Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, про вселення у будинок 78 по вул.Партизанській в м.Новомосковську. В обґрунтування позову зазначила, що 28.08.2004 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого 15.09.2006 року у них народився син [PERSON]. У 2008 році батько відповідача подарував йому будинок № 78 по вул..Партизанській в м.Новомосковську, в який вони разом переїхали жити. 12.05.2008 року вона разом з дитиною зареєструвалися у зазначеному будинку. В жовтні 2011 року відповідач після чергової сварки відібрав в неї ключі від будинку та вигнав її з дитиною з будинку, позбавивши її можливості користуватися цим житлом. В неї не має власного житла, у її матері також проблеми з житлом, вважає, що вона відповідно до вимог ст.ст. 405 ЦК України, 64, 156 ЖК України має право на проживання у зазначеному будинку В судовому засіданні представник позивача в повному обсязі підтримав позовні вимоги позивача та, посилаючись на ті ж підстави, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково та пояснив, що не заперечує, щоб в його будинку проживав їх спільний син, однак вважає, що після розірвання шлюбних стосунків з позивачем вона не має права проживати разом з ним в одному будинку. Представник відповідача також позовні вимоги визнала частково, та посилаючись на ті ж підстави, просила суд задовольнити позов частково, вселити в спірний будинок малолітню дитину сторін, в іншій частині відмовити, тому як сторони припинили шлюбні стосунки, шлюб розірвали, відповідач на теперішній час проживає в зазначеному будинку з іншою жінкою та вважає за неможливе проживання в одному будинку колишнього подружжя. Представник третьої особи в судовому засіданні вважала обґрунтованим позовні вимоги позивача в частині вселення в спірний будинок малолітнього сина сторін. Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав, а саме: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2004 року (а.с. 4) по 25 лютого 2012 року, згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду від 15.02.2012 року у справі № 0427/1931/12. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 7) 12.05.2008 року позивач та дитина сторін були зареєстровані в [INFO] (а.с. 5, 7), та проживали у зазначеному будинку разом з відповідачем, що не заперечувалося сторонами у справі, а тому відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню. З копій постанов про відмову у порушенні кримінальних справ від 21.11.2011 року, 15.12.2011 року, 04 січня 2012 року вбачається, що стосунки між сторонами з кінця 2011 року погіршилися, в результаті чого позивач пішла до своєї матеріа по вул..Мануільського, 156. Однак через кілька днів повернулася, однак відповідач не пустив її до будинку, і до цього часу вона не може потрапити до нього, через те, що відповідач не пускає її проживати в ньому, що також не заперечувалося відповідачем в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що в результаті сварки позивач дійсно в листопаді 2011 року пішла з будинку 78 по вул..Партизанській в м.Новомосковську, але через кілька днів повернувшись не змогла до нього потрапити. На сьогоднішній день вона проживає за адресою: [INFO] без реєстрації разом з малолітнім сином; будь-якого майна або власного житла вона не має. Відповідачем питання щодо визнання позивача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, або про виселення не ставилося. Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що позовні вимоги позивача щодо її вселення в спірну квартиру разом з малолітньої дитиною є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 107,3 грн., сплачені нею при подачі позову (а.с. 1,2, 11). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved