Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-31 00:00:00

09.08.2012р. позивач ТОВ „ОТП Факторинг Україна звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 23.01.2008 року між [PERSON] та ЗАТ ОТП [PERSON] було укладено Кредитний договір № CL-007/018/2008. Відповідно до даного договору відповідач отримав грошові кошти в розмірі \~24 260 доларів США зі строком повернення до 23.01.2014 року та з фіксованою процентною ставкою у розмірі 10,49%. Відповідно до умов [PERSON], відповідач зобовязався повертати своєчасно отриманий кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 23.01.2008 року між ЗАТ ОТП Банкта [PERSON] укладено Договір поруки № SR-007/018/2008. Однак відповідач [PERSON], в порушення умов [PERSON], взяті на себе зобовязання не виконував належним чином, не повертає отриманий кредит, не сплачує кошти за користування ним. Заборгованість відповідача по сплаті кредиту станом на 13.12.2011р. складає 21\~067,13 доларів США, яку представник позивача просив стягнути примусово з відповідачів в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, ніяких заперечень до суду не направили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 23.01.208 року між ЗАТ ОТП [PERSON], та [PERSON] був укладений Кредитний договір № CL-007/018/2008 відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі \~24 260 доларів США зі строком повернення до 23.01.2014 року та сплатою відсотків у розмірі 10,03 % /а.с. 6-8/. Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором [PERSON] або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З метою забезпечення вищевказаних договірних грошових зобовязань, 23.01.2008 року між ЗАТ ОТП [PERSON] та [PERSON] укладено Договір поруки № SR-007/018/2008, /а.с. 13/, за умови якого [PERSON] поручилася перед банком за належне та своєчасне виконання [PERSON] кредитного договору. 05.11.2010 року між ПАТ ОТП [PERSON], який є правонаступником ЗАТ ОТП [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфеля (факторингу), відповідно до якого до ТОВ ОТП Факторинг Україна перейшли усі права ПАТ ОТП [PERSON] щодо стягнення заборгованості по кредитним договорам з боржників. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 1.4. та 1.5. Кредитного договору, відповідач [PERSON] зобовязався повертати суму отриманого кредиту, сплачувати відсотки шляхом здійснення щомісячних періодичних платежів у розмірі та в строки, передбачені цим [PERSON]. Відповідно до п. 1.9. [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боржником своїх зобовязань щодо погашення кредиту та сплати відсотків у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем умов цього [PERSON]. Пунктом \~3.1.1. Кредитного договору передбачено, за порушення прийнятих на себе зобовязань за договором, відповідач зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобовязання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. В порушення умов даного [PERSON] відповідач [PERSON] кредит не повернув у повному обсязі та не проводить оплату за користування ним. Станом на 13.12.2011 року заборгованість відповідача по кредиту становить 21\~067,13 доларів США, що еквівалентно 168\~324,26 гривень та 84\~573,97 гривень штрафні санкції, передбачені умовами Кредитного договору. Достовірність цього розрахунку підтверджується письмовими розрахунками /а.с. 15/. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник ) зобовязана вчинити на користь іншої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право \~вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Крім того, згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки та відшкодування збитків Проаналізувавши дані обставини в сукупності, суд дійшов до висновку, що з відповідачів [PERSON] та [PERSON] належить примусово стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ОТП Факторинг Україна борг за кредитним договором у розмірі 24 260 доларів США, що еквівалентно 168\~324,26 грн., а також суму штрафних санкцій у розмірі 84\~573,97 грн. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved