Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-17 00:00:00

В березні 2011 року позивач звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із даним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з [PERSON] 458 446 гривень 77 коп. заборгованості за договором кредиту, посилаючись на наступне. 23 квітня 2008 року відповідач - [PERSON] одержав у ЗАТ «[PERSON] НРБ» правонаступником кого є ПАТ «[PERSON] Сбербанку Росії», кредит у сумі 430 000 гривень з кінцевим строком повернення 23 квітня 2015 року, згідно кредитного договору № 07-Н/08/ 19/ФО/А. За користування кредитом було встановлено сплату відсотків в розмірі 15 % річних. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав повністю шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 23.04.2008р. У свою чергу позичальником умови кредитного договору належним чином не виконуються, внаслідок чого сума заборгованості за кредитом складає - 338 941,24 грн., сума боргу за відсотками - 61 288,03 грн., сума пені за прострочення повернення загальної заборгованості - 34 926,09 грн., сума пені за прострочення сплати процентів - 23 291,40 грн., а всього на загальну суму - 458 446,77 грн. Тому позивач звернувся до суду із даним позовом, та просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту на загальну суму - 458 446,77 грн. та судові витрати. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.09.2011 року дана цивільна справа була направлена до Корабельного районного суду м. Миколаєва за підсудністю. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання по справі, тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодаведь) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23 квітня 2008 року відповідач [PERSON] одержав від ПАТ «[PERSON] Сбербанку Росії», кредит у сумі 430 000 гривень згідно кредитного договору № 07-Н/08/19/ФО/А, з кінцевим строком повернення 23 квітня 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушені зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача станом на 14.02.2011 року складає 458 446 гривень 77 коп., із яких: -сума боргу за кредитом - 338 941,24 гривень; -сума боргу за відсотками - 61 288,03 гривень; -сума пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 34 926.09 грн.: -сума пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом - 23 291.40 грн. Згідно ст. 599 Цивільного Кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору, сума якого, згідно до ст.ст. 80, 81 ЦПК України, належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved