Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2012 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у облаштуванні проходу та підїзду до належної частини домоволодіння. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що вона є власником квартири № 2 та № 3 розташованої у одноповерховому будинку № 7 по вул. Комсомольській м. Пирятина. Власником та мешканцем квартири № 1 є [PERSON] Земельна ділянка вказаного домоволодіння знаходиться у спільному користуванні позивачки та відповідача, на території якої існує прохід загального користування, зі сторони належної відповідачу квартири. Відповідач [PERSON] за вказівкою матері [PERSON] протягом тривалого часу чинить перешкоди по користуванню прибудинковою територією, зокрема проходом загального користування, шляхом замикання воріт та фіртки, підпирання блоками черепашника, складанням різних будівельних матеріалів. Крім того, [PERSON] постійно вживає нецензурні слова в адресу позивачки та її неповнолітніх дітей, про що остання неодноразово писала заяви до Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області. [PERSON] постійно зверталася до відповідача з вимогою усунути перешкоди, проте відповідач на вимоги не відреагував. З приводу усунення перешкод у користуванні проходом загального користування працювала комісія Пирятинської міської ради Полтавської області, яка зобовязала [PERSON] в термін до 31.10.2011 року звільнити прохід загального користування та в подальшому не створювати перешкод у користуванні спільною прибудинковою територією. Проте, це позитивних результатів не дало. У звязку з вказаними обставинами позивач звернулася до виконкому Пирятинської міської ради із заявою про надання дозволу на облаштування додаткового вїзду на територію домоволодіння. З виїздом на місце спеціалістами Пирятинської міської ради встановлено, що можливо облаштувати додатковий вїзд з вул. Комсомольської, проте необхідна згода власника квартири № 1. Тоді, позивач звернулася до відповідача [PERSON] з проханням підписати згоду, проте останній відмовив. У результаті чого [PERSON] вимушена звернутися до суду з позовом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], частково заперечували проти задоволення позовних вимог пояснюючи суду, що [PERSON] за власні кошти було облаштовано прохід загального користування, що полягало у відремонтуванні паркану, зведення нової фіртки. На пропозицію відповідача про сплату йому частини коштів за проведені роботи [PERSON] відмовилася. Тоді [PERSON] наказала своєму синові щоб він замкнув фіртку у звязку з таким ставленням та відношенням до цього. Коли приїхали представники Пирятинської міської ради та зобовязали усунути перешкоди у користуванні проходом загального користування то [PERSON] було прибрано територію проходу та знято замок. В подальшому перешкоди не вчинялися. Однак, на прохання підписати згоду на облаштування іншого проїзду по території домоволодіння для [PERSON] відмовилися, обґрунтовуючи тим, що на визначеній території знаходиться під землею старий водопровід і у разі постійного проїзду над ним, мешканця домоволодіння будуть позбавлені води. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог, зазначених та доведених ним обставин. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом установлено: Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно наданої КП «Лубенське МБТІ»від 15.03.2012 року № 517 та технічної документації, [PERSON] є власником квартири № 2 у одноповерховому будинку № 7 розташованому по вул. Комсомольській у м. Пирятині Полтавської області. (а.с. 47-48, 55-57) Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно наданої КП «Лубенське МБТІ»від 15.03.2012 року № 517 та договору купівлі продажу укладеного 31.08.2011 року, [PERSON] є власником квартири № 3 у одноповерховому будинку № 7 розташованому по вул. Комсомольській у м. Пирятині Полтавської області. (а.с. 14, 52-53) Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно наданої КП «Лубенське МБТІ»від 15.03.2012 року № 517 власником квартири № 1 у одноповерховому будинку № 7 розташованому по вул. Комсомольській у м. Пирятині Полтавської області є [PERSON] (а.с. 49-50) Вислухавши позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт постійних сварок між сторонами, у період з серпня 2010 року по жовтень 2011 року, з приводу користування спільним подвірям, підтверджується копіями постанов про відмову у порушенні кримінальної справи. (а.с. 36-38) Крім того, у судовому засіданні був посвідчений свідками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] той факт, що [PERSON] дійсно чинить перешкоди [PERSON] у користуванні загальним проходом, шляхом замикання воріт та фіртки на замок, складанням будівельних матеріалів. 20.10.2011 року було подано заяви [PERSON] та [PERSON] щодо вирішення Пирятинською міською радою спірних питань у користуванні ділянкою по вул. Комсомольська, 7. 28.10.2011 року було розглянуто вищевказані заяви та складено акт, яким: запропоновано співвласникам налагодити та у подальшому підтримувати добросусідські відносини; за домовленістю провести розподіл території двору для зручного користування господарськими спорудами: зобовязано [PERSON] звільнити прохід загального користування від ракушняка, піска, цегли, деревяних брусів та драбини в термін до 31.10.2011 року. (а.с. 15-16) Відповідно до листа виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області від 05.12.2011 року № 1948 зазначено, що на подвірї спільного користування по вул. Комсомольська, 7 можливо облаштувати додатковий вїзд з вулиці Комсомольської. (а.с. 17-18) Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 42 Земельного кодексу України (далі ЗК України) порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Ст. 152 ЗК України вказує та те, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Враховуючи викладене та

Outcome: approved