Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

В жовтні 2012 року позивач звернулася в суд до відповідачів із вказаним позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. В своїй заяві посилалась на те, що 14 серпня 2001 року між нею та відповідачами було укладено договір №690 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], який був укладений на Універсальній Товарній Біржі „Марія, записаний в Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю за № 690 від 14.08.2001р. та зареєстрований 28.08.2001р. в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №143 за реєстровим № 4988. Працівники біржи завірили, що подальшого нотаріального посвідчення договір не потребує. Оскільки вона не має можливості розпорядитися купленою нею на законних підставах у свій час квартирою. том\\тцо не дотримане діюче на данний момент законодавство- договір не посвідчений нотаріально- вона змушена звернутися до суду. Зазначений договір купівлі- продажу виконаний обома сторонами. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, направила для участі свого представника, яка позовні вимога підтримали на підставах, викладених в заяві, просила визнати договір купівлі-продажу зазначеної квартири дійсним. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги визнали, підтвердили факт продажу ними квартири позивачці, просили визнати договір купівлі-продажу квартири, укладений на товарній біржі, дійсним. Представники третіх осіб- Служба у справах дітей адміністрації Корабельного району виконкому Миколаївської міської ради, Універсальна Товарна Біржа „Марія- в судове засідання не з'явилися, на адресу суду надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 серпня 2001 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], було укладено договір № 690 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], який був укладений на Універсальній Товарній Біржі „Марія, записаний в Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю за № 690 від 14.08.2001р. 28.08.2001р. право власності на зазначену квартиру було зареєстровано в ' Миколаївському МЕТІ на імя [PERSON] та записано в реестров) книгу №143 за реєстровим № 4988. Зміна прізвища відповідачки [PERSON] на „Александрову підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 070960, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Договір виконаний сторонами в повному обсязі: позивач уплатила продавцям вартість квартири, в жиле приміщення вселилася її донька, зареєструвалася та користується нею, а відповідачі отримали оплату договірної вартості квартири, звільнили її від побутового майна та здійснили виселення з неї. Згідно з вимогами ст.227 ЦК УРСР в редакції ГК 1963 р., що діяв на момент укладення договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до ст.47 ЦК УРСР (в ред. 1963р.) недодержання у випадках, зазначених в законі, нотаріальної форми угоди, тягне за собою її недійсність. Ст.128 ЦК УРСР передбачає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі. Відповідно до ст.657 ЦК України в редакції ЦК 2003 р. договор купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлого будинку (квартири) чи іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Із пунктів 3,4 ст.334 ЦК України вбачається, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Оскільки відносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 р., то відповідно до п.п.1,4 заключних та перехідних положень ЦК України 2003р. необхідно керуватися нормами ЦК УРСР 1963 р. Таким чином суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved