Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказував, що ПАТ Укрсоцбанкє правонаступником АКБ Укрсоцбанкз 14 червня 2010 року і повна назва банку Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, відповідно до п. 1.2 Статуту в новій редакції, який зареєстрований 14.06.2010 р. 05 грудня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанкв особі Артемівського відділення Донецької обласної філії та [PERSON] був укладений договір кредиту № 45-14\\300, згідно п. 1.2 договору кредиту відповідачу був наданий кредит на поточні потреби у сумі 20\~000,00 доларів США з кінцевим терміном погашення до 10.12.2010 року. Позивач за договором кредиту зобовязання виконав, згідно заяви на видачу готівки № 20-2 від 05 грудня 2007 року [PERSON] отримав 20000.00 доларів США. Відповідно до п. 1.1, 2.5 договору кредиту відповідач [PERSON] повинен погашати кредит по 555,56 доларів США до 10 числа кожного місяця , зі сплатою процентів за користування кредитом до 10 числа місяця наступного за звітним місяцем. Відповідачем [PERSON] свої зобовязання по погашенню кредиту не виконав. Позивач був вимушений звернутися в суд з позовом до [PERSON] про примусове стягнення кредитного боргу. 10 червня 2010 року Артемівським міськрайонним судом було прийнято рішення де позовні вимоги позивача були задоволені станом на 19.10.2009 рік у розмірі 155982 гривні 36 копійок. З метою примусового стягнення з [PERSON] суми в розмірі 155982 гривні 36 копійок було відкрите виконавче провадження, але в межах його виконання не було стягнуто з [PERSON] жодної копійки. Станом на 05.09.2011 року по договору кредиту № 45-14\\300 від 05.12.2007 року заборгованість складає в сумі 19920.46 доларів США ,що станом на 05 вересня 2011 року за офіційним курсом НБУ еквівалентна 158799 гривень 93 копійки , яка складається з прострочених сум : заборгованості по кредиту у розмірі 14430.00 доларів США, що станом на 05 вересня 2011 року за офіційним курсом НБУ еквівалентна 115031 гривень 63 копійки; заборгованості по відсоткам у розмірі 5490,46 доларів США, що станом на 05 вересня 2011 року за офіційним курсом НБУ еквівалентна 43768 гривень 30 копійок. 05.12.2007 року в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за договором кредиту був укладений договір застави майна № 1 між позивачем та майновим поручителем [PERSON]. Предметом застави за вказаним договором є автомобіль марки BMW Z3, тип транспортного засобу: легковий кабріолет, 2002 року випуску, чорного кольору, кузов № [NUMBER], повна маса 1570 кг, маса без навантаження 1300кг, обєм двигуна 2494 куб.см., державний номерний знак АН 8403СК, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію автотранспортного засобу серії АНС № 083092, виданого РЕВ ДАІ м. Артемівська УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 26 жовтня 2007 року. Заборона відчуження цього автомобіля була зареєстрована 06.12.2007 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна під реєстраційним номером 6174527. Згідно п. 1.3 договору застави № 1 загальна заставна вартість предмета застави автомобіля визначена за погодженням сторін і становить 144288 гривень 60 копійок. Згідно п. 1.1 договору застави № 1 заставою забезпечуються зобовязання позичальника [PERSON], по договору кредиту від 05.12.2007 року № 45-14\\300 зі сплати суми кредиту, суми винагороди за використання кредиту та можливих штрафних санкцій у розмірі та на умовах визначених договором кредиту та інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги. Відповідно до п. п. 2.2.1 договору застави № 1 відповідач т.т. заставодавець [PERSON] має право володіти та користуватися предметом застави, але згідно п.п. 2.1.5. цього ж договору заставодавець зобовязаний без письмової згоди заставодержателя не здійснювати дій, повязаних з переходом права власності на предмет застави. Згідно пунктів 2.4., 2.4.6. договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання відповідачем [PERSON] зобовязань передбачених договором кредиту. 05.09.2011 року позивачем були направлені відповідачам претензії в яких позивач вимагав усунути порушення зобовязань [PERSON] до договору кредиту, сплатити прострочену заборгованість по кредиту, та повідомив, що у випадку не усунення відповідачами порушень умов договору кредиту, позивач буде вимагати у судовому порядку звернення стягнення на предмет застави автомобіль BMW Z3, але відповідач [PERSON] прострочену заборгованість по кредиту не сплатив, у звязку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави на підставі рішення суду, реалізувати предмет застави на публічних торгах з початковою ціною, що буде визначена в межах виконавчого провадження, застосувати заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження шляхом його передачі позивачу на період його реалізації на публічних торгах. Тому позивач звернувся до суду і просить суд відповідно до Закону України Про заставу на підставі п.1.3 договору застави майна № 1 від 05.12.2007 року укладеного між АКБ Укрсоцбанкнадалі ПАТУкрсоцбанк і [PERSON] звернути стягнення на предмет заставиавтомобіль марки BMW Z3, тип транспортного засобу: легковий кабріолет, 2002 року випуску, чорного кольору, кузов № [NUMBER], повна маса 1570 кг, маса без навантаження 1300кг, обєм двигуна 2494 куб.см., державний номерний знак АН 8403СК, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію автотранспортного засобу серії АНС № 083092, виданого РЕВ ДАІ м. Артемівська УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 26 жовтня 2007 року, шляхом його продажу на публічних торгах з початковою ціною, що буде визначена субєктом оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження. Зобов*язати [PERSON] протягом десяти днів з дати набуття чинності рішення суду за цією справою передати позивачу ПАТ Укрсоцбанкза місцем розташування Артемівського відділення за адресою : м. Артемівськ, Донецької області, вул.. Радянська, будинок 37, відповідно до двостороннього акту приймання-передачі майна на період до його реалізації на публічних торгах предмет застави - автомобіль марки BMW Z3, тип транспортного засобу: легковий кабріолет, 2002 року випуску, чорного кольору, кузов № [NUMBER], повна маса 1570 кг, маса без навантаження 1300кг, обєм двигуна 2494 куб.см., державний номерний знак АН 8403СК, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію автотранспортного засобу серії АНС № 083092, виданого РЕВ ДАІ м. Артемівська УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 26 жовтня 2007 року, стягнути з відповідачів на користь ПАТ Укрсоцбанкв особі Артемівського відділення, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. До судового засідання відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов до позивача про визнання угод по кредитному договору від 05.12.2007 року № 45-14\\300 пунктів 1.1, 2.1, 2.4, 2.5, 3.1.1. цього договору , договір залогу № 1 від 05.12.2007 року недійсними та відмінити рішення Артемівського міськрайонного суду від 10.06.2010 року по справі за позовом ПАТ Укрсоцбанкв особі Артемівського відділення до [PERSON] В судовому засіданні представник позивача діючий за довіреністю наполягав на своїх позовних вимогах і просив суд їх задовольнити, пояснивши , що 10 червня 2010 року Артемівським міськрайонним судом було прийнято рішення де позовні вимоги Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанкв особі Артемівського відділення Донецької обласної філії до [PERSON] про стягнення боргу, звернення стягнення на майно станом на 19.10.2009 рік у розмірі 155982 гривні 36 копійок були задоволені. До початку судового засіданні від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, з позовними вимогами позивача він згоден повністю. Відповідач [PERSON] позовні вимоги представника позивача не визнав пояснивши, що позивачем при видачі кредиту у іноземній валюті були порушені Постанова НБУ № 337 Про затвердження інструкції про касові операції в банках України, Постанова НБУ № 200 від 30 травня 2007 року Про затвердження правил використання готівкою іноземної валюти на території України , Закон України № 2346-ІІІ Про платіжні системи та переказ коштів в Україні,тому угоди по погашенню основної суми заборгованості по кредиту визнати недійсними та проводились під дією обману зі сторони позивача. Позивач не міг видавати кредит у іноземній валюті так як у нього не було індивідуальній ліцензії на проведення касових операцій з іноземною валютою та позивачем був порушений пункт кредитного договору ,де кредит був виданий готівкою відповідачу [PERSON], а не перерахований на його рахунок згідно з умовами кредитного договору у звязку з чим відповідач, просить визнати не дійсними пункти 1.1, 2.1, 2.4, 2.5, 3.1.1. кредитного договору № 45-14\\300 від 05.12.2007 року та договір залогу № 1 від 05.12.2007 року . Просить в задоволенні позову позивачу відмовити та відмінити рішення Артемівського міськрайонного суду від 10.06.2010 року по справі за позовом ПАТ Укрсоцбанкв особі Артемівського відділення до [PERSON] Вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, дослідивши докази, вислухавши обґрунтування своїх позовних вимог сторонами, суд вважає, що позовні вимоги відповідача [PERSON] не підлягають задоволенню, а вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] просить визнати не дійсними пункти 1.1, 2.1, 2.4, 2.5, 3.1.1. кредитного договору № 45-14\\300 від 05.12.2007 року та договір залогу № 1 від 05.12.2007 року,в задоволенню позову позивачу відмовити та відмінити рішення Артемівського міськрайонного суду від 10.06.2010 року по справі за позовом ПАТ Укрсоцбанк в особі Артемівського відділення до [PERSON] Між тим суд вважає помилковою позицію відповідача [PERSON] щодо порушення позивачем : постанови НБУ № 337 Про затвердження інструкції про касові операції в банках України, постанови НБУ № 200 від 30 травня 2007 року Про затвердження правил використання готівкою іноземної валюти на території України , Закон України № 2346-ІІІ Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, що позивач не міг видавати кредит у іноземній валюті відповідачу [PERSON] так як у нього не було індивідуальній ліцензії на проведення касових операцій з іноземною валютою та позивачем був порушений пункт кредитного договору ,де кредит був виданий готівкою [PERSON], а не перераховані на його рахунок. Кредит в сумі 20\~000,00 доларів США позивачем був виданий відповідачу [PERSON] згідно до його заяви про видачу готівки № 20-2 від 05.12.2007 року через касу банку, де пункт 2.1 договору кредит передбачає можливість видачі кредиту готівкою. Таким чином суд вважає, що видача відповідачу [PERSON] готівки в сумі 20\~000,00 доларів США через касу банку не є порушенням умов договору кредиту. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, проте водночас обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльністьє гроші в національній або іноземній валюті чи їх еквівалентом. У статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Відповідно до ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього ж Декрету . З огляду на це уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. Щодо вимог підпункту вп. 4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання та одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на сьогодні у законодавстві не визначено меж термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті. Відповідно до п. 1.5 Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу (затверджено постановою правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 р. № 483; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 9 листопада 2004 р. за № 1429/10028), використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк України видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл здійснювати операції з валютними цінностями). Відповідно до ч.3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах встановлених законом. Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування індивідуального ліцензування щодо зазначених операцій, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку. В судовому засіданні встановлено, що на час укладення договору кредиту відповідач мав банківську ліцензію № 5 яка буда видана йому Національним банком України 29.12.2001 року на право здійснення операцій, визначених частиною 1 та пунктами 5-11 частини 2 статті 47 Закону України Про банки і банківську діяльністьта дозвіл № 5-2 від 29.07.2003 року з додатком на право здійснення операцій визначених пунктами 1-4 частини 2 та частиною четвертою статті 47 Закону України Про банки і банківську діяльність . В період дії договору кредиту вищевказаний дозвіл був замінений дозволом № 5-3 від 21.09.2009 року з додатком, через зміну найменування банку на ПАТ УкрсоцбанкНаціональний банк України 29.06.2010 року вижав відповідачу банківську ліцензію № 5 та дозвілд № 5-3 з додатком. Тому заперечення відповідача [PERSON] про неможливе надання кредиту в іноземній валюті та визнання недійсними пункти 1.1,2.1,2.4,2.5,3.1.1 договору кредиту № 45-14\\300 від 05.12.2007 року укладеним між ПАТ Укрсоцбанкта відповідачем [PERSON], суд не може прийняти до уваги так як у позивача при укладанні кредиту з відповідачами була в наявності у банка відповідна генеральна ліцензія та письмовий дозвіл Національного банку України на здійснення кредитних операцій у валюті , що не суперечить вимогам чинного законодавства України. Відповідно до ст..ст.ст. 593, 598 та 599 ЦК України право застави припиняється у разі: припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; у звязку з реалізацією предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави то зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зобов'язання також припиняється якщо виконанням, проведе належним чином. У звязку з відсутністю належного виконання кредитних зобовязань відповідачем [PERSON] , де станом на 05.09.2011 року заборгованість по договору кредиту № 45-14\\300 від 05.12.2007 року укладеним між ПАТ Укрсоцбанкта відповідачем [PERSON] становить 19920.46 доларів США ,що станом на 05 вересня 2011 року за офіційним курсом НБУ еквівалентна 158799 гривень 93 копійки, що і послужило приводом до звернення позивача до суду з цим позовом. Вимога відповідача [PERSON] про визнання п. 2.2 договору кредиту недійсним, у звязку з тим, що строк для виконання позичальником основного зобовязання не настав , також не підлягає задоволенню,так як відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду від 10 червня 2010 року за позовом Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанкв особі Артемівського відділення Донецької обласної філії до [PERSON] звернуто стягнення на майно відповідача, рішення набуло законної сили і ніким із сторін не оскаржувалося , цим рішенням встановлений факт що строк невиконання зобовязань за договором кредиту від 05 грудня 2007 року № 45-14\\300 у відповідача [PERSON] сплив 25.12.2008 року у звязку з непогашенням до 10.11.2008 року траншу основної заборгованості за кредитом, відповідно до п.п. 4.3 договору кредиту де вказано, що у разі не виконання відповідачем [PERSON] зобовязань, визначених у п.п. 3.3.1- 3.3.9 цього договору та у разі непогашення чергового траншу по кредиту та відсоткам протягом більше 45 календарних днів, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився , позичальник зобовязаний погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції у звязку з непогашенням до 10.11.2008 року траншу основної заборгованості за кредитом . Згідно з ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, які були встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Також суд вважає, що вимога відповідача [PERSON] щодо скасування рішення Артемівського міськрайонного суду від 10.06. 2010 року за позовом Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанкв особі Артемівського відділення Донецької обласної філії до [PERSON] про стягнення боргу, звернення стягнення на майно не підлягає задоволенню , оскільки ЦПК України передбачений порядок перегляду судових рішень, відповідно до розділу V глави 1, ч.1 ст. 292 сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, т.т. суд першої інстанції не має повноважень на скасування власного судового рішення. Окрім цього 05 грудня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанкв особі Артемівського відділення Донецької обласної філії та [PERSON] був укладений договір кредиту № 45-14\\300, згідно п. 1.2 договору кредиту відповідачу був наданий кредит на поточні потреби у сумі 20\~000,00 доларів США з кінцевим терміном погашення до 10.12.2010 року. Позивач за договором кредиту зобовязання виконав, згідно заяви на видачу готівки № 20-2 від 05 грудня 2007 року [PERSON] отримав 20000.00 доларів США. Відповідно до п. 1.1, 2.5 договору кредиту відповідач [PERSON] повинен погашати кредит по 555,56 доларів США до 10 числа кожного місяця , зі сплатою процентів за користування кредитом до 10 числа місяця наступного за звітним місяцем. Відповідачем [PERSON] свої зобовязання по погашенню кредиту не виконав. Позивач був вимушений звернутися в суд з позовом до [PERSON] про примусове стягнення кредитного боргу. 10 червня 2010 року Артемівським міськрайонним судом було прийнято рішення де позовні вимоги позивача були задоволені станом на 19.10.2009 рік у розмірі 155982 гривні 36 копійок. З метою примусового стягнення з [PERSON] суми в розмірі 155982 гривні 36 копійок було відкрите виконавче провадження, але в межах його виконання не було стягнуто з [PERSON] жодної копійки. Станом на 05.09.2011 року по договору кредиту № 45-14\\300 від 05.12.2007 року заборгованість складає в сумі 19920.46 доларів США ,що станом на 05 вересня 2011 року за офіційним курсом НБУ еквівалентна 158799 гривень 93 копійки , яка складається з прострочених сум : заборгованості по кредиту у розмірі 14430.00 доларів США, що станом на 05 вересня 2011 року за офіційним курсом НБУ еквівалентна 115031 гривень 63 копійки; заборгованості по відсоткам у розмірі 5490,46 доларів США, що станом на 05 вересня 2011 року за офіційним курсом НБУ еквівалентна 43768 гривень 30 копійок. 05.12.2007 року в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за договором кредиту був укладений договір застави майна № 1 між позивачем та майновим поручителем [PERSON]. Предметом застави за вказаним договором є автомобіль марки BMW Z3, тип транспортного засобу: легковий кабріолет, 2002 року випуску, чорного кольору, кузов № [NUMBER], повна маса 1570 кг, маса без навантаження 1300кг, обєм двигуна 2494 куб.см., державний номерний знак АН 8403СК, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію автотранспортного засобу серії АНС № 083092, виданого РЕВ ДАІ м. Артемівська УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 26 жовтня 2007 року. Заборона відчуження цього автомобіля була зареєстрована 06.12.2007 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна під реєстраційним номером 6174527. Згідно п. 1.3 договору застави № 1 загальна заставна вартість предмета застави автомобіля визначена за погодженням сторін і становить 144288 гривень 60 копійок. Відповідно до п. п. 2.2.1 договору застави № 1 відповідач т.т. заставодавець [PERSON] має право володіти та користуватися предметом застави, але згідно п.п. 2.1.5. цього ж договору заставодавець зобовязаний без письмової згоди заставодержателя не здійснювати дій, повязаних з переходом права власності на предмет застави. Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України Про заставузаставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно п. 1.1 договору застави № 1 заставою забезпечуються зобовязання позичальника [PERSON], по договору кредиту від 05.12.2007 року № 45-14\\300 зі сплати суми кредиту, суми винагороди за використання кредиту та можливих штрафних санкцій у розмірі та на умовах визначених договором кредиту та інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги. Згідно пунктів 2.4., 2.4.6. договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання відповідачем [PERSON] зобовязань передбачених договором кредиту. 05.09.2011 року позивачем були направлені відповідачам претензії в яких позивач вимагав усунути порушення зобовязань [PERSON] до договору кредиту, сплатити прострочену заборгованість по кредиту, та повідомив, що у випадку не усунення відповідачами порушень умов договору кредиту, позивач буде вимагати у судовому порядку звернення стягнення на предмет застави автомобіль BMW Z3, але відповідач [PERSON] прострочену заборгованість по кредиту не сплатив, у звязку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави на підставі рішення суду, реалізувати предмет застави на публічних торгах з початковою ціною, що буде визначена в межах виконавчого провадження, застосувати заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження шляхом його передачі позивачу на період його реалізації на публічних торгах . Відповідно до ст. 589 ЦК Україхни, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.. 19 Закону України Про заставу , за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно зі ст. ст.. 23, 24 Закону України від 18 листопада 2003 року № 1215-IV Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяження зобовязання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги позивача про звернення стягнення на рухоме майно на предмет застави за договором застави майна № 1 від 05 грудня 2007 року по договору кредиту від 05.12.2007 року № 45-14\\300 підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 81,88 ЦПК України, які були чинними на день звернення банку з позовом до суду, з відповідачів на користь позивача суд стягує сплачені банком при подачі позову 1587 гривень 99 копійок судового збору і 120 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в суді згідно платіжних доручень .

Outcome: approved