Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини припинені, відповідач надає матеріальну допомогу у добровільному порядку, але її не достатньо для повного забезпечення малолітньої дитини. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частині заробітку (доходів) відповідача щомісячно. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також надав заяву про розгляд справи у його відсутність, згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. Матеріалами справи встановлено, сторони взяли шлюб 15 листопада 2002 року. Шлюб зареєстровано відділом РАГС Центрально-Міського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 664. Від подружнього життя сторони мають одну малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Вказане стверджується копіями свідоцтв про одруження сторін та про народження дитини (а.с. 5-6). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 12 березня 2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 32). Таким чином, позов позивача ґрунтується на вимогах ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якого, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, відповідач у добровільному порядку надає матеріальну допомогу позивачці, але якої недостатню для повного забезпечення та утримання малолітньої дитини. Позивач не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, щомісячно отримує допомогу в розмірі 130,00 грн, що підтверджується довідкою УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради міста Кривого Рогу (а.с. 8), інших доходів не має. Вирішуючи питання про часткове задоволення позовних вимог, суд прийшов до наступного, відповідач є приватним підприємцем, згідно довідки Софіївського відділення Криворізької центральної МДПІ від 16.04.2013 року, на підставі наданої податкової декларації про майновий стан і доходи, його дохід становить: за І квартал 2012 року - доходів не отримував, обсяг виручки від реалізації товарів, робіт та послуг: за ІІ квартал 2012 року - 41370,00 грн, ІІІ квартал 2012 року - 115390,00 грн, ІV квартал 2012 року - 187310,00 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд приходить до висновку, що дохід відповідача є мінливим, тому вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, в іншій частині позовних вимог позивачу необхідно відмовити. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial