Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказала, що працює в КУ «Центральна міська лікарня» на посаді медичної сестри відділення анестезіології та інтенсивної терапії. На підставі наказу від 20.09.2012 року за № 16 п. 1 вона була направлена у відрядження до м. Луганська, для проходження курсів підвищення кваліфікації з 01.10.2012 року по 12.10.2012 року та з 23.10.2012 року по 26.10.2012 року, всього на 16 днів. Відповідно до вимог Інструкції про службове відрядження позивачу було видано Посвідчення про відрядження, в якому зафіксовані: факт виїзду у відрядження і прибуття на курси підвищення кваліфікації, а також факт вибуття з м. Луганська. Підприємство відповідача не забезпечило позивача грошовими коштами /авансом/ при вибутті у відрядження, а також й не відшкодувало ці витрати і після повернення позивача з відрядження. Розмір відшкодування добових витрат за час знаходження у відрядженні визначається відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 663 від 23.04.1999 року «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон» зі змінами, та складає суму в розмірі 480 грн.: із розрахунку 30 грн. /розмір відшкодування добових витрат/ х 16 /кількість днів перебування у відрядженні/, а оскільки підприємство відповідача добровільно не бажає відшкодувати витрати на відрядження, у позивача виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом, та вона просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати, у зв'язку з направленням для підвищення кваліфікації в сумі 480 грн. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву, де підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій визнала позов та просила розглянути справу у її відсутність. Від третьої особи - Виконавчого комітету Краснодонської міської Ради - надійшла заява, в якій представник просить розглянути справу у його відсутність. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що дійсно [PERSON] працює в КУ «Центральна міська лікарня» на посаді медичної сестри відділення анестезіології та інтенсивної терапії /а.с. 5-8/. На підставі наказу від 20.09.2012 року за № 16 п. 1, [PERSON] була направлена у відрядження до м. Луганська, для проходження курсів підвищення кваліфікації з 01.10.2012 року по 12.10.2012 року та з 23.10.2012 року по 26.10.2012 року, всього на 16 днів /а.с. 10/. Розмір заборгованості згідно звіту про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт склав 480 грн., із розрахунку: 16 днів х 30 гривен. Розмір оплати добових визначається відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 663 від 23.04.1999 року «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон» зі змінами. Відповідно до ч. 2 ст. 121 КЗпП України, працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Суд враховує, що представник відповідача визнав позов у повному обсязі, суми позову не оспорює. Позивач, на підставі ч. 1 ст. 121 КЗпП України, має право на відшкодування витрат та отримання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями, тому суд вважає за необхідне стягнути з підприємства відповідача на користь позивача витрати на відрядження в сумі 480 грн., поклавши на підставі ст. 88 ЦПК України на відповідача судові витрати.

Outcome: approved