Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-11 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON]. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] вони уклали шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує сина, не цікавиться його здоров'ям, морально та матеріально не підтримує, під час спільного проживання відповідач програвав всі гроші на автоматах, виносив коштовності до ломбарду та брав позику у Банку. Позивач звернувся до органів опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації з приводу неправомірної поведінки відповідача та доцільності позбавити його батьківських справ. Дитина знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі просив відмовити в задоволенні позову, суду пояснив, що його дружина навмисно не допускає до сина. Єдиний раз впустила до будинку в якому вони проживають тільки на день народження сина у грудні 2010 року, і тільки тому що він прийшов із своєю сестрою та хрещеним батьком дитини. Суду також пояснив, що з грудня 2010 року він до сина не приїжджав, у садочок до сина не приходив, не цікавився його здоров'ям, харчуванням, матеріальним забезпеченням, та вихованням. Із-за негативного ставлення позивача до нього, син почав його обзивати, що викликає у нього образу. В період з вересня 2009 року по 02 березня 2010 року приходив до сина 2-3 рази на місяць, купував йому іграшки, та одяг. Представник третьої особи служби у справах дітей в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі просила позов задовольнити. В судовому засіданні помічник Броварського міжрайонного прокурора Київської області Остапець Т.С. позов підтримала та не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, представника прокуратури та наявних матеріалів справи, суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Від спільного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON]. [INFO], про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER], видане Виконкомом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 20 грудня 2006 року. Вихованням та утриманням [PERSON] займається мати [PERSON], Згідно рішення за № 108 від 28.07.2011 року виконавчий комітет Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області відмовив у задоволенні клопотання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON]. [INFO]. Посилаючись на те, що [PERSON] немає негативної характеристики за місцем проживання, має потайну роботу, не відмовляється він спілкування із сином та проти позбавлення його батьківських прав. 07 вересня 2011 року у своєму висновку Орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], посилаючись на те. що [PERSON] вихованням сина не займається, аліменти не сплачує, матеріально не допомагає, взагалі не цікавиться життям та здоров'ям дитини, таким чином ухиляється від обов'язку по вихованню сина, не проявляє до нього батьківської турботи. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] позитивно характеризується за місцем роботи (а.с. 67), з його заробітної плати вираховуються заборгованість по сплаті аліментів на неповнолітнього сина, що підтверджується як довідкою про середню заробітну плату відповідача від 12 грудня 2011 року (а.с. 68), так і наданими листами з ВДВС Броварського МРУЮ ( а.с.17, 23, 59, 100). Відповідно до ч. 2 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за №7 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Із зазначеного переліку дій відповідач не виконує ніяких своїх обов'язків по відношенню до сина. Відповідно до ч. З ст. 10 ЦІ1К України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57 - 60 ЦГІК України. Суд дійшов висновку, що позивачкою, як особою, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України повністю доведено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, оскільки з наведених вище матеріалів справи достовірно вбачається, що він як батько дитини постійно, протягом тривалого часу 2 роки, свідомо, в найважливіший і найскладніший початковий період життя свого малолітнього сина [PERSON]., жодним чином не піклувався і не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання: взагалі не спілкується з дитиною хоч в будь-який спосіб, що необхідно для його нормального розвитку і самоусвідомлення в початкові роки життя. Сукупність вищенаведених фактів, суд розцінює як свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання дитини та його винну в цьому поведінку. У свою чергу відповідачем не доведено будь-якими належними та обґрунтованими доказами, що він, як батько, належним чином виконує свої батьківські обов'язки або що у нього для цього існували поважні перешкоди пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами із-за яких він не мав жодної можливості протягом тривалого часу брати участь у вихованні сина та надавати йому матеріальну допомогу. Суд не приймає до уваги пояснення відповідача, що він не має змоги відвідувати сина, оскільки йому це не дозволяє чи забороняє позивач, так як ним щодо цих обставин не надано жодного доказу, крім того він особисто не заперечує, що він довгий час не з'являвся до сина ні за місцем його проживання, ні до садочку де він виховується. Тому, посилання відповідача на те, що позивачка перешкоджає йому приймати участь у вихованні, спілкуванні, піклуванні та утриманні дитини є необґрунтованими, безпідставними, оскільки ним не наведено жодного такого факту з якого вбачалося б що він вчиняв конкретні дієві спроби, намагання по виконанню своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Враховуючи вищевикладене суд може зробити висновок, що позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.

Outcome: approved