overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-14 00:00:00

14.02.2013 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 9 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за № 385. Від даного шлюбу мають двох дітей сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалось через негативне ставлення відповідача до позивача, сварок, і сторони припинили сімейні стосунки. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. В судове засідання сторони зявилися, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обставини справи підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позовну заяву визнав в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 9 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за № 385 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дітей сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їх сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. Спір щодо місця проживання дитини також відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 114 грн. 70 коп., за клопотанням позивача слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-14 00:00:00

25.02.2013 року позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, з проханням стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по аліментам в розмірі 89 536 грн. 29 коп., обґрунтовуючи тим, що за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.08.2012р. з [PERSON] на утримання сина [PERSON], 13.07.2012р.н. стягнуто аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і 2000 грн. на утримання [PERSON] щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], 13.07.2010р. трирічного віку. На виконання виконавчого листа з заробітної плати [PERSON], який по 18.01.2013р. працював у ПрАТ Авіакомпанія Аеросвіт утримувались аліменти в сумі, визначеній в рішенні Дніпровського районного суду м.Києва. Проте з листопада 2012р. відповідач аліменти не перераховує, а тому позивач [PERSON] змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач не зявилася, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої, просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ніяких заперечень щодо позову не надавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 серпня 2012 року, з [PERSON], [INFO] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 25.07.2012 року та до повноліття дитини. Стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь та на утримання [PERSON] щомісяця по 2\~ 000 грн. до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], три річного віку /а.с. 11-12/. Згідно довідки про відрахування аліментів від 24.01.2013 року, яка видана ПАТ Авіакомпанією Аеросвіт (а.с. 8) за період з листопада 2012 року по січень 2013 року утримано аліментів, але не виплачено позивачу у розмірі 89\~ 536,29 грн. Відповідно до ст. 87 Закону України Про виконавче провадження стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, яка зобовязана здійснювати стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини такою юридичною особою. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що невиплата належних позивачу сум була допущена не з вини відповідача, суду надано не було та не було зазначено джерел їх здобуття. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення на його користь заборгованості по аліментам, що становить 89 536 грн. 29 коп. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 895 грн. 36 коп., відповідно до ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від їх оплати. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 47, 115, 117 КЗпП України, ст. 24 Закону України Про оплату праці,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Глухівського міськрайсуду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 серпня 2002 року Березівським сільвиконкомом Глухівського району Сумській області зареєструвала шлюб з відповідачем за актовим записом № 11. Від шлюбу мають дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Сім»я з відповідачем фактично розпалась , подружні відносини припинені, проживають окремо з серпня 2011 року. Причиною розпаду сім»ї є сварки та непорозуміння. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем на примирення категорично не згодна, визначити місце проживання дітей з матірю. Представник позивача в судове засідання зявився , позов підтримав повністю. Відповідач до суду не зявився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 24 серпня 2002 року Березівським сільвиконкомом Глухівського району Сумській області , актовий запис № 11. До реєстрації шлюбу прізвище позивача [PERSON] . Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] які проживають з позивачкою. Сторони разом не проживають, не підтримують подружніх відносин з серпня 2011 року. Причиною розірвання шлюбу є сварки , непорозуміння. Шлюбні відносини припинені , спільне проживання суперечить інтересам позивача , що має істотне значення. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні стосунки. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст. 110 СК України. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено що між сторонами не має спору про місце проживання дітей, і в цій частині позов розгляду не підлягає. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-14 00:00:00

У березні 2013 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме, що свідоцтво про право власності на житло видане 25 грудня 2001 року Фастівським бюро технічної інвентаризації на імя [PERSON], належить їй [PERSON]. Вказуючи на те, що вона є співвласником ? частки житлової квартири [ADDRESS]. Квартиру було приватизовано на чотирьох членів сімї згідно Закону України Про приватизацію державного житлового фонду. При отриманні свідоцтва про право власності на житло заявниця не звернула уваги, що вона [PERSON] записана у свідоцтві, як [PERSON]. Заявниця також зазначила, що дану помилку у свідоцтві про право власності на житло вона виявила лише після смерті її чоловіка, 14 листопада 2012 року, в той момент, коли почала займатися питанням оформлення спадщини після його смерті. Враховуючи вищевикладені обставини, заявниця звернулася до суду з указаною заявою, оскільки виправити допущену помилку у правовстановлюючому документі можливо тільки за рішеням суду. Від заявниці надійшла заява, у якій вона просить розглядати справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.21). Представник заінтересованої особи також у судове засідання не зявився та надав письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Вимоги заяви визнає, проти її задоволення не заперечує (а.с.20) Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 липня 1949 року народилась [PERSON] (свідоцтво про народження серії ЯУ № 181907 від 26 липня 1949 року) (а.с.5). Згідно свідотцва про укладення шлюбу від 21 червня 1975 року серії І-БК № 396122, виданого виконавчим комітетом Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого змінила своє прізвище на Лановенко (а.с.8). На підставі рішення виконкому Васильківської районної Ради від 16 серпня 1982 року № 248 [PERSON] (чоловікові заявниці) на сімю в складі з чотирьох чоловік, було видано ордер № 202 на житлове приміщення, а саме квартиру [ADDRESS]. Зазначено склад сімї: [PERSON] голова сімї, [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] син (а.с.14). Свідоцтво про право власності на житло від 25 грудня 2001 року, видане Фастівським бюро технічної інвентаризації, посвідчує, що квартира [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані та дослідженні по справі докази, суд вважає доведеним факт того, що свідоцтво про право власності на житло видане 25 грудня 2001 року Фастівським бюро технічної інвентаризації на імя [PERSON], належить [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи тим, що згідно розпорядження Чорнобаївської районної державної адміністрації від 09 серпня 2012 року вона являється опікуном своєї малолітньої онуки [PERSON], [INFO], мати якої - дочка позивачки - [PERSON] трагічно загинула 04 червня 2006 року. Батьком дитина являється відповідач [PERSON], який участі у вихованні дитини не приймає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним, фізично здоровим і в змозі надавати дитині утримання. В судове засідання позивачка не зявилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю і просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність; позов визнав повністю. В зв"язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалось у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивач [PERSON] згідно розпорядження Чорнобаївської районної державної адміністрації від 09 серпня 2012 року являється опікуном своєї малолітньої онуки [PERSON], [INFO], мати якої - дочка позивачки - [PERSON] трагічно загинула 04 червня 2006 року. Батьком дитина являється відповідач [PERSON], який участі у вихованні дитини не приймає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним, фізично здоровим і в змозі надавати дитині утримання. Відповідач проживає окремо від дитини і зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття в грошовій або натуральній формі. Проживаючи в сімї позивачки, дитина потребує такої допомоги. Відповідач є працездатним та, враховуючи стан його здоровя та матеріальне становище, суд вважає його спроможним забезпечувати потреби дитини. Встановлені фактичні обставини справи свідчать, що відповідач не виконуючи батьківських прав та обовязків, не поважає права дитини на належне батьківське виховання, цим самим порушуючи їх. Порушені права дитини підлягають захисту. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд встановлює в розмірі 1/4 частці від заробітку (доходу) батька Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в сумі 214 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] та просить розірвати між ними шлюб, який зареєстрованний відділом державної реєстроції актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції за актовим записом № 1697. Позов мотивований тим, що спільне проживання з відповідачем не склалось оскільки у сторін склалися різні погляди на життя та ведення справ сім'ї. Таким чином позивач вважає, що шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї із відповідачем є неможливим. Згода на утримання неповнолітніх дочок Марії, [INFO] та Юлії [INFO], між сторонами досягнута. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, заперечень щодо позову не надав, причини неявки суду не вказав та будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню зважаючи на наступне. 06 вересня 2006 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що 06 вересня 2006 року було зроблено відповідний актовий запис за № 1697. Як зясовано в судовому засіданні, у даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільне не проживають через різні характери та погляди на життя, а тому прийшли до переконання про небажання примиритися та перебувати у шлюбі. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування в шлюбі суперечитиме інтересам сторін, а тому його необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч. 2, 115 ч. 2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] та просить стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], посилаючись та те, що з [PERSON] позивачка перебуває у шлюбних відносинах, від даних відносин у них народився син [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачкою та перебуває на її повному матеріальному утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає та не приймає ніякої участі у його вихованні, в звязку з чим вона змушена звернутись в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів у примусовому порядку. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, надали суду заяви у якій зазначили, що позивач повністю підтримала позовні вимоги, відповідач позовні вимоги визнав повністю, просять позов розглянути у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити з таких підстав. 14 січня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладенно шлюб, який зареєстровано Мар'янівською сільською радою Хмільницького району, Вінницької області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1, що підтверджеється свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 110933, від 14 січня 2012 року. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження серії І-ТП № 170288 записаний відповідач по справі [PERSON] Відповідно до ст. ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною. У звязку з тим, що відповідач записаний батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання обовязків щодо його утримання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-14 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 19.04.2013 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-14 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне відкласти складання повного рішення на пять днів, проголосити його вступну та резолютивну частини у порядку, встановленому ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-14 00:00:00

20 березня 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності, в якій зазначила що їй, як члену колгоспу була виділена земельна ділянка (пай), а рішенням Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області від 23 березня 2001 року на підставі Указу Президента України № 1529 від 03 грудня 1999 року земельна ділянка (пай) вилучена та передана їй у власність з дозволом виготовлення Державного [PERSON]. За сімейними обставинами, на той час [PERSON] нею оформлено не було, а на даний час вона виявила, що правовстановлюючий документ Сертифікат, серії ХР № 009331 за № 142 від 08 лютого 2000 року втрачено. Її право на земельну ділянку (пай) - в розмірі 6,8 га, розташовану на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області підтверджується Рішенням XVІ сесії ХХІІІ зїзду Олександрівської сільської ради, актом виділення земельної ділянки в натурі від 09 квітня 2001 року даними, які є у Валківському управлінні Держкомзему. В позові і поставлено питання про визнання за нею права власності на земельну ділянку (пай). В судовому засіданні позивачка була відсутньою, але від неї надійшла заява про слухання справи без її участі, позов підтримує, просить позов задовольнити в повному об»ємі. Представники відповідачів та третьої особи в судовому засіданні були відсутніми, про те надіслали до суду листи, зі змісту яких вбачається, що позов підтримують та просять справу розглядати за їх відсутністю. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Як вбачається із матеріалів справи, позивачці, як члену колгоспу була виділена земельна ділянка (пай), а рішенням Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області від 23 березня 2001 року на підставі Указу Президента України № 1529 від 03 грудня 1999 року земельна ділянка (пай) вилучена та передана їй у власність з дозволом виготовлення Державного [PERSON]. Своєчасно позивачка не оформила [PERSON], Сертифікат, серії ХР № 009331 за № 142 від 08 лютого 2000 року нею було втрачено. Її право на земельну ділянку (пай) в розмірі 6,8 га, розташовану на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області підтверджується Рішенням XVІ сесії ХХІІІ зїзду Олександрівської сільської ради та актом виділення земельної ділянки в натурі від 09 квітня 2001 року даними, які є у Валківському управлінні Держкомзему. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає обов»язковій державній реєстрації».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-14 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину як це передбачено ст.209 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-14 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 19 квітня 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-14 00:00:00

01 квітня 2013 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на ? частки житлового будинку № 31 з надвірними будівлями по вул. Зміївській в с.Таранівка Зміївського району Харківської області та вселити її з сином у даний будинок. На обґрунтування посилається, що за час перебування у шлюбі з відповідачем, на спільні кошти, був куплений житловий будинок з надвірними будівлями. На теперішній час шлюб розірвано, відповідач сплачує аліменти на утримання сина, однак цих коштів не вистачає, просить визнати за нею право власності на ? частки житлового будинку

Outcome: approved