Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-19 00:00:00

У квітні 2013 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № ЛФ-12006041 від 08.09.2012 року в розмірі 10 841,36 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 08.09.2012 року між ТОВ "Лайм-Фінанс" та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачеві був наданий кредит в розмірі 2 400, 00 грн. 28 грудня 2012 року між ТОВ "Лайм-Фінанс" та ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юнідо" був укладений договір про відступлення права вимоги №Ю-28/12-1, згідно якого право вимоги за кредитним договором ЛФ-12006041 перейшло до ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юнідо". Відповідач [PERSON] порушуючи взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, виконувала свої зобов`язання не належним чином, в результаті чого станом на 29.03.2013 року в нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 10 841, 36 грн. В зв`язку з тим, що відповідач не бажає добровільно погасити заборгованість за кредитним договором, представник позивача просив стягнути цю суму в примусовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував слухати справу заочно. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали по справі, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08.09.2012 року між ТОВ "Лайм-Фінанс" та [PERSON] був укладений кредитний договір № ЛФ-12006041, згідно якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 2 400, 00 грн. Відповідно до умов укладеного договору №Ю-28/12-1 від 28.12.2012 року право вимоги за кредитним договором ЛФ-12006041 перейшло до Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юнідо" Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, в зв`язку з чим станом на 29 березня 2013 року в нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі - 10 841, 36 грн., з яких: 2 400, 00 грн. - заборгованість по кредиту, 768, 00 грн. - заборгованість за відсотками, 7 632, 00 грн. - пеня; 41,36 грн. - три відсотки річних. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернула, [PERSON] продовжувала користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривала, тому відсотки за користування кредитом та пеня за прострочення строків повернення кредиту нараховані правомірно. Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (пені, штрафу) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки зазначений в позові розмір штрафних санкцій (пені) за договором складає 7 632, 00 грн., що не співмірно із сумою заборгованості за кредитним договором, суд вважає за можливе застосувати положення ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір штрафних санкцій. При цьому суд засновує свою позицію щодо зменшення суми пені на тому, що вказана норма не обмежує право суду на застосування її приписів навіть якщо відповідач не заявляє відповідного зустрічного прохання під час розгляду справи. Визначаючи суму пені, що підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з принципів розумності та справедливості, передбаченими ст. 3 ЦК України. Таким чином, враховуючи суму договірних зобов`язань, що виникли між сторонами по справі, принцип співмірності, всі обставини по справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів у сумі 2 400, 00 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial