Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-23 00:00:00

Позивачі звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на наступне. Вони є власниками квартири [ADDRESS]. 15.12.2010 р. з вини [PERSON], яка є власником квартири №11, розташованої поверхом вище за адресою: вул. Балакірєва, 23 у місті Харкові, в результаті прориву шлангу зливного баку, було залито їх квартиру. Факт та причини заливу біло встановлено комісією КП «Жилкомсервіс», про що було складено акт б/н від 15 грудня 2010 року. Вартість ремонтно-будівельних робіт після залиття квартири позивачі оцінюють в 60 000 грн., яку просять стягнути з відповідачки. Крім того, сім'ї позивачів протиправними діями відповідачки завдано моральну шкоду у розмірі 40 000 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Інші позивачі просять слухати справу у їх відсутності. Відповідачка до суду не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі ч. 1 п. 1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Позивачам належить на праві власності квартира №7, розташована за адресою: м. Харків, вул. Балакірєва, 23 на підставі свідоцтва про право власності. Судом встановлено, що 15 грудня 2010 року з вини [PERSON], яка є власником квартири №11, розташованої поверхом вище за адресою: вул. Балакірєва, 23 у місті Харкові, в результаті прориву шлангу зливного баку, було залито квартиру позивачів. Даний факт залиття підтверджується актом від 15.12.2010 р., який було складено комісією у складі інженера ділянки №2 КП «Жилкомсервіс»., майстра дільниці, відповідно до якого 15 грудня 2010 року з вини [PERSON], яка є власником квартири №11, розташованої за адресою: вул. Балакірєва, 23 у місті Харкові, в результаті прориву шлангу зливного баку, залито квартиру №7, власниками якої є [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, у разі залиття квартир складається відповідний акт (про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання) згідно додатку № 4 до п.2.3.6 Правил. Таким чином, суд приходить до висновку, що пошкодження квартири [ADDRESS] сталося з вини відповідачки, у зв'язку з недбалим ставленням до утримання сантехнічного обладнання у свого приміщенні. У судовому засіданні позивачем [PERSON] зазначено, що вартість ремонтно-будівельних робіт після залиття квартири становить 60 000 грн. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 214 ЦПК України з матеріалів справи вбачається, що доводи позивача щодо завдання матеріальної шкоди окрім позовної заяви та поясненнях останнього не на чому не ґрунтуються. У судовому засіданні позивачем [PERSON] доведено лише спричинення матеріальної шкоди у розмірі 557,34 грн., яка складається з відновлення двох килимів, залитих водою відповідно до квитанцій від 16.12.2010 року (а.с. 19-20). Ухвалами суду від 24.05.2011 року та 09.12.2011 року по справі були призначені судово-будівельні експертизи задля встановлення загальної суми нанесеної матеріальної шкоди власникам квартири [ADDRESS] у звязку з залиттям 15.12.2010 року. Але з вини позивачів, які двічі не сплатили вартість послуг ХНДІСЕ ім. проф. Бокаріуса, справу було повернуто до суду з повідомленням про неможливість надання висновку експертизи. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, оскільки квартира [ADDRESS] на момент залиття належала на праві власності відповідачу, шкода яка була завдана майну позивачам внаслідок залиття 15.12.2010р. та була доказана останніми, підлягає відшкодуванню. Спричиненням залиття квартири позивачам було завдано значної моральної шкоди, яка виразилася у перенесених ними стражданнях, душевному потрясіння та порушенні укладу життя. Не дивлячись на явну провину, відповідачка відмовилась добровільно відшкодовувати вартість пошкодженого майна, позивачі вимушені були позичати гроші для ремонту та звернутися до суду з позовом. Позивачі оцінюють спричинену моральну шкоду у 40 000 гривень. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] повинно бути стягнуто судові витрати по справі: судовий збір у розмірі 120,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial