Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення залишку заборгованості посилаючись на те, що 04.07.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, за яким ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, надав [PERSON] кредит у розмірі 29500 доларів США, а вона, в свою чергу, зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленими кредитним договором. У звязку із порушенням позичальником умов кредитного договору Банк звернувся до суду за захистом своїх прав. 09.03.2009 року Оріхівським районним судом Запорізької області було прийняте рішення, згідно з яким кредитний договір розірвано та стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 162 650,23 гривень. У рішенні суду зазначено еквівалент у гривні за курсом на 18.08.2008 року (1,00 дол. США = 4,8450 грн.). 12.07.2011 року [PERSON] здійснила виплату вищевказаної суми. У звязку з тим, що між поданням позовної заяви та винесення рішення по зазначеній справі пройшов певний проміжок часу, утворилась заборгованість, а саме курсова різниця. За вказаних обставин позивачем зроблено перерахунок залишку заборгованості з урахуванням курсу валют станом на 22.03.2012 року, відповідно до якого на вказаний період відповідач має заборгованість 14724,52 доларів США. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути суд з відповідача. В судовому засіданні представники позивача позов підтримав повністю та просила суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача та відповідач заперечували проти задоволення позову в повному обсязі, при цьому зазначали, що рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2009 року повністю виконано у добровільному порядку, отже немає жодних підстав щодо стягнення будь-якої додаткової суми заборгованості. Також зазначили, що в період розгляду справи в Оріхівському районному суді м.Запоріжжя ПАТ КБ «Приватбанк»уточнював позовні вимоги, отже позивач мав можливість скорегувати розмір заборгованості, в свою чергу суд розглянув справу у межах заявлених позовних вимог і не мав можливості стягувати на користь банку суму більшу, ніж зазначено в уточненому позові. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до кредитного договору № ZPO0GK00000347 від 04 липня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк»та [PERSON], банк надав позичальнику грошові кошти на строк з 04 липня 2007 року по 03 липня 2037 року (а.с. 6-8). Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2009 року позов ЗАТ КБ «Приватбанк»до [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задоволено в повному обсязі, а саме: розірвано кредитний договір № ZPO0GK00000347 від 04.07.2007 року, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 162 650,23 гривень, в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, який розташований за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, смт. Комишуваха, вул. Комсомольська, буд. 21-а, виселено громадян, які зареєстровані і проживають у даному житловому будинку (а.с. 63-65). Виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-57, виданого 15.04.2009 року Оріхівським районним судом Запорізької області, було закінчено 13.07.2011 року у звязку із сплатою боргу в повному розмірі в добровільний строк (а.с. 51). Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зі ст. 599 ЦК України вбачається, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, судом встановлено, що 04 липня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] виникли кредитні правовідносини. У звязку із порушенням [PERSON] взятих на себе зобовязань Банком було подано позов до суду. Як вбачається з рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2009 року банк просив, окрім іншого, розірвати кредитний договір та стягнути заборгованість у гривні. Зазначеним Рішенням суду позовні вимоги банку задоволено, встановлено зобовязання [PERSON] про стягнення заборгованості у гривні. Рішення суду виконано у добровільному порядку [PERSON], що підтверджується Постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. Зобовязання виконане у спосіб встановлений рішенням суду. Отже, зобовязання встановлене за рішенням суду виконано відповідачем належним чином. У звязку з цим згідно ст. 599 ЦК України зобовязальні відносини між ПАТ КБ «Приватбанк»та [PERSON] припинені. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк»суми залишку заборгованості за кредитним договором №ZPO0GK00000347 від 04.07.2007 року у розмірі 14724,52 доларів США. У звязку з тим, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, відповідно до ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду не підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed