Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк „ПРИВАТБАНК, який є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК, звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором № HAХRRХ13310161 від 14 березня 2007 року у розмірі 22176 гривень 46 коп. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14 березня 2007 року уклав і відповідачем кредитний договір № HAХRRХ13310161, відповідно до умов якого надав йому кредит у розмірі 1558,79 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення 13 березня 2008 року. Відповідач зобовязався погашати кредит щомісячними платежами у сумі 176,81 гривень, що містить оплату кредиту, відсотків, комісію та інші витрати за договором. Позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 1558,80 гривень. Відповідач свої зобовязання щодо погашення кредиту не виконує, в результаті чого станом на 25 листопада 2011 року утворилась заборгованість у розмірі 22176 гривень 46 коп., що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разу неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд за згодою представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 14 березня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк ПРИВАТБАНК, правонаступником якого є [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк „ПРИВАТБАНК та відповідачем був укладений кредитний Договір № HAХRRХ13310161 від 14 березня 2007 року, про що свідчить копія договору та заява позичальника. Відповідно до умов Договору № HAХRRХ13310161 від 14 березня 2007 року позивач надав відповідачу строковий кредит на термін до 13 березня 2008 року у розмірі 1558,79 гривень. Відповідач зобовязався погашати кредит щомісячними платежами у розмірі 176,81 грн. періодом з «11» по «15» число кожного місяця, сплатити відсотки на суму залишку заборгованості за кредитним договором, про що свідчить кредитний договір. Позивач свої зобовязання перед відповідачем щодо надання кредиту виконав у повному обсязі, та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 1558,79 гривень. Відповідач свої зобовязання не виконує, тому станом на 25 листопада 2011 року утворилась заборгованість у розмірі 22176 гривень 46 коп., з яких відповідно до розрахунку: -1433,54 грн. заборгованість за кредитом; -9202,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, -319,98 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 9688,13 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; -500,00 гривень - фіксована сума штрафу; -1032,21 грн. штраф у відсотках. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 221, 76 грн. про що свідчить платіжне доручення. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved