Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-17 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 23.03.2012 року позивач звернувся до суду з названим позовом та просив постановити рішення, згідно якого визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №62 будинку №5 корпус 2 по вул. Варненській в м.Одесі. Свої вимоги мотивував тим, що він на підставі договору дарування від 14.08.1998 року є власником вказаної квартири. В спірній квартирі позивач зареєстрував відповідачку по справі, з якою розірвав шлюб 17.12.2008 року. Після розірвання шлюбу відповідачка покинула квартиру і з цього часу в ній не проживає, комунальні послуги не сплачує, чим заподіює позивачу матеріальну шкоду. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій, посилаючись на зайнятість на роботі, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судове засідання не з`явилась, про слухання справи сповіщалась належним чином, причини неявки суду не повідомила. При викладених обставинах суд вважає за можливе, розглянути справу у відсутності позивача, а також відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Правовідносини між сторонами є цивільно-правовими та врегульовані нормами ЦК України (в ред.2003 року) та ЗУ «Про свободу персування і вільний вибор місця мешкання в Україні». Суд, розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що підставі договору дарування від 14.08.1998 року [PERSON]І є власником квартири №62 будинку №5 корпус 2 по вул. Варненській в м.Одесі. ( а.с.4). Як вбачається з довідки (виписки із домової книги про склад сім`ї та прописку) від 06.04.2011 року, в квартирі № 62 будинку №5 корпус 2 по вул. Варненська в м.Одесі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], остання була прописана в квартирі у якості дружини основного власника, [PERSON] ( а.с.8). З 2008 року, після розірвання шлюбу з позивачем, відповідачка по спірній адресі не мешкає. Вказана реєстрація відповідачки перешкоджає у володіння та розпорядженні квартирою, позивач повинен сплачувати комунальні послуги за неї, що для нього є значною матеріальною втратою. В судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON], яка є дружиною позивача, та підтвердила, що відповідачка не проживає у спірній квартирі з листопада 2010 року, не зявляється за вказаною адресою та її речей там немає. В судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON], яка пояснила суду, що з позивачем вона підтримує дружні стосунки з 1992 року та не бачила відповідача у спірній квартирі з 2008 року. В спірній квартирі буває 2-3 рази на тиждень, речей відповідачки там не бачила. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абз. 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного обліку спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Як передбачено ст. 7 цього ж Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд доходить ло висновку, що відповіачка втратила право на проживання та рестрацію по спірній адресі, вона не користується житловою площею по спірній адресі більше року, її речей в квартирі немає, крім того інших домовленостей між сторонами, як стверджує позивач, не було. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 322 ЦК України позивач зобовязаний здійснювати утримання свого майна, в тому числі сплачувати комунальні послуги, однак, не має можливості проводити оплату за відповідача. Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за адресою, по якій мешкає позивач, відповідач, створює позивачу перешкоди в реалізації ним в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів у звязку з тим, що позивач несе додаткові витрати із власного бюджету. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованим і підлягають задоволенню, тому що його інтереси порушені, він не має змоги користуватися спірним майном за своїм розсудом, а також по теперішній час несе збитки по сплаті житлово-комунальних послуг за відповідача, який не сплачує комунальні послуги. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved