Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 08.10.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги відповідача, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 14 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Також позивач зазначила, що вона не має можливості працювати, оскільки займається вихованням малолітньої дитини, тому теж потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 14 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовною заяви та до досягнення дитиною трьох років. Позивач надала до суду заяву, у якій підтримала заявлений позов у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Зазначив, що інших аліментних зобов»язань не має. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 08.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб /а.с. 4/. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого сторони записані батьками /а.с. 5/. Відповідач визнав, що дитина проживає з позивачем та фактично перебуває на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що дитина мешкає з позивачем, знаходиться на її утриманні, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, що він підтвердив, визнавши позов, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 14 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, оскільки ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину стягуються по рішенню суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.. Враховуючи те, що позивач не працює, займається вихованням малолітньої дитини і тому потребує матеріальної допомоги відповідача, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини на період перебування у соціальній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, що він підтвердив, визнавши позов, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 14 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved