overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-20 00:00:00

У листопаді 2012 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 06 червня 2008 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 275. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачкою припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із відповідачем. У судовому засіданні позивач підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06 червня 2008 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 275. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із відповідачем. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні відповідачка - [PERSON] , висловила своє бажання відновити своє дошлюбне прізвище - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-20 00:00:00

У грудні 2012 року позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму передбаченого на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 30 липня 2011 року, Корабельним Відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис N2 290, було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем по даній справі, від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав не заперечував проти сплати аліментів. Суд, вислухавши пояснення позивача, взявши до уваги заперечення відповідача, дослідивши письмові докази по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-20 00:00:00

У листопаді 2012 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05 червня 2009 року, Корабельним райвідділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 182. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї не можливе у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом з позивачем. У судовому засіданні позивачка підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 05 червня 2009 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Корабельним райвідділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 182. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка - [PERSON] , висловила своє бажання й надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-20 00:00:00

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , відділ ДВС Дергачівського районного управління юстиції Харківської області про звільнення від сплати аліментів на непрацездатну повнолітню особу та заборгованості за аліментами. 20 грудня 2012 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по зазначеній цивільній справі постановлено рішення, яким у задоволенні позовних вимог було відмовлено у повному обсязі(а. с. 65-67). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2013 року зазначену цивільну справу повернуто до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для постановлення додаткового рішення у зв`язку з тим, що судом не було вирішене питання стосовно розподілу судових витрат розгляду справи (а. с. 72). Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У судовому засіданні встановлено, що позивачем не було сплачено судовий збір при зверненні до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з даним позовом. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи, що під час ухвалення рішення по даній цивільній справі судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 214,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з тих підстав, що [INFO] померла його мати [PERSON]. За життя їй належала квартира [ADDRESS]. Згідно заповіту, все своє майно вона заповіла [PERSON]. Він є спадкоємцем після смерті матері. Однак, оформити спадкові права на квартиру він позбавлений можливості, оскільки правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу, посвідчений Степанівською селищною радою, зареєстрований у Сумському ООБТІ як 110/1000 часток житлового будинку [ADDRESS], а технічний паспорт виданий на квартиру [ADDRESS]. Просив встановити факт належності вказаної квартири за життя його матері [PERSON] та визнати за ним право власності на неї в порядку спадкування. Представник відповідача та 3-ї особи для розгляду справи до суду не з'явились, просили справу слухати без їх участі, з позовом погодились повністю. Представник 3-ї особи ДП «БТІ Сумського району» Комунальної установи «Управління розвитку інфраструктури та архітектурного планування Сумського району» в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.7), мати позивача (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина на належне померлій майно. За життя [PERSON] на праві приватної власності, відповідно до рішення Сумського райвиконкому від 21.04.1988 року та зареєстрованого в Сумському БТІ № 122 24.07.1992 року і записано в по господарській книзі Степанівської селищної ради за № 11, на підставі договору купівлі-продажу від 12 листопада 1992 року належала квартира [ADDRESS], (а.с.9). На ім'я [PERSON] видано технічний паспорт на вказану квартиру (а.с. 13). [PERSON] 12 жовтня 1998 року уклала заповіт на все своє майно на користь [PERSON] (а.с.6). Заповіт посвідчений від імені померлої в Степанівській селищній раді 12 жовтня 1998 року за реєстром № 158 (а.с.17). [PERSON] на день смерті була зареєстрована одна в [ADDRESS] (а.с.17). Позивач є спадкоємцем після померлої за заповітом. Позивач [PERSON] спадщину прийняв після померлої [PERSON] шляхом звернення до Сумської районної державної нотаріальної контори. Спадкова справа після померлої заведена Сумською райдержнотконторою 17 вересня 2013 року за заявою [PERSON](а.с.22-27). Крім того, згідно рішення Сумського районного суду Сумської області від 21 серпня 2013 року, позивачу було визначено додатковий строк терміном три місяці для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.23). У судовому засіданні встановлений факт належності вказаної квартири за життя [PERSON]. Позивач є спадкоємцем після померлої матері, отримав право на спадкування, має право успадкувати належну їй за життя квартиру. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем проживали в незареєстрованому шлюбі і від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Син перебуває на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає. В зв'язку з цим, позивачка змушена звернутись до суду та просить винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на утримання сина. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи, за зареєстрованим місцем проживання у встановленому законом порядку, як передбачено ст..74 ч.5 ЦПК України. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ст. ст. 74 ч. 5, 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: [PERSON] та [PERSON] перебували в незареєстрованому шлюбі. Як свідчить копія свідоцтва про народження, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого записаний відповідач (а.с.4). Згідно довідки виданої виконкомом Шпиківської селищної ради від 19.11.2012 року, № 1606, син перебуває на утриманні позивачки (а.с.3). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча являється його батьком. В зв'язку з вищевикладеним, суд вважає що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: Одним з головних обов'язків батьків є обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей, який виникає у них з часу народження дитини і триває до настання її повноліття/ На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей здійснюється батьками у більшості випадків добровільно. Якщо ж батьки ухиляються від цього обов'язку та не надають коштів на утримання дітей добровільно, такі кошти стягуються з них у судовому порядку у вигляді аліментів. Обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків. Коли діти проживають з матір'ю, позов про стягнення аліментів пред'являється до батька. На дітей, які виховуються батьком, аліменти стягуються з їх матері. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний і, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір у твердій грошовій сумі. Згідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави, в сумі 214,60 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентується ст. 180 -184 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язанного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, а повний текст буде виготовлено 26.11.2012 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

01.11.2012 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про повернення боргу в розмірі 12 000 грн., яка обіцяла повернути його 03.11.2009 р., але по теперішній час добровільно цього не зробила. Позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що 03.09.2009 р. передала в борг відповідачці [PERSON] 12 000 грн., яка, в свою чергу, обіцяла повернути суму 03.11.2009 р., але під різними приводами не виконує свій обов*язок. Тому вона була вимушена звернутися до суду з цим позовом. Крім того, вона бажає стягнути на свою користь 3% річних із вказаної суми, що складає 1079 грн., розходи за правову допомогу 300 грн., та за сплачений судовий збір 214, 60 грн. Відповідачка [PERSON] позов не визнала. Підтвердила, що, дійсно брала гроші в борг, але зараз вона не має можливості іх повернути через матеріальні труднощі. Суд, вислухав сторони, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд приймає до уваги копію боргової розписки, яка була підтверджена в суді оригіналом, де вказаний розмір суми та строк її повернення (а.с. 6). Згідно ст..1047 ч.2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Стосовно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання , на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

Враховуючи те, що для написання повного тексту рішення необхідно певний час, суд вважає за можливе, відповідно до ч.3 ст. 209, ч.1 ст. 218 ЦПК України, оголосити вступну та резолютивну частини рішення. З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, можуть ознайомитись через три дні після проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

В жовтні 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Просила визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки в матеріалах справи. Треті особи ТОВ «ЖРБС», Управління ДМС України в Полтавській області в судове засідання не прибули, просили справу розглядати без їх участі. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23.12.1996 року позивачка є власником квартири [ADDRESS]. Колишній чоловік, відповідач по справі [PERSON], був зареєстрований та проживав у вказаній квартирі з 02.12.1997 року. З березня 2009 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. З цього ж часу [PERSON] забрав свої особисті речі та виїхав проживати до іншого помешкання. Даний факт підтверджується актом ТОВ «ЖРБС» від 11.10.2012 року № 207 з якого вбачається, що [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з 2008 року, речі останнього в квартирі відсутні. Таким чином суд вважає, що відповідно до вимог ст. 107 ЖК України, оскільки відповідач вибув на постійне місце проживання, тому останній втратив право користування жилим приміщенням за місцем своєї реєстрації з дня вибуття. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

Виходячи з конкретних обставин та зважаючи на потребу в часі для викладення повного тексту рішення, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial