Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

У вересні 2011 року ВАТ «Фольксбанк»звернулось в суд до [PERSON], [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 15 серпня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк» (ВАТ «Електрон Банк»було перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк», яке є правонаступником всіх прав і обовязків ВАТ «Електрон Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № KF 51539. Відповідно до умов цього договору банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 220000 доларів США, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі до 14 серпня 2023 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,50 % річних. Відповідачем порушено умови договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування та не виконуються взяті на себе зобовязання. Відповідно до п. 5.3.1 кредитного договору банк має право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором списати з рахунків позичальника суми боргу на підставі наказу на примусову сплату боргового зобовязання, звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимагати виконання зобовязань за кредитними договором від поручителя (гаранта). Забезпеченням виконання [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору є укладений між ВАТ «Електрон Банк»та [PERSON] договір поруки № РО 95210 від 14 серпня 2008 року. Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель зобовязаний у випадку порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором за кредитним договором боржник і поручитель згідно цього договору відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Станом на 16 вересня 2011 року відповідачем прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків за користування кредитом та пені становить 262288 доларів США 88 центів, що за курсом НБУ на 16 вересня 2011 року становить 2091307 гривень 93 копійки, з яких: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~205092 долари США, що за офіційним курсом НБУ на 16 вересня 2011 року становить 1635260 гривень 04 копійки заборгованість по кредиту; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~50517 доларів США 50 центів, що за офіційним курсом НБУ на 16 вересня 2011 року становить 402791 гривню 18 копійок заборгованість по відсотках; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~6679 доларів США 38 центів, що за офіційним курсом НБУ на 16 вересня 2011 року становить 53256 гривень 70 копійок пеня. У судовому засіданні 03 квітня 2012 року представник [PERSON] звернулась в суд із зустрічним позовом до ПАТ «Фольксбанк», третя особа [PERSON] про розірвання кредитного договору. Зазначає, що між [PERSON] та ВАТ «Електрон Банк»був укладений кредитний договір № KF 51539 від 15 серпня 2008 року. Виконання зобовязань за кредитним договором забезпечується іпотекою земельних ділянок та порукою [PERSON] На даний час [PERSON] знаходиться у скрутному фінансовому становищі, тому звернувся до банку з заявою про надання йому дозволу на добровільну реалізацію предмета іпотеки з метою погашення боргу по кредитному договору в розмірі 100000 доларів США. Іншу частину боргу в розмірі 115000 доларів США просив йому простити, а суму в розмірі 50000 доларів США реструктуризувати. Відповіді на зазначену заяву [PERSON] не отримав. Крім того, зазначає, що кредитний договір був укладений в іноземній валюті. На моменту укладення договору офіційний курс долара США становив 484 гривень 40 копійок за 100 доларів США. На момент звернення ПАТ «Фольксбанк»до суду офіційний курс долара США становив 797 гривень 33 копійки за 100 доларів США. Отже, на момент укладення кредитного договору [PERSON] не міг припустити таку зміну курсу долару США. Просить суд розірвати кредитний договір № KF 51539 від 15 серпня 2008 року, укладений між [PERSON] та ВАТ «Електрон Банк»у звязку з істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладенні договору. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Зазначив, що суму заборгованості банк просить стягнути в українській гривні за курсом Національного банку України станом на 16 вересня 2011 року. Проти задоволення зустрічного позову заперечував. Представник відповідачів за первісним позовом у судовому засіданні визнала наявну у відповідачів суму заборгованості за кредитом та не оспорювала її. Пояснила суду, що обставини, якими сторони керувались при укладенні договору, змінились настільки, що [PERSON] не в змозі в подальшому сплачувати відсотки за кредитом. За таких обставин, вважає за необхідне розірвання укладеного кредитного договору. Підтримала зустрічний позов та просила його задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між ВАТ «Електрон Банк»та [PERSON] 15 серпня 2008 року укладений кредитний договір в іноземній валюті в сумі 220000 доларів США, за умовами якого відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі до 14 серпня 2023 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,50 % річних, що підтверджується наданою суду копією кредитного договору № KF 51539 (а.с. 7-10). ВАТ «Електрон Банк»змінив назву на Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк», що підтверджується копією статуту (а.с. 25-26). Відповідно до п. 5.3.1 кредитного договору банк має право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором списати з рахунків позичальника суми боргу на підставі наказу на примусову сплату боргового зобовязання, звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимагати виконання зобовязань за кредитними договором від поручителя (гаранта). Забезпеченням виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору є укладений між ВАТ «Електрон Банк»та [PERSON] договір поруки № РО 95210 від 14 серпня 2008 року (а.с. 16). Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель зобовязаний у випадку порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором за кредитним договором боржник і поручитель згідно цього договору відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі первісного позову та розгляду справи в суді умови кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено розмір та умови надання кредитних коштів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Станом на 16 вересня 2011 року відповідачем прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків за користування кредитом та пені становить 262288 доларів США 88 центів, що за курсом НБУ на 16 вересня 2011 року становить 2091307 гривень 93 копійки, з яких: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~205092 долари США, що за офіційним курсом НБУ на 16 вересня 2011 року становить 1635260 гривень 04 копійки заборгованість по кредиту; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~50517 доларів США 50 центів, що за офіційним курсом НБУ на 16 вересня 2011 року становить 402791 гривню 18 копійок заборгованість по відсотках; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~6679 доларів США 38 центів, що за офіційним курсом НБУ на 16 вересня 2011 року становить 53256 гривень 70 копійок пеня. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 16 вересня 2011 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 3-4). У судовому засіданні представник банку зазначив, що просить стягнути з відповідачів суму заборгованості в українській гривні за курсом Національного банку України станом на 16 вересня 2011 року. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Рішення ухвалюється судом 03 квітня 2012 року. Офіційний курс гривні до американського долару США в цей день складає 7,9879 гривні за один долар США. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Станом на 03 квітня 2012 року офіційний курс НБУ є більшим ніж той, за яким позивач надав суду розрахунок боргу. Зазначене є правом позивача, тому суд вважає, що його вимоги ґрунтуються на законі. Ґрунтуються на законі й вимоги позивача про стягнення суми позову солідарно з усіх відповідачів з огляду на наступне. У відповідності до положень ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Суд вважає, що порука не припинена, оскільки строк дії кредитного договору закінчується 14 серпня 2023 року. Враховуючи вимоги закону, зазначена сума позову підлягає стягненню з відповідачів солідарно. З огляду на наведене, первісний позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що вимоги зустрічного позову не ґрунтуються на законі. Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Представник позивача за зустрічним позовом посилається на те, що внаслідок всесвітньої фінансової кризи та стрімкого зростання курсу долара США по відношенню до гривні, [PERSON] втратив можливість виплачувати кредит, оскільки знаходиться у скрутному майновому стані. Частиною 1 ст. 652 визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Разом з тим, укладаючи кредитний договір будь-яка сторона зясовує, на яких умовах він укладається, а тому з власної ініціативи на момент отримання коштів визначає для себе правила подальшої поведінки, які в подальшому не можуть безпідставно змінюватися на вимогу однієї зі сторін договору. Суд вважає, що зростання курсу долара США валюти кредиту, за загальним правилом, саме по собі не є підставою для розірвання кредитного договору, оскільки у позичальника існувала можливість передбачити в момент укладення договору зміни курсу гривні по відношенню до долара США, виходячи з динаміки зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюти гривні та її девальвації й можливість отримання кредиту в національній валюті. У п. 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, передбачено, що в разі надання кредиту в іноземній валюті банки зобовязані під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобовязань за цим договором несе споживач. У пункті 8.5. Кредитного договору передбачено, що позичальник повідомлений про те, що валютні ризики під час виконання зобовязання за кредитним договором несе позичальник. За таких обставин, [PERSON] міг усвідомлювати вірогідність зміни курсу долара США та був попереджений про таку можливість, а тому це не є істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладанні кредитного договору. З огляду на наведене, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. З урахуванням задоволення первісного позову, стягненню з відповідача підлягають судові витрати в розмірі 1700 гривень та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved