Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 04.03.1966 року по 13.07.1999 року працював в Державній холдинговій компанії Краснолиманськана посаді начальника дільниці підготовчих робіт. Після звільнення 16.01.2001 року Київським інститутом медицини праці йому було встановлено професійне захворювання - хронічний бронхіт пильової етіології. 23.04.2001 року йому був виданий акт форми П-4. 11.06.2001 року за висновком МСЕК йому була встановлена ІІІ група інвалідність з втратою працездатності 30%. 10.09.2001 року постановою відповідача йому була нарахована одноразова допомога в розмірі 6400 грн. та щомісячна страхова виплата втраченого заробітку в розмірі 214,35 грн. які взяти з розрахунку його зарплати станом на 1997 - 1999 роки. Розмір одноразової допомоги був розрахований помилково, не у відповідності до ст.11 Закону України Про охорону праців редакції 1996 року - не з розрахунку середньомісячного заробітку аналогічної посади потерпілого на момент нарахування допомоги в 2001 році, а з його особистого розрахунку середньої зарплати станом на 1997-1999 роки. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.03.2005 року було стягнуто з відповідача на його користь не донараховану та недоплачену одноразову допомогу в розмірі 55171 грн. 40 коп. При цьому судом було встановлено, що власник підприємства повинен був йому сплатити 61571 грн. з розрахунку його середнього заробітку в розмірі 2052,38 грн. (2052,38 х 30% = 61571 грн.). Але на протязі тривалого часу щомісячна страхова виплата втраченого заробітку залишається не перерахованою відповідно до вимог закону (з розрахунку середнього заробітку аналогічної посади в розмірі 2052,38 грн. станом на момент призначення в 2001 році). До грудня 2001 року згідно з п.3.13 колективного договору підприємства щомісячні страхові виплати нараховувались з розрахунку середнього заробітку аналогічної посади. В зв'язку з чим, він вимушений звернутись до суду з позовом та просив зобовязати відповідача нарахувати та перерахувати щомісячну страхову виплату втраченого заробітку з розрахунку середнього заробітку аналогічної посади в розмірі 2052,38 грн. з 10.09.2001 року та перерахувати у зв'язку з не проведенням обов'язкових перерахунків щомісячних страхових виплат 30% втраченого заробітку з урахуванням послідовного збільшення початкового заробітку виниклу заборгованість. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та, посилаючись на викладені в позовній заяві підстави, просив задовольнити її в повному обсязі . Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на викладені в письмових запереченнях підстави. Представник третьої особи - Державної холдингової компанії Краснолиманськав судове засідання не зявився. В наданій заяві просили провести розгляд справи у відсутності їх представника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що з 04.03.1966 року по 13.07.1999 року позивач працював в Державній холдинговій компанії Краснолиманськана посаді начальника дільниці підготовчих робіт. Після звільнення 16.01.2001 року Київським інститутом медицини праці йому було встановлено професійне захворювання - хронічний бронхіт пильової етіології. 23.04.2001 року йому був виданий акт форми П-4. 11.06.2001 року за висновком МСЕК йому була встановлена ІІІ група інвалідність з втратою працездатності 30%. 10.09.2001 року постановою відповідача [PERSON] була нарахована одноразова допомога в розмірі 6400 грн. та на підставі ст.34 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатностіпризначено щомісячну страхову виплату втраченого заробітку в розмірі 214,35 грн. яка встановлена з середньої заробітної плати, обчисленої на підставі довідки про заробітну плату [PERSON] від 25.06.2001 року, Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатностістраховими виплатами є грошові суми, які згідно із ст.21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Відповідно до ч.2 вказаної ст.28 зазначені грошові суми складаються, зокрема, із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності. Відповідно до ст.29 зазначеного вище закону перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться у разі: 1) зміни ступеня втрати професійної працездатності; 2) зміни складу сім'ї померлого; 3) підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством. Перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.34 цього закону сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України (ч.10 ст.34). При обчисленні середньомісячного заробітку враховуються основна і додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які включаються до фонду оплати праці і підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб. Відповідно до п.2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Таким чином, аналізуючи встановлені по справі обставини та зазначені вище положення Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, суд приходить до висновку, що нарахування щомісячної страхової виплати було здійснено відповідачем у відповідності до ст.34 вказаного закону відповідно до ступеню втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що мав позивач до ушкодження здоровя, на підставі відповідної довідки підприємства, що надана відповідачу разом із особовою справою, а не виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати аналогічної посади, як просить позивач. В звязку з цим, суд вважає. що вимоги позивача не ґрунтуються на законі та в задоволенні позову останньому слід відмовити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed