Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 24 серпня 2010 року, близько 01 години ночі , [PERSON], керуючи в м.Білопілля по вул.Леніна автомобілем марки ВАЗ 21124 , р.н. ВМ 3817, який належить [PERSON], допустив зіткнення зі скутером «Вайпер», яким керував його син, [PERSON], у результаті чого останній, отримавши численні тілесні ушкодження, загинув на місці події. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідачів: [PERSON] сто тисяч грн. - на відшкодування моральної шкоди, а з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»- 10905грн. матеріальної шкоди. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали повністю позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, з місця відбування ним покарання надійшло доручення на ведення справи в суді його дружиною, [PERSON] Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні не визнала позовних вимог повністю та просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»- [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю і пояснив, що страхова компанія вже виплатила кошти [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно вироку Білопільського районного суду Сумської області від 05 січня 2012 року, який набрав законної сили,- [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено йому покарання за цим законом у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Вказаним вироком встановлено, що 24 серпня 2010 року, близько 01 години [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ 21124,р.н. ВМ 3817, рухався в м.Білопілля по вул. Леніна в напрямку перехрестя вулиць Леніна та 1 Травня зі швидкістю 85 км/год. У цей час він побачив мопедиста , який на скутері «шторм» рухався у попутному напрямку. Наближившись до мопедиста, [PERSON] застосував екстрене гальмування, але, зважаючи на те, що перед цим він не вибрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, проявив неуважність і не дотримавшись безпечного інтервалу та не виконавши правильних управлінських дій при керуванні автомобілем, допустив наїзд на [PERSON], та в результаті наїзду [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та особової картки приватного АМТ, вищевказаницй автомобіль належить [PERSON] та ним має право керувати [PERSON] / том 1 кримінальної справи № 1-10/12 а.с. 46,147/. У відповідності з договором № 18/Г/ на виготовлення намогильної споруди від 19 вересня 2011 року/а.с.4/ фізична особа-підприємець [PERSON] та позивач [PERSON] уклали договір на виготовлення та монтаж намогильної споруди- памятника із граніта з художніми роботами та хрестом , вартістю, згідно товарним чекам- 10905 грн./а.с.5-8/. Відповідно до полісу № ВЕ /5421845 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована . / том 2 кримінальної справи № 1-10 /12 /а.с. 93/. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобовязана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника, ці витрати. У відповідності з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «/далі по тексту-Закон/ при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Статтею 23 Закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю чи здоровю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода / в тому числі моральна шкода/, повязана із смертю потерпілого. Відповідно до ст .27 Закону право на отримання відшкодування за шкоду повязану із смертю потерпілого, мають особи, які знаходилися на утриманні потерпілого, та особи, які взяли на себе витрати з поховання. Згідно з вимогами ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, а завдана ними шкода відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ним володіє. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі /право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо/ володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на викладене, тягар цивільної відповідальності в даному випадку має нести винна у завданні шкоди особа, тобто [PERSON], який на відповідній правовій підставі керував автомобілем та з вини якого сталася ДТП. Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати /страхового відшкодування/ для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою /страховим відшкодуванням/. Якщо цивільно-правова відповідальність власника автомобіля була застрахована, то в такому випадку він зобовязаний\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ відшкодувати заподіяну шкоду тільки у разі недостатності страхової виплати /страхового відшкодування/ для повного відшкодування завданої шкоди, як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою /страховим відшкодуванням/ / ст.1194 ЦК України/. Підлягають відшкодуванню витрати на виготовлення та монтаж намогильної споруди- памятника із граніта з художніми роботами та хрестом , вартістю, згідно товарним чекам- у сумі 10905 грн./а.с.5-8/. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»на користь [PERSON] 10395 гр. на відшкодування завданої майнової шкоди / 10905- 510грн. франшиза/. 510 грн. франшизи стягненню з [PERSON] не підлягають, оскільки таких вимог до останнього не заявлялось а з огляду на положення ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. У відповідності з ч.1,п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичнлї особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтавом, іншим ушкодженнням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до п.1.3 ст.1 абз.1 п.22.3 ст.22, абз.4 ст.23 п.27.1 ст.27 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-првової відповідальності власників наземних транспортних засобів»потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоровю та /або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використаннями транспортного засобу. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого у результаті ДТП, є шкода,/ в тому числі моральна шкода/, повязана із смертю потерпілого. Право на отримання відшкодування за шкоду, повязану із смертю потерпілого, мють особи, які знаходилися на утриманні потерпілого, та особи, які взяли на себе витрати з поховання. При визначенні розміру моральної шкоди, завданої позивачу втратою сина, суд враховує глибину фізичних і душевних страждань позивача/потерпілого по кримінальній справі/, тривалість цих страждань, яка є безкінечною, ступінь вини заподіювача шкоди та вкрай тяжкі наслідки, яких зазнав позивач внаслідок загибелі його сина. Тому стягненню з відповідача- Шукшина А.О. на користь позивача [PERSON] підлягає моральна шкода у розмірі 97450грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial