Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-08 00:00:00

18.10.2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом в якому просив розірвати кредитний договір № NKNBAK0002008А укладений 12.12.2006 року з ЗАТ КБ «Приват Банк»(правонаступником якого став ПАТ КБ «Приват Банк») за умовами якого установа банку надала йому кредит в іноземній валюті на суму 13281 доларів США зі сплатою 2% щомісяця за користування кредитом. Позивач свої позові вимоги аргументував тим, що з моменту отримання кредиту наступила істотна зміна обставин, якими сторони керувались при укладенні договору так як при укладенні кредитного договору він розраховував на те що сума сплати за користування кредитом буде стабільною та фіксованою, але банк в односторонньому порядку підвищив процентну ставку за користування кредитом, тим самим порушив умови вказаного договору. Відповідач направив до суду заяву про можливість розгляду справи за відсутності його представника в судовому засіданні, позовні вимоги позивача не визнав та просив залишити їх без задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов наступного висновку. Так судом достовірно встановлено що між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" і [PERSON] 12 грудня 2006 року був укладений кредитний договір №NKNВАК002008А відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 13281 доларів США у виді не відновлювальної кредитної лінії, строком до 11 грудня 2011 року зі сплатою за користування кредитом 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.1.1 кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати повернення суми кредиту в наступному порядку: щомісячно в період оплати надавати банку грошові кошти в сумі 259,38 доларів США для погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається із заборгованості по кредиту, процентам. У випадку порушення любого з зобов'язань, передбачених п.2.2.2 (сплата відсотків за користування кредитом), п.2.2.3 (сплата винагороди і комісії), позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу, що відповідає вимогам п.4.1 кредитного договору. Для забезпечення виконання відповідачем кредитних зобов'язань 12.12.2006 року між сторонами був укладений договір застави автотранспорту, за яким відповідач [PERSON] передав в заставу банку автомобіль марки FAW CA 1031KLR5 моделі-вантажний фургон-С 2006 року випуску, шасі (кузов) -номер [NUMBER], об'єм двигуна -3168 куб.см. В, державний номер-[NUMBER], заставною вартістю 55200 грн. Позивач [PERSON] свої зобов'язання не виконував належним чином у зв'язку з чим виникла заборгованість по погашенню кредиту. Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 05.10.2011 року з позивача була стягнута в повному обсязі сума кредитної заборгованості в розмірі 8387,17 доларів США та стягнення було звернуте на заставне майно, автомобіль марки FAW CA 1031KLR5 моделі вантажний фургон -С, 2006 року випуску. Отже вищевказаним рішенням, яке вступило в дію набравши законної сили, було визнано всі факти та обставини отримання кредиту позивачем, а також законність такого договору та об'єктивність заборгованості позивача перед Банком. Доводи позивача про те, що Банком в односторонньому порядку була змінена процентна ставка за користування кредитом в результаті чого були порушені умови договору не можуть бути прийняті до уваги, адже при укладенні договору позивач ознайомився з усіма його пунктами та умовами. Згідно п.2.3 кредитного договору, банк мав право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів України, а саме: зміни курсу долара США по відношенню до гривні більш ніж як на 10 % зрівняно з курсом долару США, установленого НБУ на момент укладення договору. Протягом 4 кварталу 2008 року відбулося значне зростання курсу долару США по відношенню до гривні України (до 60 %), а отже Банк у встановленому договору порядку підвищив процентну ставку за користування кредитом і його дії були правомірними. Виходячи з соціально-економічних умов розвитку України та нестабільної політичної ситуації, кризові явища в економіці є доволі частим явищем, а курс гривні по відношенню до дол. США з 1999 року змінився з 3,48 до 5,05 гривень за 1 дол. США, саме тому посилання позивача про неможливість передбачити зміну істотних обставин, зімну курсу доларів США не є обґрунтованою. Крім того на момент розгляду справи по суті дія кредитного договору вже фактично скінчилася, так як строк його дії був визначений сторонами до 11 грудня 2011 року, а отже такий договір не є можливо розірвати. Після закінчення строку дії договору в позивача залишилися певні зобов'язання по сплаті кредитних коштів, які повністю підтверджуються як матеріалами позову так і рішенням Новобузького районного суду від 05.10.2011 року. На основі вищевикладеного суд знаходить вичерпний перелік підстав відмовити в задоволенні позову позивачки так як її доводи не знайшли свого об'єктивного відображення та підтвердження в ході судового розгляду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed