Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

14 серпня 2012 року до суду надійшла позовна заява [PERSON]JL, у якій вона просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки його доходу щомісяця до досягнення дітьми повноліття, обґрунтовуючи позовні вимоги наявністю спору щодо обсягу коштів, необхідних для утримання дітей. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Позивачка суду пояснила, що вона та троє їхніх спільних дітей з відповідачем перебувають на його повному матеріальному утриманні. Відповідач виконує свій обов'язок по утриманню дітей, але частково, оскільки надає матеріальну допомогу на утримання дітей, не в розмірі 1А частки свого доходу, який він отримує щомісячно, а в тій сумі, якій він вважає за необхідне. На утримання кожної дитини потрібно приблизно по дві тисячі гривень ЩОМІСЯЧНО, тому що необхідні значні кошти на харчування, навчання, придбання ліків та одягу, а тих коштів, які надає відповідач щомісячно, їй недостатньо. Відповідач позов не визнав, надав суду заперечення, які підтримав в судовому засіданні. Суду пояснив, що він проживає з позивачкою та дітьми однією сім'єю, яка знаходиться на його матеріальному утриманні, добровільно щомісяця надає позивачці кошти, приблизно половину свого доходу, на утримання сім'ї, в тому числі дітей. З тих коштів, які в нього залишаються, він оплачує житлово-комунальні послуги, витрачає кошти на ремонт квартири, оскільки на початку року була придбана для сім'ї п'ятикімнатна квартира. Вважає,що він добровільно виконує свій обов'язок по утриманню дітей, тому що коштів, які він надає щомісяця, достатньо для утримання дітей, а причиною подачі позовної заяви позивачкою є намагання бути матеріально незалежною від нього. Ухвалою суду від 17 вересня 2012 року було залучено до участі у справі орган опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області для подання висновку щодо виконання відповідачем обов'язку по утриманню дітей. Вислухавши пояснення сторін та інших осіб, які приймають участь у справі оглянувши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка і відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області, Україна, актовий запис № 127, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого долучена до справи(а.с. 14). Від спільного шлюбу в них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження(а.с. 13,15,16). Згідно довідки КП «ЖКЦ» № 1584 від 13.08.2012 року позивачка, відповідач та їх діти зареєстровані і проживають разом в п'ятикімнатній квартирі за адресою: Київська область, м. Славутич, Ленінградський квартал,будинок 1. квартира 48, що сторонами не оспорюється(а.с. 18). Як вбачається з пояснень позивачки, стан здоров'я дітей [PERSON] та [PERSON] задовільний. [PERSON] хворіє на уроджений гідронефроз, перенесла дві операції та потребує третьої, в зв'язку з чим потребує постійного лікування. Зазначені обставини підтверджені копіями виписок із медичних карт стаціонарного хворого(а.с. 21-26). Довідкою TOB «Лінгва» підтверджено, що [PERSON] вивчає англійську мову на курсах TOB «Лінгва», щомісячна оплата на яких становить 100 гривень. Крім того, вона навчається в підготовчому класі Дитячої школи мистецтв на відділенні образотворчого мистецтва, що підтверджено довідкою Дитячої школи мистецтв(а.с. 28.29). [PERSON] навчається в 3(6) класі Дитячої школи мистецтв на музичному відділенні, клас фортепіано. Крім того, вона вивчала на курсах англійську, вартість навчання становить 240 гривень щомісяця, що підтверджено відповідними довідками(а.с. 30-31). Як зазначено відповідачем в судовому засіданні та підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, він працює як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування - єдиний податок, III група за ставкою 5 % податку від доходу(а.с. 45-46). На даним час він надає консультаційні послуги у сфері інжинірингу за контрактом, укладеним з Компанією Вінсі Конструксьон Гран Проже/Буиг Траво Публік, строк дії якого закінчується 31.12.2012 року. Згідно податкової декларації за І півріччя 2012 року, копія якої долучена до матеріалів справи, валовий дохід відповідача склав 94188 гривень(а.с. 41-44). Як пояснив в судовому засіданні відповідач, на час розгляду справи в суді ніяких утримань за виконавчими листами з нього не проводиться, інших осіб на своєму утриманні він немає, стан його здоров»я задовільний. Позивачка на час розгляду справи в суді перебуває у частково-оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджено довідкою ФОП [PERSON]І.(а.с.32). Згідно довідки УПСЗН виконкому Славутицької міської ради Київської області [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення м. Славутича та їй відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми» з 01.02.2011 року по 31.01.2014 року призначено допомогу на народження дитини та з 22.03.2011 року по 02.01.2014 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Розмір допомоги, яку отримує щомісячно позивачка, становить 1966 гривень(а.с. 27). Інших доходів вона немає. Згідно ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.4 ст.15 СК України невиконання або ухилення від виконання сімейного обов'язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених чинним Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав й інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку, як встановлено ч. 2 ст. 18 СК України. З аналізу зазначених норм закону вбачається, що примусовий порядок стягнення аліментів має бути способом захисту порушених прав позивачки та неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту даної статті видно, що обов'язок утримувати дітей покладено на обох батьків. Згідно ч.І ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. У частині 2 цієї статті передбачено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У відповідності до ч.І ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень відповідача, він щомісячно надає кошти дружині на утримання дітей, господарства та на її власні потреби, сума цих коштів залежить від розміру його доходу. В останні місяці ця сума становила п'ять тисяч гривень, у вересні - сім тисяч гривень, що позивачкою не оспорюється. Вважає, що обсяг коштів, які він дає позивачці, достатньо для утримання дітей. Його чистий дохід після сплати єдиного податку, збору з єдиного соціального внеску, становить приблизно 15000 -16000 гривень щомісяця. Інша частина доходу, який він залишає собі, використовується для ремонту житлового приміщення, яке було придбано в січні 2012 року, сплати комунальних послуг, послуг електроенергії, послуг з надання мережі Інтернет, послуг кабельного телебачення, оплачує навчання дружини в Чернігівському державному інституті економіки і управління. Зазначені обставини підтверджені копіями платіжних доручень, долучених до матеріалів справи(а.с. 47-92). Актом обстеження умов проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], складеним Службою у справах дітей, встановлено, що в родині [PERSON] склалися певні непорозуміння у питаннях утримання дітей. Житлове приміщення потребує покращення, а саме: завершення ремонтних робіт, обладнання та облаштування кухні, кімнат для доньок. Малолітні [PERSON] та [PERSON] відвідують дитячу школу мистецтв, додаткові заняття з англійської мови. Вони забезпечені всім необхідним(а.с.104 ). Висновком органу опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області також підтверджено, що [PERSON], відповідач у справі, бере участь в утриманні родини: мами [PERSON], позивачки у справі, доньок [PERSON], [PERSON], [PERSON]М(а.с. 105 ). Для визначення обсягу коштів, необхідних для утримання дітей, суд враховує положення, передбачені статтею 12 Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік», якою встановлено, що у 2012 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 1017 гривень, з 1 квітня - 1037 гривень, з 1 липня - 1044 гривні, з 1 жовтня - 1060 гривень, з 1 грудня - 1095 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 893 гривні, з 1 квітня - 911 гривень, з 1 липня - 917 гривень, з 1 жовтня - 930 гривень, з 1 грудня - 961 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1112 гривень, з 1 квітня - 1134 гривні, з 1 липня - 1144 гривні, з 1 жовтня - 1161 гривня, з 1 грудня - 1197 гривень; Таким чином, суд, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, врахувавши акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї малолітніх дітей, висновок органу опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області приходить до висновку, що відповідач обов'язок щодо утримання дітей виконує в добровільному порядку належним чином, права позивачки та дітей не порушені, оскільки встановлено, що розмір коштів, які надає відповідач щомісяця на утримання дітей, перевищує розмір прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, передбачений ст. 12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», діти забезпечені всім необхідним, відвідують гуртки, розвиваючі свої здібності, батьки займаються лікуванням [PERSON], про що свідчать копії виписок з амбулаторних карт стаціонарного хворого. Позивачка і відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі та ведуть спільне господарство, обоє з батьків виконують обов'язки по вихованню та утриманню дітей. Спірні відносини, які виникли між ними, стосуються розподілу коштів сімейного бюджету, а не забезпечення потреб сім'ї, в тому числі і утримання дітей, у вирішенні яких мають право брати участь обоє подружжя. Тому доводи позивачки та її представника про те, що відповідач ухиляється від виконання обов'язку по утриманню дітей, оскільки коштів, які він надає, недостатньо для утримання дітей, суд вважає необґрунтованими та такими, що суперечать дослідженим в судовому засіданні доказам. За таких обставин підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed