Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить виселити відповідача [PERSON] з квартири [ADDRESS], зобовязати відповідача припинити реєстрацію його підприємства ( ТОВ Тера) у квартирі [ADDRESS], у звязку з чим зобовязати Держреєстратора Харківської міської ради скасувати реєстрації записи № 6-7 вчинені відповідно 03.08.2011 року та 27.02.2012 року, про що здійснити наступний запис у ЄДР , зобовязати ВГРФО Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в м. Харкові зняти відповідача [PERSON] з реєстрації по вказаній адресі. Свою вимогу позивачка обґрунтувала тим, з 2007 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] 07.08.2008 року вона придбала квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу. 05.10.2011 року рішенням Жовтневого райсуду м. Полтава шлюб між нею та відповідачем [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу 14.12.2012 року вона надіслала відповідачу вимогу про виселення з квартири [ADDRESS], у звязку з тим, що його проживання в даній квартирі порушуються її права та інтереси, оскільки відповідач [PERSON] всупереч її волі продовжує мешкати в вказаній квартирі, при цьому не виконуючи обовязків за користування її майном. Крім того, відповідач [PERSON] змінив замки на дверях квартири і у неї відсутній доступ до майно , що їй належить. Відповідач [PERSON] , не зважаючи на вимоги кредитора ПАТ Дельта Банк , не здійснив жодної спроби щодо врегулювання заборгованості перед банком, по виплаті кредиту за цю квартиру. Також, відповідач [PERSON] без її дозволу зареєстрував в квартирі [ADDRESS] своє підприємство ТОВ Тера всупереч дійсного законодавства. 07.03.2013 року представником позивача було надано заяву про зміну позовних вимог в якій він просить суд зобовязати відповідача [PERSON] припинити реєстрацією підприємства ТОВ Тера у квартирі [ADDRESS] та зобовязати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні її майном ( ? частиною квартири № 3) по вул. Єлізарова, 3 в м. Харкові. Та стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. При цьому в судовому засіданні представник позивача відмовився від позовних вимог, які стосувались виселення відповідача [PERSON] та зняття його з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на те, що відповідно до рішення Апеляційного суду Харківської області від 17.01.2013 року визнано право власності на квартиру [ADDRESS] в рівних долях по ? частині кожному між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснення надав аналогічно позову, вказуючи на те, що відповідач [PERSON] перешкоджає позивачу [PERSON] у проникненні до квартири [ADDRESS]. Крім того, зазначив, що позивач [PERSON] у період з 2007 р. по 2012 рік , коли вона була єдиним власником даної квартири ні якого дозволу на реєстрацію підприємства ТОВ Тера у квартирі [ADDRESS] не надавала. Відповідач [PERSON] та представники відповідача в судове засідання зявились. Проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] зареєстрований і має в ній право власності на ? частину. Ні яких перешкод щодо проникнення до житла позивача [PERSON] він не здійснює. Згідно вимог ст.. 355-386 ЦПК України позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] на даний час є співвласниками квартири [ADDRESS]. Таким чином, позивач [PERSON] має право розпоряджатися належною їй частиною даної квартири, при цьому права користування її частиною вона немає. Так як право користування в такому випадку повинно встановлюватися або за договором між співвласниками, або за рішенням суду про визначення порядку користування. Зі сторони позивача [PERSON] не було здійснено жодних спроб визначити порядок користування з відповідачем [PERSON] даною квартирою. У звязку з чим жодних порушень її прав як власника ? частини квартири [ADDRESS] зі сторони відповідача [PERSON] не відбувалось, так як вона немає жодних житлових прав. Також зазначили, що реєстрація підприємства, відповідно до чинного законодавства, здійснюється за місцем реєстрації директора, тобто відповідача [PERSON] У звязку з чим підприємство ТОВ Тера і зареєстрована за даною адресою. Крім того, позивач [PERSON] є учасником ТОВ Тера і саме за згодою [PERSON] та [PERSON] дана фірма була зареєстрована за вказаною адресою і вже протягом 3 років знаходиться за вказаною адресою. Представник третьої особи Держреєстратора Харківської міськради, представник третьої особи ПАТ дельта Банк та представник ТОВ Тера в судове засідання не зявились. Про день та час слухання справи повідомлені своєчасно і належним чином. Причини не явки суду не повідомили, у звязку з чим суд визнає їх неповажними та вважає можливим заслухати справу в відсутність представників третіх осіб. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON], перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі з 11 серпня 2007 року по 5 жовтня 2011 року, що підтверджено рішенням Октябрського районного суду м. Полтава. За період проживання у шлюбі 07 серпня 2008 року на підставі договору купівлі - продажу , зареєстрованого під № 4054, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] на імя позивача [PERSON] зі згоди відповідача була придбана квартира [ADDRESS] . Відповідно до рішення Апеляційного суду Харківської області від 17.01.2013 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 20.12.2012 року про поділ майна подружжя змінено. В частині відмови у позові [PERSON] до [PERSON] про поділ квартири [ADDRESS] це рішення скасовано, позов задоволено. Визнано право власності [PERSON] та [PERSON] по ? частині квартири [ADDRESS] . Дане рішення набрало законної сили. Таким чином, відповідно до вимог ст.. 356 ЦК України квартира [ADDRESS] стала власністю двох осіб, а саме позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] із визначенням часток кожного з них по ? частини у праві власності, тобто стала спільною частковою власністю сторін по справі. В судовому засіданні представник відповідача посилався на той факт, що при спільній частковій власності право користування належними частина співвласників повинно бути вирішено або на підставі договору або на підставі рішення суду, однак суд ставиться критично до даних пояснень, у звязку з тим, що вимогами ч.2 ст.. 358 ЦК України передбачено право співвласників домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. У звязку з чим требо вважати, що змістом внутрішніх правовідносин спільної часткової власності по володінню, користуванню та розпорядженню спільним майном є обовязок кожного співвласника дійти згоди стосовно своєї поведінки по володінню, користуванню та розпорядженню спільним майном . Як вбачається з довідки про прийняття і реєстрації заяви від 21.02.2013 р. № 64/10-986 позивач [PERSON] та представник [PERSON] 19.02.2013 р. намагалися відчинити двері квартири [ADDRESS], при цьому відповідач [PERSON] чинив перешкоди у використанні його співвласником [PERSON] свого законного права на користування належною їй частиною вказаної квартири. При цьому, представник відповідача пояснив, що 19.02.2013 року відповідач [PERSON] ні яких порушень прав та інтересів позивача [PERSON] не здійснював, так як він мав повне право не впускати в квартиру в якій він зареєстрований та мешкає осіб, а саме позивача [PERSON], у звязку з тим, що вона в даній квартирі не зареєстрована. Однак , суд ставиться критично до даних пояснень у звязку з тим, що позивач [PERSON] є співвласником даної квартири і має право на здійснення нею певних правомочний відносно належної їй частини. Таким чином, суд вважає, що позовна вимога про зобовязання відповідача [PERSON] не чинити перешкод позивачу гайдар О.В. у користуванні її майном ( ? частиною квартири № 3) по вул. Єлізарова, 3 в м. Харкові підлягає задоволенню, так як встановлено, що відповідач [PERSON] не надає можливості позивачу [PERSON] вільно розпоряджатися, користуватися та володіти належною їй частиною зазначеної квартири. Як вбачається з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб записи № 6, № 7 підприємців ТОВ Тера зареєстровано за адресою: [INFO] з 03.08.2011 р.. В судовому засіданні представник позивача зазначив, що реєстрація зазначеного підприємства відбулось під час офіційного шлюбу позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], при цьому вказав, що позивачка [PERSON] не є співвласником ТОВ Тера. Ні якого дозволу на реєстрацію ТОВ Тера в вказаній квартирі позивачка [PERSON] не надавала. Представник відповідача в свою чергу висловлював заперечення проти того факту, що позивач [PERSON] не надала свого дозволу на реєстрацію підприємства ТОВ Тера в квартирі [ADDRESS], однак доказів в обґрунтування даного факту до суду не надав, у звязку з чим судом не можуть бути прийняті до уваги його пояснення в даній частині. Відповідно до ст.. 5 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 5.05.2003 № 755-IV зі змінами та доповненнями державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців проводиться державним реєстратором виключно у виконавчому комітеті міської ради міста обласного значення або у районній, районній у містах Києві та Севастополі державній адміністрації за місцезнаходженням юридичної особи або за місцем проживання фізичної особи - підприємця. Норма чинного законодавства, вимогами ст.. 383 ЦК України та ст.. 6 ЖК України, передбачено, що житлове приміщення визначено для проживання громадян. Власник житлової площі може користуватися житловим приміщенням тільки з метою проживання. При цьому розміщувати в житловому будинку промислове виробництво не можна. Що ж стосується підприємств, установ, організацій, то їх розміщення на житловій площі власником житла допускається тільки в разі переведення такого приміщення в нежитловий фонд. Крім того, розміщення офісу у квартирі порушує вимоги законодавства. Більше того, у цьому випадку квартира є офісним приміщенням з відкритим доступом для контролюючих і правоохоронних органів (без відповідного рішення суду). Враховуючи зазначене, а також той факт, що на момент реєстрації підприємства ТОВ Тера в квартирі [ADDRESS] відповідач [PERSON] відповідно частини права власності на дану квартиру не мав, а лише був зареєстрований в ній, та той факт, що позивач [PERSON] не давала своєї згоди на реєстрацію підприємства ТОВ Тера в вказаній квартирі, суд приходить до висновку, що такими діями відповідача [PERSON] порушені інтереси позивача гайда, у звязку з чим позовна вимога про припинити реєстрацією підприємства ТОВ Тера у квартирі [ADDRESS] підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати сплачені позивачем при наданні позову до суду в розмірі 113 грн. 00 коп. стягнути з відповідача [PERSON] на підставі вимог ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved