Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-27 00:00:00

Позивач ВАТ «[PERSON] Аваль»в особі Полтавської обласної дирекції ВАТ «[PERSON] Аваль»у лютому 2011 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ВАТ “[PERSON] банк Аваль” в особі Полтавської обласної дирекції, м.Полтава, вул. Монастирська, 5А, за кредитним договором №010/0026/82/106945 від 02 червня 2008 року грошові кошти у розмірі 61 685 гривень 39 копійок, у тому числі: прострочену заборгованість за кредитом - 3 748 грн. 22 коп.; прострочену заборгованість за відсотками –7 659 грн. 49 коп.; пеню за прострочення повернення кредиту та відсотків - 38 411 грн. 82 коп.; нараховані проценти –315 грн. 99 коп.; заборгованість за кредитом, яка підлягає достроковому стягненню –11 549 грн. 87 коп. та судові витрати. Позивач –ВАТ «[PERSON] Аваль»в судове засідання свого представника не направив, надавши суду клопотання про розгляд справи без участі представника банку зазначивши, що проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена на останню відому судові адресу до суду не з»явилася, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Як встановлено судом, 02 червня 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль»та [PERSON] було укладено кредитний договір №010/0026/82/106945. Згідно умов договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 19 400 гривень терміном користування кредитними коштами по 02 червня 2014 року. Пунктом 1.4 кредитного договору передбачено, що боржник повинен повернути кредит етапами щомісчяно згідно графіку погашення кредиту, відсотки за користування кредитом сплачуються щомісячно. Відповідно до п.13.3 кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту та відсотків за кредит боржник взяв на себе зобов’язання сплатити пеню від суми простроченого платежу в розмірі 1,0% за кожний день прострочення. Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані проценти за кристування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов договору або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. [PERSON] порушила зобов’язання за кредитним договором, у встановлені графіком строки кредит не повертає, в зв’язку з чим її заборгованість станом на 30 січня 2012 року перед ВАТ «[PERSON] Аваль»складає 61 685 гривня 39 копійок, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі - 3 748 грн. 22 коп.; простроченої заборгованості за відсотками –7 659 грн. 49 коп.; пені за прострочення повернення кредиту та відсотків –38 411 грн. 82 коп.; нарахованих процентів –315 грн. 99 коп.; заборгованості за кредитом, яка підлягає достроковому стягненню –11 549 грн. 87 коп., згідно розрахунку позовних вимог. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання ). Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов’язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] порушила зобов'язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором або законом, вказаних у ст.611 ЦК України. Крім того, не виконання позичальником умов кредитного договору є істотним порушенням даного договору, адже ВАТ «[PERSON] Аваль»не отримав відсотки, на які розраховував згідно умов кредитного договору.

Outcome: approved