Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-27 00:00:00

У листопаді 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову зазначала, що сторони у справі є батьками двох неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2011 року і з цього часу відповідач не проживає за адресою реєстрації. З цього ж часу відповідач не платить аліментів на утримання дітей, внаслідок чого вона змушена самостійно здійснювати матеріальне забезпечення життєдіяльності дітей. Посилаючись на те, що [PERSON] повинен спільно з нею нести обовязок щодо утримання дітей, [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? всіх видів доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 05.10.2011 року до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивачка не зявилась, її представник адвокат [PERSON] надала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не сповістив, про день і місце слухання справи повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви суду не надав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно\~\~ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати\~\~дітей до досягнення ними повноліття.\~\~У силу ст. ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дітей, аліменти присуджуються за рішенням суду\~\~в долі від доходу їхньої матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі .\~\~ Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2011 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю. Таким\~\~чином судом встановлено що позивачка має право\~\~на отримання аліментів на\~утримання\~неповнолітніх дітей. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям допомогу, достатню для задоволення їх розумних потреб, виходячи з їх віку, стану здоров'я та матеріального становища.\~ Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи встановлені обставини, з урахуванням конституційного принципу верховенства права, суд вважає за необхідне та справедливе, задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.\~\~\~\~ Ця норма закону є безспірною під час виконання судового рішення про стягнення аліментів та передбаченою чинним законодавством України, через що не підлягає доведенню чи встановленню. Суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення аліментів з 05.10.2011 року, оскільки відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються до сплати з часу звернення позивача до суду з позовом, а ст. 194 СК України, на яку посилається позивач у своїй позовній заяві регулює питання стягнення аліментів за минулий час вже за наявності рішення суду та виданого на підставі нього виконавчого документу. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: partial