Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-09 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини просить суд визнати, що він є батьком [PERSON], який народився 05 червня 2007 року у громадянки [PERSON] та зобов’язати Відділ реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва виключити батька дитини [PERSON] з актового запису № 1671 від 03 липня 2007 року про народження [PERSON] та вказати батьком дитини [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що він з [PERSON] познайомився у 2004 році, на той час остання перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], впродовж 2005-2006 років вони зустрічались та підтримували інтимні стосунки, у листопаді 2006 року їхні стосунки припинились. 05.06.2007 року [PERSON] народила сина - [PERSON], в свідоцтві про народження якого батьками значаться [PERSON] та [PERSON] 24 липня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Зазначив, що він не знав про народження дитини, крім того [PERSON] не повідомила позивача, що він являється біологічним батьком дитини. Враховуючи його схожість з дитиною та ймовірність їхніх стосунків на момент народження дитини стверджує, що [PERSON] являється його сином та просить задовольнити позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з’явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу за його відсутності та винести рішення в заочному провадженні, позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання до суду не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, відому з матеріалів справи, причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи суду не надавав. Представник відповідача - Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, в судове засідання не з’явився, однак на адресу суду надійшло клопотання про слухання справи без участі їх представника, крім того вважає, що вимоги позивача не суперечать нормам чинного законодавства. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з’явилась, однак надала суду заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу за її відсутності та винести рішення в заочному провадженні, позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився 05 червня 2007 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис за № 1671. (а.с. 4) Батьками [PERSON] в свідоцтві про народження значаться [PERSON] та [PERSON]. 24 липня 2007 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. (а.с.5) Згідно п. 2 ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 129 CK України, - особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно висновку експерта №78 проведеного Київським міським бюро судово-медичної експертизи молекулярно-гінетичним дослідженням встановлено: можливість підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менше 99,999999%. Таким чином, відповідно Hummel K at all Abstammugsbegutachung mit blutgruppen befunden»Stuttgart, 1971, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. (а.с.35-38) Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. У судовому засіданні достовірно встановлено, що батьком дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON], проти чого не заперечувала третя особа [PERSON], яка являється матір’ю дитини. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх вимог, а тому вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до абзацу другого п. 6 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Оцінивши встановлені обставини справи та відповідні їм норми закону, суд прийшов до переконання про обґрунтованість вимог позивача стосовно визнання батьківства та виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини, а тому приймаючи до уваги, що дитина не досягла повноліття, відсутність заперечення з боку матері дитини, суд дійшов висновку про можливість задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved