Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Шевченка,11 в с. Середнє Підгаєцького району Тернопільської області, який успадкований нею за заповітом після смерті її батька [PERSON]. Вказує, що вона прийняла спадщину, подавши у встановленому законом порядку заяву до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився та подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позов визнають у повному обсязі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до довідки, виданої Підгаєцьким районним БТІ 26.07.2012 року та технчн6ого паспорта на житловий будинок, [PERSON] належить цілий житловий будинок № 11 по вул. Шевченка в с. Середнє Підгаєцького району Тернопільської області. Довідкою № 1112 від 22.09.2011 року, виданою виконкомом [PERSON] сільської ради підтверджено, що житловий будинок з господарським будівлями № 11 по вул. Шевченка в с. Середнє Підгаєцького району Тернопільської області належить голові колгоспного двору [PERSON]. Даний житловий будинок побудований у 1968 році, господарські будівлі побудовані до 1991 року. Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На підставі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що [PERSON] бувчленом колгоспного двору, тому суд приходить до висновку, що він мав право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями, однак при житті не оформив цього права у встановленому законом порядку. [PERSON] помер 16.03.1993 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 123317. Згідно заповіту, посвідченого 18.06.1986 року секретарем виконкому [PERSON]сільської ради Бережанського району Тернопільської області та зареєстрованого у реєстрі за №15, [PERSON] заповів [PERSON] належний йому житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Шевченка, 11 в с. Середнє Підгаєцького району Тернопільської області. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище з Дзюрзевич на [PERSON]. Відповідно до ст. 534 ЦК України (в ред. 1963 року), кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або його частину одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] у встановленому законом порядку звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що вбачається з листа Підгаєцької державної нотаріальної контори від 17.11.2011 року № 522/01-16. Встановлено, що згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року позивач прийняла спадщину, що складається з житлового будинку, оскільки у встановлений законом строк до нотаріальної контори звернулась із заявою про прийняття спадщини. З огляду на те, що [PERSON]на час своєї смерті був власником спірного житлового будинку з господарськими будівлями, його право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивача [PERSON] Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на успадкований за заповітом житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вул. Шевченка, 11 в с. Середнє Підгаєцького району Тернопільської області, що належав померлому [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved