Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди. В судове засідання позивач не зявилась, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Із змісту позовних вимог вбачається, що позивач є потерпілою від злочинів, вчинених [PERSON] Під час розгляду апеляційним судом Тернопільської області кримінальної справи про засудження [PERSON] за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.15-ч.1 ст.115, ч.2 ст.263 КК України, позивач із адвокатом адвокатського обєднання- юридична фірма Ліга [PERSON] 7 грудня 2012 року уклала договір № 97 про надання їй правової допомоги (захисту інтересів потерпілої під час розгляду кримінальної справи в апеляційному суді Тернопільської області). Відповідно до акту виконаних робіт по наданню юридичної допомоги адвокатом від 08.02.2013 року та квитанцій про проведення оплати адвокату [PERSON] позивач понесла судові витрати на загальну суму 650 грн. Вважає, що понесені нею судові витрати є майновою шкодою, яка заподіяна їй відповідачем внаслідок вчинення ним злочину. Просить позовні вимоги задовольнити, стягнувши в її користь із [PERSON] 650 грн. Відповідач [PERSON], який відбуває покарання у місцях позбавлення волі, подав до суду письмову заяву, відповідно до змісту якої позову [PERSON] не визнав, вважає, що підстав для стягнення з нього в користь позивача понесених нею судових витрат немає, а тому у задоволенні позову просить відмовити. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив: Позивач [PERSON] є потерпілою внаслідок вчинення відповідачем [PERSON] злочинів, передбачених ч.2 ст.15-ч.1 ст.115, ч.2 ст.263 КК України. Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 червня 2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15-ч.1 ст.115, ч.2 ст.263 КК України, йому призначено остаточне покарання із застосуванням вимог ч.1 ст.70 цього Кодексу у виді 7 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 12 грудня 2012 року вирок Теребовлянського районного суду про засудження [PERSON] залишено без змін. 7 грудня 2012 року між позивачем та адвокатом адвокатського обєднання- юридична фірма Ліга [PERSON] укладено договір № 97 про надання правової допомоги (захисту інтересів потерпілої [PERSON] під час розгляду кримінальної справи в апеляційному суді Тернопільської області), відповідно до умов якого адвокат [PERSON] зобовязався надати [PERSON] кваліфіковану юридичну допомогу щодо захисту її інтересів під час розгляду кримінальної справи в апеляційному суді Тернопільської області, а [PERSON] зобовязалась провести оплату адвокату [PERSON] за надання ним правової допомоги у розмірі 500 грн. Згідно з актом виконаних робіт по наданню юридичної допомоги від 8 лютого 2013 року адвокатом адвокатського обєднання- юридична фірма Ліга [PERSON] надано юридичну допомогу потерпілій [PERSON] у кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15-ч.1 ст.115, ч.2 ст.263 КК України, яка розглядалась апеляційним судом Тернопільської області, та складено позовну заяву до суду про стягнення із [PERSON] понесених [PERSON] судових витрат на загальну суму 650 грн. Факт проведення оплати позивачем наданих адвокатом [PERSON] послуг по наданню їй правової допомоги підтверджується квитанціями від 07.12.2012 року № 97 на суму 500 грн., від 22.12.2012 року № 103 на суму 100 грн., від 05.02.2013 року № 10 на суму 50 грн., а всього на загальну суму 650 грн. Відповідно до ст.91,92 КПК України 1960 року судові витрати складаються із сум, що видані і мають бути видані потерпілим, зокрема, витрати по явці за викликом в органи дізнання, досудового слідства, прокуратури і до суду. Крім того, за потерпілими зберігається середній заробіток по місцю роботи за час, витрачений у звязку з явкою за викликом. КПК України 1960, який діяв на час розгляду кримінальної справи про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15-ч.1 ст.115, ч.2 ст.263 КК України (у якій [PERSON] було визнано потерпілою), та норми якого підлягають застосуванню до спірних правовідносин, до судових витрат не віднесено оплату праці адвокатів по захисту інтересів потерпілих від злочину, а лише оплату праці захисника у разі його участі в справі за призначенням. Враховуючи наведене, суд вважає, що підстав для стягнення із відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 650 грн. витрат, які вона понесла у звязку із наданням їй правової допомоги, немає. Крім того, на думку суду, вказані витрати не є шкодою, яку потерпіла зазнала від злочину у розумінні вимог ст.28 КПК України. Не заслуговують на увагу твердження позивача про необхідність стягнення із відповідача судових витрат у розмірі 650 грн. відповідно до вимог ст.79, 88 ЦПК України, оскільки позивач понесла їх у звязку із розглядом кримінальної, а не цивільної справи. За таких обставин суд вважає, що відповідачем [PERSON] права позивача [PERSON] не порушено, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed