Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-14 00:00:00

23.07.2012 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу позивача та відповідача, укладеного 24.02.2001 року, народилося двоє дітей, які є неповнолітніми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Спільне сімейне життя з відповідачем припинено, однак він добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, а тому позивач просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей 1/4 частину з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 15.08.2012 року позивач збільшила позовні вимоги, мотивуючи це тим, що для утримання двох неповнолітніх дітей їй потрібні значні кошти, а тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей 1/3 частину з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, заперечень щодо позову не надав, причини неявки суду не вказав та будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення - судової повістки про виклик до суду. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 24 лютого 2001 року Хмільницьким міським відділом РАГС Вінницької області між сторонами по справі зареєстровано шлюб (а.с. 4), від якого у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтвах про народження записаний відповідач по справі - [PERSON] (а.с. 5-6). У даний час діти проживають разом з позивачем в м. Хмільник, Вінницької області, вул. Лисенка, 17/14 та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою голови будинкового комітету №665 від 23 липня 2012 р. (а.с. 2). Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною. Згідно з ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У звязку з тим, що відповідач записаний батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання обовязків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доказів, які б спростовували вимоги позивача відповідачем не надано. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved