Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

ПАТ «Сведбанк»звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 22 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк»та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 49 000 дол. США строком до 22.04.2018 року. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов’язана щомісячно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредиту. Відповідач, в порушення умов договору, протягом певного часу не проводить платежів в рахунок повернення позичених коштів та в обумовлений строк із заборгованістю не розрахувалась. Кредитним договором передбачено, що у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму боргу за весь час прострочення розрахунків. Відповідачу було направлені листи –вимоги про дострокове виконання обов’язків за кредитним договором, проте остання так і не погасила заборгованість по ньому. Таким чином, у зв’язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем в частині порядку та строків повернення кредитних коштів утворилась заборгованість, сума якої станом на 13.10.2011 р. складає 57 706,33 дол. США та 27 356,65 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача, поклавши на неї судові витрати. В судове засідання представник позивача надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, розглянувши справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з’явилась, про місце, час та дату слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 22 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк»та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2619/0408/88-010, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 49 000 дол. США у тимчасове користування під 11,9 відсотків річних з кінцевим терміном погашення всієї заборгованості 22 квітня 2018 року. Кошти були надані відповідачу в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором. Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов’язана щомісяця вносити кошти в рахунок повернення кредиту у визначених порядку та розмірах. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, в порушення умов порядку їх повернення протягом певного часу не проводила платежів в рахунок повернення позики та не розрахувалась з боргом в повному обсязі. Відповідно до умов договору, у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму заборгованості за весь час прострочення виконання зобов’язань за договором а також вимагати від позичальника виконати грошове зобов’язання достроково та в повному обсязі. Таким чином, станом на 13.10.2011р. утворилась заборгованість в розмірі 45 711дол. США основного боргу, 11 995,33 дол. США заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, а також 27 356,65 грн. пені за прострочення виконання зобов»язання, що загалом становить 57 706,33 дол. США. та 27 356,65 грн. Сума боргу підтверджується відповідними розрахунками, долученими д матеріалів справи. Таким чином, банк виконав свої зобов’язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти відповідачу. В свою чергу позичальник скористався кредитними ресурсами, але свої зобов’язання в частині повернення кредитних коштів за договором належним чином не виконав. Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст.1050 та ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов’язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Оскільки дату розрахунку визначити не вбачається за можливе, суд рахує за таку день постановлення рішення, виходячи з чого сума основного боргу та відсотків відповідача в перерахунку на національну валюту станом на 05.04.2012р., за умови вартості одного долару США 7,9879 грн. становить 460 952,39 грн. За вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved