overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-04 00:00:00

22.11.2011 року позивач звернувся з названим позовом до відповідача, зазначаючи що знаходиться з ним в шлюбі з 14 лютого 2008 року зареєстрований у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №32, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу Серії 1-ОК №125352 від 18.11.2011 року. Віл спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини у подружжя припинились. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь, не ведуть спільне господарство. Примирення не можливе. Позивач в судове засідання з'явився, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, тому суд, ухвалив про заочне слухання справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів у порядку ст. 169 ЦПК України. Суд. дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони по справі 14 лютого 2008 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №32, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу Серії 1-ОК №125352 від 18.11.2011 року. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], 24.1 1.2009 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК №143264. Шлюбні відносини у подружися припинились. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь, не ведуть спільне господарство. Примирення не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що з 12 липняа 2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що з 12 липня 2008 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтва про народження. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, Відповідно до ч.З ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.І ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно на кожну дитину щомісячно починаючи з моменту подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали. Відповідач та представник відповідача позов визнали. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони сторони проживали одніє сім»єю до липня 2011 року, після чого припинили сімейні стосунки. На даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від спільного проживання сторони мають: сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає, що він може надавати допомогу, яку потребує позивачка. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить: - поновити пропущений строк звернення до суду із даним позовом; - визнати недійсним розпорядження органу приватизації відділу обліку та розподілу житлової площі виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради народних депутатів від 16.05.1996р. № 001017 про приватизацію квартири наймачем [PERSON] за адресою: м. Дніпродзержинськ, вулиця Медична, 5-9; - визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно кімнату площею 20 кв.м, загальною площею 28,9 кв.м у квартирі [ADDRESS] від 16.05.1996р. № 001017, видане відділом обліку та розподілу житлової площі виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради народних депутатів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; - визнати недійсним рішення виконавчого комітету Брежнєвської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області № 303 від 08.08.1986р. «Про переоформлення громадянам облікових рахунків на право користування житловою площею». В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, підставою звернення прокурора до суду з даною позовною заявою є необхідність захисту інтересів держави в особі Дніпродзержинської міської ради, оскільки відповідно до ст.327 ЦК України у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Проведеною прокуратурою міста Дніпродзержинська перевіркою за зверненням міського голови м. Дніпродзержинська від 04.08.2011р. встановлено, що, згідно особистого рахунку № 011646 (0630013) на квартиру [ADDRESS] та довідки виконавчого комітету Заводської районної ради м. Дніпродзержинська № 1-219/1 від 23.05.2007р. у даній чотирикімнатній квартирі з ущільненням, у кімнаті площею 20 кв.м були прописані: квартиронаймач [PERSON], [INFO] з 1982 року, [PERSON], [INFO], з 1984 року, як син квартиронаймача, та його дружина [PERSON], [INFO], з листопада 1986 року, з дітьми: [PERSON], [INFO], з листопада 1986 року, [PERSON], [INFO], з травня 1987 року. Квартиронаймач [PERSON], з часу прописки [PERSON] та його родини, спільно з ними в кімнаті не проживав, спільне господарство не вів, перейшов жити за адресою: пр.Перемоги, 21-34, та 22.07.1986 року звернувся до голови Брежнєвського райвиконкому із заявою про переоформлення облікового рахунку квартиронаймача [PERSON], оскільки виписується із кімнати і прописується за адресою своєї дружини. Оскільки

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-04 00:00:00

22 серпня 2012 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка [PERSON] вказала, що з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2012 року, зареєстрований у відділі актів реєстрації цивільного стану Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровськ, актовий запис № 374. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання з відповідачем не склалося. Спору стосовно нажитого майна не має. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Просила суд розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 11 липня 2012 року у відділі актів реєстрації цивільного стану Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровськ, актовий запис № 374. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, в якій прохала розглянути цивільну справу без її участі, без надання строку для примирення. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, без надання строку для примирення. З позовом згідний в повному обсязі. Позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання її наймачем житлового приміщення, вказуючи, що 24 листопада 2011 року їй був наданий ордер на вселення в квартиру 23/5 по вул.. Лазо, 12-а, м. Білгород-Дністровський Одеської області, тому вона звернулась до суду з вимогою визнання її наймачем житлового приміщення. Позивачка у судове засідання не зявилася, представила до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. У судовому засіданні було встановлено, що з 24 листопада 2011 року позивачка разом зі своєю донькою [PERSON] проживає в квартирі № 23/5 по вул.. Лазо, 12-а, м. Білгород-Дністровський Одеської області, на підставі ордеру, який був виданий їй ДП «ПМК-71». Дане нерухоме майно належало відповідачу на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2010 року, справи № 2-6038/10. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] постійно сплачує комунальні платежі, укладає договору про надання комунальних послуг і тому подібне. Однак, наймачем квартири № 23/5 по вул.. Лазо, 12-а, її не було визнано. Згідно ст. 61 Житлового кодексу України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на імя якого видано ордер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-04 00:00:00

КП Водоканал звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за воду та послуги каналізації, яка за період з 01.04.2009 р. по 30.09.2011 р. становить 3332 грн. 66 коп., також просить стягнути з відповідачів витрати по оплаті судового збору в розмірі 184 грн. 60 коп. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] не заперечує проти стягнення боргу, але за останні три роки за період з 01.04.2009 по 01.01.2010 р. в розмірі 838 грн. 17 коп., оскільки в 2010 р. та 2011 р. оплачував поточні платежі за надані послуги КП Водоканал. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Судом встановлено, що відповідачі прописані та постійно мешкають у квартирі [ADDRESS], користуються послугами КП Водоканал, однак не вчасно й у повному обсязі проводять оплату за послуги підприємства, тому за період з 01.05.200 р. по 31.03.2009 р. та з 01.04.2009 р. по 30.09.2011 р. у них утворилась заборгованість в сумі 3332 грн. 66 коп., з них за період з 01.04.2009 р. по 01.01.2010 р. в розмірі 838 грн. 17 коп. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно відповідачем була проведена оплата послуг у період з 01.04.2009 р. по 30.09.2011 р., але ці суми були зараховані, як погашення боргу за період з 01.05.2000 р. по 31.03.2009 р. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] у період з 01.04.2009 по 01.01.2010 р. сплачував поточні платежі за послуги КП Водоканал, а не проводив оплату в рахунок боргу за період з 01.05.2000 р. по 31.03.2009 р., тому згоден з сумою боргу тільки в розмірі 838 грн. 17 коп. з 01.04.2009 р. по 01.01.2010 р. Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК УРСР , наймачі (власники) квартир зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно зі ст. 64 ЖК УРСР и члени сімї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобовязаннями з договору найму житлового приміщення. Позивачем пропущений строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України в частині стягнення боргу до 01.04.2009 р. , підстав для поновлення строку суд не вбачає. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, відповідача [PERSON], суд вважає , що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в частині строку позовної давності, в іншій частині позову необхідно відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України, згідно ст. 9 ЗУ Про судовий збір від 08.07.2011 р., суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів судові витрати, які поніс позивач по сплаті судового збору у розмірі 184 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-04 00:00:00

У січні 2012 р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом про стягнення шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - за текстом - ДТП) в сумі 6325 грн., 150 грн. витрачених за калькуляцію ремонтних робіт, відшкодування судових витрат і витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі, погодився на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Встановлено, що 19 травня 2011 р. [PERSON], керуючи на підставі довіреності від 16 травня 2011 р. за реєстровим №1382 автомобілем «ГАЗ 24», номерний знак В9285НИ, який належить на праві власності [PERSON], скоїв порушення правил дорожнього руху в м. Миколаєві, внаслідок чого автомобіль «ДЕО Матіз», номерний знак [NUMBER], під керуванням позивачки [PERSON], яка одночасно є і власником автомобілю, отримав механічні пошкодження (а.с.4,6,49) Дані обставини встановлені постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27 липня 2011 р. (а.с. 13) і в силу ст. 61 ЦПК України не доказуються в даній справі. Довідкою ДАІ зафіксована локалізація пошкоджень заподіяних автомобілю, що належить [PERSON] - передній бампер, решітка радіатора, ліве переднє крило (а.с.4). На підставі договору з фізичною особою - підприємцем [PERSON] від 30 вересня 2011 р., автомобіль [PERSON] був відремонтований, вартість ремонту склала 6325 грн., яку позивачка оплатила згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 05 жовтня 2011 р., послуги по ремонту та заміні пошкоджених деталей автомобілю, які відповідають характеру заподіяних у ДТП пошкоджень, на суму 6325 грн. нею прийняті (а.с.9,10,11,48). На підставі ст. 1187 ч. 1 ЦК України, з [PERSON] слід стягнути суму заподіяних позивачці збитків в сумі 6325 грн., оскільки їх розмір доведений належними письмовими доказами, вони знаходяться у причинному звязку з ДТП, яке він вчинив, керуючи транспортним засобом на відповідній правовій підставі. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає, оскільки оплата калькуляції ремонтних робіт не входить до розміру збитків, а витрати на правову допомогу не мають відповідного підтвердження. Понесені позивачкою судові витрати 188,20 грн. підлягають відшкодуванню на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, в якій просить усунути перешкоди в реалізації права власності, зняти арешт на квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник Першого Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Одесі позов визнав, до суду надав відзив на позов. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про звільнення майна з-під арешту підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] був засуджений Київським районним судом м. Одеси по ст. 141 ч.2 КК України до 2х років позбавлення волі з конфіскацією майна. Постановою АА 164446 Першого відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Одеси 15 квітня 2002 року був накладений арешт на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Станом на 5 вересня 2012 року на виконанні не перебуває виконавче провадження щодо конфіскації майна [PERSON]. Причини невиконання вироку в частині конфіскації майна невідомі, виконавче провадження знищено. Відповідно до ст. 354 ЦК України, до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 80 КК України, строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права і обмежений у його здійсненні. Таким чином, до теперішнього часу вирок Київського районного суду м. Одеси не виконаний в частині конфіскації майна [PERSON]А та знищено виконавче провадження. При викладених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який був укладений між позивачем та відповідачами 06 лютого 1998 року. При цьому позивач посилається на те, що у 1998 році відповідачі продали, а він придбав зазначену квартиру. Договір купівлі-продажу був укладений на Товарній біржі «Одеська муніципальна біржа». Однак, в теперішній час він не може розпорядитися своєю квартирою, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, у зв*язку з чим позивач змушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявились, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечував. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 06.02.1998 року відповідачі і [PERSON] уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н-00250/98, згідно якого відповідачі [PERSON] та [PERSON], який також діяв від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON], продали, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Зазначений договір було зареєстровано на Одеській Муніципальній біржі /реєстраційний номер № Н-00250/98 від 06.02.1998 року/ та зареєстровано право власності [PERSON] в КП «ОМБТІ та РОН»22.04.1998 року під № 278пр стр 48- р№241 /а.с. 5-8/. Умови договору були виконані сторонами повністю, [PERSON] передав відповідачам обумовлену суму грошей, а відповідачі передали йому ключі від квартири, книжки по комунальним платежам, після чого [PERSON] вселився в зазначену квартиру, був зареєстрований за її адресою разом зі своєю сім*єю, що підтверджується довідкою КП «ЖКС Чорноморський» №111 від 07.05.2012 року, та постійно проживає в ній разом сім*єю. Відповідно до ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились відносно усіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-04 00:00:00

03 березня 2011 року Марїнським районним судом винесено рішення відповідно до якого позовні вимоги Марїнської РДА задоволені у повному обсязі. Рішенням суду [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того, з [PERSON] стягнуто на користь закладу в якому будуть знаходитися діти аліменти на їх утримання в розмірі, який не буде менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття дітей. [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], з якого також стягнуто на користь закладу в якому буде знаходитися [PERSON], аліменти на його утримання в розмірі, який не буде менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Додатковим рішенням від 26 січня 2012 року стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі, який не буде менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття дитини. 28 серпня 2012 року на адресу суду надійшла заява представника [PERSON] адвоката [PERSON] про ухвалення по цивільній справі додаткового рішення, у якій вона просить вказати розмір стягуваних аліментів, оскільки всупереч діючому законодавству в резолютивній частині рішення цей розмір та період з якого необхідно розпочати стягнення аліментів відсутні. Для ухвалення додаткового рішення по справі сторони були викликані в судове засідання, однак у призначений час вони не явились, про причини неявки суду не повідомили. Беручи до уваги приписи ст.220 ч. 3 ЦПК України, яка передбачає, що участь сторін в судовому засіданні при ухваленні додаткового рішенні по справі, не є обовязковою, суд вважає можливим ухвалити додаткове рішення без участі сторін. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення задовольнити та ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовною заявою Марїнської РДА до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. Згідно зі ст. 212-215 , 220 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаної з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд на підставі ч.3 ст.209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення буде виготовлений на протязі п'яти днів. На підставі викладеного,

Outcome: approved