Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Донецької обласної дирекції звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.03.2007р. між ВАТ «[PERSON] Аваль» (правонаступником якого з 14.10.2009 р. є ПАТ «[PERSON] Аваль») в особі Донецької обласної дирекції та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/11-175/0123, згідно з умовами якого банк надав відповідачці кредит в розмірі 45 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 13,75 % річних та строком погашення до 30.03.2017 р. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ПАТ «[PERSON] Аваль» зобовязання згідно приписів кредитного договору № 014/11-175/0123 від 30.03.2007 р. виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти. В порушення умов вищевказаного договору відповідачка [PERSON] допустила заборгованість, яка станом на 20.01.2010р. складає 56 600,20 доларів США, що в перерахунку по курсу НБУ на 20.01.2010 р. (8,0055) складає 453 112,90 грн., з яких: 37 125,00 доларів США заборгованість за кредитом, 5 606,65 доларів США несплачені відсотки, 7 081,57 доларів США пеня за прострочення сплати тіла кредиту, 6 786, 89 доларів США пеня за прострочення сплати відсотків. Враховуючи викладене просять суд стягнути з відповідачки на користь банку суму заборгованості за договором, а також судові витрати при зверненні до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діяв на підставі довіреності № 227/12/04-Н від 30.05.2012 р., позовні вимоги цілком підтримав, надав пояснення аналогічні вищевикладеним. Просив суд позов задовольнити у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 20.03.2013 р., позовні вимоги визнав частково. Заперечував щодо стягнення з відповідачки нарахованої суми пені та просив суд задовольнити позов частково, не стягуючи суму пені. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПАТ «[PERSON] Аваль» підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 30.03.2007р. між ВАТ «[PERSON] Аваль» (правонаступником якого з 14.10.2009 р. є ПАТ «[PERSON] Аваль») в особі Донецької обласної дирекції та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/11-175/0123, згідно з умовами якого банк надав відповідачці кредит в розмірі 45 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 13,75 % річних та строком погашення до 30.03.2017 р. (а.с. 8-13). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно п.п. 1.3 та 5.1 кредитного договору, відповідач зобовязаний щомісячно, починаючи з місяця отримання кредиту, здійснювати погашення кредиту, згідно графіку погашення кредитної заборгованості в розмірі 1/120 від суми ліміту отриманого кредиту, погашення процентів за фактичне користування кредитними коштами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Однак, відповідачка допустила порушення умов вищевказаного договору, в звязку з чим виникла заборгованість. Згідно представленого суду розрахунку заборгованості станом на 20.01.2010 р. відповідачка [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 014/11-175/0123 від 30.03.2007 р. у розмірі 56 600,20 доларів США (а.с. 5-7). Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору. Згідно зі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Стаття 1054 ч.1 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 Цивільного Кодексу передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 2 зазначеної статті визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Частина 3 передбачає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Крім того, відповідно до п. 10.1 Кредитного договору, за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Не зважаючи на заперечення представника відповідачки, суд не вбачає передбачених законом підстав, для звільнення [PERSON] від сплати пені , нарахованої за несвоєчасне погашення кредиту. Таким чином, суд находить можливим стягнути з відповідачки на користь позивача: 56 600,20 доларів США, що в перерахунку по курсу НБУ на 20.01.2010 р. (8,0055) складає 453 112,90 грн., з яких: 37 125,00 доларів США заборгованість за кредитом, 5 606,65 доларів США несплачені відсотки, 7 081,57 доларів США пеня за прострочення сплати тіла кредиту, 6 786, 89 доларів США пеня за прострочення сплати відсотків. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, тобто з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті держмита в сумі 1700 грн. та інформаційно-технічний збір у сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved