Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

15.02.2012 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що з відповідачем знаходилася у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду 25.04.2008 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою. Сторони проживають окремо, у звязку з чим припинили подружні стосунки. Відповідач матеріальної допомоги на доньку не надає, що й змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. Відповідач за станом здоровя є працездатним, працює, тому має можливість надавати позивачці допомогу на утримання доньки. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] урозмірі ј частки його заробітку, пенсії й усіх видів доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму до повноліття дитини, а також понесені позивачкою витрати за надання юридичної допомоги у сумі 200,00 грн Позивачка в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заявлених вимог позивачки в частині стягнення аліментів на утримання дитини та не згоден з вимогою про стягнення з відповідача суми юридичних витрат. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано за рішенням суду 25.04.2008 року. (копія свідоцтва про розірвання шлюбу а.с.4). Від сумісного подружнього життя є донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.5). Поясненнями позивачки, викладеними у позові та письмовою згодою відповідача з заявленими вимогами позивачки доведено, що дитина повністю знаходиться на утриманні матері, т.я. відповідач матеріальної допомоги доньки не надає. Добровільно виплачувати аліменти на доньку відповідач не бажає. Тому, суд враховує вимоги ст.3 Конвенції про право дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Постанови ЦВК і РНК СРСР „ Про заборону абортів, збільшення матеріальної допомоги породіллям, встановлення державної допомоги багатосімейним, розширення сітки пологових будинків, дитячих ясел і дитячих садків, встановлення кримінального покарання за несплату аліментів і про деякі зміни в законодавстві про розлучення від 29 червня 1936 року було встановлено розмір аліментів залежно від кількості дітей: на одну дитину ј заробітку (доходу). Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки, зазначені в позові, оскільки вони будуть достатніми для утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у сумі 214,60 грн. на розрахунковий рахунок 31215206700019, код бюджетної класифікації 22030001 „Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050), одержувач: Первомайське УДК ГУДКУ у Харківській області, код одержувача:24134432, банк одержувача: ГУДКУ у Харківській області, МФО: 851011, код ЄДПРПО суду: 22705741, пункт № 3.1., т.я. позивачка була звільнена від їх сплати при поданні позову до суду згідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року. Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат на юридичну допомогу у сумі 200,00 грн., суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки квитанція про сплату послуг юридичної допомоги, приєднана до позову на а.с.7 , не містить головного атрибуту платіжного документу печатки. На підставі ст.ст.180-183 СК України, ст.3 Конвенції про право дитини від 20 листопада 1989 року, Постанови ЦВК і РНК СРСР „ Про заборону абортів, збільшення матеріальної допомоги породіллям, встановлення державної допомоги багатосімейним, розширення сітки пологових будинків, дитячих ясел і дитячих садків, встановлення кримінального покарання за несплату аліментів і про деякі зміни в законодавстві про розлучення від 29 червня 1936 року,

Outcome: partial