Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

Представник позивача ТОВ «СРЗ» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом № 291 від 26 вересня 2012 року відповідач був прийнятий на роботу до ТОВ «СРЗ» на посаду слюсаря по складанню металоконструкцій. Для виконання робіт у цеху, відповідачу були видані інструменти, а саме: рукав кисневий 42 м., манометр ДМ 05063 2.5 Мпа - 2 шт., кабель КГ 1*35 20 м., редуктор газовий БПО 5, редуктор кисневий БКО 50. Після виконання робіт вказані інструменти до цехової комори відповідач не повернув, чим заподіяв матеріальну шкоду на загальну суму 1022 грн.21 коп. 19 листопада 2012 року наказом № 451 відповідач був звільнений з підприємства на підставі п.4 ст.. 40 КзпП України. Оскільки, під час розрахунку при звільненні з заробітної плати відповідача були утримані кошти для часткового відшкодування матеріальної шкоди, позивач просить суд стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду у сумі 889 грн. 82 коп., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 214 грн.60 коп. Представник позивача, [PERSON], який діє на підставі довіреності, до судового засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та день слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, тому суд, за наявності згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Товариство з обмеженою відповідальністю «СРЗ» з 26 вересня 2012 року по 19 листопада 2012 року перебувало у трудових відносинах з [PERSON], який працював слюсарем по складанню металоконструкцій, що підтверджується наказом № 291 від 26 вересня 2012 року про прийом на роботу, а також наказом № 451 від 19 листопада 2012 року про звільнення. У жовтні 2012 року, [PERSON] були видані інструменти для виконання робіт у цеху, а саме: рукав кисневий 42 м., манометр ДМ 05063 2.5 Мпа - 2 шт., кабель КГ 1*35 20 м., редуктор газовий БПО 5, редуктор кисневий БКО 50, що підтверджується карткою обліку малоцінних та швидкозношуваних предметів. Відповідно довідки розрахунку заборгованості на [PERSON], вартість отриманих, але не повернутих відповідачем інструментів складає1022 грн.21 коп. Як вбачається з довідки про нараховану та утриману заробітну плату за період жовтень листопад 2012 року з заробітної плати [PERSON] було утримано 159 грн.01 коп. Згідно ст.130 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність за збиток, заподіяний підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Згідно ч. 1 ст.. 133 КЗпП України матеріальну відповідальність несуть працівники - за зіпсуття або знищення через недбалість матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. В такому ж розмірі працівники несуть матеріальну відповідальність за зіпсуття або знищення через недбалість інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування збитку, заподіяного підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" від 29 грудня 1992 року № 14 під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати. На підставі викладеного, суд вважає встановленим, що позивачу була заподіяна шкода в результаті неправомірних дій відповідача, оскільки, на момент перебування у трудових відносинах з позивачем, відповідач отримав інструменти, для виконання робіт, але під час звільнення їх не повернув, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 214 гривень 60 копійок, сплачений ним при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved