Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що вона на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №311463 від 20.12 2002 року є власником земельної ділянки, площею 4.53 га, що розташована на території Марянівської сільської ради Маловисківського району, Кіроворадської області. На підставі договору оренди земельної ділянки від 03.04.2006 року укладеного між позивачем та відповідачем, відповідач на правах оренди користується зазначеною земельною ділянкою. 04.03.2009 року, між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до договору. Згідно якої термін оренди було продовжено до 10 років, починаючи з моменту державної реєстрації договору, змінено розмір орендної плати до 3% та зазначено, що земельна ділянка може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення. Вважає,що договір та додаткова угода є недійсними, оскільки в них не вказані умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що є істотними умовами договору оренди землі. Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України Про оренду землі відсутність у договорі оренди землі хоча б однієї з його істотних умов, є підставою для визнання договору оренди недійсним. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обзязі та наполягав на їх задоволенні, пославшись на матеріали позовної заяви. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував щодо його задоволення. Суду пояснив, що на момент підписання договору оренди земельної ділянки від 03.04.2006 року діяв ЗУ Про оренду землі у редакції від 20.12.2005 року, що почала діяти з 01.01.2006 року. У вказаній редакції у ст.15 не передбачена така істотна умова, як умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, тому вимога позивача , щодо визнання договору оренди землі від 03.04.2006 року є безпідставною. Що стосується додаткової угоди від 04.03.2009 року то дійсно в ній не зазначена така істотна умова як передача у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки,але додаткова угода до договору оренди земельної ділянки діяла фактично до 14.01.2013 року і від позивача не надходило жадних заперечень та пропозицій, щодо внесення змін чи доповнень до договору. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, позивачка на підставі державного акту серії Р1 №311463 від 20.12 2002 року є власником земельної ділянки, площею 4.53 га, що розташована на території Марянівської сільської ради Маловисківського району, Кіроворадської області (а.с.6). 03.04.2006 р. між позивачкою таСВТ- Світанок було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років, який зареєстрований 27 листопада 2006 року.(а.с.7-8). 28 грудня 2009 року Маловисківським районним відділом Кіровоградської регіональної філії Центру Державного Земельного Кадастру Держкомземі України було зареєстровано додаткову угоду №1 до договору, згідно якої визначено, що договір оренди земельної ділянки від 27 листопада 2006 року укладено на 10 років. Також збільшено розмір орендної плати до 3% (а.с.10). Відповідно до ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).Відповідно до ч.3ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно акту прийому -передачі земельної ділянки в оренду від 03 квітня 2006 року, що підписаний сторонами , позивач передав відповідачу земельну ділянку в оренду згідно договору від 03 квітня 2006 року, земельна ділянка знаходиться в користуванні відповідача. Таким чином в судовому засіданні з достовірністю встановлено , що позивач , як орендодавець власноручно підписав договір оренди земельної ділянки , а актом прийому- передачі передав відповідачу земельну ділянку в оренду. 04 березня 2009 року., підписавши додаткову угоду, яка діяла до 14.01.2013 року, до моменту звернення до суду, від позивача не надходило жодних заперечень та пропозицій , щодо внесення змін або доповнень до договору, а отже був згоден з усіма істотними умовами договору. На підставі викладеного суд вважає, що фактичне виконання сторонами умов договору оренди землі,тривале- понад 4 роки, виконання умов додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки є підтвердженням того, що укладання договору оренди та додаткової угоди відповідало внутрішній волі позивача. Крім того ФГ СВТ- Світанок направило позивачці пропозицію, щодо внесення змін, а саме включення до змісту договору умов передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки до договору оренди землі шляхом укладення додаткової угоди №2. Відповідно до п. 12.1 Договору оренди земельної ділянки від 03.04.2006 року. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. На підставі викладеного суд вважає позов не обгрунтованим , та таким що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed