Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що з 2004 року проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]., вони вели спільні побут та господарство, виховували дитину позивачки від першого шлюбу. У грудні 2010 року [PERSON] завагітніла. 2 травня 2011 року [PERSON] та її донька [PERSON] не змогли потрапити до будинку у звязку з тим, що відповідач змінив замок вхідних дверей, що змусило позивачку викликати міліцію, швидку допомогу та співробітників МЧС. Зазначені події відбилися на стані вагітності позивачки, спричинили їй матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на придбання ліків, та моральну шкоду, що полягає у душевних стражданнях, викликаних поведінкою [PERSON] та їх наслідками. З травня 2011 року [PERSON] не проживає за зазначеною адресою. У звязку з вагітністю, [PERSON] не працює та перебувала на утриманні відповідача. З посиланням на вимоги ст. 75, 76, 84, 91 СК України [PERSON] просила визнати факт перебування її у фактичних шлюбних стосунках з липня 2004 року по день подання позову з [PERSON], визнати за нею право на утримання у звязку з вагітністю та пологами, стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у звязку з вагітністю та пологами у твердій грошовій сумі 8000 гривень щомісяця, а також стягнути 5000 гривень в якості відшкодування матеріальної шкоди та 15000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. При цьому зазначила, що 4 вересня 2011 року народила доньку [PERSON], зазначивши відомості про батька у свідоцтві про народження зі слів матері. Представник відповідача проти позову заперечувала, пояснивши, що [PERSON] ніколи не проживав з [PERSON] однією сімєю, хоча вона часто з донькою приїжджала до нього. Відповідно, інші позовні вимоги, на думку представника відповідача, не підлягають задоволенню. Також зазначила, що [PERSON] фактично захопила належне [PERSON] домоволодіння, не даючи йому проживати в ньому. Особисто [PERSON] в судове засідання не зявився, проте неодноразово надавав до суду письмові пояснення, в яких заперечував проти позову з зазначених вище підстав. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків [PERSON], [PERSON], перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судовим розглядом та матеріалами справи, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Факт проживання [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] за зазначеною адресою підтверджується, зокрема, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які, зокрема, зазначили, що фактично спільне проживання розпочалося восени, приблизно у вересні 2010 року. При цьому свідки зазначили, що підтримували дружні стосунки з [PERSON] та підтвердили факт ведення ним з [PERSON] спільного господарства та побуту. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, довідки Харківської гімназії № 39, пояснень учасників процесу, донька позивачки [PERSON] навчається у зазначеному учбовому закладі, при цьому учасники процесу не заперечували щодо початку її навчання у вказаній школі з 1 вересня 2010 року. Обставини спільного проживання [PERSON] та [PERSON] опосередковано підтверджується і наданими в судовому засіданні [PERSON] фото- та відеоматеріалами, які, в той же час, не можуть в повному обсязі надати суду інформацію саме стосовно обставин проживання сторін по справі однією сімєю, а лише підтверджують факт спілкування між ними. З огляду на наведене, вимога про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінку без реєстрації шлюбу підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 91 СК України, якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сімєю, той з них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідного до ст. 76 цього Кодексу. Посилання [PERSON] на свою непрацездатність як підставу для утримання з боку [PERSON] не можна вважати обґрунтованими. Поняття непрацездатності встановлено в ч. 3 ст 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Зазначені категорії непрацездатності не охоплюють статус [PERSON], тому положення ч. 1 ст 91 СК України в даному випадку застосовувати не можна. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з ним, нею їхньої дитини, відповідно до частин 2-4 ст. 84 та ст. ст. 86 і 88 СК України. Зазначена норма права є відсилочною, проте містить посилання на обовязковість визначення походження дитини від чоловіка та жінки, які перебувають у фактичних шлюбних відносинах. З позовною заявою про визнання [PERSON] батьком новонародженої [PERSON] її мати [PERSON]П не зверталася, дитина народжена поза шлюбом, відомості про батька записані зі слів матері, в графі «батько»свідоцтва про народження дитини, виданого 21.09.2011 р., зазначений [PERSON]. Таким чином, за умови відсутності доведеності факту походження дитини від [PERSON] вимоги [PERSON] щодо її утримання з боку відповідача задоволені бути не можуть. Що стосується вимог про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, заподіяних незаконними, на думку [PERSON], діями [PERSON], суд виходить з того, що стороною позивача не надано належних та достатніх доказів на підтвердження зазначених вимог. Крім того, суд бере до уваги і факт звернення [PERSON] до правоохоронних органів за фактом самоправства [PERSON] та перешкоджання відповідачу користуватися належним йому житлом. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] знайшли своє часткове підтвердження в ході судового розгляду, відповідно, позовна заява підлягає частковому задоволенню в межах встановлення факту сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю в період з вересня 2010 р. по травень 2011 р. На підставі викладеного,

Outcome: partial