Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-03 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом та просить постановити рішення, яким зобовязати управління пенсійного фонду України в Галицькому районі провести нарахування і виплату їй підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком присуджених [PERSON] за період з 29 травня по 30 вересня 2010 року. Заявниця посилається на ті обставини, що постановою Галицького районного суду від 08 грудня 2010 року позов її чоловіка було задоволено частково: зобовязано управління пенсійного фонду України в Галицькому районі провести нарахування та виплату [PERSON] Васильовичу ЗО % мінімальної пенсії за віком. Постановою Львівського Апеляційного суду від 21 липня 2011 року апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Галицькому районі задоволено частково і визнано бездіяльність управління пенсійного фонду щодо невиплати на користь [PERSON] підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з 29 травня 2010 року по ЗО вересня 2010 року протиправною. Дане рішення 02 серпня 2011 року набрало законної сили, і на його підставі було видано виконавчий лист. 09 жовтня 2011 року чоловік заявниці помер. Остання, являється дружиною померлого [PERSON] і вважає, що має право на одержання коштів, як член його сімї. Представник управління пенсійного фонду України в Галицькому районі в судове засідання не зявився, а надіслав письмову заяву в якій просить справу розглядати у відсутності представника управління пенсійного фонду. Також надіслав заперечення на заяву заявника із змісту якої вбачається, що на адресу управління не надходила ні постанова про відкриття виконавчого провадження з підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, на підставі якої можна було б здійснити зазначене нарахування. Суми виплат, зазначені у рішенні суду виплачуються членам її сімї, як недоотримана пенсія тільки у випадках якщо фактичне нарахування пенсії здійснено до смерті особи, в інших випадках, такі виплати не входять до складу спадщини. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Крім того, відповідно до ст. 1219 ЦК України передбачено, що особисті немайнові права та права на пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом, не входять до складу спадщини. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява про зобовязання вчинити дії не підлягає до задоволення з наступних підстав. Рішенням Галицького районного суду від 08 грудня 2010 року частково задоволено позов [PERSON] до управління пенсійного фонду України в Галицькому районі, зобовязано управління пенсійного фонду України в Галицькому районі провести нарахування та виплату [PERSON] 30 % мінімальної пенсії за віком. Постановою Львівського Апеляційного суду від 21 липня 2011 року Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду задоволено частково та визнано бездіяльність управління пенсійного фонду щодо невиплати на користь [PERSON] підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з 29 травня 2010 року по 30 вересня 2010 року протиправною. Дане рішення 02 серпня 2011 року набрало законної сили. Галицьким районним судом 09 жовтня 2011 року було видано виконавчий лист за № 2а-1232/2010 року. Відповідно до п.З ст. 37 Закону України Про виконавче провадження у разі смерті стягувана виконавче провадження підлягає закінченю. А згідно ст. 52 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування , а саме, члени сімї повинні звернутись за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до Закону України Про судовий збір від 08 липня 2011 року за № 3674-VI [PERSON] звільнена від судового збору, так як вона відноситься до другої групи інвалідності. Згідно п.п.7, 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито від 21.01.1993 року № 7-93 пенсійний фонд України також звільнений від сплати судового збору. Оскільки обидві сторони від сплати державного мита звільнені, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок держави. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову [PERSON] про зобовязання вчинити дії слід відмовити. На підставі викладеного ст.ст. 1227, 1219 ЦК України, 52 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст. 37 Закону України Про виконавче провадження,

Outcome: dismissed