Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-16 00:00:00

відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення у солідарному порядку боргу у розмірі 44593, 22 дол. США, що еквівалентно 352652, 10 грн., а також просив стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати на загальну суму 1820, 00 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що відповідачі порушують умови кредитного договору від 20. 12. 2007 № 08/12/2007-840 К3822, укладеного між закритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та [PERSON], та не виконують свої зобовязання щодо своєчасного та повного погашення кредитної заборгованості. В добровільному порядку боржник [PERSON] та його поручителі [PERSON], [PERSON] суму заборгованості не сплачують, що і стало підставою для звернення позивача до суду. В ході судового розгляду представник позивача позовні вимоги уточнив, просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 52825, 90 дол. США, що еквівалентно 422 158, 18 грн., і складається з 28228, 01 дол. США (225584, 14 грн.) основного боргу, 17852, 99 дол. США (142672, 17 грн.) відсотків за кредитом, 3976, 59 дол. США (31778, 92 грн.) пені, 2768, 31 дол. США (22122, 95 грн.) штрафу, а також просив стягнути з відповідачів судові витрати, сплачені позивачем, просив позов задовольнити. [PERSON], [PERSON] звернулися з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» про розірвання договору, визнання несправедливою та недійсною умови пункту договору, припинення приватного обтяження. Свої вимоги обґрунтовували тим, що банк не правомірно вилучив у [PERSON] предмет застави автомобіль, та утримує його з 2008 року не реалізовуючи. Окрім того вважають несправедливою умову кредитного договору, в якій передбачено стягнення штрафу за порушення умов договору. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їхній представник у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечували з посиланням на те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, нарахування відсотків за користування кредитом після вилучення автомобілю з позивачем є безпідставними та необгрунтованими. У задоволенні позову просили відмовити. Зустрічний позов підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомляв. Справу відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України розглянуто за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного наступного. Судом встановлено, 20. 12. 2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» (після реорганізації - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», далі за текстом - ПАТ КБ «Надра») та [PERSON] було укладено договір кредитний договір № 08/12/2007-840 К3822. Відповідно до вказаного договору [PERSON] отримав строковий кредит у розмірі 27683, 17 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14, 40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 19. 12. 2014. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Позивачем зазначене зобовязання виконано в повному обсязі, однак відповідач [PERSON] кредитне зобовязання не виконав, що привело до виникнення заборговності. Відповідно до п. 1. ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, в результаті настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Згідно з п. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення частини кредиту за графіком кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася поверненню по графіку та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК до повного погашення кредиту, оскільки він наданий на умовах платності за його користування. Відповідач не виконує своє кредитне зобов'язання. Відповідно до п. 1 ст. 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виконання зобов'язань за кредитним договором від 20. 12. 2007 № 08/12/2007-840 К3822 було забезпечено порукою [PERSON], [PERSON], які взяли на себе солідарну відповідальність перед позивачем у тому ж обсязі, що і відповідач [PERSON], а також заставою автомобілем [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до п. 1. ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, в результаті настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Згідно з п. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення частини кредиту за графіком кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася поверненню по графіку та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК до повного погашення кредиту, оскільки він наданий на умовах платності за його користування. Станом на 22. 05. 2012 заборгованість за основною сумою кредиту становила 28228, 01 дол. США, що еквівалентно 225584, 14 грн., за відсотками 17852, 99 дол. США, що еквівалентно 142672,17 грн. Доказів погашення кредитної заборгованості відповідачами не надано. Отже, позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача сум заборгованості за кредитом суд визнає обґрунтованими та законними. Разом із тим суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо одночасного стягнення пені та штрафу за порушення строків та порядку сплати кредитору платежів у рахунок погашення кредиту та нарахованих процентів. Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу ґрунтуються на положенні п. 5.2 кредитного договору. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної п. 1.1. цього договору за кожен випадок. Також позивач просить за порушення обов'язку повернення кредиту та сплати процентів застосувати заходи відповідальності, передбачені п. 5.1. договору, відповідно до якого позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Отже, штраф та пеня є різновидами неустойки. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Отже, сплата штрафу та пені за одне й те саме порушення договірних зобов'язань є подвійним застосуванням такого правового наслідку порушення зобов'язання, як неустойка, тобто подвійним притягненням (застосуванням заходів) до цивільно-правової відповідальності, що є порушенням положень Конституції України. Задоволення вимоги банку щодо стягнення суми штрафу, виключає існування законної можливості прийняття рішення про стягнення одночасно й пені. Таким чином, вимоги банку про стягнення пені та штрафу підлягають задоволенню лише в частині стягнення на користь позивача штрафу, загальний розмір якого складає 2768, 31 дол. США, що еквівалентно 22122, 95 грн. Відповідач в своїх вимогах за зустрічним позовом як на підставу розірвання кредитного договору вказує на те, що банком вилучено у нього предмет застави автомобіль та безпідставно утримує його з 2008 року. Встановлено, що 28. 07. 2008 [PERSON] звернувся до банку з письмовою заявою з проханням продати предмет застави через те, що він не має можливості сплатити заборгованість за кредитом. В той же день [PERSON] за актом передав банку автомобіль [NUMBER]. Дії банку відповідають вимогам ст. ст. 19, 20 ЗУ «Про заставу», ст. ст. 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а ініціатором звернення стягнення на предмет застави був сам [PERSON] Щодо твердження позивачів за зустрічним позовом про те, що умова кредитного договору про сплату штрафу у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10, слід зазначити, що укладаючи кредитний договір з банком [PERSON] погодився на його умови, про що свідчить його підпис в договорі, який відповідно до ст.. 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами. Таким чином, обставини, на які відповідачі посилаються на обгрунтування своїх заперечень на позов банку та своїх вимог за зустрічним позовом в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, відповідних доказів суду надано не було, натомість встановлено, що ініціатором отримання кредиту був відповідач, про що свідчить його заява на отримання кредиту та наявність ознайомлення з умовами надання кредиту (згоди на отримання кредиту на умовах запропонованих позивачем), про що свідчить підпис відповідача. Таким чином, на теперішній час кредитна заборгованість не ліквідована, невиконання відповідачами зобов'язань зі своєчасної і належної сплати заборгованості за кредитним договором є порушенням умов договору та норм ЦК України. У звязку з чим слід позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. З відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 48849, 31 дол. США, що еквівалентно 390\~379, 26 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» також підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини позовних вимог понесені позивачем судові витрати у розмірі 2976, 61 грн. (по 922, 20 грн. з кожного) .

Outcome: approved