Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1336,86 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 214,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторонами 08.12.2007 року був укладений кредитний договір №001-07104-081207, згідно якого позивач зобов'язувався та надав відповідачеві кредит у сумі 2415,46 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором, із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше ніж 07.12.2009 року. Станом на 12.10.2012 рік відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, неодноразові вимоги позивача про погашення заборгованості були проігноровані. В результаті прострочення боржника виникла заборгованість на загальну суму 1336,86 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 1118,09 грн., заборгованості за відсотками 143,89 грн., заборгованості за комісіями 74,88 грн., яку і просить стягнути. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника ПАТ «Дельта Банк» позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечив. Незважаючи на належне повідомлення про час, дату та місце проведення судового засідання, відповідач до суду не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» згідно з рішенням Установчих Зборів Учасників (протокол №1 від 21.10.2005 року) є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта». 08.12.2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №001-07104-081207. Свої зобов'язання позивач за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 2415,46 грн. на придбання товару згідно рахуноку-фактури №3 від 08.12.2007 року. Факт підтверджений меморіальним ордером [NUMBER] від 10.12.2007 року. Відповідач згідно договору зобов'язаний повернути кредит та плату за його користування (відсотками) не пізніше 07.12.2009 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат передбачених договором. Відповідач [PERSON], порушував свої договірні зобов'язання у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка згідно розрахунку складає 1336,86 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 1118,09 грн., заборгованості за відсотками 143,89 грн., заборгованості за комісіями 74,88 грн. Відповідач ніяких заходів з погашення заборгованості за час розгляду справи не здійснював, умови укладеного договору кредиту не оспорював. Позивач позовні вимоги не збільшував. За вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 526 ЦК України визначає загальні умови виконання зобов'язання - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в договорі визначена дата виконання кредитних умов, то виконання вимог здійснюється у встановлену дату. Відповідно до ч.1 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України встановлюється, що якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст.ст. 1054, 1055, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що неналежне виконання позивачем зобов'язань за кредитним договором підтверджене доказами, та виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання і передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 1336,86 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді витрат з оплати судового збору справи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved