Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої, з врахуванням уточнених позовних вимог, просить суд, винести рішення, яким стягнути заборгованість солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра»за кредитним договором в розмірі 191824,93 грн. (сто девяносто одна тисяча вісімсот двадцять чотири гривні 93 копійки) та понесені витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування таких позовних вимог, покликається на те, що 27.12.2005 року між ВАТ КБ «Надра»(правонаступником, якого є позивач) та [PERSON] було укладено кредитний договір №1182/05-Ф на суму 15000,00 Євро, строком до 27.12.2011 року зі сплатою за користування кредитом 8,5% (вісім цілих пять десятих) відсотків річних. 27.12.2005 року для забезпечення виконання кредитного договору між ВАТ КБ «Надра», з однієї сторони, [PERSON] та [PERSON], з другої сторони, були укладені Договори поруки. Основний відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань не виконував, у зв'язку з чим станом на 14.05.2012 року у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 18 523,36 Євро, що в еквіваленті до національної валюти становить 191 824,93 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Додав, що всі умови кредитування вказані в кредитному договорі, всі зобов'язання за таким - в договорі поруки і з цим на час укладення таких договорів ознайомилися та погодилися відповідачі. Заставний автомобіль банком було реалізовано, і дане враховано при визначенні суми зобовязання. Просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що немає змоги сплачувати заборгованість через скрутне матеріальне становище. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнав, подавши заперечення на позовну заяву, де зазначив, що 27.12.2005 року між ним та позивачем укладено договір поруки, строк дії якого закінчився. Крім цього, пояснив, що позивачем з власної ініціативи змінювались умови основного кредитного договору, внаслідок чого збільшилася сума основної заборгованості, а відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не повідомивши причин своєї неявки, хоча, як повідомив [PERSON], знала про час та місце слухання справи, а тому суд визнав її неявку неповажною та розглянув справу у її відсутності. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 27 грудня 2005 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра»(правонаступником, якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») та [PERSON] було укладено кредитний договір №1182/05-Ф на суму 15000,00 Євро, строком до 27.12.2011 року зі сплатою за користування кредитом 8,5% (вісім цілих пять десятих) відсотків річних. На підставі кредитного договору 28.12.2005 року між цими сторонами був укладений договір застави, зареєстрований в реєстрі за №1939, і предметом якого став автомобіль марки Renault Megane 1.4, 2005 року випуску, сірого кольору, номер кузова [NUMBER], реєстраційний №ВС9198АІ. У листі за №10/2-2368 від 26.04.2012 року позивач вказав, що на даний транспортний засіб заставодержателем (ВАТ КБ «Надра») було звернено стягнення шляхом вчинення виконавчого напису від 27.03.2008 року. Внаслідок реалізації цього автомобіля, за участю відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, 22.04.2009 року було частково погашено заборгованість по кредитному договору в розмірі 49 706,80 грн. На умовах визначених п.п.5.1.-5.3., Кредитного договору позичальник зобов'язується сплатити відсотки, пеню та штрафні санкції за користування кредитом та здійснювати погашення кредиту. З розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором станом на 11.05.2012 року заборгованість становить 18 523,36 Євро, що в гривневому еквіваленті становить 191 824,93 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту 10212,77 Євро, заборгованості по відсотках (за період з 28.12.2005 року по 10.05.2012 року) 2753,68 Євро, плати за управління кредитом 3567,38 Євро, пені за порушення строку сплати кредиту (за період з 12.05.2011 року по 10.05.2012 року) 1989,53 Євро. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Проценти, сплачувані позичальником за користування кредитом є встановленою договором платою за користування грошовими коштами, яка є не тільки способом забезпечення виконання зобов'язань, а також і однією з форм цивільно-правової відповідальності. Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що вимоги щодо [PERSON] є підставними, доведеними та підлягають задоволенню, а тому з відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 18 523,36 Євро, що в еквіваленті до національної валюти становить 191 824,93 грн. З метою забезпечення виконання взятих на себе [PERSON] кредитних зобов'язань 27 грудня 2005 року між позивачем та [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки, з яких вбачається, що поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. За п.2.1. Договору поруки Кредитор набуває права вимагати від Поручителя виконання зобов'язання за кредитним договором, при умові, якщо у встановлений строк таке в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконанні, а також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконання зобов'язанням позичальника в цілому або в частині враховуючи вимоги п.2.3. вказаного договору. За змістом ст.ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Як вбачається з п.1.1 договорів поруки від 27.12.2005 року поручитель поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань строком до 27 грудня 2010 року. Частиною 4 ст.559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя. п.24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин визначено, що при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відтак позовні вимоги про стягнення заборгованості за договорами поруки з [PERSON], [PERSON] судом визнані безпідставними, і такими що не підлягають до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1755,64 грн.

Outcome: approved