Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-09 00:00:00

В квітні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити факт знаходження в зареєстрованому шлюбі [PERSON] (померлого [INFO]) та [PERSON] (померла [INFO]); визнати за ним, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння за [ADDRESS], загальна площа будинку складає 52,5 кв.м., житлова площа - 41.6 кв.м., а саме: після смерті [PERSON] на 1/4 частину домоволодіння; після смерті [PERSON] на 3/4 частини цього ж домоволодіння. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що його батьки [PERSON] та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі від якого у них народилися діти: він, [PERSON], та його сестра [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області його батьку було надано право проведення індивідуального житлового будівництва на земельній ділянці площею 1200 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Батьками за вищевказаною адресою було побудоване домоволодіння площею 52,5 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м. Після закінчення будівництва батько робив спробу дане домоволодіння здати в експлуатацію, але Акт приймання індивідуального житлового будинку залишився не затвердженим рішенням виконавчого комітету Кіровської селищної ради. Земельна ділянка на якій знаходиться вищевказане домоволодіння не була приватизована. Вважає, що так як домоволодіння було збудовано його батьками під час їх знаходження в зареєстрованому шлюбі воно є їх спільною сумісною власністю, і кожному з батьків повинна належати його ? частина. [PERSON] помер [INFO], спадкоємцями першої черги за законом на той час був він та мати. Заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не подавав. Але і він, і мати спадщину прийняли, так як проживали на день смерті батька в даному домоволодінні. [PERSON] на спадщину не претендує, вона теж не подавала заяву про її прийняття. Таким чином, йому з матір'ю після смерті батька повинно перейти по 1/4 вищевказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом. [PERSON] померла [INFO], після її смерті відкрилась спадщина на 3/4 частини вищевказаного домоволодіння. Він є її єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Заяву про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори він не подавав, але спадщину прийняв так як проживав на день смерті матері в даному домоволодінні і проживає за даною адресою і на даний час. Незважаючи на те, що ніхто його право на дане домоволодіння не оспорює, він не в змозі отримати в Дніпропетровській райдержнотконторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своїх батьків з тих підстав, що дане домоволодіння не було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації. Крім того, не збереглося свідоцтво про реєстрацію шлюбу його батьків, тому, він звернувся до суду з вищевказаним позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив суд розглядати справу за відсутності їхнього представника. Третя особа [PERSON] надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно зі ст. 273 ЦПК України (в редакції 1963 року), який був чинний на той період часу, суд розглядає справи про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах, якщо шлюб в відділах РАЦС не може бути зареєстрований внаслідок смерті одного із подружжя. Фактичні шлюбні відносини, які виникли до 08.07.1944 року за правовими наслідками дорівнюються до зареєстрованого шлюбу. Розділом 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 08.07.1944 року було передбачено, що тільки зареєстрований шлюб породжує права та обов'язки подружжя. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали однією сім'єю і народили двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Родина [PERSON] постійно мешкала по [ADDRESS], подружжя [PERSON] виховували двох дітей, в свідоцтві про народження позивача зазначені батьками [PERSON] та [PERSON], вели сумісне господарство. Оригінал свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] не зберігся. Як вбачається з листа Державного архіву Дніпропетровської області № Л-18-2013 від 28.02.2013 року, архів не має можливості надати архівну довідку про шлюб [PERSON] з [PERSON] через відсутність на зберіганні в архіві книг реєстрації записів про шлюб відділу ЗАЦС при Обухівській сільській раді Дніпропетровського району Дніпропетровської області за 1935-1936 роки. З огляду на вищевказаний закон, суд вважає за можливе встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Виконавчого комітету Кіровської селищної ради депутатів працюючих Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 6 від 07 квітня 1961 року [PERSON] було надано право індивідуального житлового будівництва на земельній ділянці площею 1200 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с.25). На підставі вищевказаного рішення, представником Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації Кожемякіним С.А. був проведений виділ в натурі земельної ділянки загальною площею 1200 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в користування [PERSON] (а.с.22). На підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 20 квітня 1961 року, [PERSON] зобов'язався до 20 квітня 1964 року побудувати одноповерховий будинок житловою площею 23,32 кв.м. (а.с.28-29). Подружжя [PERSON] за вищевказаною адресою побудували домоволодіння, куди заселилися і мешкали там постійно на протязі всього часу, однак з невідомих причин батьки позивача не оформили правовстановлюючих документів на будинок, акт прийняття індивідуального житлового будинку в експлуатацію, рішенням виконавчого комітету Кіровської селищної ради затверджено не було. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть [NUMBER], виданим [INFO] Виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 21 (а.с.38). Заповітів спадкодавець не складав. Згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), який був чинний на той період часу, спадкоємцями 1 черги за законом були: його дружина - [PERSON] і двоє дітей. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав в державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори ніхто з спадкоємців не подавав, свідоцтво про право власності на спадкове майно ніхто з них не отримував. Позивач разом з матір'ю фактично прийняли спадщину, оскільки на день смерті [PERSON] проживали разом з ним в домоволодінні за адресою: [ADDRESS]. З огляду на вказаний закон можливо зробити висновок, що дружина спадкодавця [PERSON] та син [PERSON] визнаюся спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], так як фактично вступили в управління та володіння спірним домоволодінням. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть [NUMBER], виданим [INFO] Виконкомом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 138 (а.с.37). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, спадкоємцями першої черги згідно зі ст. 526 ЦК України в редакції 1963 року є [PERSON] та [PERSON], яка в свою чергу не претендує на спадщину і заяву до нотаріальної контори не подавала. Заповітів спадкодавець не складала, спадкоємців які б мали обов'язкову частку в спадковому майні відсутні. Ніхто із спадкоємців заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавав. Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] по день смерті матері постійно проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS], заяви про відмову від спадщини не подавав до нотаріальної контори. Інші спадкоємці заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавали і разом із спадкодавцем на день її смерті постійно не проживали (дочка [PERSON]). Тому єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті матері є [PERSON] Таким чином суд вважає, що [PERSON] успадкував частку спадку після смерті матері. Не зважаючи на те, що ніхто не оспорює спадкове право позивача, він не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки побудоване батьками домоволодіння не було зареєстроване в Бюро технічної інвентаризації, що також підтверджується довідкою Новомосковського міжміського бюро технічної інвентаризації № 5612/12 від 24.12.2012 року (а.с.30). Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батьків [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлої [INFO] на домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved