Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

ПАТ [PERSON] «ПриватБанк»звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення з - під арешту майна, а саме автомобілю марки ЗИЛ, модель 5301В2, рік випуску 2006, тип ТЗ: вантажний фургон, № кузова/шасі: 600808635301А0600474, реєстраційний номер [NUMBER]. В позовній заяві вказано, що 28.08.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»та [PERSON] укладено кредитний договір за яким позивач отримав кредит в розмірі 88523,02 грн. У якості забезпечення договору було між ними укладено договір застави автотранспорту. Відповідно до умов договору відповідач передав в заставу банку автомобілю марки ЗИЛ, модель 5301В2, рік випуску 2006, тип ТЗ: вантажний фургон, № кузова/шасі: 600808635301А0600474, реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач дізнався про те, що Хортицьким відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції 31.03.2011 року та 08.07.2011 року було винесено постанови про арешт майна відповідача. Позивач вважає, що має вищий пріоритет на заставлене майно, а тому просить прийняти рішення про звільнення майна з під арешту. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач позов визнав та просить його задовольнити. Представник Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції позов визнав але вважає, що при накладанні арешту державний виконавець не порушив закон та інструкцію по виконанню виконавчих дій. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно із ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 575 ЦК України закладом є застава нерухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом у володіння третьої особи. Правила про окремі види застав встановлюються законом. Згідно із ст. 589 ЦК України та ст. 19 Закону України „Про заставу в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання( у випадках, передбачених законом чи договором неустойкою), необхідні витрати за утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 28.08.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»та [PERSON] укладено кредитний договір за яким позивач отримав кредит в розмірі 88523,02 грн. У якості забезпечення договору було між ними укладено договір застави автотранспорту. Відповідно до умов договору відповідач передав в заставу банку автомобілю марки ЗИЛ, модель 5301В2, рік випуску 2006, тип ТЗ: вантажний фургон, № кузова/шасі: 600808635301А0600474, реєстраційний номер [NUMBER]. Інформація про обтяження була внесена до Державного реєстру заборон відчуження обєктів рухомого майна. За приписами ст. 12 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно не є чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Відповідно до ст.ст.21-23 зазначеного Закону, застава рухомого майна згідно з параграфом 6 гл.49 ЦК України, що виникає на підставі договору, є видом забезпечувального обтяження і відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Хортицьким відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції 31.03.2011 року та 08.07.2011 року було винесено постанови про арешт майна відповідача. Згідно з вимогами ст. 54 Закону України „Про виконавче провадження звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача- заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто лише у разі : виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладання арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває у заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно ст..14 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Постанови державного виконавця були винесені після реєстрації обтяження автомобілю, а тому банк має вищий пріоритет на заставлене майно. Крім того, постанови державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ унеможливлюють виконання умов укладеного між банком та [PERSON] кредитного договору та договору застави шляхом звернення стягнення на заставлене майно у разі невиконання позичальником у визначені строки будь-яких із зобовязань, передбачених кредитними договорами.

Outcome: approved