Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-11 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на праві власності йому належить будинковолодіння. В даному будинку зареєстрований відповідач, який не проживає в ньому більше 10 років. Добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає. Через це позивач змушений в судовому порядку захищати свої права. Позивач просить суд задоволити позов про визнання особи такою, що втратила справо на користування житловим приміщенням та зняття відповідача з реєстраційного обліку. Як правонаступник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримав та просить справу розглядати без його участі. Відповідач не зявився в судове засідання. Про час слухання справи був повідомлений належним чином Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи у його відсутність. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості постановлення заочного рішення. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів. Матеріали справи дають суду підстави для задоволення позову, і це задоволення позову не суперечить діючому законодавству і не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб. Як встановлено в судовому засіданні, Згідно свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від «01»листопада 1998 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ровенської районної Ради народних депутатів № 226 від 12.10.1988 року, [PERSON] належить житловий будинок, що знаходиться в селі Гориньград-1 по вул. Струтинської (теперішня [PERSON]), буд.34. На даний час власником майна є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно довідки № 700 від 16.05.2011 року, виданою Шубківською сільською радою Рівненського району Рівненської області, в даному житловому будинку по вул. Л.Українки, 34 в с.Гориньград-1 зареєстровані (крім попереднього власника - [PERSON]О.) також невістка - [PERSON], внук - [PERSON]. [PERSON] у вищевказаному будинку не проживає більше року до дати звернення первісного позивача до суду; і як зазначено в позовній заяві загалом не проживає в будинку більше 10 (десяти) років. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає. Дані факти підтверджуються відомостями Шубківської сільської ради Рівненського району, зокрема актами обстеження житлового будинку від 09.12.2010 року, від 20.04.2011 року, від 16.05.2011 року. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до частини 1 статті 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Між сторонами (як новими власником та відповідачем) не укладалися угоди щодо порядку користування будинковолодінням. Позивач та відповідач не ведуть спільне господарство. Відповідач не користується будинком більше двох років, як видно з матеріалів справи. Отже, за змістом статтей 64, 156 ЖК України відповідач не є членом сімї позивача. Свою згоду на вселення в будинок як новий власник позивач не надавав. Таким чином відповідач втратив право на користування житловим приміщенням, що належить позивачеві. Звернення позивача до суду із вимогою про зняття відповідача з реєстраційного обліку є однією із форм захисту власником своїх прав. Правовий зміст права користування жилим приміщенням не є тотожним змісту поняття реєстрації місця проживання особи. Частина 2 статті 2 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в [PERSON] встановлює, що реєстрація місця проживання особи не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд вважає, що заявлені позовні вимоги щодо зобовязання служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку є зайвими, оскільки задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням тягне за собою зняття особи з реєстраційного обліку. Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Такими витратами є 45 грн. 50 коп.

Outcome: approved