Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-03 00:00:00

13 травня 2013 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку, після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. В обгрунування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті батька залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Безм'ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області та особисті речі я предмети вжитку , яки він прийняв фактично .На протязі зазначених років він не мав змоги звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як на час звернення до нотаріальної контори були відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, оскільки державний акт на право приватної власності на земельну ділянку знаходився у орендаторів, які на час відкриття спадщини проводили переділ орендованих земельних ділянок та нову реєстрацію договорів оренди земельних ділянок. Окрім того при намаганні нотаріально прийняти спадщину було з'ясовано, що в документах які посвідчують його родині стосунки з померлим допущені помилки .В адміністративному порядку виправити вказані помилки не мали успіху і тільки в 2013 році він отримав відповідне рішення суду. Також йому відмовляли в видачі відповідного свідоцтва враховуючи те,що у зв'язку зі зміною в законодавстві Державний акт на право власності на землю не був внесений у відповідний реєстр, а без витягу з цього реєстру нотаріус не видавав свідоцтво про спадщину. На теперішній час виникла необхідність в визнанні права власності на вищезазначену земельну ділянку, після смерті [PERSON], в зв'язку з її використанням за цільовим призначенням, тому він звернувся до суду прохав визнати прописку строку звернення до суду поважними та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 9.38 га розташовану на території Безм'ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті батька. В судове засідання представники Безм'ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області та Шевченківської райдержадміністрації Харківської області не з'явились, надали до суду письмові заяви з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності та проти задоволення позову [PERSON] не заперечували. Треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] також в судове засідання не з'явилися надали до суду письмові заяви, про розгляд справи, за позовом [PERSON] в їх відсутність та проти його задоволення не заперечують. Суд заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Свідоцтвом про народження (серія [NUMBER] ,виданого Волоськобалаклійською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 12 червня 1964 року) засвідчено той факт, що [INFO] народився [PERSON],батьками якого в вказаному свідоцтві зазначені : [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 24 квітня 2013 року встановлено факт, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON]. Відповідно до свідоцтва (серія [NUMBER] ,виданого Безм'ятежненською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 8 червня 2003 року) [PERSON], помер [INFO]. Згідно Державний акт на право приватної власності на землю (серія [NUMBER] виданого Безм'ятежненською сільською радою Шевченківського району Харківської області21 листопада 2001 року ) ,померлий володів земельною ділянкою ,площею 9,38 гектарів в межах згідно з планом, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Безм'ятежненської сільської ради, Шевченківського району Харківської області, Довідками №02-24/212, №15 Безм'ятежненської сільської ради Шевченківскього району Харківської області від 20 травня 2013 року зазначено, що [PERSON], який помер [INFO] до дня своєї смерті постійно значився зареєстрованим та мешкав у [ADDRESS] та згідно записів погосподарської книги сільської ради №05 на 2001 - 2005 роки, особового рахунку [NUMBER] в домоволодінні проживав в складі сім'ї [PERSON], [INFO] - дружина. Також зазначено, що сільською радою, земельна ділянка [PERSON], як в оренді не використовується. Згідно довідки №296 відділу Держземагенства у Шевченківскьому районі Харківської області від 5 квітня 2013 року, зазначено, що згідно чинного законодавства п.115 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 - Державна реєстрація земельних ділянок, переданих у власність без проведення їх державної реєстрації в тому числі у разі, коли відомості про земельні ділянки, право власності на які виникли до 2004 року, не внесені до державного реєстру землі, здійснюються на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельних ділянок державної чи комунальної власності) в порядку, визначеному для державної реєстрації земельної ділянки. Тому державний кадастровий реєстратор не може надати Витяг з Державного земельного кадастру на зазначену земельну ділянку. Листами за № 688/02-17 від 20 грудня 2012 року, та №145/02-17 від 11 квітня 2013 року Шевченківської держнотконтори Харківської області, позивачу, відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю кадастрового номеру та витягу з Поземельної книги, та запропоновано звернутися до суду. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 квітня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чине законодавство, зокрема, і правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року . Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу УРСР часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Стаття 524 Цивільного кодексу УРСР передбачає що спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для прийняття спадщини необхідно , щоб спадкоємець її прийняв. Частиною 1 статті 549 зазначеного Цивільного кодексу визначається, що спадкоємець прийняв спадщину : якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні , відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР бути здійснені на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини. Виходячи з того, що відповідачем не заявлено про застосування судом строків позовної давності, суд вважає можливим поновити строки звернення до суду з позовом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились на користь позивача, визнання за ним права власності не порушає нічиїх інтересів, оцінивши зібрані докази та давши їм належну оцінку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved