Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-29 00:00:00

ПАТ "Перший український міжнародний банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначено що 25.06.2007 року між ЗАТ "Перший український міжнародний банк", правонаступником якого є ПАТ "ПУМБ" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5479448 на підставі якого відповідачу [PERSON] були надані грошові кошти в розмірі 32923,00 доларів США для придбання транспортного засобу - марки "VOLKSWAGEN PASSAT" 2007 року випуску зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,50 % річних на строк до 25.06.2014 року. Згідно з додатковою угодою № 7637057 від 14.05.2009 р. до Кредитного договору валюта кредиту була змінена з долара США на українську гривню шляхом видачі відповідачу другого траншу кредиту у сумі 216478,19 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 27717,16 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 600127858. В якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між Банком та [PERSON] 25.06.2007 р. був укладений договір застави транспортного засобу № 5493755, на підставі якого [PERSON] передав у заставу Банку належний йому на праві власності автомобіль марки "VOLKSWAGEN PASSAT" 2007 року випуску державний номер [NUMBER] , який придбаний за кредитні кошти. У зв'язку з невиконанням умов Кредитного договору за заявою Банку на договорі застави приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу - Літенко Л.В. вчинено виконавчий напис від 01.04.2011 р. за р. №412, який було пред'явлено до виконавчої служби для примусового виконання. В ході виконавчого провадження предмет застави було продано і кошти отримані від реалізації предмета застави були отримані Банком та направлені на погашення заборгованості за кредитним договором та процентам, однак грошові вимоги банка залишилися частково незадоволеними. Станом на 22.01.2012 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 329895,60 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 216748,19 грн., заборгованості по процентам за період з 14.05.2011 р. по 22.01.2013 р. в розмірі 67504,76 грн., пені за порушення строків виконання зобов'язання за кредитним договором в розмірі 45642,65 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача за користь банку. Крім того , позивач просить стягнути з відповідача на користь банку судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3298,96 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився , надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Просить позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Згідно відповіді Запорізького обласного адресно-довідкового сектору відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , куди відповідачу неодноразово надсилались судові повістки про виклик до суду й отримувались відповідачем, про що свідчать поштові повідомлення. Відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України сторони повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть учать у справі , не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та такі, що підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.06.2007 року між ЗАТ "Перший український міжнародний банк", правонаступником якого є ПАТ "ПУМБ" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 5479448 на підставі якого відповідачу [PERSON] були надані грошові кошти в розмірі 32923,00 доларів США для придбання транспортного засобу - марки "VOLKSWAGEN PASSAT" 2007 року випуску зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,50 % річних на строк до 25.06.2014 року. Згідно з додатковою угодою № 7637057 від 14.05.2009 р. до Кредитного договору валюта кредиту була змінена з долара США на українську гривню шляхом видачі відповідачу другого траншу кредиту у сумі 216478,19 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 27717,16 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 600127858. В якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між Банком та [PERSON] 25.06.2007 р. був укладений договір застави транспортного засобу № 5493755, на підставі якого [PERSON] передав у заставу Банку належний йому на праві власності автомобіль марки "VOLKSWAGEN PASSAT" 2007 року випуску державний номер [NUMBER] , який придбаний за кредитні кошти. У зв'язку з невиконанням умов Кредитного договору за заявою Банку на договорі застави приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу - Літенко Л.В. вчинено виконавчий напис від 01.04.2011 р. за р. №412, який було пред'явлено до виконавчої служби для примусового виконання. В ході виконавчого провадження предмет застави було продано і кошти отримані від реалізації предмета застави були отримані Банком та направлені на погашення заборгованості за кредитним договором та процентам, однак грошові вимоги банка залишилися частково незадоволеними. Відповідно до п.17 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 р. Наявність виконавчого напису нотаріуса , вчиненого за невиконання кредитного договору , за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. Станом на 22.01.2012 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 329895,60 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 216748,19 грн., заборгованості по процентам за період з 14.05.2011 р. по 22.01.2013 р. в розмірі 67504,76 грн., пені за порушення строків виконання зобов'язання за кредитним договором в розмірі 45642,65 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача за користь банку. Крім того , позивач просить стягнути з відповідача на користь банку судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3298,96 грн. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами). 25.06.2007 року при укладанні кредитного договору №5479448 сторони поставили свій підпис під договором, чим засвідчили факт на згоду з умовами договору , обов'язками за договором, що всі умови договору цілком зрозумілі, вони вважають їх справедливими. Договір було підписано добровільно, окрім того, [PERSON] за кредитним договором надав гарантії того, що він ознайомлений з договірними умовами і він з ними погоджується. Відповідно до ст.47 Закону України "Про банки та банківську діяльність" на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Закон України"Про банки та банківську діяльність" визначив, що банки, які мають банківську ліцензію, мають право здійснювати кредитування в іноземній валюті. Згідно ч.2 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" генеральні ліцензії видаються комерційним банкам на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного кредитування. Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Зобов'язання за кредитним договором повинні виконуватись у відповідності до його умов та законодавства. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки , встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди, сплата неустойки. Відповідно до ч.2 ст.612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до п.5.2 Кредитного договору у разі порушення строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та /або сплати процентів за користування кредитом , позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України , що діяла у відповідний період, від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. 14.11.2008 року [PERSON] банком була направлена вимога про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом, яку відповідачем дотепер не виконано. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ "Перший український міжнародний банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити . Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач по сплаті судового збору у розмірі 3298,96 грн.

Outcome: approved