Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-17 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд прийняти позовну заяву до розгляду Бродівського районного суду Львівської області, залучити у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог що до предмету спору [PERSON], стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат: 11 947,87 грн. - основний борг, 3777,83 грн. - інфляційні + 3% річних, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь МТСБУ судовий збір в розмірі 157,26 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 2000,00 грн. - правової допомоги. Всього стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 18 002 грн. 96 коп. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить його задоволити. Третя особа [PERSON] подав суду письмове пояснення по справі та заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов задоволити. Відповідач [PERSON] не зявився в судове засідання повторно, жодних клопотань суду не подавав. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Взявши до уваги пояснення представника позивача, зясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2008 року в м. Нова Одеса з вини громадянина [PERSON], який керував автомобілем марки Івекоз державними номерними знаками ВС 3275 ВС, була скоєна дорожньо-транспортна пригода. З пояснень представника позивача вбачається, що на дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Бродівського районного суду Львівської області від 25 серпня 2008 року та матеріалами справи про адміністративне правопорушення (а.с. 6). В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль марки Ауді А6з номерними знаками 950-60 КР, що на момент ДТП належав [PERSON]. Відповідно до Висновку автотоварознавчого дослідження № 31-0807 від 15 вересня 2008 року, складеного ТОВ Укравтотехекспертиза, вартість відновлювального ремонту автомобілю Ауді А6, з номерними знаками 950-60 КР становила 31 395,18 грн. Потерпілий [PERSON] з метою отримання відшкодування 3 грудня 2008 року звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 2833119, термін дії якого з 18.05.2008 року до 17.05.2009 року. Відповідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Ч.3 ст.22 ЦК України передбачає, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Пункт 2 Постанови ПВСУ Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкодитакож визначає, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 15 січня 2009 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 11 947,87грн., відшкодувавши таким чином матеріальну шкоду, що була завдана потерпілому у наслідок ДТП. Ст. 1191 ЦК України та п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону, після проведення виплати [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] Також представник позивача зазначив, що 27 січня 2009 року МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням виплати страхового відшкодування потерпілому. На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ. В зв'язку з тим, що відповідачем не компенсовано витрати, понесені МТСБУ в добровільному порядку, тобто з 16 січня 2009 року по 20 травня 2011 року, виконання грошового зобов'язання є простроченим. Відповідно до ст. 623-625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, а збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно - у день пред'явлення позову. Розрахунок, представлений позивачем, учасниками судового засідання не заперечувався. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то така підлягає до задоволення з тих міркувань, що позивачем представлено суду контракт про надання правової допомоги від 17.11.2010 року та платіжне доручення № 1470 від 06.04.2011 року, що підтверджує понесені позивачем витрати. Відповідно до вимог 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved