Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-24 00:00:00

В лютому 2012 року позивачка за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 21.08.1999 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В кінці грудня 2011 року відповідач перестав пускати її в квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Спірна квартира приватизована та належить відповідачеві. На даний час відповідач [PERSON] змінив замки на вхідних дверях, не дає їй ключів, чинить перешкоди в користуванні. Іншого місця проживання вона не має. Тому вона була змушена звертатись до міліції. На її звернення 14.01.2012 року та 02.02.2012 року ДІМ Оболонського РУГУ МВС Українив м. Києві було винесено постанови про відмову у порушенні кримінальної справи, оскільки по даним фактам вбачаються цивільно-правові відносини. Просила вселити її в спірне приміщення та зобовязати відповідача не чинити їй перешкод у користуванні квартирою. 23.05.2012 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], 3-тя особа: відділ ГІРФО Оболнського РУ ГУ МВС України в м. Києві про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстраційного обліку, яку 24.05.2012 року судом прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Вимоги обгрунтовані тим, що спірна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить відповідачу [PERSON]. [PERSON] зареєстрована у спірній квартирі, як дружина власника, однак на даний час шлюб між сторонами розірвано. Оскільки, підстава на якій позивачка була зареєстрована в квартирі [PERSON] вже відпала на даний час сама реєстрація [PERSON] в його квартирі порушує права [PERSON], як власника спірної квартири. Крім того, у [PERSON] є житло, яке належить їй на праві приватної власності. Тому [PERSON] ніяким чином не міг порушити її право на житло. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та зазначила, що у неї у приватній власності є житло, однак там вона також не може проживати. На даний час вони з відповідачем вже розлучились і рішення суду вона не оскаржувала. Стосовно зустрічного позову [PERSON] до неї вона повністю заперечувала та просила суд відмовити у його задоволені з підстав викладених у письмових запереченнях. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив задовольнити їх в повному обсязі. Стосовно зустрічного позову [PERSON] до позивачки заперечував та просив суд відмовити у його задоволені з підстав викладених у письмових запереченнях. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні позовних вимог не визнали та зазначили, що вимоги позивачки є незаконними та необґрунтованими, не підтверджені належними доказами та такими що порушують права власності [PERSON] Просили у первісному позові відмовити. Зустрічний позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити з підстав, що у ньому викладені. Представник третьої особи відділу ГІРФО Оболнського РУ ГУ МВС України в м. Києві в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що спірна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить відповідачу [PERSON] що підтверджується: Свідоцтвом на право власності на житло від 16.02.2007 року (1/2 частина) та Свідоцтвом про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири від 23.10.2008 року (а.с.5, 21). Згідно ордеру № 16776 серія Б від 29.04.1983 року відповідач [PERSON] отримав право користування спірною квартирою, ще у 1983 році (а.с. 25). Право власності на спірну квартиру відповідач [PERSON] набув шляхом приватизації Ѕ частини спірної квартири та шляхом спадкування Ѕ її частини. Тобто, спірна квартира не може бути обєктом спільної сумісної власності подружжя. Шлюб сторони зареєстрували 21.08.1999 року (а.с.4) і на даний час вже розлучилися (а.с.48). Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно довідки КП Житлосервіс Оболоньвід 06.01.2012 року вбачається, що позивачка зареєстрована у спірній квартирі, однак в ній не проживає, що було зясовано в ході судового засідання та не оспорюється сторонами по справі. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка, зазначає, що відповідач змінив замки у квартирі і не впускає її в його квартиру, а тим самим порушує її конституційне право на житло. Між іншим сама позивачка [PERSON] зазначає, що у неї в приватній власності є житло, яке вона приватизувала ще в 2002 році, що підтверджується копією її паспорта. (а.с. 49-50). Разом з тим суд не може погодитись з таким обґрунтуванням вимог позивача, оскільки таке не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, який регулює відносини, які виникли між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] як власником житлового приміщення. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.\~\~ Таким чином, факт реєстрації [PERSON] у квартирі, яка належить [PERSON] сам по собі підтверджує наявність перешкод для нього у користуванні власністю, а його вимога про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстраційного обліку [PERSON] обґрунтована й підлягає задоволенню. За викладених підстав та враховуючи те, що під час розгляду справи не встановлено порушень житлових прав позивача [PERSON] з боку відповідача [PERSON] суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог позивачки про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом необхідно відмовити. \~\~

Outcome: approved