overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив усунути перешкоди у здійсненні права власності на квартиру [ADDRESS] шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою вказаної квартири. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] зареєстрована в квартирі, належній позивачу як його дочка, однак після розірвання шлюбу між позивачем та матір»ю останньої - [PERSON] 06.06.2006 р., вони стали проживати окремо, але [PERSON] з реєстрації в квартирі не знялась, що перешкоджає позивачу повноцінно здійснювати володіння та користування своєю квартирою та стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та просив їх задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. Треті особи також надали в судове засідання заяви, в яких не заперечували проти задоволення позову та просили слухати справу у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про місце, час та дату слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності. Згідно довідки форми 3 від 10.08.2012 року № 636 виданої ЖРЕО 403, [PERSON] зареєстрована за адресою квартири позивача, однак виходячи з довідки № 27 від 15 вересня 2011р., виданої ОСББ «Юнал», проживає разом із своєю матір»ю за адресою [ADDRESS]. Згідно довідки форми 3 від 22 травня 2013р. № 21, виданої ОСББ «Юнал», [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] з 03.03.2005р. Виходячи з довідки № 69 від 18.01.2012 року виданої ЖРЕО 403 до складу осіб, що постійно проживають з позивачем в його квартирі [PERSON] не входить. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином судом встановлено, що [PERSON], в інтересах якої, як неповнолітньої, діє відповідач [PERSON] безпідставно зареєстрована в квартирі позивача, та в ній не проживає, що фактично чинить йому перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном. Доказів в обґрунтування зворотнього відповідачем надано не було. За вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає, задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 06 вересня 2008 року. Від шлюбу у них є малолітня донька, [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Вказала, що сімейне життя у них не склалось через різні погляди на життя, сварки з цього приводу, порушення відповідачем подружньої вірності. Вони два роки тому припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, стали проживати окремо. Вважає, що сім»я розпалась остаточно, миритись не бажає. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить провести судове засідання без його участі, із позовом згідний. Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 вересня 2008 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від сумісного життя у них є малолітня донька, [PERSON], [INFO]. Вони протягом двох років не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розладу є різні погляди на життя, сварки, які між ними виникають, порушення відповідачем подружньої вірності та втрата почуття кохання один до одного. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованим 27.02.2009 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 361. Однак, шлюб фактично розпався, причина розпаду - втрата почуття любові та поваги. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Вказує, що шлюбні відносини припиненні фактично вже понад рік, спільне господарство не ведеться. Спільне майно сторони поділили добровільно. На підставі викладеного просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Просила їй залишити прізвище після розірвання шлюбу [PERSON] Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином відповідно до норми ст. 74 ЦПК України, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, ухваливши заочне рішення на підставі неявних у справі доказів. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.02.2009 року. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 361. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 21.07.2009 року. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати, оскільки шлюб фактично розпався, причина розпаду - втрата почуття любові та поваги, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що між ним та [PERSON] 6 квітня 2007 року був укладений кредитний договір, згідно якого він надав відповідачу кредит у розмірі 9 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23 % на рік з кінцевим терміном повернення заборгованості не пізніше 4 квітня 2009 року. Крім цього посилався на умови договору, які регламентують внесення належних платежів для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також іншими витратами та на те, що в якості забезпечення виконання позичальником своїх забов»язань щодо погашення кредиту був укладений договір застави, предметом якої є кв.[ADDRESS], вартість якої становить 19 600 грн. Вказував, що в порушення умов договорів відповідач своїх зобов'язань належним чином не виконав, в зв'язку з чим у нього станом на 18 лютого 2013 року є заборгованість у сумі 24 890,36 грн.: за кредитом - 9226,80 грн., за відсотками - 12321,35 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1415,42 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1723,69 грн., інфляційних витрат за кредитом - 92,27 грн. та інфляційних витрат за відсотками - 110,83 грн., які і просив стягнути з відповідача на свою користь. При цьому вказував, що неодноразово намагався вирішити питання про добровільне погашення заборгованості з відповідачем. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши при цьому, що відповідачем не приймається жодних мір і не провадиться жодних дій для погашення даного боргу. Відповідач в судове засідання втретє не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без його участі відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно між сторонами укладався кредитний договір, умови якого ними погоджені, при укладанні договору відповідач проти нього не заперечував, змін та доповнень до умов договору сторонами не вносилось, а, крім того, судом встановлено також і те, що між сторонами укладався договір застави, умови якого також були погоджені і діяли до часу звернення позивача до суду. Вказані обставини стверджені копіями кредитного договору, договору застави, розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку має місце відмова від виконання зобов'язань в односторонньому порядку з боку відповідача, що є недопустимим, оскільки позивачем добросовісно виконувалися умови договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій посилався на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON] вказував також, що після його звернення до нотконтори за отриманням свідоцтва про право на спадщину під час перевірки наданих документів було виявлено, що у паспорті покійного батька та свідоцтві про його смерть прізвище зазначено як «[PERSON]», а не «[PERSON]». Він звертався до відділу ДРАЦС Чернівецького МУЮ з метою виправлення прізвища батька, але йому в цьому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду. Крім цього, посилався на письмові докази в ствердження своїх родинних відносин з померлим батьком та просив встановити факт родинних відносин між ним та його батьком - [PERSON], а саме того, що він є його сином. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, пославшись на обставини, викладені у заяві, а зацікавлена особа, відділ ДРАЦС Чернівецького МУЮ в судове засідання не з»явилася, подавши заяву про розгляд справи без присутності представника відповідно до чинного законодавства. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, свідка [PERSON], який показав, що давно знайомий із заявником і йому достеменно відомо, що він є сином [PERSON], яки помер у травні 2012 року, дослідивши письмові докази, вважає, що заява обгрунтована і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали місце обставини, вказані заявником в його заяві, що стверджено копіями свідоцтва про народження його батька, свідоцтва про одруження його батьків, свідоцтва про його (заявника) народження, свідоцтва про смерть батька, паспортів заявника та його батька. Відповідно до абзацу 2 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. За таких обставин, заява підлягає до безумовного задоволення, оскільки наявність орфографічних помилок перешкоджає йому належним чином вирішити питання спадкування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що їй, її чоловікові та синові належить квартира [ADDRESS] і рішенням Шевченківського райсуду м.Чернівці від 22 листопада 2012 року за ними визнано право спільної сумісної власності на цю квартиру. Вказувала, що [INFO] року її чоловік - [PERSON] - помер і після цього відкрилася спадщина. Посилаючись на вимоги Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та ст. 370 ЦК України та вказавши, що цією квартирою вино користуються сумісно і їхні ідеальні частки рівні, - просила визначити частки в [ADDRESS], яка складається з першої кімнати, площею 10,6 кв.м., другої кімнати - 16,80 кв.м., кухні - 5,50 кв.м., ванної кімнати - 2,70 кв.м., коридору - 6,30 кв.м., вбудованої шафи - 1,90 кв.м.. веранди - 14,20 кв.м., загальною площею - 58,0 кв.м., в тому числі 27,40 кв.м. житлової площі , що належить їй, її синові та померлому чоловікові по 1/3 частині квартири кожному. В судове засідання сторони не з»явилися. Представником позивача подана заява про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову, а представником відповідача подана заява про розгляд справи без її участі та визнання позову. Дослідивши заяви сторін, письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно сторонам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що стверджено копією свідоцтва про право спільної сумісної власності на житло. Крім того, обставини вказані в позовній заяві стверджені копіями паспортів сторін, свідоцтва про смерть [PERSON], рішення Шевченківського райсуду м.Чернівці від 22 листопада 2012 року, довідкою АДП ГУДМС УДМС України в Чернівецькій області. Згідно вимог ст.1226 ЦК України суб»єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі, а зі змісту ст.372 ЦК України випливає, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, а у разі поділу спільного майна на частки, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до п.224 Інструкції - «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» свідоцтво про право на спадщину видається лише після визначення частки померлого у спільному майні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

13.05.2013 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем по справі вона з 20.08.2011 року перебувала у шлюбі, і народила доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Позивач поставила питання про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, мотивуючи тим, що останній з сім'єю не проживає, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе. Відповідач до суду повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про народження, виданого Гусарівською сільською радою Барвінківського району Харківської області 20.11.2011 року, актовий запис № 18, та копії вказаного актового запису видно, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], яка народилася [INFO] року у [PERSON]. Відповідач, який є батьком дитини, відповідно до ст. 180 СК України, зобов'язаний матеріально утримувати свою дитину. Згідно з наявною в справі довідкою Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 26.03.2013 року № 206, дитина [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, і доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності і взаємозв'язку, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із заявою до суду в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON], в її користь, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання малолітньої дитини: дочки - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач не надає коштів на утримання дитини, яка знаходиться на її повному утриманні, а їй самій важко вирішувати всі сімейні проблеми. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини, щомісячно, до повноліття дочки. Позивач [PERSON] до суду подала письмову заяву, в якій підтримує свої позовні вимоги, просить позов задоволити і також просить справу слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] теж подав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає повністю і просить справу слухати у його відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги слід задоволити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON], який народився [INFO] року в місті Яворові Львівської області і [PERSON], яка народилася [INFO] року в місті Яворові Львівської області, зареєстрували шлюб 31 липня 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів у відділі реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області, зроблено відповідний актовий запис за №43. Від спільного подружнього життя, згідно пред'явленої копії свідоцтва про народження, сторони мають малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, на утримані позивача [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] знаходиться дочка - [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивач бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує нерегулярний, мінливий дохід відповідача, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача утриманців, наявність місця роботи, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

[PERSON], 25 квітня 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 18 червня 1999 року він вступила у зареєстрований шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають дітей, сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою припинені з вересня 2011 року, після того, як відповідачка почала мешкати з іншим чоловіком та створила нову сім'ю. Спільного господарства сторони не ведуть. Позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився подав до канцелярії суду заяву в якій проси справу розглянути за його відсутності, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягав. Від заявлених позовних вимог не відмовився, просив розірвати шлюб. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до канцелярії суду подала заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. Просила розірвати шлюб. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 червня 1999 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №558. /а.с. 5/ Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO]. /а.с. 6/ Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, примирення між сторонами неможливе, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу для сторін не відбулося. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно та місце проживання дитини між сторонами не існує. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не цікаве для сторін.

Outcome: approved