Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом зазначивши, що він є сином [PERSON] та [PERSON] При житті, а саме 24 квітня 2000 року, батько склав заповіт, зробивши таке розпорядження: належний йому житловий будинок за номером [ADDRESS] він заповідав його матері [PERSON] Але до складу майна, яке батько заповів його матері не увійшла земельна ділянка, площею 508 кв. м, на якій розташований житловий будинок, оскільки на момент складення заповіту земельна ділянка по [ADDRESS] ще не була передана батькові у власність. Право власності на земельну ділянку [PERSON] отримав лише в березні 2007 року. 08 грудня 2009 року державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської нотаріальної контори Трощій Н.Г. його матері [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], на земельній ділянці площею 508 кв. м. Крім цього, 18 листопада 2009 року державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської нотаріальної контори Трощій Н.Г. його матері [PERSON] було видане і свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0508 га, розташовану по [ADDRESS]. Але з невідомих йому причин, мати не надала державний акт із внесеними нотаріусом відомостями та свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку до управління Держкомзему у місті Дніпродзержинську для реєстрації державного акту про перехід до неї права власності на земельну ділянку в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. [INFO] моя мати [PERSON] померла, і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,0508 га по [ADDRESS]. Після смерті матері він, як єдиний спадкоємець першої черги, звернувся до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS]. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку по [ADDRESS], йому було відмовлено. В своєму роз'ясненні нотаріус зазначила, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку є неможливою, оскільки його мати, яка прийняла спадщину після свого померлого чоловіка [PERSON], начебто, не оформила своїх спадкових прав, так як згідно листа 1/04-1195 від 10 жовтня 2012 року, виданого управлінням Держкомзему у м. Дніпродзержинську, спадкоємець [PERSON] не оформила документи в управлінні Держкомзему у м. Дніпродзержинську. Просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,0508 га, кадастровий номер 1210400000:02:033:0122, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), розташовану в [ADDRESS], право власності на яку згідно реєстрації Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ № 556631, виданого 07 березня 2007 року в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі, зареєстроване за № 010710600120 за [PERSON]. У судове засідання позивач, відповідач та представники третіх осіб не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON], є сином [PERSON] та [PERSON], які на момент його народження перебували у зареєстрованому шлюбі, і після його розірвання, 07 листопада 2003 року повторно уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача, виданим Шульгівським сільським ЗАГС Петриківського району Дніпропетровської області 20 січня 1954 року, актовий запис № 1, та свідоцтвом про одруження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська, актовий запис № 883. При житті, а саме 24 квітня 2000 року, батько позивача склав заповіт, зробивши таке розпорядження: належний йому житловий будинок за номером [ADDRESS] він заповідав матері позивача - [PERSON]. Але до складу майна, яке батько заповів матері позивача не увійшла земельна ділянка, площею 508 кв. м, на якій розташований житловий будинок, оскільки на момент складення заповіту земельна ділянка по [ADDRESS] ще не була передана батькові у власність. Право власності на земельну ділянку [PERSON] отримав лише в березні 2007 року. Згідно повідомлення управління Держкомзему у м. Дніпродзержинську від 10 жовтня 2012 року земельна ділянка, площею 0,0508 га, за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 1210400000:02:033:0122, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), була передана у власність [PERSON] на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради № 71/06/У від 24 листопада 2006 року, і 07 березня 2007 року [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 556631, який був зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010710600120. Таким чином на момент смерті [PERSON] йому на праві власності належали житловий будинок і земельна ділянка, площею 0,0508 га, розташовані за адресою: [ADDRESS]. [INFO] мій батько позивача - [PERSON] помер, і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді зазначеного вище житлового будинку та земельної ділянки, площею 508 кв. м, на якій розташованій житловий будинок. Мати позивача у встановленому законом порядку після смерті батька позивача, з яким вона на момент його смерті перебувала у зареєстрованому шлюбі, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття всієї спадщини, що відкрилася після смерті батька позивача, і як спадкоємець за заповітом на житловий будинок, і як спадкоємець за законом на земельну ділянку. 08 грудня 2009 року державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської нотаріальної контори Трощій Н.Г. [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], на земельній ділянці площею 508 кв. м, і її право власності на житловий будинок було зареєстроване в Державному реєстрі прав, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим ОКП «Дніпродзержинське БТІ» 09 червня 2010 року, реєстраційний номер 2813545, номер запису 14101 в книзі 84. Крім цього, 18 листопада 2009 року державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської нотаріальної контори Трощій Н.Г. [PERSON] було видане і свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0508 га, розташовану по [ADDRESS], а також державним нотаріусом внесені відповідні відомості до Державного акту на право власності на земельну ділянку, який був виданий на ім'я [PERSON] А саме нотаріус в Державному акті зазначила: «Мною, Трощій Н.Г., нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, за реєстровим № 1-538 18 листопада 2009 року видано свідоцтво про право на спадщину, на підставі якого право власності на цю земельну ділянку переходить до [PERSON]». Таким чином мати позивача - [PERSON] стала власником і житлового будинку, і земельної ділянки, що розташовані в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом та за заповітом після померлого чоловіка [PERSON] Але з невідомих причин, [PERSON] не надала державний акт із внесеними нотаріусом відомостями та свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку до управління Держкомзему у місті Дніпродзержинську для реєстрації державного акту про перехід до неї права власності на земельну ділянку в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. [INFO] мати позивача - [PERSON] померла, і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,0508 га по [ADDRESS]. Після смерті матері позивач, як єдиний спадкоємець першої черги, звернувся до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS]. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку по [ADDRESS], позивачеві було відмовлено. В своєму роз'ясненні нотаріус [PERSON] зазначила, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку є неможливою, оскільки мати позивача, яка прийняла спадщину після свого померлого чоловіка [PERSON], не оформила своїх спадкових прав, так як згідно листа 1/04-1195 від 10 жовтня 2012 року, виданого управлінням Держкомзему у м. Дніпродзержинську, спадкоємець [PERSON] не оформила документи в управлінні Держкомзему у м. Дніпродзержинську, а згідно п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від [INFO], видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, і крім цього, позивачем не наданий державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON], а тому позивачеві запропоновано звернутися до суду для вирішення питання по суті. Суд вважає, що мати позивача правомірно набула право власності на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS], оскільки їй було видане свідоцтво про право на спадщину на цю земельну ділянку, і внесені відповідні відомості в держаний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 556631, що був виданий [PERSON]. Право власності матері позивача на земельну ділянку ніким не оспорювалося, мати позивача ніколи не відмовлялася від спадкового майна у вигляді земельної ділянки, вона володіла та користувалася житловим будинком по [ADDRESS] та земельною ділянкою, яка була виділена саме для будівництва та обслуговування цього будинку та господарських будівель (присадибна ділянка), вона була зареєстрована та постійно проживала в спадковому будинку до дня своєї смерті, і відсутній був будь-який спір про право власності [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Тобто, як вбачається з вказаної норми, державна реєстрація права власності на нерухоме майно є офіційним визнанням права власності з боку держави, тобто права, яке вже мало виникнути до її проведення. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що з моменту прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та внесення відомостей до державного акту про право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] щодо переходу права власності від [PERSON] до [PERSON] мати позивача - [PERSON] правомірно набула право приватної власності на земельну ділянку, що не оспорюється з боку держави, і свідчить про відсутність спору про право власності [PERSON] на отриману нею в порядку спадкування земельну ділянку. Але через відсутність реєстрації права власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS], що істотно порушує його права, як спадкоємця першої черги за законом після померлої матері [PERSON], та власника нерухомого майна, при тому, що відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадщину мають батьки, діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Зазначені обставини підтверджуються: копією паспорту [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON], заповітом [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про право на спадщину на житловий будинок на ім'я [PERSON], Витягом про реєстрацію права власності на житловий будинок за [PERSON], технічним паспортом на житловий будинок, свідоцтвом про право на спадщину за законом на земельну ділянку, Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку з відомостями про перехід права власності до [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON], довідкою про зареєстроване місце проживання [PERSON] на момент її смерті, повідомленням Управління Держкомзему, роз'ясненнями нотаріуса, висновком про вартість земельної ділянки. За таких обставин позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved