Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-17 00:00:00

В провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ПрАТ Просто-страхування (надалі за текстом Страхова компанія) до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позову повноважний представник сторони позивача вказує, що 18 листопада 2008 року між АТ Просто-страхування з одної сторони, та АКБ Порто-Франко з іншої сторони, був укладений договір №163332 серії АТК добровільного страхування транспортних засобів, відповідно до умов якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, повязані із володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем марки Skoda, реєстраційний номер [NUMBER] за низкою страхових випадків. 01 квітня 2009 року відбулась дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом ДТП), внаслідок чого застрахований автомобіль було пошкоджено. При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено, що відповідна ДТП відбулась внаслідок порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України під №1306 від 10 жовтня 2001 року (надалі за текстом ПДР України), та [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Розглядаючи страховий випадок, Страховою компанією було визначено загальну суму шкоди, що підлягала відшкодуванню страхувальникові та здійснено фактичне страхове відшкодування у розмірі 31119,98 гривень. Разом з тим, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була належним чином застрахована, Страхова компанія в позасудовому порядку отримала від страховика [PERSON] грошову суму в рамках ліміту відповідальності у розмірі 24990,00 гривень. Виходячи з викладеного Страхова компанія звернулась з даним позовом до суду, заявляючи вимоги про стягнення з [PERSON] на користь Страхової компанії суми виплаченого страхового відшкодування з вирахуванням отриманих сум у розмірі 6129,88 гривень. Повноважний представник Страхової компанії у відкрите судове засідання не зявився, товариство повідомлялось судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі, але від особи надійшла заява про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] у відкрите судове засідання зявився, від імені та в інтересах особи заявлені вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які були представлені суду, надавши виниклим між сторонами по справі правовідносинам належну правову оцінку, проаналізувавши відповідні арифметичні розрахунки, суд приходить до висновку про існування законних підстав для задоволення позову Страхової компанії виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом було встановлено, що 18 листопада 2008 року між ЗАТ Просто-страхування (в теперішній час ПрАТ Просто-страхування) з одної сторони, та АКБ Порто-Франко з іншої сторони, був укладений договір №163332 серії АТК добровільного страхування транспортних засобів, відповідно до умов якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, повязані із володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем марки Skoda, реєстраційний номер [NUMBER] за низкою страхових випадків, в тому числі ДТП. 01 квітня 2009 року відбулась ДТП, внаслідок чого застрахований автомобіль було пошкоджено. Згідно постанови Малиновського районного суду міста Одеси у справі про адміністративне правопорушення №3-3160/2009 від 29 квітня 2009 року, суд встановив наявність в діях [PERSON] порушення ПДР України, у звязку з чим прийшов до висновку про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до судового рішення, [PERSON] було визнано винною у вчинені відповідного адміністративного правопорушення. Матеріали справи свідчать, що дане судове рішення набрало законної сили у встановленому законом порядку. Як регламентує ст. 61 ч.ч.1,3,4 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Водночас, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Спираючись на вказану норму процесуального закону, суд приходить до висновку, що ДТП відбулась за наявності вини [PERSON] ДТП за участю вказаних автотранспортних засобів призвела зокрема до механічних пошкоджень автомобіля марки Skoda, реєстраційний номер [NUMBER]. В матеріалах справи присутній Звіт №04-007 про оцінку вартості матеріальних збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, складений [PERSON] (сертифікат субєкта оціночної діяльності №6060/07 від 31.08.2007 року) від 09 квітня 2009 року, згідно якого сума вартості відновлюваного ремонту складає 67357,67 гривень. Згідно Звіту №1197-зал, складеного [PERSON] (сертифікат субєкта оціночної діяльності №6235/07 від 08.11.2007 року), у звязку із економічною недоцільністю відновлення транспортного засобу, була визначена утилізаційна вартість автомобілю, яка склала 35000,00 гривень. На підставі вказаних документів Страховою компанією було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування, що згідно розрахунку №4528 від 13 липня 2009 року в загальному розмірі склала 31119,98 гривень, які були виплачені потерпілій стороні. Судом було звернуто увагу на той факт, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] щодо керування автомобілем марки Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована ТДВ СК Кредо із лімітом відповідальності страховика зокрема за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 25500,00 гривень, та франшизою 510,00 гривень. В позасудовому порядку Страхова компанія отримала від ТДВ СК Кредо в рахунок страхового відшкодування 24990,00 гривень. Відповідно до ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ч.1, ч.2 п.3 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як наводить ст. 980 ч.1 п.2 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і повязані з, зокрема, володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). При цьому, згідно ст. 981 ч.1 ЦК України, договір страхування укладається в письмовій формі. Наряду з тим, договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Як регламентує ст. 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобовязаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 8 ч.ч.1,2 Закону України Про страхування, страховий ризик певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 9 ч.ч.1,2,15,16,17 Закону України Про страхування, страхова сума грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобовязаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування. Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Згідно ст. 16 ч.ч.1,3 Закону України Про страхування, договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування. Як передбачає ст. 18 ч.ч.2,3 Закону України Про страхування, факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Водночас, договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Як чітко встановлюють ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З урахуванням викладеного суд зясував, що в даному випадку між сторонами по справі склались правовідносини з відшкодування збитків в порядку суброгації. Таким чином суд погоджується із обґрунтованістю вимог Страхової компанії та приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума здійсненого страхового відшкодування у межах фактичних витрат з вирахуванням виплачених сум з боку ТДВ СК Кредо у розмірі 31119,98 24990,00 = 6129,98 гривень. Як наводить ст. 88 ч.ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У звязку із задоволенням даного позову, суд вбачає обґрунтованим стягнути з [PERSON] на користь Страхової компанії понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 214,60 гривень.

Outcome: approved