Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ЗАТ СП Золоті піски про стягнення заробітної плати, в якому зазначив, що з 16.08.2010 року його було прийнято на роботу до ЗАТ Санаторій профілакторій Золоті піски енергетиком. 01.04.2011 року його було переведено на посаду головного електрика, де він проробив до 27.02.2013 року. Трудові відносини припинилися із за ліквідації підприємства (наказ № 1-К від 27.02.2013 р.). Але за ЗАТ Санаторій профілакторій Золоті піски залишилася заборгованість по невиплаченої за 3 місяці заробітної плати та компенсації за звільнення у сумі 8538,89 грн. Вже минуло більше місяця після звільнення, а гроші так і не виплатили. На неодноразові звернення про виплату зарплати керівництво не звертає уваги. Просить, стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату в сумі 8\~ 538,89 гривень. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, додав позовні вимоги та просить стягнути моральну шкоду за невиплату заробітної плати в сумі так як він виплачує кредит, додав зусилля для пошуку коштів. Наполягає на стягненні заборгованості по заробітній платі та стягненні моральної шкоди в сумі 9\~ 375 гривень. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, потворно не зявився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши сторін, дослідивши надані докази по справі, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. В період з 16.08.2010 року [PERSON] було прийнято на роботу до ЗАТ Санаторій профілакторій Золоті піски енергетиком, що підтверджується записом в його трудовій книжці (а.с. 6). Згідно довідки заборгованість по заробітній платі станом становить 8\~ 538 грн. 89 коп. (а.с.2), яка не виплачена. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, провадяться в день звільнення. Стаття 117 Кодексу передбачає, що в разі невиплати з вини власника належних йому сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Згідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода підлягає частковому задоволенню в сумі 1000 гривні на підставі ст.. Стаття 237- 1 КЗпП України - відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Суд, на підставі ст. 367 ЦПК України, допускає негайне виконання рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць.

Outcome: partial