Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-05 00:00:00

У січні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею права і обов'язки забудовника в порядку спадкування за законом на житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований в м. Миколаєві по вул. Супутників, будинок № 24, які належали [PERSON], померлому 18 жовтня 2010 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що 18 жовтня 2010 року помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами № 24 по вул. Супутників в м. Миколаєві. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті батька, проживає та зареєстрована в [INFO]. Крім позивача, спадкоємцями після смерті [PERSON]К є її матір - [PERSON] та її рідна сестра - [PERSON], які у передбаченому законом порядку звернулися до нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. У встановлений законом строк позивач, як єдиний спадкоємець за законом звернулася до П'ятої Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримала роз'яснення, з якого вбачається, що видати їй свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами по вул. Супутників, № 24, в м. Миколаєві - неможливо. Зазначене обумовлено тим, що позивачем не подано до нотаріуса документу, який би встановлював право власності на зазначене спадкове майно за спадкодавцем. На теперішній час, у зв'язку із відсутністю право установчого документу на будинок, позивач не може оформити спадщину, але вважає, що на неї можуть бути переведені права забудовника, в порядку спадкування за законом. Окрім позивача, інших спадкоємців першої черги не має, заповіту батько не залишив, саме на цій підставі позивач звернулася до суду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили про задоволення позову. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляд справи повідомлений належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Треті особи: [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні підтвердилі факти наведені позивачем, не заперечували проти задоволення позову. Треті особи: П»ята Державна нотаріальна контора, Інспекція державного архітектурно будівельного контролю у Миколаївській області та Комунальне підприємство Миколаївське міські бюро технічної інвентаризації в судове засідання своїх представників не направили, проте надали де суду заяви про розгляд справи у відсутність їх представників, просили про винесення рішення нг розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 жовтня 2010 року помер батько позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку N9 24 з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами по вул. Супутників в м, [PERSON]. У встановлений законом строк позивач, як єдиний спадкоємець за законом звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Головного управління юстиції у Миколаївській області Міністерства юстиції України, із заявою про прийняття спадщини, але отримав роз'яснення, з якого вбачається, що видати йому свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами по вул. Супутників, № 24, в м. Миколаєві - неможливо. Зазначене обумовлено тим, що позивачем не подано до нотаріуса документу, який би встановлював право власності на зазначене спадкове майно за спадкодавцем. Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до довідки КП ММБТІ від 14.04.2011 року, за життя спадкодавця будинок № 24 по вул.. Супутників у м. Миколаєві право власності на житловий будинок не зареєстрована але технічна інвентаризація проведена. Разом з цим, відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності від 12 серпня 1969 року Відділом комунального господарства виконкомом заводської міської ради депутатів трудящих відповідно до рішення Виконкому Миколаївської міської ради депутатів трудящих № 1277 від 08 червня 1969 року про відвід земельної ділянки, земельна ділянка по вул. Супутників, № 24, площею 501 кв. м., була надана - [PERSON]. На зазначеній ділянці забудовник зобов'язався побудувати житловий будинок, площею 46,8 кв. м., сарай 5,0 на 3,0 м., вбиральню. Відповідно до вимог ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому у відповідності до роз»ясень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то в разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обов'язки входять до складу спадщини. Будівництво вважається завершеним з моменту прийняття нерухомого об'єкту до експлуатації, тобто батько позивача після завершення будівництва повинен був отримати акт прийомки будинку в експлуатацію. Однак батько позивача за життя такого акту не отримав. На теперішній час, у зв'язку із відсутністю право установчого документу на будинок, позивач не може оформити спадщину, але вважає, що на нього можуть бути переведені права забудовника, в порядку спадкування за законом. Окрім позивача, інших спадкоємців першої черги не має, заповіту батько не залишив, саме на цій підставі позивач звернувся до суду. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Ч.1 ст. 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід припинення підлягають державній реєстрації, а відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до вимог ст.. 125 ЗК України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Виникнення даного права законодавець пов'язує з моментом державної реєстрації та отримання документа, що посвідчує дане право (ст.. 126 ЗК України), ч.З ст. 415 ЦК України передбачено, що особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що і попередній власник будівлі (споруди). Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved