Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини в якому просить стягнути з відповідача щомісячно, починаючи з 11.01.2011 року суму коштів у розмірі 2253,78 грн. як аліменти на утримання дитини та додаткові витрати, повязані із розвитком дитини. 01.02.2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все майно відповідача [PERSON] у межах суми 62374,60 грн., в тому числі на гаражні бокси №23, 223, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Новоолександрівська, 54-А. Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, що відповідає змісту ч. 1 ст. 153 ЦПК України. Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали позовної заяви, суд вважає її обґрунтованою, та такою, що підлягає\~ \~ задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, вживаючи заходів до забезпечення позову, слід виходити з відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. За ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Зазначену заяву про забезпечення позову, позивач мотивує тим, що за час розгляду справи у суді та у випадку задоволення її позову, у відповідача утвориться заборгованість перед позивачем по сплаті аліментів, розмір якої станом на лютий місяць цього року становить 62374,60 грн., що може призвести до ухилення відповідача від її сплати, оскільки поміж цього за результатом розподілу спільного майна подружжя присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача суму у розмірі 1432658,73 грн. та останній протягом усього часу розгляду справи у суді не надав позивачу жодної фінансової допомоги на утримання спільного сина, а також вживав заходів до приховування спільного майна з метою ухилення від його поділу, що загалом свідчить про бажання і наміри відповідача до ухилення від будь-якої сплати коштів позивачу. Належні відповідачу гаражні бокси було придбано останнім після розірвання шлюбу і вони не є предметом жодного із судових спорів між сторонами, тому накладення на них арешту буде дієвим способом забезпечення позову. За п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, тому суд вважає можливим забезпечити позов, шляхом заборони вчиняти будь-які дії Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлений вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, крім цього, заборона накладення арешту до розгляду справи по суті, не потягне порушень гарантованих законом прав відповідача. На підставі викладеного, суд вважає необхідним вжити заходи щодо забезпечення позову у вигляді накладення арешту по відчуженню спірного нерухомого майна, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або до неможливості виконання рішення суду в разі його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved