Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

20.01.2012р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] до [PERSON] (треті особи: виконавчий комітет Іллічівської міської ради Одеської області, Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області), в якій заявлені слідуючі вимоги: - визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №77 будинку №9 по вул.Леніна в м.Іллічівську Одеської області, - зняти [PERSON] з місця реєстрації квартири [ADDRESS], - стягнути з відповідача судові витрати (а.с.3-5). 01.03.2012р. подано уточнення до позову (а.с.50-51), в якому заявлено клопотання про залучення Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області у якості співвідповідача, яке ухвалою суду задоволено. Позивачі в судове засідання не зявились, надавши заяви з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності (а.с.67, 68, 75, 76). Представник позивачів [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсягу, посилаючись на ті обставини, що в 2007р. розірваний шлюб між відповідачем та [PERSON], що відповідач зловживав спиртним, вчиняв скандали, бійки, не сплачував комунальні послуги, що за рішеннями суду від 02.02.2011р. та 15.04.2011р. відповідач був позбавлений батьківських прав та виселений із спірної квартири, що на підставі акту державного виконавця 08.07.2011р. відповідача було виселено і він більше ніж шість місяців відсутній в спірній квартирі, однак не знятий з реєстрації. Відповідач [PERSON] позов не визнав, посилаючись в письмових запереченнях (а.с.43-44) і у виступі в судовому засіданні на ті обставини, що позивачі не довели, що він втратив право на житло відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК України, що рішення від 15.04.2011р. винесено у його відсутність і що після того як він отримав копію цього рішення подана апеляційна скарга, що спірна квартира це єдине його житло і він не втратив до нього інтересу. Представник Іллічівського МВ ГУМВС України до суду не зявився, надавши листи про відсутність заперечень та клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с.38, 41, 42, 77, 78). Представник виконкому Іллічівської міської ради до суду не зявився, надавши лист (а.с.39), в якому підтримав позов та заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. Сторони та 4 неповнолітніх дітей зареєстровані в трьохкімнатній квартирі [ADDRESS] (а.с.60). 01.04.2010р. укладено типовий договір найму цієї квартири з [PERSON], членами сімї якої на той час були 3 дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.56-59). Із копії свідоцтва на а.с.22 слідує, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 07.02.2007р. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 02.02.2011р. було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON], 10.01.1997р. народження, [PERSON], 25.04.2001р. народження (а.с.8-9). Докази на а.с.10-15, 23, 24 підтверджують обставини, на які були посилання в вказаному рішенні від 02.02.2011р. та в рішенні Іллічівського міського суду від 15.04.2011р. (а.с.6-7). Рішенням суду від 15.04.2011р. було задоволено частково позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, виселення та було виселено на підставі ст.116 ЖК України [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення (а.с.6-7). Рішенням апеляційного суду Одеської області від 04.10.2012р. було задоволено апеляційну скаргу [PERSON] (а.с.45, 90-92), а саме скасовано рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15.04.2011р. у частині виселення [PERSON] без надання іншого жилого приміщення, відмовлено [PERSON], [PERSON] у позові до [PERSON] про виселення із квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Із рішення апеляційної інстанції слідує, що апеляційна скарга не містить доводів у частині відмови у позові про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, що позивачі не оскаржили рішення суду у цій частині; що позивачі не довели своїх вимог про виселення, а саме: що у період з лютого 2007р. по липень 2010р. з боку відповідача мала місце триваюча антигромадська поведінка внаслідок систематичного порушення ним правил співжиття; що сам по собі факт знаходження відповідача на обліку у звязку із розладом психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголя із синдромом залежності не є достатньою підставою для виселення відповідача з підстав заявлених позивачами вимог. Копія акту державного виконавця від 08.07.2011р. та копії актів обстеження від 08.07.2011р., 11.01.2012р. (а.с.25, 16, 17) підтверджують, що рішення суду від 15.04.2011р. було виконане у примусовому порядку і після цього відповідач був позбавлений доступу до спірної квартири в звязку з заміною замка вхідної двері. Таким чином, суд вважає, що сторона позивача не довела неповажність причин відсутності відповідача у спірній квартирі у період з 08.07.2011р. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. За таких обставин позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та не підлягають задоволенню. При цьому суд бере до уваги і відсутність у відповідача іншого житла.

Outcome: dismissed