ділянки, відповідач частково відступив за межі приватизованої ділянки, а також самовільно захопив додатковий шматок землі. [PERSON] намагається примусити його демонтувати вказану зливну яму, мотивуючи це своїм небажанням мати яму поряд зі своєю земельною ділянкою. Він в категоричній формі заявив, що в разі відмови добровільно демонтувати вигрібну яму та підпірні бетонні стіни, він зробить це самостійно. Відповідно до висновку спеціаліста станом на 10.08.2011 року технічний стан будівельних конструкцій вигреба (зливної ями) домоволодіння за адресою провулок Блакитний, 31 в м.Дніпропетровську, добрий, конструктивні елементи придатні для експлуатації, не потребують ремонту, вигрібна яма відповідає вимогам забудови в зсувонебезпечній зоні та санітарним нормам. Схил балки, дорога від будинків №30, 31 вниз до тальвегу балки потребують укріплення та контролю за їх станом з метою запобігання розвитку зсувних та ерозійних процесів. Недоцільне руйнування існуючих залізобетонних підпорних стінок вздовж дороги, потрібна їх добудова та контроль за їх станом. Руйнування підпірних стін може привести до розмиву дороги та подальшому пошкодженню схилу балки і житлових будинків. Позивач просить доручити Управлінню держкомзема м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області відновити межі земельної ділянки за адресою м.Дніпропетровськ, пров.Блакитний, 30, яка належить на праві власності [PERSON], кадастровий номер 1210100000:02:086:0004; встановити законність приватизації земельної ділянки [PERSON] за адресою пров.Блакитний, 30 за існуючим планом меж земельної ділянки; заборонити [PERSON] та будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії щодо вигрібної ями та підпорних стінок біля неї, які належать [PERSON] та розташовані за адресою м.Дніпропетровськ, пров.Блакитний, буд.31. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, який був об»єднаний судом з позовом [PERSON] В обгрунтввання своїх позовних вимог посилається на те, що він є власником житлового будинку і земельної ділянки за адресою м.Дніпропетровськ, пров.Блакитний, 30 в м.Дніпропетровську згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння і державного акту на право власності на земельну ділянку. Будинок відповідача знаходиться через дорогу напроти його земельної ділянки, біля його огорожі [PERSON] самовільно захопив територію, яка є комунальною власністю, і використовує її для власних потреб, документи, які б свідчили про виділення земельної ділянки відповідачу, відсутні. Будинок відповідача розташований біля крутого схилу балки, а його будинок розташований саме на цьому схилі балки, який характеризується як зсувонебезпечний. Дорога пров.Блакитного знаходиться вище крутого схилу і його земельної ділянки, ознаки розмиву виникають на всіх дорогах, із-за чого їх ремонтують. Відвід талих і дощових вод відбувається без проблем. Відповідач встановив впритул вздовж його огорожі залізобетонну плиту вагою приблизно 4 тони, в рукотворну воронку звалив своє сміття і засипав зверху глиною, вирівняну площадку використовує для стоянки автомобіля. В результаті незаконно зміненого природного рельєфу біля його огорожі виникає рукотворний басейн. В подальшому дані дії призведуть до зруйнування його огорожі і затопленню його ділянки нечистотами. На цій же самовільно захопленій території ля його огорожі облаштована зливна яма від будинку відповідача. Порушення користування земельною ділянкою з його боку відсутні. Позивач посилається на те, що він не бажає мати поряд зі своєю ділянкою вигрібну яму і все вищенаведене, що належить відповідачу, оскільки відповідачем порушені правила добросусідства, від ями розповсюджуються неприємні запахи. У відповідача є можливість розмістити вигрібну яму біля своєї огорожі. Позивач [PERSON] просить зобов»язати [PERSON] демонтувати зливну яму, побудовану біля його огорожі на самовільно захопленій території; прибрати сміття і будівельні матеріали на земельній ділянці біля ями, за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечував. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечував. Представник Дніпропетровської міської ради, представники третіх осіб в судове засідання не з»явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Третя особа [PERSON] вважав обґрунтованими позовні вимоги [PERSON], та заперечував проти позовних вимог [PERSON] Вислухавши осіб, які з»явилися, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Згідно ст.116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування Відповідно до п.1 ст.122 Земельного Кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі, зокрема, надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Відповідно до ст. 123 Земельного Кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно до ст..125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. Згідно до ч.2, 3 ст.152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, якщо навіть ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди не дійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником домоволодіння за адресою м.Дніпропетровськ, провулок Блакитний, 31, що підтверджено Свідоцтвом про право власності на домоволодіння від 14.07.2000 року, виданим виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради м.Дніпропетровська. Будинок по вказаній адресі збудовано на земельній ділянці, яка була виділена [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська №655 від 24.08.1990 року «Про виділення земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків за рахунок земель радгоспу ім.КПРС, відведених Бабушкінькому району». У відповідності до Генплану забудови площа виділеної земельної ділянки складала 600,00 кв.м. Встановлено, що на час розгляду даної справи земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, належне [PERSON], є неприватизованою, а тому перебуває у власності територіальної громади міста. [PERSON] є власником житлового будинку за адресою м.Дніпропетровськ, провулок Блакитний, 30 на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 12.05.2000 року, виданого виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради згідно рішення виконкому Бабушкінської районної ради від 17.03.2000 року за №186. Відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА № 544477 [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,1000 га, 1210100000:02:086:0004, за адресою м.Дніпропетровськ, пров. Блакитний, 30, на якій розташоване належне йому домоволодіння. Встановлено, що [PERSON] влаштував через дорогу від свого домоволодіння та поряд з огорожею домоволодіння №30 по пров. Блакитному, яке належить [PERSON], вигрібну яму з підпорками, яку він використовує для своїх потреб, що було підтверджено в судовому засіданні сторонами. Судом також встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] існують неприязні стосунки, викликані суперечками щодо місця розташування [PERSON] вказаної вигрібної ями, оскільки за твердженням [PERSON] безпосереднє близьке розташування цієї ями до огорожі його домоволодіння порушує правила добросусідства, він вимушений відчувати неприємні запахи, які розповсюджуються з даної ями. Вказане підтверджується численними постановами, винесеними Бабушкінським РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області про відмову в порушенні кримінальних справ, а також поясненнями в судовому засіданні сторін. Встановлено, що вказана зливна яма влаштована [PERSON] на земельній ділянці, яка є не приватизованою та належить територіальній громаді міста. Суд вважає, що позивачем [PERSON] не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що [PERSON] при набутті ним у власність земельної ділянки, на якій розташоване належне йому домоволодіння, були порушені межі земельної ділянки, що перебуває в користуванні [PERSON] як і земельної ділянки, яка знаходилася у користуванні [PERSON] Не надано [PERSON] суду і будь-яких доказів того, що набуття [PERSON] земельної ділянки у власність шляхом приватизації відбулося з порушенням будь-яких його прав. Крім того, вказаний Державний акт про право власності [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,1000 га, 1210100000:02:086:0004, за адресою м.Дніпропетровськ, пров. Блакитний, 30, серії ЯА № 544477 є чинним на день розгляду даної цивільної справи, в судовому порядку його незаконність не встановлювалася. Зважаючи на викладене, позовні вимоги [PERSON] про відновлення межі земельної ділянки та встановлення законності приватизації земельної ділянки [PERSON] задоволенню не підлягають. Не підлягають задоволенню і позовні вимоги [PERSON] про заборону [PERSON] та будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії щодо вигрібної ями та підпорних стінок біля неї, які належать [PERSON] та розташовані за адресою м.Дніпропетровськ, пров.Блакитний, буд.31. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювань прав, свобод чи інтересів. Згідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з позовом є обов'язкова наявність порушення відповідачем її прав, свобод чи інтересів, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у суда немає правових підстав для задоволення позову. Суду [PERSON] не надано будь-яких належних та допустимих доказів вчинення таких дій з боку [PERSON] та будь-яких третіх осіб стосовно вигрібної ями, ним не конкретизовані ці особи. Суд вважає, що вказані доводи позивача ґрунтуються на припущеннях, а тому зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають. Суд також вважає такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі і позовні вимоги [PERSON] Як зазначено вище, вказана зливна яма з підпорками влаштована [PERSON] на земельній ділянці, яка є не приватизованою та належить територіальній громаді міста. А відтак, право на звернення до суду з вимогами щодо її демонтування, як такої, що самовільно побудованої на земельній ділянці, приведення земельної ділянки у попередній стан, належить саме Дніпропетровській міській раді, яка з такими вимогами до суду не зверталася. Наведені [PERSON] доводи в обгрунтування своїх вимог як в зустрічному позові так і в судовому засіданні не є підставою для задоволення його позовних вимог. Із наведених підстав не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача [PERSON] про зобов»язання [PERSON] прибрати сміття та будівельні матеріали, розміщені ним на земельній ділянці, де розташована зливна яка. Крім того, судом встановлено, що на час розгляду даної справи вказані сміття та будівельні матеріали придбані [PERSON], що підтвердили сторони. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed