Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України, в особі представника [PERSON], звернулося до суду з даним позовом посилаючись на те, що 11 червня 2011 року о 14 год. 35 хв. на 119 км. автодороги Тернопіль Скалат Гусятин Борщів - Жванець мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомашин марки Мітсубіші, державний номерний знак [NUMBER], марки ВАЗ 2101, державний номерний знак [NUMBER] та марки ВАЗ 21154, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON], який постановою Борщівського районного суду від 30 червня 2011 року був визнаний винним у вчиненні ДТП. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки Мітсубіші, державний номерний знак [NUMBER], водій [PERSON] Водій [PERSON] на дату скоєння ДТП не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно висновку №536/356 експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу, розмір матеріального збитку завданого власникові автомобіля марки Мітсубіші складає 209328, 62 грн. за пошкоджений транспортний засіб. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Потерпілий автомобіль був застрахований в СК «НАСТА», згідно поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/1122556 з терміном дії з 07 травня 2011 року по 06 травня 2012 року. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Договірних зобовязань між позивачем, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Позивач, в звязку з настанням події, передбаченої п.п.а п.41.1 ст.41 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 16 серпня 2011 року здійснив виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 50000 грн. Після виплати страховиком у добровільному порядку власнику автомобіля страхового відшкодування завданих збитків, до нього перейшло право зворотної вимоги до винуватця ДТП [PERSON] щодо стягнення цих збитків у межах фактичних витрат, а тому, просить стягнути з відповідача 50000 грн. проведеної позивачем виплати, 500 грн. судового збору та 2 000 грн. витрат на правову допомогу, а всього 52500 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився. Від нього поступила письмова заява, в якій такий просив справу слухати у його відсутності. Позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, при цьому суду пояснив, що дійсно за наведених позивачем обставин мало місце ДТП, в результаті якого автомобіль під керуванням [PERSON] отримав пошкодження. Про те, що позивачем останньому було виплачено страхове відшкодування не знав, так як не був ознайомлений з документами, які б стверджували ці виплати. Позов в частині стягнення 50000 грн. визнав. Щодо стягнення судових витрат визнав частково, оскільки на його думку плата за надання правової допомоги є високою. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до п.п.а п.14.1 ст.14 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів[PERSON] (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як встановлено судом, 11 червня 2011 року о 14 год. 35 хв. на 119 км. автодороги Тернопіль Скалат Гусятин Борщів - Жванець мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомашин марки Мітсубіші, державний номерний знак [NUMBER], марки ВАЗ 2101, державний номерний знак [NUMBER] та марки ВАЗ 21154, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2011 року винним у ДТП, а саме, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнано відповідача [PERSON] Останній порушив вимоги пункту 14.2в Правил дорожнього руху України, а саме, виконуючи обгін, не переконавшись що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення із автомобілем марки Мітсубіші, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням потерпілого [PERSON] та із автомобілем марки ВАЗ 2101, державний номерний знак 02826ХМ під керуванням потерпілого [PERSON]. Таким чином, відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України, вина [PERSON] встановлена та не підлягає доказуванню. Відповідач [PERSON], як водій, на дату скоєння ДТП не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Унаслідок зіткнення автомобілів було пошкоджено автомобіль Мітсубіші, державний номерний знак [NUMBER] та його власнику [PERSON] - заподіяно, що вбачається з протоколу огляду транспортного засобу від 21 червня 2011 року, матеріальну шкоду, розмір якої визначено на підставі висновку №536/356 експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу від 24 червня 2011 року, та становить 209328, 62 грн. Потерпілий автомобіль марки Мітсубіші, державний номерний знак [NUMBER] був застрахований в СК «НАСТА», згідно поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/1122556 з терміном дії з 07 травня 2011 року по 06 травня 2012 року.. Зазначена вище шкода особисто винуватцем ДТП відповідачем [PERSON] не була відшкодована потерпілій особі [PERSON] Власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся в порядку ст.35 та п.п. а п.14.1 ст.14 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівз відповідною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України. Оскільки, відповідно до наказу № 2139 від 16 серпня 2011 року [PERSON] за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди відшкодовано 50000 грн. (платіжне доручення 33569 від 16 серпня 2011 року), [PERSON] (транспортне) страхове бюро України направило [PERSON] пропозицію компенсувати позивачу збитки, повязані з виплатою страхового відшкодування. Вказана пропозиція залишена відповідачем без реагування. Як визначено п.38.2 ст.38 Закону, [PERSON] (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, зважаючи на всі обставини, що встановлені судовим розглядом, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в порядку регресу є такими, що підлягають до задоволення. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України судові витрати на правову допомогу- це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов»язані з наданням цій стороні правової допомоги. Позивач просить стягнути у свою користь з відповідача 2000 грн. як витрати на правову допомогу, однак на підтвердження цього додає платіжне доручення №4921 від 12.12.2012 року на суму 1000 грн. із зазначенням платежу передплата (50 %) за надання правової допомоги, а тому з відповідача слід стягнути 1000 грн. як витрати, сплачені позивачем за правову допомогу. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги МТСБУ, то, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнутий судовий збір, сплачений позивачем в сумі 500 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.35, п.38.2 ст.38, п.п.а п.41.1 ст.41 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст.27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 1166, 1191 ЦК України,

Outcome: approved