overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

В лютому 2012 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, пояснюючи це тим, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 28.01.1989 року. За період шлюбу ними було нажито земельну ділянку площею 0,1379 га з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку по вул.Миру в с.Петрушки Києво-Святошинського району Київської області. Просила визнати земельну ділянку площею 0,1379 га з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку по вул.Миру в с.Петрушки Києво-Святошинського району Київської області спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] та визнати за нею право власності на ? частину вказаної земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив задовольнити. Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити. Вислухавши сторін, дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст.6 СК України Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Встановлено, та не оспорювалось сторонами той факт, що з 28.01.1989 року сторони перебувають в шлюбі, це підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІV-БК №305862 виданим відділом ЗАГСу Залізничного міськвиконкому міста Києва. За період шлюбу сторонами було придбано земельну ділянку загальною площею 0,1379 га з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку по вул. Миру в с. Петрушки Києво-Святошинського району Київської області. Це підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки серії ВАМ №659453, посвідченого 24.07.2003 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори. Відповідно до ст. 70 ч.1 СК України У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якій просить стягнути з відповідачки на його користь 87\~000 доларів США, що еквівалентно 695\~130 грн., за договором безпроцентної позики, укладеним між [PERSON] та [PERSON] 17.05.2007 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно умов договору відповідачка взяла на себе зобовязання повернути позику до 01.01.2012 року, проте, станом на день звернення з позовом до суду, не виконала даного зобовязання. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій просить задовольнити його вимоги з викладених у заяві мотивів. Представник відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов визнав. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне. 17 травня 2006 року [PERSON] позичив [PERSON] кошти в сумі 87\~000 доларів США., а [PERSON] прийняла від [PERSON] зазначені кошти та зобовязалася повернути їх до 01.01.2012 року, що стверджується письмовою розпискою від 17.05.2006 року з власноручним підписом [PERSON] про отримання коштів. Відповідно до ст. 1046 ЦК України сторони уклали договір позики. Згідно ч.1 ст.1047 письмовим доказом, що підтверджує його укладення є розписка. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватись належним чином. Згідно з вимогами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, має місце порушенням відповідачкою майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 87\~000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США станом на 26.06.2012 р. становить 695\~347,50 грн. (799,25 грн. за 100 доларів США), боргу за договором позики. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Шляхтинецької сільської ради, третьої особи - Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації, Тернопільської районної державної нотаріальної контори, у якій просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з надвірними будівлями №29, що розташований по вул.Барвінського в с.Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, який належав її матері [PERSON], яка померла 31.03.1994 року. Заявлені вимоги мотивує тим, що вона прийняла спадщину після смерті матері, однак не може одержати у нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадкове майно із-за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та з мотивів, викладених у позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідач Шляхтинська сільська рада надала суду заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації та Тернопільська районна державна нотаріальна контора письмово повідомили суд про розгляд справи у відсутності їхніх представників. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне. 31.03.1994 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД № 251911, видане 01.04.1994 року Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на житловий будинок з надвірними будівлями №29, що розташований по вул.Барвінського в с.Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується технічним паспортом на дане будинковолодіння від 16.05.2012 року. До спадкоємців першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України належить її донька [PERSON]. Як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 1549/02-14 від 26.06.2012 року [PERSON] звернулась до нотконтори з приводу оформлення своїх спадкових прав на житловий будинок з надвірними будівлями №29, що розташований по вул.Барвінського в с.Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, проте, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними будівлями №29, що розташований по вул.Барвінського в с.Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, який належав її матері [PERSON], яка померла 31.03.1994 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 375 125,11 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 20.09.2008 р. уклали договір позики з відповідачами, за яким останні зобов'язувались в строк до 20.09.2010 р. повернути борг, але досі не повернули. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Заслухавши думку позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 20 вересня 2008 р. між сторонами укладено договір позики, згідно умов якого [PERSON], [PERSON] отримали від [PERSON], [PERSON] 250 000,00 грн. (а.с.9). Згідно договору відповідачі отримали готівкові кошти у національній валюті України - гривні, зобов'язавшись повернути їх позивачу до 20 вересня 2010 року. Відповідачі не повернули позивачу вказану позику в строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Відповідно до ст. 625 ІДК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір яких встановлюється договором . Якщо договором не встановлений розмір процентів, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім того, в своїй заяві від 10.04.2012 року про перегляд заочного рішення Королівського районного суду м. Житомира від 30.03.2012 року відповідачі повністю визнали борг перед [PERSON], [PERSON] в сумі 375 125,11 грн. Враховуючи те, що [PERSON], [PERSON] кошти передані їм за договором позики від 20.09.2008 р. у строк вказаний в договорі, не повернули, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивачів сума основного боргу 250 000,00 грн., індекс інфляції в зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання, передбачені договором відсотки та неустойка, а всього 375 125,11 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивачів сплачене державне мито в сумі 1700 грн.. витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

Заявник звернувся у Вижницький районний суд з заявою про встановлення факту правовстановлюючого документу. В заяві вказував, що 14 травня 2008 року померла його тітка [PERSON] Фрозіна Атанасіївна, яка проживала в [INFO] . Після її смерті залишилася спадкове майно, яке складається з житлового будинку, що знаходиться в селищі Берегомет на вул. Буковинській за номером 39»а» Вижницького району Чернівецької області, що належав померлій [PERSON] Фрозіні Атанасіївні. За життя [PERSON], склала заповіт, згідно якого все своє майно заповідала заявнику. Звернувшись в нотаріальну контору, йому було видано 25.12.2008 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВМВ №293120 державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори, [PERSON] на імя [PERSON], однак в паспорті його прізвище зазначено, як «Яків»юк». Дані розбіжності створюють перешкоди в оформлені спадщини, яка заповіла йому тітка . Просив встановити, що [PERSON]»юк [PERSON] та [PERSON] є одна і таж особа ,а також встановити, що йому належить свідоцтво про право спадщину за заповітом серії ВМВ №293120. Заявник в судовому засіданні подану ним до суду заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник Берегометської сільської ради в суд не з»явився хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Від нього до суду поступила заява в якій не заперечує, щодо задоволення заяви [PERSON]»юк та просить справу розглядати у їх відсутність. Суд заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи вважає, що вимоги [PERSON]»юк В.Д. є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявник є спадкоємцем за заповітом після смерті тітки [PERSON], яка померла 14 травня 2008 року. Після її смерті залишилася спадкове майно, яке складається з житлового будинку, що знаходиться в смт. Берегомет на вул. Буковинській за номером 39»а» Вижницького району Чернівецької області, Звернувшись в нотаріальну контору, йому було видано 25.12.2008 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВМВ №293120 державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори, [PERSON] на імя [PERSON], однак в паспорті прізвище заявника зазначено, як «Яків»юк». Дані розбіжності створюють перешкоди в оформлені спадщини, яка заповіла заявнику тітка . Що стосується вимоги про встановлення факту ,що заявник є тією ж особою, суд вважає її необґрунтованою та такою ,що не підлягає до задоволення. Таким чином, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги [PERSON]»юк В.Д. відносно встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтовані і підлягаю задоволенню. На підставі ст.ст. 256 ч. 1 п.6 ЦПК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2007 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання права на частку спадкового майна задоволено частково, визнано за [PERSON] право на ? частку спадкового майна та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в сумі 25\~704 грн. 47 коп. , в остальній частині позову відмовлено. В позові [PERSON] до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на спадкове майно відмовлено повністю. Позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання права власності на ? частину спадкового майна вартістю 12\~852 грн. 22 коп. задоволено повністю. Визнано [PERSON] такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] та визнано за нею право на ? частку спадкового майна вартістю 12\~852 грн. 22 коп., поновлено термін позовної давності. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON], про стягнення затрат на встановлення памятника задоволено повністю, та стягнуто на його користь грошову компенсацію в сумі 5\~391 грн. 00 коп. Стягнуто з кожного [PERSON], [PERSON] та [PERSON] судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справі в суді в розмірі 30 грн.00 коп. на користь держави. [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що Комунальне підприємство Київської обласної ради «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» своїм листом від 12.01.2010р. № 09 відмовило йому у реєстрації права власності на спадкове майно у звязку з тим, що в резолютивній частині рішення суду не конкретизовано обєкти та не зазначено опис нерухомого майна, на яке за ним визнано право власності та які підлягають державній реєстрації. В судове засідання сторони не зявились, про час, дату та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Відповідно ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгялду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Суд, дослідивши зміст заяви та рішення суду від 26 квітня 2007 року , вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення оскільки в резолютивній частині рішення суду не конкретизовано обєкти та не зазначено опис нерухомого майна, на яке за [PERSON] визнано право власності та які підлягають державній реєстрації з приводу яких при розгляді справи подавались докази і давались пояснення. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

7.06.2012 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого між ними 23 квітня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва , актовий запис № 335. Шлюб у сторін перший. Сторони добровільно вирішили питання про проживання неповнолітньої дитини сина [PERSON] 15.10.2005 р. н. після розірвання шлюбу . Спір про майно відсутній. Свої вимоги позивачка аргументує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, відповідач не працює між ними склались неприязне ні відносини , відповідач її не поважає, не рахується з її думкою. На цьому грунті між ними постійно виникали сварки. Їх сімя фактично розпалася і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з мотивів вказаних в позовній заяві Додатково пояснила , що примирення між нею та відповідачем не відбулося і не можливе , вони неодноразово розходились , сходились і прийшли до висновку що їм необхідно розлучитись. Вона настоює на розірванні шлюбу. Вона з відповідачем разом не проживає , виїхала у Львівську область. Просить позов задовольнити , неповнолітню дитину залишити проживати з нею , після розірвання шлюбу залишити їй її прізвище [PERSON]. Відповідач позов визнав , на розірвання шлюбу згоден. Пояснив , що примирення між ними не відбулось і спільне життя не можливе. Свідоцтво про одруження , копія свідоцтва про народження дитини свідчать , що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі і мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] 15.10.2005 р. н. Вислухавши сторін , вивчивши матеріали справи та фактичний характер взаємовідносин подружжя суд прийшов до висновку , що згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України є підстави задовольнити позов . Шлюб сторін втратив своє призначення і при наявних обставинах подальше збереження сім ї не можливе . Приймаючи до уваги клопотання позивачки витрати по оплаті державного мита в розмірі 34 грн. при отриманні свідоцтв про розірвання шлюбу слід покласти на неї, відповідача від сплати державного мита звільнити. Враховуючи інтереси дитини неповнолітню дитину [PERSON] 15.10.2005 р. н. після розірвання шлюбу слід залишити проживати з матір ю . Згідно ст.. 113 СК України після розірвання шлюбу за клопотанням позивачки залишити їй її дошлюбне прізвище [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

В суд звернувся [PERSON], подавши цивільний позов до [PERSON], в якому просить: стягнути з відповідача на свою користь 28280 (двадцять вісім тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп. заборгованості за договором позики; стягнути з відповідача на свою користь неустойку в розмірі 14422 (чотирнадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 80 коп.; стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.; стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати в розмірі 427 (чотириста двадцять сім) грн. 80 коп. В обґрунтування цих вимог позивач зазначив, що 10 січня 2011 року відповідач отримав від нього позику в розмірі 7000 (сім тисяч) доларів США відповідно до укладеного сторонами 10 січня 2011 року договору позики, що підтверджується розпискою [PERSON] від 10 січня 2011 року. Згідно з доводами [PERSON] відповідач зобовязався повернути вказані грошові кошти не пізніше 31 грудня 2011 року, однак взятих на себе зобовязань щодо повернення позики [PERSON] у повному обсязі не виконав. Позивач вказав, що відповідач повернув лише частину позики в сумі 3500 (три тисячі пятсот) доларів США. За даними, наведеними [PERSON] у позовній заяві, заборгованість [PERSON] за договором позики від 10 січня 2011 року становить 3500 (три тисячі пятсот) доларів США, що в еквіваленті з врахуванням курсу валют 8 (вісім) грн. 08 коп. за 1 долар США, складає 28280 (двадцять вісім тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп. Окрім цього, позивач зазначив, що під різними приводами, відповідач уникає зустрічей із ним та ухиляється від повернення боргу. За таких обставин, [PERSON] стверджує, що відповідно до п.3 договору позики від 10 січня 2011 року є підстави для стягнення з відповідача неустойки за прострочення виконання грошових зобовязань у виді штрафу у розмірі 1 (один) процент від суми заборгованості за кожен день прострочення. Згідно з розрахунком позивача сума заборгованості [PERSON] щодо сплати вказаного штрафу за 51 день прострочення становить 1785 (одна тисяча сімсот вісімдесят пять) доларів США, що, виходячи з курсу валют 8 (вісім) грн. 08 коп. за 1 долар США, складає 14422 (чотирнадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 80 коп. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду справи. З письмових заяв [PERSON] від 19 квітня 2012 року і представника позивача [PERSON] від 26 червня 2012 року слідує, що позивач та його представник клопочуть про розгляд справи без їх участі, повністю підтримують заявлені до [PERSON] позовні вимоги та не заперечують проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно не зявився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений судом про час, дату і місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань чи заперечень проти позову відповідач суду не надав. Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень зі сторони позивача та його представника, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те що відповідач є батьком дитини, однак ухиляється від обовязку щодо її утримання, не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснюючи, що він матеріально допомагає дитині, купує їй речі та їжу, зазначає, що він офіційно не працює, однак отримує доход на місяць приблизно 3000,00 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 25.12.2006 народився [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 09.01.2007 зроблено відповідний запис за № 02. У свідоцтві про народження батьками неповнолітнього [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON], після розірвання шлюбу [PERSON]. Згідно довідки дільниці № 23 КП «Жилкомсервіс» від 29.05.2012 за № 1805 неповнолітній [PERSON] мешкає разом із матірю позивачкою у справі. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За заявою одержувача аліментів суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України). Позивач [PERSON] просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 500,00 грн., враховуючи, що відповідач офіційно не працює, не отримує офіційних доходів. Оскільки відповідач [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що він не офіційно отримує доходи, їх розмір достатній для того, щоб забезпечувати свої потреби, суд вважає за можливе заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved