overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

[PERSON]В.М. звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19 червня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міського управління юстиції Житомирської області був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON], про що було зроблено відповідний актовий запис за №178. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка вказує, що їх шлюб розпався півтора роки тому. 12.01.2011 року [PERSON] був засуджений Татарбунарським районним судом Одеської області за ст.309 ч.2 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі та на даний час відбуває покарання в Одеській виправній колонії №14. В звязку з вищенаведеним, позивачка вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, подальше життя та збереження сімї вважає неможливим, а тому просить розірвати їх шлюб у судовому порядку. Заявниця в судове засідання не зявилась, однак надіслала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги, викладені в заяві про розірвання шлюбу, підтримує в повному обсязі. Зацікавлена особа, [PERSON] надав до суду належним чином завірену заяву, згідно якої згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу(а.с.6) видно, що 19 червня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міського управління юстиції Житомирської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що було зроблено відповідний актовий запис за №178. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Московченко». Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому вказала, що її бабка [PERSON] померла 06.12.2009 року. Їй на праві особистої власності належало домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Підгороднє, вул. Фадєєва, 44, Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину в порядку спадкування за законом, що підтверджується рішенням Дніпропетровського районного суду від 31 січня 2011 року. За життя [PERSON] зареєструвала в даному домоволодінні [PERSON], який в даному домоволодінні не проживав і не проживає. Позивачка неодноразово зверталася до [PERSON] з проханням знятися з реєстрації в її домоволодінні. Але до цих пір так і не знявся з реєстрації. Просила усунути перешкоди у користуванні будинком №44 по вул. Фадєєва в м. Підгороднє, Дніпропетровського району Дніпропетровської області шляхом зняття з реєстрації за даною адресою відповідача [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю. Прохала винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та можливо винести заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що позивачка по справі є власником домоволодіння №44 по вул. Фадєєва в м. Підгороднє, Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Дане домоволодіння перейшло їй у спадок від її бабки [PERSON], але за життя [PERSON] зареєструвала в будинку [PERSON], який в даний час проживає в Новомосковському районі. На неодноразові звернення позивачки до [PERSON] з проханням знятися з реєстрації, останній жодного разу не прореагував та не виконав прохання позивачки. Дані обставини і стали причиною для звернення в суд [PERSON] для захисту своїх законних прав та інтересів. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

У зв'язку зі складністю в постановленні повного судового рішення, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини на підставі ст. 209 ч. З ЦПК України та відкласти складання повного рішення на строк не більше 5 днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 квітня 2009 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПП «Сантехрембуд»про зобовязання договір відмовлено. Позовна заява ТОВ «НОКС Тревел»задоволена. Визнано дійсним договір купівлі-продажу укладений 17.02.2009 року у простій письмовій формі у м. Білгород-Дністровському Одеської області між ПП «Сантехрембуд», смт Затока, б/в «Водограй», р/р 26001330668001, в ЮГРУ Приватбанка м. Білгород-Дністровський МФО 328704, код ЄДРПОУ 21015031 та ТОВ «НОКС ТРЕВЕЛ», м. Білгород-Дністровський, вул.. Леніна, 29, р/р 26006060117634, філії №1 ЮГРУ «Приватбанка»м. Білгород-Дністровський МФО 328704, код ЄДРПОУ 34344879, згідно якого ТОВ «НОКС ТРЕВЕЛ»купила у ПП «Сантехрембуд»будівлю спального комплексу бази відпочинку «Водограй», загальною площею 2163,5 кв.м., розташованої за адресою: смт Затока, Центральний район, м. Білгород-Дністровський Одеської області. Визнано за ТОВ «НОКС Тревел», м. Білгород-Дністровський, вул.. Леніна, 29, р/р 26006060117634, філії №1 ЮГРУ «Приватбанка»м. Білгород-Дністровський МФО 328704, код ЄДРПОУ 34344879 право власності на будівлю спального комплексу бази відпочинку «Водограй», загальною площею 2163,5 кв.м., розташованої за адресою: смт Затока, Центральний район, м. Білгород-Дністровський Одеської області. Під час вирішення справи судом помилково не були розглянуті вимоги, щодо визнання права власності на земельну ділянку №1, площею 0,0742 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 087007, виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 12 грудня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний №4759, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2, кадастровий номер земельної ділянки № 1 5110300000:02:028:0003. Сторони у судове засідання не зявилися. Їх неявка не перешкоджає розглядові заяви про винесення додаткового рішення. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає за необхідне постановити по справі додаткове рішення. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив суд встановити факт родинних відносин з [PERSON], яка померла 19 грудня 2011 року, посилаючись на те, що після смерті матері він не може прийнятии спадщину, яка відкрилась після її смерті, оскільки в його свідоцтві про народження була допущена помилка при його складанні, а саме в графі «мати»зазначена «Погорельчук Олександра Іванівна», натомість правильне її імя «Ксенія». Тому, заявник був змушений звернутися до суду з відповідною заявою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судове засідання не зявився заявник, надав заяву с проханням розглянути справу без його присутності, вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви з наступних причин. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що заявник [PERSON], народився 17 лютого 1952 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯВ № 701728, в графі «мати»зазначена [PERSON]. Натомість, справжнє імя його матері «Ксенія», а не «Олександра». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~19 грудня 2011 року померла мати заявника - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 286466, видане виконавчим комітетом Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 37 від 20.12.2011 року. Після смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Згідно з заповітом померлої [PERSON] від 01.02.2011 року, посвідчений секретарем виконкому Бритівської сільської ради, реєстровий № 11, все своє майно, з чого б воно не складалось, заповіла своєму сину [PERSON], [INFO], це є основним доказом того, що заявник дійсно є сином померлої [PERSON] Також, згідно з довідкою виконавчого комітету Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 29.12.2011 року, поховання [PERSON] здійснював її син [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, весь цей час свідоцтво про народження заявника було складено з помилкою, на яку він не звертав увагу, не знаючи про можливість виникнення юридичних проблем в майбутньому. На даний час, заявник не може прийняти спадщину, яка відкрилась після смерті матері [PERSON], через відсутність факту родинних відносин. Дослідивши матеріали справи та інші докази, які підтверджують особистість заявника, суд вважає, що сумніву стосовно того факту що заявник [PERSON] є рідним сином [PERSON], немає. У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

Зважаючи на складнiсть у викладаннi повного рiшення суду, пов`язаного з потребою у обгpунтуваннi доводiв cторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхiдне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Демидівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зазначивши, що після смерті свого батька, [PERSON], відкрилась спадщина на належне йому майно, однак вона не звернулася вчасно із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, так як, перебувала на лікуванні, в силу чого, просить суд визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначити додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлого 22.03.2006 року. Сторони в судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви, в яких просят суд справу заслухати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та визнають. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, дослідив наступні обставини, докази та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-АМ № 037916, зареєстрованого виконкомом Демидівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] помер 22.03.2006 року.(а.с. 4). Зміст заповіту, посвідченого секретарем виконкому Демидівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON] від 26.01.2000 року, вказує, що [PERSON] заповів своїй дочці, [PERSON], належне йому майно.(а.с. 5). Згідно довідок № 404 від 04.09.2012 року, № 405 від 04.09.2012 року, виданих виконкомом Демидівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] була зареєстрована та проживала в спадковому житловому будинку разом з батьком, є єдиним спадкоємцем до майна померлого батька.(а.с. 11). Копія амбулаторної картки вказує, що [PERSON] тривалий час перебувала на лікуванні(а.с. 13-19). З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Норма ч. 3 ст. 1272 ЦК вказує, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи із наведеного, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію сторін, суд вважає, що причини, які змусили позивача пропустити визначений ст.1270 ЦК України строк є поважними, визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення з визначенням для позивача додаткового строку два місяця, для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої 24.12.2010 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою обґрунтування доводів учасників судового розгляду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою обгрунтування доводів та заперечень сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що в 2010 році у неї з відповідачем фактично склалися сімейно-шлюбні відносини. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини на надає. Просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнав у повному обсязі . Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком записано [PERSON] . Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави відповідно до ст..88 ЦПК України. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування пред*явлених позовних вимог вказала, що вона з відповідачем з 26 квітня 2002 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі. Їхній шлюб було розірвано 29 вересня 2011 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Син інвалід з дитинства та вона отримує пенсію за його доглядом. У зв*язку із хворобою син потребує постійного лікування. Син мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. На утримання сина відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає та у добровільному порядку надавати не бажає. Вона потребує матеріальної підтримки з боку відповідача. Тому і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до повноліття сина. У зв*язку з інвалідністю сина, його лікуванням, заперечує проти стягнення з відповідача на утримання сина аліментів у розмірі 1/10 частини його заробітку тому, що вона доглядає за сином та не працює. Її сину у зв*язку з інвалідністю призначена пенсія у розмірі 1.150 гривень та щорічно на лікування сина вона витрачає по 800 гривень. Окрім того, відповідач зареєстрований у квартирі, у якій вона проживає з сином. Однак від сплати комунальних послуг, як і від сплати аліментів ухиляється. Відповідач пред*ялені вимоги визнав частково та пояснив, що він є інвалідом 2-ї групи загального захворювання. Він проживає разом з матір*ю, яка теж інвалід. Він отримує пенсію у розмірі 1.800 гривень. У зв*язку зі своїм матеріальним становищем він не заперечує проти стягнення з нього на утримання сина аліментів у розмірі 1/10 частини свого заробітку. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у шлюбі та від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні позивачки. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не бажає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України Батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття відповідача стосовно стягнення з нього аліментів частини його заробітку на увагу не заслуг:;у- При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважає, що судові витрати по справі можливе покласти на державу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

У серпня 2012 року до суду із вказаним позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі; просила суд, постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, та на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку (доходу), до досягнення сином [PERSON], [INFO], віку трьох років. Відповідач у судовому засіданні позов визнавав частково. Суду пояснив, що не має змоги сплачувати аліменти, оскільки він офіційно не працевлаштований та вважає, що кошти будуть витрачатися не за цільовим призначенням. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.07.2010 року; сімейне життя не склалося, проживають окремо. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №158285. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Дитина перебуває на утриманні позивача. Матеріально допомоги відповідач добровільно на утримання дитини не надає. Відповідач є працездатною особою, офіційно не працює, постійного заробітку не має, що сторонами не оспорюється. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховує при вирішенні справи матеріальне становище відповідача, те, що він, офіційно не працевлаштований, позовні вимоги визнав частково, а тому, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, та на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), до досягнення сином [PERSON], [INFO], віку трьох років. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць, з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

У серпні 2012 року до суду із вказаним позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася, про дату судового засідання повідомлялася належним чином, на адресу суду надіслала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі; просила суд, постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату судового засідання повідомлявся належним чином, на адресу суду надіслав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі; не заперечував проти стягнення з нього аліментів у тому розмірі, що просить позивач. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбу, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 033866 . Дитина перебуває на утриманні позивача. На даний час позивач не працює. Протягом останніх трьох місяців, тобто починаючи з червня 2012 року, відповідач ніякої участі у виховання доньки на приймає та її матеріальним забезпеченням не цікавиться. Відповідач, працездатний, аліментних зобовязань перед іншими особами немає, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу доньці. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць, з метою забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, ч.1 ст.183 СК України, статей ст.ст. 14, 57-59, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд - \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved