Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

22.07.2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача-на користь позивача заборгованість за кредитним договором № DN81AR06020180 від 28.12.2007 року у розмірі 120028,57 грн., судовий збір у розмірі 1200,29 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги,представник позивача вказував, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем по справі - [PERSON], 28.12.2007 року був укладений кредитний договір № DN81AR06020180, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 85111,00 грн. із кінцевим терміном повернення до 27 грудня 2012 року на споживчі потреби, а саме: придбання автомобіля. Відповідач зобовязувався сплачувати щомісяця починаючи через місяць після укладення договору щомісячні платежі у сумі 1768,66 грн. для погашення заборгованості по кредиту, що складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. В забезпечення виконання зобовязання відповідача за кредитним договором № DN81AR06020180 від 28.12.2007 між сторонами був укладений договір застави, на підставі якого відповідач передав в заставу позивачу автомобіль марки ВАЗ 111930, 2007 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Відповідачем не виконуються взяті на себе зобовязання відповідно до умов договору, у звязку із чим станом на 24.06.2011 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 120028,57ірн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, визнав заборгованість по комісії та користування кредитом у розмірі 5417,92 грн., просив суд зменшити пеню. В іншій частині просив позов залишити без задоволення, посилаючись на те, що позивачем було реалізовано заставний автомобіль, кошти від продажу якого пішли на погашення заборгованості по кредиту. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем по справі [PERSON] 28 грудня 2007 року був укладений кредитний № DN81AR06020180, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 85111,00 грн. із кінцевим терміном повернення до 27грудня 2012 року. За умовами договору відповідач зобовязувався сплачувати щомісяця починаючи через місяць після укладення договору щомісячні платежі у сумі 1768,66 грн. для погашення заборгованості по кредиту, що складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. В забезпечення виконання зобовязання відповідача за кредитним договором між сторонами був укладений застави, на підставі якого відповідач передав в заставу позивачу автомобіль марки ВАЗ 111930, 2007 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Відповідачем не виконуються взяті на себе зобовязання відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунками по сплаті кредиту, у звязку із чим станом на 24.06.2011 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 120028,57 грн., яка складається з 68715,80 грн. - заборгованості по кредиту, 15894,84 грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом, 5417,92 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 30000,01 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: довідками; розрахунками; договорами; актом (а. с. 6,7; 8-13; 25-36; 37; 84). Згідно з ч,3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (пені, штрафу) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки зазначений в позові розмір штрафних санкцій за договором складає 30000,01 грн., що не співмірно із сумою заборгованості за кредитним договором, суд вважає за можливе застосувати положення ч.З ст.551 ЦК України та зменшити розмір штрафних санкцій. При цьому Суд засновує свою позицію щодо зменшення суми пені на тому, що вказана норма не обмежує право суду на застосування її приписів навіть якщо відповідач не заявляє відповідного зустрічного прохання під час розгляду справи. Визначаючи суму пені, що підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з принципів розумності та справедливості, передбаченими ст. З ЦК України. Суд також враховує, що відповідач не працює та має скрутне матеріальне становище: Таким чином, враховуючи суму договірних зобовязань, що виникли між сторонами по справі, принцип співмірності, всі обставини по справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення виконання зобовязання за кредитним договором у сумі 8000 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволення яких позивачеві було відмовлено, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно понесені судові витрати у розмірі 980,29 грн., та витрати по сплаті ІТЗ розгляду справи на суму у розмірі 120 грн., оскільки є їх документальне підтвердження.

Outcome: partial