Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, щодо відношення до сімї та подружніх обовязків, що згодом привело до відчуження та припинення шлюбно сімейних стосунків. Подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Просить стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у відповідності до чинного законодавства . В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на викладене у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 1\\6 частини заробітку (доходу), оскільки за рішенням суду сплачує аліменти і на іншу дитину у розмірі 1\\4 частини заробітку. Зазначає, що стягнення аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини поставить його у скрутне матеріальне становище, у звязку з чим просить визначити розмір аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 листопада 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 1661. (а.с.7) Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.8) Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин є різні погляди на життя та погляди щодо відношення до сімї та подружніх обовязків, що згодом привело до відчуження та припинення шлюбно сімейних стосунків, при цьому зберегти сімю та відновити свої стосунки як позивач, так і відповідач не бажають. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сімя фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сімї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дитини, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.182,183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та за жодних обставин мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, має постійний дохід, за рішенням суду сплачує аліменти на дитину від попереднього шлюбу Враховуючи викладене та враховуючи обставини, передбачені ст.ст. 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на утримання дитини 1/6 частини всіх видів заробітку, що не поставить позивача в скрутне матеріальне становище. Позивач не позбавлена можливості у разі зміни матеріального стану відповідача звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, а також про стягнення додаткових витрат, повязаних із необхідністю придбання ліків та забезпечення літнього відпочинку дітей у спеціалізованих санаторно-курортних закладах у звязку із станом здоровя. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved