Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-31 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із даним позовом до відповідачів - [PERSON] та [PERSON], в якому просив стягнути з кожного із них по 1 000 грн. матеріальної шкоди та 4 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що він проживає в кімнаті № 805 в гуртожитку по вул. Металургів 28 в м. Миколаєві. 26.12.2008 року Виконком Миколаївської міськради прийняв рішення про реконструкцію гуртожитку по вул. Металургів 28 в м. Миколаєві. Позивач отримав дозвіл на переобладнання кімнат № 701-702 під однокімнатну квартиру, після чого був зобовязаний звільнити кімнату № 805, яку він займав. Однак відповідачі самовільно захопили к. 701-702, зберігали там свої речі, та перешкоджали позивачу у проведенні ремонтних робіт. Через це позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів, і рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.07.2011 р. його позов був задоволений, а відповідачі були зобовязані усунути перешкоди у користуванні вказаними кімнатами шляхом звільненні їх від речей та передачі ключів від цих кімнат позивачу, крім цього суд зобовязав відповідачів в подальшому не чинити позивачу перешкоди у користуванні кімнатами. Позивач стверджує, що внаслідок неправомірних дій відповідачів йому була завдана матеріальна та моральна шкода, яку він просив стягнути з кожного із них. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просили суд задовольнити позов. Також представник позивача пояснив, що матеріальна шкода, яка була завдана позивачу складається із витрат на проведення ремонтних робіт в наданих позивачу кімнатах 701-702 із врахуванням росту цін на будівельні матеріали за останні 5 років. Моральна шкода позивача - це його страждання через неможливість вселитися у надані йому кімнати та його проживання у вкрай скрутних умовах, в одній кімнаті з його неповнолітньою донькою. Відповідач - [PERSON] та його представник - [PERSON] а також відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали в повному обсязі, та заперечували проти його задоволення через те, що після набрання законної сили рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.07.2011 р. відповідачі по даній справі добровільно виконали його, і з того часу вони жодних перешкод позивачу не створювали в користування кімнатами та в проведенні в них ремонтних робіт. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, та дослідивши надані суду письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню через наступне. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач зареєстрований та проживає в кімнаті № 805 в гуртожитку по вул. Металургів 28 в м. Миколаєві. Із копії рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.07.2011 р. (цивільна справа № 2-250/2011) вбачається, що листом першого заступника голови Миколаївської міськради № 1360/12 від 25.05.2007 р., за клопотанням КЖЕП-24, та протоколу №1 засідання домового комітету самоорганізації населення «Металург» від 27.04.2007р., - позивачу було надано право на переобладнання під однокімнатну квартиру на склад сім»ї із двох осіб, місця загального користування - кухню та пральню (кімнати 701-702), зі звільненням в подальшому кімнати №805 у гуртожитку. Відповідачі самочинно зайняли місця загального користування гуртожитку - пральню та кухню, які були надані для проживання [PERSON] Вказаним рішенням суду відповідачі були зобовязані усунути позивачу перешкоди у користуванні вказаними кімнатами шляхом звільненні їх від речей та передачі ключів від цих кімнат позивачу, крім цього, суд зобовязав відповідачів в подальшому не чинити позивачу перешкоди у користуванні кімнатами №701-702. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.І ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Виходячи зі змісту даних статей для відшкодування матеріальної (моральної) шкоди позивач повинен довести: -протиправну поведінку відповідачів; -наявність у позивача шкоди; -причинного звязку між протиправною поведінкою відповідачів та завданою шкодою; -вину заподіювана шкоди. Проте даних обставин позивач не довів, та не підтвердив їх відповідними доказами. Зокрема, копія виконавчого листа, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва по цивільній справі № 2-250/2011 не доводить того, що відповідачі не виконували рішення суду від 11.07.2011 р. в добровільному порядку. Позивач не надав суду доказів того, що це рішення суду виконувалось в примусовому порядку, через що йому була спричинена матеріальна та моральна шкода. Надані позивачем в обґрунтування матеріальної шкоди договори підряду від 03.09.2007р. та від 18.01.2012 р. суд сприймає критично та не бере до уваги через те, що вони не містять розрахунків щодо кількості та вартості будівельних матеріалів та вартості проведення відповідних робіт, а будь-які кошториси до них відсутні. Із відповіді Головного управління статистики у Миколаївській області від 11.06.2012 р. за No 170/14-09 вбачається, що позивачу надається статистична інформація про середні ціни в торговельній мережі м. Миколаєва на окремі будівельні матеріали у грудні 2008 р. та 2011 р. Ці середні ціни розраховуються в рамках проведення державного статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги), які використовуються для подальших розрахунків індексу цін на будівельно-монтажну роботи в цілому по Україні і не можуть розглядатися для проведення порівнянь рівня цін у різних регіонах країни, містах або районах окремого регіону. Інших належних та допустимих доказів щодо матеріальної шкоди позивач суду не надав, і клопотань про витребування доказів в установленому порядку не заявляв. Крім цього, позивач не надав суду доказів наявності у нього моральної шкоди та не обґрунтував, в чому вона полягає та її розміру. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач своїх позовних вимог не довів, та не виконав вимоги ч.З ст. 10 ЦПК України, тому суд не знаходить підстав для задоволення його позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки суд йому відмовляє повністю у задоволенні позову.

Outcome: dismissed