Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], 31 травня 2012р. звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до Чугуївської міської ради, третя особа - Державна нотаріальна контора Чугуївського району про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом. З урахуванням поданих уточнень, свої вимоги мотивує тим, що 29 квітня 2008 року помер [PERSON], з яким позивач проживав однією сімєю з часу свого народження 08 жовтня 1991року і який є його батьком, оскільки його мати - [PERSON] проживала з [PERSON] у незареєстрованому шлюбі. З моменту прийняття виконавчим комітетом Чугуївської міської ради рішення від 16.01.96р. №14/5, яким [PERSON] був призначений опікуном позивача, як неповнолітнього, саме [PERSON] займався його вихованням та доглядав за ним. Вони весь час проживали однією сімєю, позивач вважав його рідним батьком, а [PERSON] вважав позивача своїм сином. Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого Харківською біржею нерухомості та основних фондів Українапо р.№ Н10-289 від 12.11.97р., [PERSON] було придбано квартиру №1 у житловому будинку по вул. К. Лібкнехта, 51 у м. Чугуїві Харківської області. На дану квартиру після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку позивач фактично прийняв, оскільки проживав з померлим у даній квартирі більш як пять років до його смерті. Але до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався у звязку з тим, що був неповнолітнім на момент відкриття спадщини і не знав порядок її прийняття. У звязку з вищевикладеним просить встановити факт проживання із [PERSON] з моменту народження позивача 08 жовтня 1991 року і визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та надали пояснення викладені в позовній заяві. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявились, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надали заяви про слухання справи без їх участі (а.с.17-18). Суд вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі, дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено. 29 квітня 2008 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ №165491, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву 06 травня 2008року. Як вбачається з рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради від 16.01.96р. №14/5, [PERSON] був призначений опікуном [PERSON], який на той час був неповнолітнім (а.с.7). На виконання вказаного рішення виконкому Чугуївської міської ради, [PERSON] було видано посвідчення, що він дійсно є опікуном [PERSON] (а.с. 53). Як вбачається з договору купівлі-продажу, посвідченого Харківською біржею нерухомості та основних фондів Українапо р.№Н10-289 від 12.11.97р. та інформації КП Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризаціївід 04.07.12р., [PERSON] на праві власності належала квартира №1 у житловому будинку по вул. К. Лібкнехта, 51 у м. Чугуїві Харківської області, на яку, відповідно до законодавства України, відкрилась спадщина після його смерті. Чугуївська державна нотаріальна контора листом від 07 липня №1702/01-16 повідомила, що після смерті [PERSON], спадкоємці померлого із заявами про прийняття спадщини або відмовою від спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. З матеріалів справи також вбачається, що після прийняття виконкомом Чугуївської міської ради рішення від 16.01.96р. №14/5, [PERSON] дійсно проживав разом зі своїм опікуном, про що свідчить охоронне свідоцтво, видане на імя позивача уповноваженим органом щодо бронювання за [PERSON] квартири [ADDRESS], у звязку з його переїздом до опікуна на вул. К. Лібкнехта, 51 у м. Чугуїві (а.с.6), лист служби у справах неповнолітніх від 27.12.2005р. №343, яким погоджено перебування [PERSON] під час зимових канікул у [PERSON]С.(а.с.5), свідоцтво про поховання, оформлене на імя [PERSON], згідно якого позивач 30 квітня 2008 року здійснив поховання [PERSON] (а.с. 41). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знайома з [PERSON] з 1996-1997років, вони навчались в одній школі. З 1996-1997років позивач проживав разом з [PERSON] в житловому будинку по вул. К. Лібкнехта, 51. Померлий піклувався про нього, займався його вихованням, придбавав йому необхідний одяг та речі. Взаємовідносини померлого з позивачем були взаємовідносинами батька та сина, саме так це сприймали їх сусіди в будинку, де мешкали [PERSON] та [PERSON] Померлий завжди вважав [PERSON] його єдиною дитиною і ставився до нього з необхідною увагою і турботою, намагаючись створити для позивача якнайкращі умови життя. Але в подальшому, у звязку з погіршенням самопочуття, не міг забезпечити [PERSON] належний догляд, у звязку з чим був вимушений віддати [PERSON] на виховання до Кочетокської школи інтернату для дітей-сиріт. Але це не змінило взаємовідносин [PERSON] та [PERSON] Позивач на вихідні та під час канікул завжди перебував у [PERSON], який неодноразово пояснював сусідам своє бажання переоформити право власності на належну йому квартиру в житловому будинку по вул. К. Лібкнехта, 51 на імя [PERSON], але не встиг цього зробити у звязку зі смертю. Ані за життя [PERSON], ані після його смерті у цій квартирі ніхто, крім позивача, не проживав і на цей час не проживає. Відповідно до ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Статтею 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи у віці до 14 років є місце проживання її батьків, опікуна чи місце знаходження учбового закладу чи закладу охорони здоровя, в якому дана особа проживає. Фізична особа, яка досягла 14 років вільно обирає собі місце проживання. З огляду на викладене, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач проживав з опікуном з часу прийняття виконкомом Чугуївської міської ради рішення від 16 січня 1996року №14/5 і до моменту смерті [PERSON] 29 квітня 2008року. Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, якщо така особа не подала заяву про відмову від її прийняття (статті 1268, 1273 ЦК України). Оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовна вимога про встановлення факту спільного проживання [PERSON] з [PERSON] з жовтня 1991року підлягає частковому задоволенню з моменту прийняття виконкомом Чугуївської міської ради рішення від 16.01.96р. №14/5 щодо призначення [PERSON] його опікуном, оскільки доказів щодо проживання з [PERSON] однією сімєю з часу свого народження позивачем не надано. Позовна вимога про визнання права на спадщину підлягає задоволенню, оскільки позивач проживав з померлим більше пяти років до часу відкриття спадщини, на час відкриття спадщини був неповнолітнім, а отже прийняв її як спадкоємець четвертою черги з огляду на те, що він не звертався до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial