overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернулась позивачка, свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем по справі, перебувала в шлюбі який було розірвано рішенням Баришівського районного суду Київської області від 20.06.2012 року. Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дочок [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO]. Позивачка проживає разом з дітьми окремо, а відповідач не надає їй допомоги в утриманні дочок, тому вона змушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дітей. Позивні вимоги позивачка підтримала в попередньому судовому засіданні та просить суд стягнути з [PERSON] [INFO], ідентифіакаційний номер [NUMBER], уродженця та жителя [INFO], на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви до повноліття дітей. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки у виниклих правовідносинах між даними сторонами визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також враховуючи позицію сторін, суд вирішив продовжити слухання справи по суті та вважає за можливе, відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, ухвалити судове рішення в попередньому судовому засіданні. Сторони від подружнього життя мають двох неповнолітніх дочок [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO]. Весь цей час відповідач не надавав позивачці допомоги на утримання дітей. Доказів які б спростовували це твердження відповідач суду не надав. Діти є здоровими, але позивачка не має належних коштів для їх повноцінного забезпечення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При вирішенні питання про розмір стягнень суд враховує, майновий стан сторін, стан здоровя як дітей так і відповідача. Встановлене судом підтверджується: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Копіями свідоцтв народження дітей; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Довідками; Іншими матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні повного тексту рішення суду, повязанного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який 18.06.2012 року було розірвано. Від даного шлюбу у них 16.07.2009 року народився син [PERSON]. Дитина проживає з нею, перебуває на її утриманні та вихованні. Зазначила, що відповідач не приймає жодної участі в утриманні сина, добровільно не надає матеріальної допомоги на забезпечення дитини всім необхідним. Як їй відомо, інших осіб на утриманні у відповідача не має, він працює неофіційно та отримує нерегулярний, мінливий дохід а тому має можливість надавати допомогу на утримання сина. Враховуючи, що відповідач не виконує свого обовязку по матеріальному утриманню дитини, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, однак, подав суду заперечення з приводу заявлених вимог. Зазначив, що приймає активну участь в утриманні та матеріальному забезпеченні свого сина, зокрема, купляє йому різні речі побутового вжитку (одяг, взуття та ін. речі), продукти харчування. Станом на сьогоднішній день не отримує нерегулярного, мінливого доходу, оскільки не працює, не має інших джерел доходу. Просить суд визначити розмір аліментів, який необхідно стягувати з нього на утримання сина [PERSON] в сумі 450 гривень щомісячно. Вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Ту обставину, що відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], - сторонами не оспорюється і доказуванню не підлягає. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач погоджується їй частково таку допомогу надавати, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення зі стягненням з відповідача аліментів у розмірі по 500 грн. щомісячно. Визначаючи суму аліментів, суд бере до уваги, що відповідач не має на утриманні інших осіб, згідний брати участь в утриманні сина, однак не працює, відсутні докази отримання ним інших додаткових доходів. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи це тим, що 07.03.2001 сторони зареєстрували шлюб, від даного шлюбу дітей не мають, протягом спільного подружнього життя виявилось, що вони мають різні погляди на життя та сімю, на грунті взаємних непорозумінь, небажання рахуватись з інтересами один одного між ними часто виникали сварки, які призвели до розпаду сімї, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, який підлягає розірванню. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що в листопаді 2011 року пішов від відповідачки, в органах РАЦС вона не бажає розлучатись, стосунків сторони не підтримують ніяких, просить шлюб розірвати. Відповідач до суду повторно не зявився будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, не повідомивши суд про причини неявки, тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивачка не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 0 березня 2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, від даного шлюбу дітей не мають, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки сторони більше року не проживають і не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, що свідчить про те, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 31 по вул. Кільцевій в с. Кодаки Васильківського району Київської області. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.1998 року вона є власником будинку № 31 по вул. Кільцевій, в с.Кодаки Васильківського району, в серпня 2010 року відповідач вирішив поселитися в селі Кодаки, оскільки вони разом займались підприємницькою діяльністю, відповідач попросив зареєструвати його за адресою по вул. Кільцева, 31 в с. Кодаки, де 23.09.2010року був зареєстрований, але після реєстрації відповідач в будинок не поселився і не проживав, відносини між ними погіршилися, зніматися з реєстрації відповідач не хоче, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач в суді підтримала позовні вимоги та пояснила, що реєстрація відповідача в її будинку перешкоджає їй у здійсненні права розпорядженням ним. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що була присутня при обстеженні житлово- побутових умов позивача за адресою с. Кодаки, вул. Кільцева,31, Васильківського району, де було встановлено, що зареєстрований за даною адресою [PERSON] там не проживає та не проживав. Відповідач до суду повторно не зявився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, не повідомивши суд про причини неявки, заперечень проти позову не подав, тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.383, 391 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб, а також має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що як вбачається із договору купівлі-продажу будинку від 17.04.1998 року [PERSON] на праві власності належить будинок № 31 по вул. Кільцевій, в с.Кодаки Васильківського району Київської області, право власності зареєстроване 23.04.1998 року. Відповідно до довідки Форма 3, та довідки Кодаківської сільської ради [PERSON] зареєстрований в [INFO]. Оскільки відповідач ніколи не проживав в [INFO], хоч і зареєстрований там в 2010 року , що стверджується актом обстеження від 31.07.2012, його потрібно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у цьому будинку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладення повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, на що буде витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину, відклавши складання повного рішення до 17.02.2013 року. На підставі викладеного й у відповідності із ст.ст.11, 1191 ЦК України, Законом України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 р. N1961-IV,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, так як спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, погоджується на розірвання шлюбу. З підстав ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. При таких обставинах суд вважає, що сімя фактично розпалась, подальше сумісне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

У звязку зі складністю складання повного тексту рішення, для чого потрібен значний час, суд вважає за необхідне оголосити вступну та резолютивну частину рішення, а з повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 18 лютого 2013 року після 13-00 години. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Позивач пред'явила позов про розірвання шлюбу. Зазначила, що 14.10.2003 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що відносини в шлюбі не склались у звязку із різними поглядами на життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сімї, наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання позивач не звилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.10.2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб актовий запис № 1946. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні його мотивувальної частини, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні його мотивувальної частини, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та ст.ст. 9, 116, 157 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що протягом сімейного життя виявилось, що сторони мають різні погляди на життя та сімю, моральні та духовні цінності, їхні характери несумісні, як наслідок вони втратили почуття любові та поваги один до одного, неодноразово звертався до відповідача з проханням змінити відношення до шлюбу, зрозумів, що шлюб формальний, примирення між ними неможливо. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що з жовтня 2011 року не проживає з відповідачем, намагався поновити стосунки з відповідачем, але не виходить. Відповідач до суду повторно не зявився будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, не повідомивши суд про причини неявки, тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивачка не заперечує. Заслухавши позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 12.08.2006 року сторони зареєстрували шлюб, мають сина [PERSON] [INFO]. Оскільки сторони мають різні погляди на стосунки в сімї, разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують більше року, не мають взаємних прав та обовязків, тобто перестали бути сімєю, тому, на думку суду, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, суперечить інтересам кожного з них та дитини. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

21.01.2013 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною його матері - [PERSON], [INFO] [PERSON] страждає на хронічні психічні захворювання, постійно потребує сторонньої допомоги, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, потребує встановленні над нею опіки. Посилаючись на вищевикладене, [PERSON] просив суд визнати [PERSON], [INFO], яка народилась в м. Богородицьк, Тульської області, недієздатною та призначити його опікуном. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Департаменту праці та соціального захисту населення Виконкому ММР в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечую. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження, [PERSON] є матірю [PERSON]. Як вбачається з Довідки про проходження психіатричного обстеження, у [PERSON] виявлені ознаки хронічної психічної патології атеросклеротична деменція. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. [PERSON] судово-психіатричної експертизи № 45 від 05.02.2013 р., [PERSON] страждає «стойким психическим расстройством деменцией при болезни Альцгеймера с поздним началом. По своему психическому состоянию она не может понимать значения своїх действий и руководить ими». Відповідно до ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклування чи опікуна. Відповідно до Подання Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 2785/212/14/03 від 21.11.2012 р. [PERSON] рекомендовано призначити опікуном над [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, [PERSON] судово-психіатричної експертизи та інші докази в сукупності суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 39, 41 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

ПАТ Миколаївобленерго звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення завданих ним збитків в сумі 4178 грн. 89 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 05.11.2012 року до диспетчера філії ПАТ Миколаївобленерго Первомайського району надійшло повідомлення про те, що в районі цвинтаря по вул. Садова в с.Лукашівка Первомайського району Миколаївської області автомобілем ВАЗ 2101, державний номер [NUMBER] була збита опора ПЛ-0.4 кВ від ТП 743, яка перебуває на балансі філії Первомайського району. По даному факту пошкодження опори було зроблено розрахунок на відновлення опори. Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт вбачається, що затрати на відновлення опори становить 4349 грн. 96 коп. Відповідачем було частково внесено до каси філії ПАТ Миколаївобленерго суму збитків, а саме 3500 грн. Оскільки відповідач добровільно відмовляється сплатити 849 грн. 96 коп., тому позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила стягнути з [PERSON] на користь ПАТ Миколаївобленерго на відшкодування завданих збитків 849 грн. 96 коп., також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про отримання судових повісток; причини своєї неявки суду не повідомив, проте і заперечень проти позову не надав, суму завданих збитків не оспорював. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.11.2012 року до диспетчера філії ПАТ Миколаївобленерго Первомайського району надійшло повідомлення про те, що в районі цвинтаря по вул. Садова в с.Лукашівка Первомайського району Миколаївської області автомобілем ВАЗ 2101, державний номер [NUMBER] була збита опора ПЛ-0.4 кВ від ТП 743, яка перебуває на балансі філії Первомайського району. По даному факту пошкодження опори було зроблено розрахунок на відновлення опори. Відповідач станом на день звернення до суду не сплатив позивачу 849 грн. 96 коп. Відповідач в добровільному порядку завдані збитки відшкодувати не бажає. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів, представник позивача проти такого вирішення справи не заперечувала. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України , стороні на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

ПАТ Енегропостачальна компанія Дніпрообленерго звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача по справі на свою користь збитки по акту № Б 011793 від 13.01.2009 року про порушення ПКЕЕН в сумі 3755,73 грн., а також просить стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що між позивачем та відповідачем існують відносини по користуванню електричною енергією. Під час планової перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок, яка проводилась 13.01.2009 року в порядку п. 21, 37 ПКЕЕН, на об'єкті відповідача представниками Дніпродзержинського РЕМ було виявлено порушення п. 48 ПКЕЕН самовільне без дозволу енергопостачальника або без укладення договору підключення до мереж ВАТ ЕК Дніпрообленерго. З метою фіксації виявленого порушення,

Outcome: approved