Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 150 (сто п'ятдесят) гривень, щомісячно починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, з вересня 2012 року вони проживають окремо і спільне господарство не ведуть, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Після припинення шлюбних відносин відповідач матеріальну допомогу їй на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Позивачка у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, за участю її представника, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, вказуючи, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 300 гривень, та на утримання дружини у розмірі 150 гривень. Вважає, що позивачка просить завелику суму аліментів та він не зможе виплачувати їй щомісяця по 550 грн., оскільки постійної роботи не має, на даний час перебуває у пошуку постійної роботи, до того ж він посилається на те, що має проблеми зі здоровям та перебуває на обліку у лікаря кардіолога, що потребує додаткових витрат на лікування. Вислухавши представника позивачка, доводи відповідача та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 лютого 2012 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 84 (а.с. 4). Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з вересня 2012 року, після чого сторони разом не проживають та спільне господарство не ведуть. За домовленістю сторін їх спільна дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Вказані факти визнані сторонами та не потребують доказування. Відповідачем також визнано те, що він не надає позивачці регулярну матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання на час догляду за дитиною. В своїх поясненнях відповідач пояснює, що не працює, а тому не може регулярно надавати позивачці допомогу, а надавав по мірі можливості. Однак, суд не може погодитися з тим, що відсутність постійної роботи у відповідача є підставою для зменшення розміру аліментів, які заявлені позивачкою. Так, відповідач надав пояснення, що він мав постійну роботу, але після розриву відносин з позивачкою перебував у подавленому стані та звільнився з роботи за власним бажанням. Доводи відповідача, щодо зменшення розміру аліментів внаслідок наявності в нього хронічного захворювання, суд вважає безпідставними, оскільки саме перебування на обліку у лікаря кардіолога не є підставою для зменшення аліментів, а доказів того, що відповідач несе та потребує постійних витрат на своє лікування ним не надано. Згідно пояснень самого відповідача, останній раз він відвідував лікаря-кардіолога у 2009 році. Крім того, судом встановлено відповідач не має на утриманні будь-яких інших осіб та не навів суду обєктивних підстав, які б перешкоджали йому влаштуватися на постійну роботу самостійно чи через державні органи зайнятості. Суд погоджується з доводами позивачки про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не має постійної роботи, а його випадкові заробітки приносять йому мінливий дохід, про що він сам не заперечував. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З цього випливає, що на батьків дитини покладені однакові обовязки щодо виховання та утримання дітей. Відповідно до ст. 84 СК дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. На даний час неповнолітній [PERSON] не досяг трирічного віку та позивачка потребує допомоги з боку батька дитини. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу матері або батька або у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Стягнення аліментів слід здійснювати з дня звернення позивачки до суду з даним позовом, тобто з 01 лютого 2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved