Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-10 00:00:00

У листопаді 2012 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO] у звязку з продовженням навчання, щомісячно в розмірі 25% з усіх видів його заробітку (доходів) з дня подачі позову і до 23 років. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є батьком [PERSON], який продовжує навчання у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, однак гроші на утримання відповідач не надає, хоча має таку можливість. Просить позов задовольнити та стягнути аліменти. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив стягнути з нього аліменти в розмірі 1/8 частки доходів. Представник відповідача підтримала позицію відповідача та вказала, що аліменти підлягають стягненню не з дня подання позову, а з 06 грудня 2012 року дня досягнення дитиною повноліття. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина або дочки у звязку з продовженням навчання. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України) за змістом яких якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП № 055344 позивач і відповідач мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач своє батьківство стосовно дитини не заперечує. Відповідно до довідки від 20.11.2012 за № 491 [PERSON] є студентом 2 курсу Коледжу Миколаївського національного університету імені [PERSON] 1 рівня акредитації за спеціальністю «Обслуговування компютерних систем і мереж» на контрактній основі, термін навчання з 01.09.2012 по 03.06.2015. Позивач зазначає, що домовленості з відповідачем про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Відповідач вказані обставини не заперечує. Відповідач надав документи, які підтверджують отримання ним постійного заробітку. Враховуючи те, що відповідач отримує дохід та має можливість на давати синові матеріальну допомогу, а його син [PERSON] навчається на денній формі навчання та потребує такої допомоги, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти від 06 грудня 2012 року, тобто з дня досягнення дитиною повноліття до закінчення навчання його сина. Суд визначаючи розмір аліментів враховує матеріальне становище платника аліментів, стан здоровя, перебування на утриманні матері [PERSON] та вважає, що необхідно стягнути 1/8 частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial