Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання угоди договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності в обґрунтування якого вказала, що за договором купівлі-продажу квартири від 06 жовтня 1999 року позивачем було придбано у відповідача квартиру за адресою: квартал 40, 5/12, м.Димитров Донецької області. За цим договором було сплачено грошові кошти, які вона передала продавцю до підпису договору у повному обсязі, а сама отримала ключі від квартири, про що свідчать підписи у договорі. Вище вказаний договір був оформлений на біржі «Юго-восток»в м.Димитров Донецької області. Проте, як їй стало відомо на теперішній час при оформленні субсидії, договір купівлі-продажу житлової квартири, зареєстрований на товарній біржі, визнається недійсним. При укладенні договору вони домовилися щодо усіх істотних умов договору, виконали усі умови, необхідні для укладення угоди. У звязку з вищевикладеним просить договір визнати дійсним та визнати за нею право власності на вищевказану квартиру. До судового засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву з клопотанням розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 06.10.1999 року на регіональній товарній біржі Юго-Восток в м.Димитров між сторонами була укладена угода купівлі-продажу квартири, згідно якої відповідач продав, а позивач купила в нього квартиру, розташовану за адресою: квартал 40, 5/12, м.Димитров Донецької області. Квартира належала відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на житло № 3/34-1167 від 10.01.1996р., виданого ВО «Красноармійськвугілля», зареєстрованого у БТІ м.Димитров у реєстровій книзі № 3р за реєстровим № 5 стор.165 від 20.02.1996р (а.с.8). 12 жовтня 1999 року вказана квартира була зареєстрована на імя позивача в Бюро технічної інвентаризації в м.Димитров (а.с.7). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З угоди вбачається, що до її підписання сторони дійшли згоди з усіх суттєвих питань купівлі-продажу квартири, про що свідчать їхні підписи в угоді (а.с.8). Правовідносини між сторонами виникли на момент дії Цивільного Кодексу 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України 1963р. у разі, якщо сторони частково чи повністю виконали умови угоди, суд вправі за вимогою виконавшої угоду сторони визнати її дійсною. В цьому разі нотаріальне посвідчення угоди не потрібне. До того ж, за змістом чинної ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що угода купівлі-продажу квартири, укладена між сторонами по справі і зареєстрована на регіональній товарній біржі Юго-Восток в м.Димитров, відповідає вимогам ст.ст.153, 224 ЦК України 1963р. і може бути визнана дійсною. З тих же підстав суд вважає за можливе визнати за позивачем і право власності на квартиру за адресою: квартал 40, 5/12, м.Димитров Донецької області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.ст.47, 71, 153, 224 ЦК України 1963 року,

Outcome: approved