Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення штрафних санкцій за порушення грошового зобовязання, посилаючись на те, що сторони уклали договор позики грошових коштів на суму 13000 грн. з визначенням строку їх повернення за першою вимогою, проте відповідач на вимогу грошові кошти не повернув. Рішенням суду з відповідача стягнуто суму боргу за договором позики в розмірі 13000 грн. Однак відповідач кошти не повертає, рішення суду не виконує, внаслідок чого позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просить стягнути з відповідача штрафні санкції передбачені законом, зокрема індекс інфляції та три відсотки річних. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що не повертав борг, оскільки ніде не працює, не має доходу, хворіє та потребує лікування. 4 грудня 2012 року він сплатив частину боргу в сумі 7500 грн. позивачу, про що надав копію квитанції про перерахування КОШТІВ. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 22.12.2009року сторони уклали договор позики на суму 13000 грн. із строком повернення позики за вимогою позикодавця. Даний факт підтверджується розпискою та не спростовується відповідачем в судовому засіданні. 25.03.2010року позивач направив відповідачу письмову вимогу про повернення боргу за договором позику, що підтверджується копією листа та поштового повідомлення про вручення його відповідачу. В судовому засіданні відповідач [PERSON] даний факт не оспорює та підтверджує отримання даної вимоги. Відповідач умови договору позики не виконав та борг позивачу не повернув, внаслідок чого прострочив виконання грошового забовязання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК україни, якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги. Кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості індексу інфляції та трьох відсотків річних є законними, обґрунтованими і та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач прострочив виконання зобовязання, що потягнуло за собою виникнення вище вказаної заборгованості та нарахування штрафних санкцій передбачених законодавством, зокрема ч. 2 ст. 625 ЦК України . Сума інфляційних втрат за період з 1 травня 2010 року до 31 липня 2012 року складає 1170,00 грн., сума трьох процентів річних за прострочення грошового зобовязання за вказаний період складає 879,40 грн. Крім того, з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved