Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до Відповідачів про визнання частково недійсним рішення Червономотовилівської сільської ради, свідоцтва про право власності на будинок та визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що після смерті батька позивачки - [PERSON], її сестра - [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до Фастівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На підставі зазначеної заяви [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок без врахування того, що 1/6 частина цього будинку належить Позивачці на підставі відповідної заяви про прийняття спадщини, яку вона подала до нотаріальної контори у встановлений законом строк раніше, іще після смерті матері - [PERSON] у 1981 році. Тому вважає, що нотаріальною конторою було безпідставно видано свідоцтво про право власності на 1/6 частину житлового будинку, яка належить їй. У зв'язку з цим просить суд визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на житловий будинок, який належав померлому [PERSON], видане Фастівською районною нотаріальною конторою 27.12.1985 року, реєстр № 1584 на ім'я [PERSON], в частині права власності на 1/6 частину цього будинку,частково визнати недійсним рішення Червономотовилівської сільської ради № 5.3 від 26.07.2004 року в частині надання дозволу Фастівському МБТІ на оформлення на ім'я [PERSON] свідоцтва про право власності на 1/6 частину вказаного будинку, визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на 1/6 частину вказаного будинку, крім того, визнати за Позивачкою - [PERSON], право власності на 1/6 частину цього житлового будинку в порядку спадкування за законом. Позивач, а також його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Відповідачі та представник відповідача позовні вимоги не визнали, вважаючи їх безпідставними та не обґрунтованими. Суду пояснили, що позивачка у питаннях неотримання спадщини винна сама, оскільки протягом тривалого часу не отримала свідоцтво на право на спадщину за законом, а також не повідомила про обставини відкриття спадщини відповідні державні органи, які ведуть відповідний облік. Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.07.2008 року у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ст.ст. 9 і 10 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяв станом на травень 1981 року), громадяни можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування майном, при цьому цивільна правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. З огляду положень ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяв станом на травень 1981 року), вбачається, що право власності - це урегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Положення ст.ст. 524, 525, 527, 529, 535, 549, 562 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяв станом на травень 1981 року), зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємця за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти відповідно до часток, належних кожному спадкоємцеві за законом. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному з спадкоємців за законом. Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (№ 5 від 31.03.1995 року) та «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» (№ 4 від 24.06.1983 року) вирішують питання про визнання права на спадкове майно, якщо протягом шестимісячного строку заінтересована особа подала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та довідки Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області № 316 від 28.03.2012 року, позивачка народилася [INFO], її матір'ю зазначена [PERSON]. У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 22 червня 1993 року Червономотовилівськоою сільською радою Фастівського району Київської області, [PERSON] померла [INFO] Як вбачається з довідки про прийняття спадщини Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області № 317 від 28.03.2012 року, житловий будинок, який на праві користування майном, належав, у тому числі і померлій [INFO] [PERSON] знаходиться по [ADDRESS]. На момент смерті спадкодавець мав дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та чоловіка - [PERSON], які є спадкоємцями першої черги. При цьому [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON]. У відповідності до матеріалів спадкової справи Фастівської державної нотаріальної контори після померлої [INFO] [PERSON], яка мешкала в [ADDRESS], позивачка також своєчасно звернулась до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що на час своєї смерті мати позивачки мала право на 12 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], а не визнання прийняття позивачем спадщини після смерті її матері позбавляє останню можливості виникнення майнових прав на це майно, що потребує поновлення шляхом визнання за нею права власності на зазначене спадкове майно відповідно до часток, належних кожному з трьох спадкоємців за законом. Тому суд вважає за можливе скасувати частково також і свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на будинок [ADDRESS], рішення виконавчого комітету Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області № 5.3 від 26.07.2004 року, а також і свідоцтво про право власності на будинок [ADDRESS],оскільки воно було похідним від зазначеного вище свідоцтва та рішення. На підставі наведеного,

Outcome: approved