Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-24 00:00:00

У листопаді 2012 року Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначало, що 20 листопада 2006 року між Публічним (Відкритим) акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] укладено кредитний договір № 7506С46/165 на суму 105 000 доларів США. Погашення кредитної заборгованості мало здійснюватись відповідачем з 1 по 15 число кожного місяця, відповідно до умов кредитного договору. Згідно п. 2.2.1. Кредитного договору проценти за користування кредитом встановлені за формулою Libor 12m + 5,89%, але не менше 11,25 % річних. Крім того, 20 січня 2010 року позивач уклав договір поруки № 75210Р1 з [PERSON], за умовами якого поручитель бере на себе зобов'язання перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання [PERSON] основного зобов'язання, а також відшкодовувати витрати, що будуть визначатися на момент фактичного задоволення, інші витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного виконання основного зобов'язання. У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов Кредитного договору Банком було неодноразово направлено йому та [PERSON] листи з повідомленням про наявність порушень, з проханням про усунення порушень, позивач направляв відповідачам Вимоги-повідомлення про повернення кредиту № 075-13/4206 і 075-13/4207 від 05.09.2012 р. про дострокове повернення кредиту, проте [PERSON] зазначену вимогу-повідомлення не отримував, [PERSON] 20.09.2012 р. отримала в установі банку вищезазначену вимогу. Посилаючись на те, що [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 22.11.2012 року у позичальника утворилась заборгованість, Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" просило суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на їх користь кредитну заборгованість в розмірі 84 304, 80 дол. США, а також стягнути судовий збір в сумі 3219 грн. У ході судового розгляду справи Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" неодноразово подавав до суду заяви про збільшення позовних вимог, просило суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на їх користь кредитну заборгованість в розмірі 90 745, 98 дол. США, а також стягнути судовий збір в сумі 3219 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові та наполягаючи на них, просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надано, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин суду не надходило, у зв'язку з чим суд ухвалив справу розглядати у відсутність відповідачів на підставі наявних в матеріалах справи документів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1048, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору. Відповідно до пункту 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 вказаного Кодексу встановлено, що, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З матеріалів справи вбачається, що 20 листопада 2006 року між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] укладено кредитний договір № 7506С46/165 на суму 105 000 дол. США. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору, Банк надав позичальнику кредит для оплати за квартиру у сумі 105 000 доларів США зі строком повернення до 19.11.2027 року та сплатою відсотків за користування грошовими коштами, які визначаються за формулою Libor 12m + 5,89%, але не менше 11,25% річних, а [PERSON] зобов'язався належним чином сплатити відповідну плату за користування кредитом. Згідно п. п. 2.7, 4.2., 4.4 Кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на позичковий рахунок. Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання позичальником своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за кредитним договором. При цьому виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено позичальником протягом 60 календарних днів з дати отримання позичальником відповідної вимоги. 05.09.2012 року Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" направило на адресу відповідачів повідомлення - вимогу про повернення заборгованості за кредитом, яка була отримана [PERSON] 20.09.20012 року, проте на даний час заборгованість так і не повернуто. З наданого позивачем суду розрахунку вбачається, що заборгованість боржника за кредитним договором станом на 21.03.2013 року, становить 90 745, 98 доларів США, з яких: 78 114, 42 доларів США - сума заборгованості за кредитом, 8 155, 27 доларів США - сума заборгованості за несплаченими відсотками за період з 01.04.2012 р. по 28.02.2013 р., 519,40 доларів США - нарахована пеня за порушення строків погашення кредиту за період з 16.05.2012 р. по 17.03.2013 р., 3 956,89 доларів США - нарахована пеня за порушення строків погашення процентів за період з 16.05.2012 р. по 17.03.2013 р. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 75210Р1 від 20.01.2010 року, за умовами якого поручитель на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по борговим зобов'язанням боржника [PERSON], що витікають з умов кредитного договору № 7506С46/165 від 20.11.2006 року. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи встановлені по справі обставини, суд вважає вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" щодо стягнення у солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитними договорами законними та обґрунтованими.

Outcome: approved