Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-16 00:00:00

Заступник прокурора Чернівецької області звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в особі [PERSON] управління праці та соціального захисту населення Чернівецької області до [PERSON] про повернення автомобіля. Заступник прокурора Чернівецької області в своєму позові посилається на те, що [PERSON], як інваліду ІІ групи Великої Вітчизняної війни, відповідно рішення № 26 та наказу № 113 [PERSON] управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної адміністрації від 10.08.2006 року, та згідно акту передачі від 11.08.2006 року, було передано безкоштовно автомобіль марки «Ауді» кузов WAUZZZ4BZXN073383, 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який надійшов як гуманітарна допомога, з правом передачі керування онуку [PERSON] [PERSON] був попереджений про те, що автомобіль «Ауді» наданий йому з правом передачі керування онуку [PERSON], без права продажу, дарування або успадкування та передачі керування іншій особі. 03.09.2006 року [PERSON] помер, і після його смерті [PERSON] відмовився повернути [PERSON] управлінню соціального захисту автомобіль «Ауді», кузов WAUZZZ4BZXN073383, реєстраційний номер [NUMBER]. [PERSON] управління соціального захисту № 743 від 20.02.2007 року [PERSON] був повідомлений про необхідність повернення вищевказаного автомобіля, але до цього часу його не повернув. Просив зобовязати [PERSON] повернути [PERSON] управлінню праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації автомобіль «Ауді» кузов WAUZZZ4BZXN073383, державний номер [NUMBER]. Відповідач [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву про визнання права власності у порядку спадкування та набувальної давності. В позові посилається на те, що спірний автомобіль був подарований інваліду 2-ї групи Великої Вітчизняної війни [PERSON] не державою Україна, в особі [PERSON] управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, а громадянкою [PERSON] [PERSON], що підтверджується пропозицією подарунку від 13 липня 2006 року та дарувальною запискою від 17 липня 2006 року, в яких зазначено, що даний автомобіль передається Управлінню праці та соціального захисту населення для обов»язкової подальшої передачі інваліду [PERSON] При цьому, автомобіль надавався [PERSON], як гуманітарна допомога в порядку передбаченому законом України «Про гуманітарні допомоги», тобто був подарований. Наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що [PERSON] був тією особою, який потребував допомоги у зв»язку з заслугами перед батьківщиною, як ветеран війни та його хворобу. Враховуюючи подані документи, а саме: пропозицію подарунку та договір під назвою дарча є всі підстави вважати, що даний автомобіль передавався, як дар не для юридичної особи публічного права Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА, в якому даний державний орган підтверджує факт передачі громадянкою [PERSON] автомобіля громадянину [PERSON] Це є підставою вважати, що між [PERSON] та Управлінням було укладено договір дарування з обов»язком обдарованого вчинити дію на користь [PERSON] Вказує також, що порядок доставки даного автомобіля в Україну також свідчить про те, що автомобіль був ввезений в Україну не державним органом, а самим [PERSON], оскільки його доставку з [PERSON] до України здійснював громадянин [PERSON] Вказує також, що автомобіль є майном , яке переходить у власність особи виключно після оформлення відповідного документу - реєстраційного талону. При реєстрації автомобіля в органах ДАІ, держава не зареєструвала право власності на даний автомобіль за головним управлінням праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, оскільки він не рахується на балансі цього управління та останні не отримали в органах ДАІ реєстраційне свідоцтво, як власник. Натомість у неї в наявності є документ свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії СЕС 001086, в якому у графі власник зазначений громадянин [PERSON] Всі ці обставини дають підстави вважати, що прокуратура Чернівецької області даним позовом намагається порушити право її власності та право успадкування нею майна, яке було набуте її померлим чоловіком [PERSON] під час шлюбу. Вказує також, що є всі юридичні ознаки , які свідчать про прийняття [PERSON] спадщини, в тому числі автомобіля, оскільки автомобіль перебуває у вдови, а також утримує його в придатному для експлуатації стані. Просить суд визнати автомобіль «АУДІ» власністю [PERSON]. В задоволенні позовних вимог заступника прокурора Чернівецької області в інтересах [PERSON] управління праці та соціального захисту населення Чернівецької області відмовити за безпідставністю. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд винести рішення, яким задовольнити їх. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] просив відмовити. Представник головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав та дав покази аналогічні позовній заяві. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] просили відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що спірний автомобіль був подарований інваліду 2-ї групи Великої Вітчизняної війни [PERSON] не державою Україна, в особі головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, а громадянкою [PERSON] [PERSON], що підтверджується пропозицією подарунку від 13 липня 2006 року та дарчою запискою від 17 липня 2006 року, в яких зазначено, що даний автомобіль передається Управлінню праці та соціального захисту населення для обов»язкової подальшої передачі інваліду [PERSON] При цьому, автомобіль надавався [PERSON], як гуманітарна допомога в порядку передбаченому Законом України «Про гуманітарну допомогу», тобто був подарований. Вказує також, що даний автомобіль є спадковим майном після смерті [PERSON], що підтверджується довідкою нотаріуса 2-ї Чернівецької державної нотаріальної контори. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримала пояснення свого представника та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог прокурора в інтересах головного управління праці та соціального захисту населення, а зустрічний позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні дав пояснення аналогічні відповідача [PERSON] та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог прокурора в інтересах головного управління праці та соціального захисту населення, а зустрічний позов [PERSON] просив задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги першого заступника прокурора Чернівецької області в інтересах [PERSON] управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації обґрунтовані та підлягають задоволенню, а в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Судом також встановлено, що [PERSON], як інвалід ІІ групи Великої Вітчизняної війни, відповідно рішення № 26 та наказу № 113 [PERSON] управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації від 10.08.2006 року, акту передачі від 11.08.2006 року отримав від позивача автомобіль марки «Ауді» кузов WAUZZZ4BZXN073383, 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який надійшов як гуманітарна допомога, з правом передачі керування онуку [PERSON] У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу його власником записаний [PERSON], а керування автомобілем дозволено відповідачу [PERSON] тарасу Григоровичу (а.с. 15). [PERSON] був попереджений про те, що автомобіль «Ауді» наданий йому з правом передачі керування онуку [PERSON], без права продажу, дарування або успадкування та передачі керування іншій особі (а.с. 13). Відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 року, забезпечення автомобілями інвалідів за місцем проживання і реєстрації здійснюється, в тому числі головними управліннями праці та соціального захисту населення обласних адміністрацій. Пунктом 41 Порядку встановлено, що за бажанням інвалідів головні управління соціального захисту можуть забезпечити їх автомобілями, ввезеними в Україну і визнаними в установленому порядку гуманітарною допомогою, без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Згідно з ч. 7 п. 41 зазначеного Порядку, після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, повертається (вилучається) [PERSON] управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер 03 вересня 2006 року. (а.с.16) Таким чином, суд вважає що на момент смерті [PERSON], тобто на час виникнення спірних правовідносин, порядок отримання автомобілів членами сімї померлого інваліда, регламентувався Постановою КМУ № 999 від 19.07.2006 року, який набув чинності 9 серпня 2006 року. Після смерті [PERSON], його онук [PERSON] відмовився повернути [PERSON] управлінню соціального захисту автомобіль марки «Ауді», кузов WAUZZZ4BZXN073383, реєстраційний номер [NUMBER], хоча був повідомлений листом [PERSON] управління соціального захисту № 743 від 20.02.2007 року [PERSON] про необхідність повернення вищевказаного автомобіля. У відповідності до ч. 3 ст. 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» автомобіль повертається (вилучається) органам праці та соціального захисту населення в порядку та на умовах, що визначаються Кабінетом міністрів України, у разі несплати членом сім»ї інваліда, інваліда-війни податків і зборів (обовязкових платежів). Відповідні положення закріплені також в Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ № 999 від 19.07.2006 року. Згідно абз. 7 ст. 41 Порядку після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту населення і користувався менше 10 років, може бути переданий у власність одному із членів сімї за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. На час розгляду справи є правові підстави для вилучення у відповідача автомобіля марки «Ауді», номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], оскільки відповідач [PERSON] користувався автомобілем, визнаним гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту населення менше 10 років та не надав суду доказів про сплату ним податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, в порядку визначеному кабінетом Міністрів України. Тому, суд вважає за необхідне вилучити у [PERSON] автомобіль марки «Ауді», номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та передати його [PERSON] управлінню праці та соціального захисту населення Чернівецької державної адміністрації. Також суд вважає, що пояснення представника позивача щодо користування відповідачем автомобілем більше 5- ти років не відповідає дійсності, оскільки [PERSON] помер 03 вересня 2006 року, а позов про повернення вказаного автомобіля був поданий до суду в 2008 році, а отже відповідачі користувалися вказаним автомобілем лише 2 роки та до них не можуть бути застосовані вимоги ст. 344 Цивільного кодексу України. На підставі ст.ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню в доход держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved