Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» яким просить стягнути на його користь з відповідачів суму страхового відшкодування в розмірі 97 424,88 грн.. Свої вимоги мотивує тим, що попередньо у грудні 2008 року звертався суд до відповідачів із позовом про стягнення з них вказаної суми страхового відшкодування на користь вигодонабувача за спірним договором страхування ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль»». Зазначає, що 21.06.2006 року позивачем укладено кредитний з ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль»» на суму 19 800 доларів США на купівлю квартири. 27.11.2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір страхування відповідальності за непогашення вказаного кредиту та договір страхування заставного майна, у зв'язку із чим позивачем сплачено страхові внески. Відповідно до вказаного договору страхування страховик прийняв на себе зобов'язання щодо страхування відповідальності за непогашення кредитного договору позивачем внаслідок втрати роботи страхувальником у зв'язку із ліквідацією фірми. 06.02.2008 року позивача було звільнено з роботи у зв'язку із ліквідацією фірми, на якій він працював, проте на звернення позивача до відповідачів про необхідність виплати страхових сум відповідач не відреагував. У зв'язку із наведеним позивач звернувся до суду із позовом яким просив стягнути з відповідачів на користь третьої особи ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль»» суму страхового відшкодування в рахунок погашення заборгованості перед третьою особою за вищевказаним кредитним договором а також пеню та суму моральної шкоди. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 02.10.2009 року, яке було залишено без зміни ухвалою апеляційного суду Херсонської області позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія Княжа» на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 97 424,88 гривень та пеню в розмірі 2 981,20 гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішенням Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справі від 25.04.2012 року вищезгадані рішення та ухвала судів першої та апеляційної інстанцій скасовано та у задоволенні позовних вимог відмовлено з підстав невірного обрання способу захисту своїх прав позивачем. На підставі викладеного, враховуючи суб'єктний склад визначений позивачем та зміст заявлених ним позовних вимог, просить позов задовольнити з підстав настання страхового випадку та відмови відповідачів у здійсненні виплати за договором страхування. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, та просив їх задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Представник відповідача щодо задоволенні позовних вимог заперечував, про що надав суду заперечення у письмовому вигляді, які у судовому засіданні підтримав. Представник третьої особи щодо задоволення позовних вимог не заперечував, вважав їх обґрунтованими, зазначав про відмову ПАТ «Райффайзен банк «Аваль»», як вигодонабувача за спірним договором страхування від пред'явлення позову до страховика про стягнення страхових сум. Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків та відповідних ним правовідносин. 21.06.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком, правонаступником якого є ВАТ «Райффайзен банк «Аваль»» та позивачем було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач отримав кредит в розмірі 19 800 доларів США на придбання житла. На забезпечення зобов'язань позивача за вказаним договором 27.11.2007 року між позивачем та ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа»» укладено договір страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту та страхування заставного майна. За вказаним договором позивачем сплачено страхові внески. Відповідно до п.п. 6.1.3, 13.2.2., 13.2.3. вказаного Договору страхування у разі настання страхового випадку у виді втрати роботи страхувальником (ліквідація, реорганізація, банкрутство підприємства, організації, установи) позивач має право отримати, а відповідач зобов'язаний протягом 15 робочих днів після одержання всіх необхідних документів прийняти рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування та у разі прийняття рішення про виплату такого страхового відшкодування виплатити його позивачу протягом 15 робочих днів в сумі 97 914,45 гривень. Наказом № 2 від 06.02.2008 року по приватній виробничо-торгівельній фірмі «Роман» позивач був звільнений з посади заступника директора у зв'язку із ліквідацією вказаної фірми відповідно до ч. 1 ст. 40 КЗпП України, про що було зроблено відповідний запис в трудовій книжці позивача. Окрім того ліквідація ПВТФ «Роман» вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Відповідно до реєстру документів по справі з врегулювання страхового випадку ЗАТ « Українська страхова компанія «Княжа»», за договором страхування № 14/150823-07/21 із позивачем, в ньому наявна заява на страхування, договір № 14/15, наказ про звільнення, рішення засновника, трудова книжка, які прийняті відповідачем 08.02.2008 року. Таким чином вбачається про повідомлення позивачсм відповідачів про настання страхового випадку за вказаним договором страхування. Згідно листів УСК «Княжа» від 21.04.2008 року, 12.06.2008 року вбачається відповідно, необхідність позивача надати витяг з єдиного державного реєстру про припинення юридичної особи, продовження збирання страховою компанією необхідних для сплати страхових виплат документів. Як вбачається з листа УСК «Княжа» від 12.06.2008 року, останні повідомили позивача та третю особу про відсутність підстав у відповідачів до розгляду заяви про виплату страхового відшкодування, оскільки неможливо встановити чи забезпечувався кредитний договір іншими видами забезпечення та розмір збитку, завданий у зв'язку із втратою страхувальником роботи. Після використання позивачем інших засобі забезпечення кредиту відповідач прийме рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування. Згідно матеріалів кредитної справи позичальника [PERSON], до 16.02.2008 року позивач добросовісно виконував зобов'язання по кредитному договору, У лютому 2008 року позивач втратив роботу у зв'язку із ліквідацією підприємства та звернувся до страхової компанії - відповідачів по справі, за страховим відшкодуванням. Із вказаного часу кредит та відсотки за користування кредитом позичальником не сплачувались. 25.11.2008 року УСК «Княжа» відмовила у виплаті страхового відшкодування за відсутністю підстав. 27.11.2008 року ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль»» звернулись до Комсомольського районного суду м. Херсона із позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 122 205,43 гривні. На підставі часткової сплати за вказаним договором кредиту відсотків, [PERSON] звернувся до суду із позовом до УСК «Княжа» про стягнення страхового відшкодування, та Банк надав заяву про залишення позову про стягнення відсотків за кредитним договором без розгляду. Таким чином з наведених доказів, що були досліджені судом, встановлено настання страхового випадку, своєчасне повідомлення страхувальником страховика про настання такого випадку, а також наявність невиконання страхувальником умов кредитного договору, що пов'язано із звільненням останнього з ПВТФ «Роман» на підставі ліквідації вказаного підприємства. Слід зазначити, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 02.10.2009 року за позовом [PERSON] до Закритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа»» , третя особа на стороні позивача ВАТ «Райффайзен банк «Аваль»» про стягнення страхових виплат, пені та відшкодування моральної шкоди за спірним договором страхування, яке ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 23.12.2009 року було залишено без змін, позовні вимоги задоволено частково. Вирішено зокрема стягнути з ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа»» на користь ВАТ «Райффайзен банк «Аваль»» страхове відшкодування за договором страхування № 14/150823-07/21 від 27.11.2007 року в сумі 97 424,88 грн.;. стягнути з ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа»» на користь ВАТ «Райффайзен банк «Аваль»» пеню в сумі 2 981,20 гривень. Вказані рішення та ухвалу судів першої та апеляційної інстанції рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було скасовано, та у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Разом із тим, скасовуючи згадані рішення та ухвалу судів першої та апеляційної інстанції, і приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON], суд касаційної інстанції зазначив, що правові підстави для задоволення позову [PERSON] на користь третьої особи ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль»», яка доручення на представлення їй інтересів цієї особи в суді не надавала, відсутні, оскільки питання про стягнення страхової суми зі страховика є правом вигодонабувача, а не інших осіб. Також вказаним рішення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначено, що норми ЦПК України та інші спеціальні законами в сфері страхування не передбачають права пред'явлення позову в інтересах таких осіб - вигодонабувачів. Однак в разі відмови вигодонабувача від пред'явлення позову до страховика, позивач не позбавлений права на пред'явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах. Окрім того, вказаних рішенням суду касаційної інстанції, зазначено про те, що судами першої та апеляційної інстанції обставини справи, які також встановлені у даній справі, встановлено повно. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначені у договорі страхову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. ст. 8, 16 ЗУ «Про страхування» страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, визначеної у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено такий договір. Перелік обставин, які можуть слугувати підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплати або страхового відшкодування визначений ст. 991 ЦК України та ст. 26 ЗУ «Про страхування». Окрім того, інші підстави, не зазначені у вказаних нормах, можуть бути також передбачені самим договором страхування. За спірним договором страхування вигодонабувачем є ПАТ «Райффайзен банк «Аваль»» а страхувальником відповідно [PERSON] Таким чином, судом встановлено настання страхового випадку, що пов'язано із втратою страхувальником роботи, своєчасність повідомлення страхувальником страховика про настання такого випадку а також наявність обставин, які свідчать про невиконання страхувальником умов кредитного договору. Таким чином суд приходить до висновку про безпідставність відмови відповідача у виплаті позивачу страхового відшкодування, у зв'язку із чим з відповідачів на користь позивача належить сягнути суму страхового відшкодування в розмірі 97 424,88 гривень. Вказана сума випливає з положень п.п. 7, 10 спірного страхового договору та п. 11. 10 Правил добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту, затверджених в.о. голови правління УСК «Княжа» 06.04.2005 року, яка складається з 97 914, 45 гривень (сума страхового відшкодування) - 489,57 гривень (франшиза) та відповідно дорівнює 97 424,88 гривень. Відповідно до ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Таким чином, строк позовної давності за вимогою позивача інфляційних витрат та трьох відсотків річних слід відраховувати з моменту проголошення вищезгаданого рішення Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних та кримінальних справ, у зв'язку із чим на думку суд строк позовної давності за вказаними вимогами не сплив. Що з стосується строків позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача страхових виплат, то згідно п. 5 ч. 1 статті 268 ЦК України на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) позовна давність на поширюється. Разом із тим, враховуючи положення ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», а також встановлені судом час участі особи, яка надавала правову допомогу позивачу, у судовому засіданні, а також час вчинення нею окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та час ознайомлення з матеріалами справи в суді, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідачів на його користь витрат не адвокатські послуги, а саме на суму 900, 00 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial