Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що з вересня 2002 року вона почала співмешкати з відповідачем. Від першого шлюбу вона має неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який є інвалідом дитинства, та дорослого сина [PERSON] [INFO]. Позивач є інвалідом ІІІ групи. Проживали вони з відповідачем в будинку за адресою: вул.Осипенко, 46, м.Пологи, який орендували у її знайомого [PERSON] У травні 2004 року позивач на підставі договору купівлі-продажу придбала будинок за адресою: м.Пологи вул.Осипенко, 46, вартістю 4500грн. за гроші, які взяла в борг. Позивач на протязі двох років виплачувала борг за будинок, відповідач не дав грошей на виплату боргу. Спільне життя з відповідачем не складалось, так як відповідач постійно провокував сварки, морально принижував сина позивача. Спільне життя почало суперечити інтересам позивача і вона запропонувала відповідачу покинути будинок, який належить їй на праві приватної власності, але відповідач залишати будинок не захотів, створив нестерпні умови для позивача та її дітей, погрожував фізичною розправою і під таким натиском 26.08.2009 року вона зі своїми синами була змушена піти з свого власного будинку, хоча іншого житла не має. Відповідач почав позивачу частково сплачувати щомісячно по 330грн., гроші за користування будинком, та сплатив їй 4000грн., потім затребував з неї розписку на ці гроші. Цими грошима позивач не користувалась та через деякий час поштою відправила їх назад відповідачу. Позивач з двома дітьми не має іншого житла, змушена проживати у своїх батьків. Відповідач до будинку позивача не пускає, змінив всі вхідні замки, і чинить їй перешкоди в користуванні її ж будинком. Відповідач якимось чином без її на те згоди зареєструвався в її будинку та погрожує його продати. У звязку з цим, позивач просить усунути перешкоди у здійсненні права користування домоволодінням, шляхом виселення [PERSON] з її будинку за адресою: м.Пологи Запорізької області вул.Осипенко, 46. В судовому засіданні позивач та її представник, підтримавши позов та виклавши мотиви його предявлення, просять поданий позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечують проти задоволення позову, посилаючись на безпідставність вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із змісту позовної заяви [PERSON] вбачається, що вона пред'явила позов про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням з підстав, визначених ст.116 ЖК України. За правилами ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на свій розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особою, у якої відпали підстави для такого користування. Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.05.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1078, на праві власності належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: м.Пологи вул.Осипенко, 46. Позивач з відповідачем з вересня 2002 року по 26.08.2009 року проживали разом за вказаною адресою. Після цього позивач разом з дітьми у звязку з погіршенням відносин з відповідачем вимушена була виїхати з власного будинку та оселитись за іншою адресою, іншого власного житла позивач не має. Надалі в зазначеному будинку проживав відповідач і використовував помешкання для проживання своєї сімї, тому позивач не мала можливості проживати в своєму будинку, угоди між відповідачем та позивачем щодо порядку користування вказаним будинком не було. Відповідач неодноразово заявляв про свої права на житловий будинок за адресою: м.Пологи вул.Осипенко, 46, і з різних підстав звертався до суду, однак рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 16.12.2011 року у справі №2-581/2011, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 14.02.2012 року, та рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 01.02.2013 року у справі №0820/1501/2012, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 21.03.2013 року, в задоволенні його вимог було відмовлено. В ході судового засідання відповідач підтвердив факт не допуску позивача до її будинку та повідомив, що вона може поселитись в будинку у випадку його фактичного розділу. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні належним їй на праві власності будинком, тому позивач як власник будинку відповідно до ст.391 ЦК України має право вимагати від відповідача усунути перешкоди у користуванні її власністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved