Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-31 00:00:00

У лютому року позивачка в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] звернулася до суду з позовом до Лебединець [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання права на спадкування за законом, припинення права власності та визнання права власності, стягнення грошової компенсації вартості частини квартири, стягнення суми заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка у своєму позові, з урахуванням уточнень, посилалася на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 10.06.2000 року по 10.02.2004 року. Шлюб між ними було розірвано. Від вказаного шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. 30.03.2011 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Також за життя [PERSON], по виконавчому листу № 2-2746, виданого 03.08.2005 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, було відкрито виконавче провадження та станом на 01.04.2011 року нарахована заборгованість в сумі 27 584,84 грн. Позивачка звернулася до Шостої держнотконтори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою держаного нотаріуса їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано звернутися до суду за визнанням права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом. Також, згідно оцінки квартири [ADDRESS], вартість квартири складає 180 322,00 грн., тому 1/6 частини квартири, як компенсація, складає 30 053,67 грн. З урахування викладеного, просила суд визнати за [PERSON] право на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 30.03.2011 року; стягнути з Лебеденець [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну компенсацію вартості 1/6 частини квартири [ADDRESS] в розмірі 30 053,67 грн.; припинити право власності [PERSON], померлого 30.03.2011 року на 1/6 частину вказаної квартири; визнати за Лебеденць [PERSON] право власності на 1/6 частину вказаної квартири; стягнути з відповідачки ? частину суми боргу [PERSON], померлого 30.03.2011 року, згідно виконавчого листа № 2-2746, виданого 03.08.2005 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська в розмірі 13 784,42 грн. на користь позивачки та покласти на відповідачку судові витрати. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, на їх задоволенні наполягали. Відповідачка та її представник позовні вимоги визнали частко - в частині виплати 1/6 частини вартості квартири [ADDRESS]. Представник Органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивачки її представника, відповідачки та її представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 10.06.2000 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Від вказаного шлюбу у них народилася дитина син [PERSON], [INFO] (а.с.9). 10 лютого 2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що ВРАЦС Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська зроблено актовий запис № 57 (а.с.8). 30 березня 2011 року помер [PERSON], про що Відділом державної реєстрації смерті [PERSON] МУЮ у Дніпропетровській області зроблено актовий запис № 2487 (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Також за життя [PERSON], по виконавчому листу № 2-2746, виданого 03.08.2005 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, було відкрито виконавче провадження та станом на 01.04.2011 року нарахована заборгованість в сумі 27 584,84 грн., що підтверджується довідкою розрахунком № 36190/19 від 03.08.2011 року, виданої державним виконавцем Ленінського ВДВС ДМУЮ (а.с.11). Позивачка звернулася до Шостої держнотконтори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою державного виконавця № 94/01-16 від 25.01.2012 року, у вчиненні нотаріальних дії позиваці відмовлено, оскільки не надано оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру (а.с.10). Згідно звіту про незалежну оцінку, виконаної ТОВ Укрспецекспертиза, вартість спірної квартири складає 180 322,00 грн. (а.с.44-87). Позивачкою у судовому засіданні визнано вартість квартири згідно вищевказаної оцінки, отже 1/6 частина квартири складає 180 322,00 грн. : 6 = 30 053,67 грн. Таким чином, вимоги позивачки щодо стягнення з відповідачки компенсації за 1/6 частину вартості квартири у розмірі 30 053,67 грн. та ? частину суми боргу за виконавчим листом № 2-2746, виданого 03.08.2005 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська в розмірі 13 784,42 грн. на користь позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимога щодо визнання за [PERSON] права на 1/6 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька задовленню не підлягає, оскільки одночасно позивачкою ставиться питання про компенсацію вартості 1/6 частини спірної квартири. Щодо вимоги про припинення права власності [PERSON], померлого 30.03.2011 року на 1/6 частину квартири № 90 в будинку № 82-б по вул Калинова в м. Дніпропетровську, то вони не стосуються прав позивачки та її неповнолітньої дитини, а само припинення права власності після смерті особи є імперативною нормою та не потребує додаткового рішення суду, а частка померлого входить до загальної спадкової маси та спадкується за правилами Глави 84 ЦК України. Що стосується вимоги про визнання за відповідачкою права власності на 1/6 частину спірної квартири, то вони задоволенню не підлягають з огляду на положення постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 Про судову практику у справах про спадкування і не можуть бути предметом спору, оскільки згідно зі ст. 3 ЦПК України та ст. 16 ЦК України особа може звернутися до суду щодо порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], та вимушений в задоволені позову відмовити повному обсязі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: partial