Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

11 квітня 2012 р. позивачка звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю [PERSON] План (далі -ТОВ [PERSON] План), про визнання договору недійсним, та повернення внесених грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 29 квітня 2011 року між ТОВ [PERSON] План та [PERSON] було укладено договір № 041295 про надання послуг, спрямованих на придбання квартири. Предметом даного правочину, відповідно до умов самого договору, зокрема п. 1.1. ст. 1, є надання учаснику Програми Авто Житло послуг, спрямованих на придбання транспортного засобу/об'єкту нерухомості (товару), через Програму Авто Житло, організовану товариством, базуючись на принципі взаємодопомоги учасників Програми Авто Житло. Позивач оцінював вигідність придбати товар за попередньо накопичені ним кошти, мав прямий і безпосередній намір отримати у власність лише частково сплачене майно з наступним погашенням його залишкової вартості протягом достатнього для нього періоду часу. Так 29.04.2011 року було визначено, що позивачка повинна сплатити на банківський рахунок відповідача суму у розмірі 63189 грн. 25 коп. та отримати обумовлену договором суму розміром 1255000 грн. У той же день позивачка сплатила за рахунками ТОВ [PERSON] План реєстраційний платіж\~\~у розмірі 63189 грн. 25 коп. та чистий платіж в розмірі 3486 грн.12 коп. Зі змісту договору вбачається, що обидві сторони правочину ще на момент укладання договору дійшли згоди з приводу надання послуг - позивач мав внести гроші на рахунок відповідача, а останній надати на протязі 10 днів грошові кошти на придбання квартири. Позивачка виконала всі вимоги договору, але грошей на придбання квартири, так і не отримала.\~\~01 та 21 червня 2011 р., позивачка зверталася до представників ТОВ [PERSON] План з вимогою надати їй кошти на придбання квартири. Однак вказаних коштів вона так і не отримала. Таким чином, позивачка вважає, що договір, який укладений між нею та відповідачем суперечить положенням ст.ст.18,19 Закону України Про захист прав споживачів, умови договору є несправедливими, оскільки створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду позивачу, сама діяльність відповідача містить ознаки фінансової піраміди, яка пов'язана з наданням послуг з придбання житлового будинку через Програму Авто Житло, оскільки відповідач здійснює операції фінансовими активами, отримує від учасників програми грошові кошти, перерозподіляє отримані кошти на користь третіх осіб. У зв'язку з викладеним, просить суд визнати недійсним договір, що укладений між нею та відповідачем і стягнути 66675 грн. 37 коп. грошових коштів. Позивачка в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності та про те, що позов підтримує та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є зокрема умови договору, які встановлюють жорсткий обов'язок споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання продавцю права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що є предметом договору; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладання договору. Згідно ч. 5 ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів якщо положення договору визнано несправедливим, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Згідно ч. 6 ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів у разі коли визнання положення договору недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача договір може бути визнано недійсним у цілому. Згідно ч. 7 ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів, положення, що було визнано недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Згідно ст. 19, ч. 3, п. 7 Закону України Про захист прав споживачів забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Як вбачається із статті 5 Додатку №2 до договору № 041295 від 29 квітня 2011 року товариство щомісячно самостійно організовує та проводить розподільчий акт, а право на отримання товару позивачем залежить від розміру фонду і внесення коштів іншими учасниками Програми Авто Житло, тобто фактично один клієнт -учасник Програми Авто Житло за свої власні кошти без інвестування коштів відповідача - ТОВ [PERSON] План оплачує товар іншому учаснику Програми Авто Житло, що забороняється ст. 19 Закону України Про захист прав споживачів. Виконуючи умови договору, позивачка здійснила сплату реєстраційного платежу в розмірі 63189 грн. 25 коп. та чистого платежу в розмірі 3486 грн.12 коп. Тобто позивачка, сумлінно виконуючи взяті на себе зобов'язання, права на отримання грошових коштів на купівлю квартири не отримала. Згідно договору № 041295 від 29 квітня 2011 року Товариство зобов'язується надавати клієнту інформацію щодо результатів розподільчих актів виключно клієнта по даному договору; інформація щодо інших клієнтів Програми [PERSON] надається і є конфіденційною. Наведені умови договору відповідно до положень Закону України Про захист прав споживачів є обмеженням прав споживача та є несправедливими. Крім того, відповідно до умов та змісту договору\~\~№ 041295 від 29 квітня 2011 року у ньому не визначено назву, тип, вид, технічні характеристики квартири для придбання якого ТОВ [PERSON] План зобов'язується надавати позивачу послуги. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Отже під час розгляду справи встановлено, що спірний договір суперечить вимогам Закону України Про захист прав споживачів та підлягає визнанню недійсним в повному обсязі з моменту його укладення. Згідно ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі усе, що вона одержала на виконання цього правочину, у зв'язку з чим, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача внески, що були сплачені позивачем\~\~ в сумі\~\~66675 грн. 37 коп. У зв'язку з викладеним, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів в сумі 66675 грн. 37 коп, які були сплачені позивачем на виконання умов договору. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави\~\~судовий збір в сумі 666 грн. 75 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved