Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

У квітні 2012 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В заяві посилався на те, що він є власником зазначеної квартири на підставі договору №2812 купівлі-продажу квартири від 28.08.1998 року, посвідченого на товарній біржі „Нерухомість-Південь та визнаного рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 22.12.2006р. дійсним. Пунктом 6 вказаного Договору купівлі-продажу між покупцем та продавцем була домовленість, що продавець звільняє відчужувану квартиру від побутового майна та здійснює виселення та виписку (знімає з реєстраційного обліку) всіх зареєстрованих в ній осіб в строк, не пізніше 31.08.1998р. Пізніше зясувалося, що ця домовленість була порушена і в квартирі залишилися зареєстрованими відповідачі по справі- Щербаков Ю.М., [PERSON], які з 31.08.1998 року виселилися з квартири з власної волі та більше там не проживали, наміру користуватися квартирою також не мають. Ніякими відомостями щодо їх місця знаходження він не володіє. Їх особистих речей в квартирі немає, комунальні послуги вони не сплачують. Відповідачі своєю реєстрацією в його квартирі, яка належить йому на праві власності, створює для нього перешкоди у здійсенні ним права користування та розпорядження своїм майном. У звязку з чим він змушений звернутися до суду з вказаним позов та просив його задовольнити. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав на підставах, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися через оголошення в газеті Рідне Прибужжя, а тому вважаються повідомленими належним чином у відповідності з ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що відповідачі не проживають за спірною адресою з моменту придбання позивачем вказаної квартири, тобто з літа 1998 року, вони є сторонніми особами для позивача, залишилися зареєстрованими в квартирі після її продажу, перешкод в користуванні житлом їм ніхто не чинив. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Договору №2812 купівлі-продажу нерухомого майна від 28.08.1998 р., укладеного на товарній біржі „Нерухомість-Південь та визнаного рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 22.12.2006р. дійсним, позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Право власності на зазначену квартиру зареєстровано за позивачем в Миколаївському МБТІ за реєстровим № 7544 від 03.09.1998р. Згідно з довідкою ф.3, виданою КП ДЕЗ „Океан № 1243 від 22.03.2012р., відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у зазначеній квартирі з 08.08.1995 року. Актом про непроживання від 28.03.2012 р. та показаннями свідків [PERSON], [PERSON] підтверджується, що відповідачі не проживають в спірній квартирі з 31.08.1998 року, фактичне місце їх мешкання невідоме. До теперішнього часу відповідачі із спірної квартири не знялися з реєстрації, речей їх в квартирі немає, перешкод в проживанні їм не чинили, участі в оплаті комунальних платежів вони не беруть. Статею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Судом встановлено, що відповідачі не є членами сімї власника квартири [PERSON], а продавцем квартири порушені умови п.6 Договору купівлі-продажу квартири щодо виписки (зняття з реєстраційного обліку) всіх зареєстрованих у відчужуваній квартирі осіб. На підставі викладеного, суд вважає доведеним факт, що відповідачі більше чотирнадцяти років не проживають в спірній квартирі без поважних причин, а тому втратили право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. За таких обставинах суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved