overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку, що залишилася після смерті матері [PERSON], яка померла 15 грудня 1998 року, мотивуючи тим, що не може оформити земельну ділянку , через втрату оригіналу сертифікату на право на земельну частку частку (пай). Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і просила задовольнити так , як спадкодавець за життя втратив оригінал сертифікату, а іншим шляхом визнати право власності на землю крім звернення до суду не можливо. Відповідач в судове засідання не з»явився, але надав листа в якому позов визнав і не заперечує щоб за позивачкою визнали право власності на спадкове майно. Третя особа [PERSON] позов визнала і не заперечує щоб за позивачкою визнали право власності на спадкове майно. Третя особа Буринська державна нотаріальна контора в судове засідання не з»явилась, але надала листа в якому позов визнає і не заперечує щоб за позивачкою визнали право власності на спадкове майно так, як сама не бажає приймати спадщину. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 15 грудня 1998 року померла мати позивачки [PERSON] постійне місце проживання якої було с.Піски Буринського району Сумської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) розміром 2,16 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пісківської сільської ради Буринського району, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії CM № 0184755 виданого на ім"я спадкодавця на підставі рішення Буринської райдержадміністрації від 09.01.1997 року № 5. Позивачка є спадкоємцем першої черги спорідненості, інших спадкоємців якіб бажали прийняти спадщину не має , а тому має право на зазначене майно . Вона звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але не може оформити свої права у зв'язку з втратою спадкодавцем оригіналу сертифікату. При зверненні позивачки до Буринського районного відділу земельних ресурсів вона отримала відмову у видачі дублікату сертифікату, так як особа, що мала право на земельну частку (пай) померла, що підтверджується поясненнями позивачки, копією паспорта, копією свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про народження, витягом з тех..документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, довідкою сільської ради. На підставі викладеного та дослідивши пояснення сторін і всі наявні докази по справі в їх сукупності суд вважає, що позов доведений і підлягає повному задоволенню, оскільки позивачка має право на спадкове майно, а тому за нею необхідно визнати право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про позбавлення права користування житловим приміщенням, що розташоване по вул.Л.Українки,№ 6а/13 в м.Буринь та скасування реєстрації, мотивуючи тим, що відповідачка (колишня дружина його сина), більш ніж 2 роки не проживає за вище зазначеною адресою. Позивач заявлені вимоги підтримав повністю , просив задовольнити та пояснив, що наявність реєстрації відповідачки у зазначеній квартирі створює для нього істотні незручності, у тому числі і в частині оплати за комунальні послуги. Відповідачка в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, письмових пояснень чи заперечень до суду не направляла. Третя особа КП «Буринь-Теплосервіс»просила позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Позивач проживає у неприватизованій квартирі [ADDRESS], у якій разом з іншими членами сім»ї зареєстрована колишня дружина сина позивача [PERSON] відповідачка [PERSON] Шлюб між [PERSON] та відповідачкою згідно рішення Буринського районного суду від 12.04.2012 року розірваний так, як відповідачка нехтувала свої ми батьківськими обов»язками і з серпня 2010 року, залишивши свою малолітню дитину [PERSON] та зібравши свої речі покинула вище зазначену квартиру, але з реєстрації не знялася, що підтверджується поясненнями позивача, довідкою КП «Буринь-Теплосервіс», копією рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що відповідач без поважних причин не проживає на житловій площі понад один рік, суд, на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, знаходить необхідним визнати його такою, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців, а відповідачка за викладених обставин є особою, яка втратила право на користування зазначеним житлом , так, як добровільно покинула його більш ніж два роки тому. Крім того, згідно ч. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачку необхідно позбавити права користування вказаним жилим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявник [PERSON] звернулася до суду із даною заявою, зазначивши, що її чоловік [PERSON] з 04.12.2009 року є інвалідом другої групи безстроково. В результаті перенесених ним захворювань, а також з урахуванням наявності інсулінозалежного цукрового діабету, перенесення декількох інсультів, інфаркту, у [PERSON] виникли інші захворювання і ускладнення, які позбавили можливості останнього розуміти значення своїїх дій і надавати їм звіт, у звязку з чим з липня 2011 року він перебуває на обліку у районного лікаря-психіатра. Просить суд визнати [PERSON] недієздатним. Представник заявника у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити,надала пояснення аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради до суду не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив, що [PERSON], [INFO], є інвалідом першої групи з 22.10.2012 року. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 180 від 23 жовтня 2012 року [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі деменції внаслідок органічного захворювання головного мозку. За своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, тобто вимоги заявника щодо визнання [PERSON] недієздатним обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки згідно ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що протягом пяти років вони з відповідачкою не проживають разом, спільне господарство не ведуть, в них немає спільних інтересів. За цей час вони використали декілька спроб примиритися, однак за той час, що проживають окремо зрозуміли, що в їх інтересах та інтересах дітей потрібно розірвати шлюб. Подальше збереження шлюбу стало неможливим, оскільки вони є досить різними людьми з протилежними поглядами на життя, крім того на даний період часу вони проживають у різних містах. Просить прийняти рішення щодо проживання неповнолітньої доньки з матірю. Сторони в судове засідання не зявились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю та надають згоду на розірвання шлюбу. Дитина залишиться проживати з матірю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1992 року, про що Відділом ЗАГС Слободзея, Республіка Молдова зроблено актовий запис за № 153. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка за згодою сторін залишиться проживати з матірю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В сім'ї склалися ненормальні стосунки, з 2007 року по теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, загальне господарство не ведуть, проживають окремо. Майнового спору не існує. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб чоловіка сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. За згодою батьків, визначити місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з матірю [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просить, на підставі ст. ст. 110, 112 СК України розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 28 жовтня 2006 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. Від шлюбу є дитина [PERSON], [INFO]. При цьому позивачка посилається на те, що вони з відповідачем подружніх та сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Родина розпалася, відновлена бути не може. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами був зареєстрований шлюб 28 жовтня 2006 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 510. Сторони подружніх та сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Родина розпалася, відновлена бути не може. Майнових суперечок не має. Від шлюбу є дитина [PERSON], [INFO], що залишиться проживати з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов вищевказаний позов, який Прокурор м. Ірпеня мотивує тим, що проведеною перевіркою встановлено, що рішенням Коцюбинської селищної ради від 31.10.08 № 1068/23-5 [PERSON] надано земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS], а рішенням ради від 17.11.08 № 1601/24-5 їй надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки. В подальшому рішенням Коцюбинської селищної ради від 25.12.08 № 2196/25-5 [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність даної земельної ділянки, на підставі якого [PERSON] 30.01.2009 р. було видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку пл. 0,1500 га., що розташована за адресою: Київська область, [ADDRESS]. Зазначає, що вказані рішення прийнято із порушенням норм земельного законодавства, оскільки [PERSON] із заявою до Коцюбинської селищної ради не зверталася, ніякого уявлення про виділення земельної ділянки не має. В зв'язку із цими обставинами прокурором на вказані рішення 06.05.2009 року було внесено протест, а рішенням Коцюбинської селищної ради від 19.05.2009 № 65 року протест було задоволено та зазначені вище рішення були скасовані. Вважає, що оскільки рішення про затвердження проекту землеустрою, на підставі якого було видано державний акт, скасовано, в судовому порядку підлягає визнанню недійсним і державний акт про право власності на земельну ділянку. На підставі викладених обставин просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] Судом до розгляду справи були залучені в якості третіх осіб [PERSON] і Відділ Держкомзему в м. Ірпіні, а провадження в частині позову в інтересах Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Київській області закрито. Прокурор м. Ірпеня в судове засідання з'явилася, підтримала обставини викладені у позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Київська обласна рада надіслала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності її представника. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін, від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] В судове засідання сторони не з'явились, заявлені вимоги підтримали та наполягали на розірванні шлюбу, про що надали суду відповідні письмові заяви. З матеріалів справи вбачається, що заявники перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 вересня 1997 р. Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 545. Шлюбні відносини між заявниками були фактично припинені, відновлення подружніх стосунків не бажають, від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна та утримання малолітнього сина не заявляють. 27.08.2012 р. заявниками укладено нотаріально посвідчений договір про виховання і забезпечення дитини, сплату аліментів, участь у вихованні та утриманні дитини, умови здійснення права на особисте виховання дитини, відповідно до якого малолітній син проживатиме з матір'ю. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладеному суд вважає що заява підлягає задоволенню, оскільки спільне життя сторін суперечить інтересам обох сторін. На підставі ст.ст. 109, 110-112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 208, 215-218 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, та пояснила, що з 4 жовтня 2008 року по 7 березня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. [INFO] року вона народила доньку [PERSON]. З січня 2010 року між ними фактично припинені шлюбні відносини та саме з цього часу відповідач припинив цікавитися долею своєї дитини. [PERSON] ухиляється також від сплати аліментів. Відповідач у судові засідання неодноразово не з'являвся, належним чином сповіщався про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради вважала позов обґрунтованим та підтримала висновок від 16 листопада 2011 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Представник прокуратури Київського району м. Одеси вважала позов [PERSON] підлягаючим задоволенню. Вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи та прокуратури, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що з 4 жовтня 2008 року по 7 березня 2011 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. [INFO] року вона народила доньку [PERSON]. З січня 2010 року [PERSON] долею доньки не цікавиться, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться станом здоров'я, не допомагає матеріально. Дана обставина підтверджується заявами громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON], листом КУ "Дитяча міська поліклініка № 6"від 6 жовтня 2011 року, довідкою про неотримання аліментів Першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 20 січня 2012 року. Так, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з Пленумом Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 "Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків з незалежних від неї причин. При викладених обставинах суд вважає, що [PERSON] навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Також підлягають задоволенню й вимоги позивачки щодо стягнення з [PERSON] на її користь судові витрати у розмірі 107 гривень 30 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

16.08.2012 року ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електричну енергію у сумі 1063,34 грн. та понесеного судового збору у сумі 214,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причину неявки не повідомила, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. У зв'язку з відсутністю сторін суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач [PERSON] мешкає [ADDRESS] і є споживачем електричної енергії ПАТ «Миколаївобленерго», особовий рахунок [NUMBER]. 14.04.2012 року при проведені плановой перевірки представниками ПАТ «Миколаївобленерго» за місцем проживання відповідачки було встановлено порушення ПКЕЕН, а саме: «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника відкритою електропроводкою поза приладу обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку», у зв'язку з чим було складено акт про порушення «Правил користування електроенергією для населення» за №С-4313. 20.06.2012 року при проведені плановой перевірки представниками ПАТ «Миколаївобленерго» за місцем проживання відповідачки було встановлено порушення ПКЕЕН, а саме: «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника відкритою електропроводкою поза приладу обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку», у зв'язку з чим було складено акт про порушення «Правил користування електроенергією для населення» за №С-4769. 16.05.2012року і 20.06.2012року відповідач була запрошена на комісію «Миколаївобленерго», але не з'явилася, без її присутності було виставлено розрахунок погашення нанесених збитків: по акту С-4313 від 14.04.12р. -610,27 грн., по акту С-4769 від 20.06.2012р. -453,07грн., а всього 1063,34 грн. Згідно ч. 4 ст. 26, ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» крадіжка електричної енергії, у тому числі пошкодження приладу обліку; порушення ПКЕЕН, визначено як правопорушення в електроенергетиці і споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН, згідно з законодавством України. У зв'язку з тим, що на даний час заборгованість відповідачкою не погашена вимоги позивача, щодо стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію підлягають задоволенню у сумі 1063,34 грн. на підставі ст. 1166 ЦК України. Крім того, відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у сумі 214,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

16.08.2012 року ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електричну енергію у сумі 862,01 грн. та понесеного судового збору в сумі 214,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. У зв'язку з відсутністю сторін суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] мешкає [ADDRESS] і є споживачем електричної енергії. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок №1452047. 25.04.2012 року при проведені планової перевірки представниками ПАТ «Миколаївобленерго» за місцем проживання відповідачки було встановлено порушення ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника відкритою електропроводкою поза приладом обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку, у зв'язку з чим було складено акт про порушення «Правил користування електроенергією для населення» за № С-4312. 16.05.2012 року відповідач була запрошена на комісію «Миколаївобленерго», але не з'явилася, комісія була проведена без участі відповідача і було виставлено розрахунок погашення нанесених збитків у розмірі 862,01 грн. Згідно ч. 4 ст. 26, ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику»крадіжка електричної енергії, у тому числі пошкодження приладу обліку; порушення ПКЕЕН, визначено як правопорушення в електроенергетиці і споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН, згідно з законодавством України. У зв'язку з тим, що на даний час заборгованість відповідачем не погашена вимоги позивача, щодо стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію підлягають задоволенню у сумі 862,01 грн. на підставі ст. 1166 ЦК України. Крім того, відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесений судовий збір у сумі 214,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved