overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

Позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON], [INFO], відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], так як відповідач не займається утриманням та вихованням неповнолітньої доньки, не цікавиться її життям та здоровям, не піклується про її матеріальне благополуччя. Також просить призначити її опікуном над неповнолітньою онукою [PERSON]. В судовому засідання позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що вона є рідною бабусею неповнолітньої дитини - [PERSON], а остання їй онукою, від народження та до теперішнього часу дитина знаходиться у неї, на повному її утриманні та вихованні. Відповідачка після народження дитини, поїхала з села, створила нову сімю, не зважаючи на неодноразові звернення, дитину не провідує, участі у вихованні не бере, матеріально не підтримує. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні прокурор вважав, що позовні вимоги слід задовольнити. Представник служби у справах дітей Ширяївської РДА також вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала електронне повідомлення, в якому просить суд розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про народження дитини а.с. 5, довідкою Миколаївської сільської ради Ширяївського району а.с. 7, поданням служби у справах дітей а.с.13-14. На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи суд вважає що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню, утриманню дитини, не відвідує її, не цікавиться її життям, станом здоровя. Дитина позбавлена батьківського піклування. Відповідно до положень п.2, п.4 ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обовязки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно повязане з питанням захисту прав та інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач не виконує свої батьківські обовязки, матеріальної допомоги не надає, участь у вихованні не бере, не цікавиться станом здоровя доньки. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, а тому його доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Відповідно до частини 3 статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Правовідносини сторін регулюються сімейним законодавством. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

17.07.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, в якому просить суд стягнути з [PERSON] борг у розмірі 85236,37 гривень та судовий збір у розмірі 852,36 гривень. Позивач у судове засідання зявився, позовну заяву підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України визначено форму договору позики, так, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках,коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Письмова форма договору має відповідати вимогам, передбаченим статтею 207 ЦК України. Договір позики відповідно до ст.208 ЦК України обовязково необхідно вчиняти у письмовій формі. Згідно розписки про отримання позики від 26.02.2010 року, [PERSON] взяв у [PERSON] гроші у сумі 5000 доларів США та зобовязався повернути отримані в борг кошти до 01.06.2010 року. У разі неможливості повернення грошової суми в строк, зобовязався виплатити протягом 7 днів грошову суму у розмірі 10000 доларів США. Дані кошти були отримані [PERSON] у звязку із обовязком провести угоду по акціям. Крім того в ході судового засідання, представник позивача пояснив, що грошові кошти в розмірі 5000 тис. доларів США [PERSON] отримав з метою проведення угоди по акціям. Проте суду не було надано доказів наявності у позивача акцій та представник позивача не міг пояснити під ознаки якого договору підпадає дана угода. Розписка засвідчує лише факт отримання грошей або речей позичальником. Вона не замінюють договору позики. У звязку з чим укладення такого договору, що підтверджується лише розпискою вважається недодержанням вимог закону. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] письмового договору позики не укладали. За таких обставин, у відповідності до вимог ст.ст. 1046,1047 ЦК України судом не встановлено факту боргового зобовязання за договором позики. Враховуючи зазначене вище, суд вважає, вимоги позивача щодо стягнення суми боргу відповідно до розписки укладеної на суму 85236,37 гривень безпідставними. Вимоги позивача в частині стягнення судових витрат, відповідно до ст.88 ЦПК України також задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 03 червня 2006 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (актовий запис №221), посилаючись на те, що вони фактично припинили шлюбні відносини з причини непорозуміння у вирішенні питань сімї, у звязку з чим втратили почуття поваги та любові один до одного. Можливості зберегти сімю відсутні. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. В судове засідання позивач, повідомлена належним чином, не зявилась. Надала суду клопотання, в якому наполягає на позивних вимогах в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище [PERSON]. Відповідач, повідомлений належним чином, в судове засідання також не зявився, але надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, оскільки він визнає заявлені позовні вимоги в повному обсязі, та просить розірвати шлюб. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. 03 червня 2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (актовий запис №221), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС №018845 (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ЖС №094307 (актовий запис №572), 16 червня 2008 року у вказаному шлюбі народився [PERSON] (а.с.5). Як вказує позивач у позові, і що визнано відповідачем, сімя остаточно розпалась у червні 2012 року, сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Факт подальшого, після розірвання шлюбу, проживання малолітнього [PERSON] з матірю, відповідачем визнаний. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON]С суми боргу за електроенергію у розмірі 1578,98 гривень посилаючись на те, що відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS] і користується електроенергією, однак обовязки по сплаті за використану електроенергію не виконує у звязку з чим за період з 15.01.2002 року по 14.10.2009 рік виник борг у сумі 1578,98 гривень. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача суму боргу, а також судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Прокурор прокуратури Хортицького району м. Запоріжжя, яка діє в інтересах [PERSON] з позовом не згодна, просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову, у звязку зі сплатою відповідачем суми боргу в межах строку позовної давності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [INFO], користується електроенергією та є її споживачем на підставі особистого рахунку №63102092, однак обовязків по сплаті за використану електроенергію не виконує, у звязку з чим за період з 15.01.2002 року по 14.10.2009 рік виник борг у сумі 1628,68 гривень (а.с.6-9). Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показників приладу обліку. Згідно п.20 Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. У відповідності до ст. ст. 257, 267 ЦК України до справи цієї категорії застосовується строк позовної давності тривалістю три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З позовними вимогами до відповідача [PERSON] ВАТ «Запоріжжяобленерго»звернулося 17.05.2012 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості, за період з 04.05.2009 року по 14.10.2009 рік сума заборгованості відповідача становить 58,10 гривень. 14.10.2009 року прилад обліку демонтовано після відключення. 07.03.2012 року відповідачем в рахунок погашення боргу за електроенергію сплачено 50,00 гривень (а.с.9). 19.11.2011 року за спожиту електроенергію згідно квитанції №050499.01.074.084 від 19.11.2012 року [PERSON] сплатив 8,10 гривень та погасив суму боргу в межах строку позовної давності, у звязку з чим, суд вважає, що позовні вимоги ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Правобережного районного відділення електричних мереж до [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 22 вересня 2011 року помер її чоловік [PERSON], [INFO], який постійно проживав в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] своєчасно у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через погіршення душевного та фізичного стану здоров"я, пов"язаного зі втратою близької людини. Мотивуючи тим, що порушуються її права як власника і спадкоємця через неможливість нотаріального посвідчення права власності, позивач просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з"явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, підтримала позов та просила задоволити повністю на підставах, викладених в позовній заяві.. Представник відповідача - Лихолітська сільської ради - в судове засідання не з"явився, позов визнали, не заперечують проти задоволення позову. В зв"язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судовго процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалось у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 22 вересня 2011 року помер чоловік позивачки [PERSON], [INFO], який постійно проживав в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] своєчасно у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через погіршення душевного та фізичного стану здоров"я, пов"язаного зі втратою близької людини. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією свідоцтва про народження та одруження позивача, копією державного акту, довідками сільської ради. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем пропущено з поважної причини, тому позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме що вона є дружиною померлого 29.04.2012 року [PERSON]. Заявник у судове засідання зявився, заяву підтримав у повному обсязі Представник Овідіопольської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, але надав суду лист у відповідності до якого просить суд розглядати справу без його участі. Суд, вислухавши думку позивачки, дослідивши докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 29 квітня 2012 року помер [PERSON], [INFO], останнє місце проживання якого було: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжна, СОГ «Волна», вул. Лінія 25, буд. 100. 20.09.2012 року [PERSON], до Овідіопjьської районної державної нотаріальної контори була подана заява про відмову від прийняття спадщини за законом на майно померлого чоловіка на користь внука - [PERSON], на підставі якої заведена спадкова справа №340/2012. Листом щодо необхідності встановлення факту, що має юридичне значення від 25.09.2012 року, наданого державним нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори [PERSON] позивачці було роз'яснено, що з наданих документів не вбачається, що позивачка дійсно є дружиною померлого, так у свідоцтві про одруження з померлим - [PERSON] вказаний рік народження позивачки 1936, а у паспорті 1935 рік. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] підтверджується довідкою Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеськлої області від 189.11.2012 року №871/1. Таким чином, суд вважає доведеним юридичний факт, який заявник просить суд встановити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалась на те, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було розірвано за рішенням суду. Від цього шлюбу сторони мають повнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який навчається на 1-му курсі економічного факультету Дніпропетровського національного університету імені [PERSON], денної форми навчання, знаходиться на утриманні позивачки, самостійного джерела засобів існування не має, тому потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача. Термін закінчення навчання 05 червня 2016 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, письмово просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, письмово просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 198 СК України батьки повинні утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом на утримання аліментів мають як той із батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], який навчається на 1-му курсі економічного факультету Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара, денної форми навчання. Термін закінчення навчання 05 червня 2016 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися не надає, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини з його заробітку, до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 21 вересня 2012 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Сніжківської сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті мачухи [PERSON] , яка померла 31 січня 2012 року, мотивуючи тим, що не може оформити земельні ділянки , через відсутність кадастрових номерів в державних актах. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав , просив задовольнити та пояснив , що іншого шляху крім звернення до суду для оформлення спадщини позивач не має. Відповідач в судове засідання не з"явився, але надав листа в якому позов визнав і не заперечує щоб за позивачем визнали право власності на спадкове майно. В судовому засіданні встановлено, що 31 січня 2012 року померла мачуха позивача [PERSON] постійне місце проживання якої було с.Сніжки Буринського району Сумської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,3716 га. для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії СМ №115630 від 18.10.2004 року;земельної ділянки площею 0,0493 га. для індивідуального житлового будівництва, що підтверджується державним актом серії СМ №115631 від 18.10.2004 року; земельної ділянки площею 1,048 га. для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом серії Р3 №749661 від 29.08.2002 року;земельної ділянки площею 3,095 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сніжківської сільської ради Буринського району; а також грошових вкладів, що містяться на рахунках №915517086, №91551675, №91551422, №0484, №0578 Буринської філії №3050/019 ВАТ «Ощадний банк України»на ім»я спадкодавця [PERSON], що підтверджується копіями ощадних книжок. Позивач є спадкоємцем за заповітом, а тому має право на зазначене майно, що підтверджується копією заповіту за р.№16 від 26.03.2007 року. Він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але не може оформити свої права у зв'язку з відсутністю кадастрових номерів у державних актах. При зверненні позивача до Буринського районного відділу земельних ресурсів він отримав роз"яснення, що кадастрові номери на земельні ділянки не можуть бути присвоєні, так як особа - власник земельних ділянок померла, питання спадщини необхідно вирішувати в суді і судове рішення буде підставою для оформлення спадкового майна на спадкоємця і будуть присвоєні кадастрові номери вже на нового власника. На підставі викладеного та дослідивши пояснення сторін і всі наявні докази по справі в їх сукупності суд вважає, що позов доведений і підлягає повному задоволенню, оскільки позивач має право на спадкове майно, а тому за ним необхідно визнати право власності на це майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Буринської міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері [PERSON], оскільки вона не може оформити спадщину через пропуск строку встановленого для її прийняття з поважної причини. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав і просив визначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини так як встановлений законом строк вона пропустила з поважної причини. Відповідач в судове засідання не з"явився , але надав листа в якому позов визнав і не заперечує проти визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, але надав клопотання в якому позов визнав, не заперечує щоб позивачці визначили додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері. Як встановлено в судовому засіданні 24 лютого 2012 року померла мати позивачки [PERSON] Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина , яка складається із 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул.Д.Бєдного за №53 м.Буринь Сумської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 03.11.1982 року. Позивачка разом зі своїм братом [PERSON] є спадкоємцями першої черги спорідненості, інших спадкоємців якіб бажали прийняти спадщину немає , а тому має право 1/2 частку зазначеного майна. Коли позивачка звернулася до нотконтори по питанню оформлення спадщини їй пояснили, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, що підтверджується поясненням сторін, копією свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про народження , копією свідоцтва про одруження. Відповідно до ст.1269 ЦПК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем мав подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] в нотаріальну контору своєчасно не звернулася через те , що хворіла, мала складне матеріальне становище та незнання чинного законодавства, а про пропуск строку довідалася в нотаріальній конторі, що підтверджується поясненням сторін. При таких обставинах суд вважає, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин і їй необхідно визначити додатковий строк тим самим задовільнивши позов.

Outcome: approved