Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаними вище позовом до [PERSON] про стягнення відшкодування в порядку зворотної вимоги. Посилався на те, що 28 травня 2009 року між ПАТ «АСК «ІНГО Україна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту № 760589285, за умовами якого на страхування був прийнятий автомобіль Geely JL 7162, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Вказує, що 24 червня 2009 року в м. Чернівці по вул. Сагайдачного трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Geely JL 7162, д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та ЗАЗ-1103, д.н.з СЕ 9566 АН, під керуванням [PERSON] Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 6 серпня 2009 року визнано винним [PERSON] у вчиненні ДТП. Також зазначає, що під час дослідження страхового випадку страховій компанії стало відомо про те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ЗАЗ-1103, державний реєстраційний номер [NUMBER] застрахована в ПАТ «СК «Мега-Поліс», у звязку з чим, 18 червня 2012 року позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу до ПАТ «СК «Мега-Поліс», однак отримав відповідь про те, що ПАТ «СК «Мега-Поліс» не має ліцензії на страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і не може бути відповідальним за виплату в порядку регресу за страховим випадком. 19 червня 2012 року з метою врегулювання спору у досудовому порядку, відповідачу було направлено письмову претензію на виплату відшкодування у добровільному порядку, проте до моменту подання позовної заяви кошти не були сплачені. Просить суд стягнути з [PERSON] суму збитків в розмірі 12 273 грн. 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору. Справа слухалася у відсутність сторін, які в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися судом про місце та час розгляду справи. Представник позивача надав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У разі відсутності відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивач не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 28 травня 2009 року між позивачем ПАТ «АСК «ІНГО Україна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування № 760589285, за умовами якого позивач взяв на себе зобовязання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки Geely JL 7162, державний реєстраційний номер [NUMBER], його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.5-8). 24 червня 2009 року у м. Чернівці по вул. Сагайдачного трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Geely JL 7162, д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та ЗАЗ -1103, д.р.з. СЕ 9566 АН, під керуванням [PERSON] При цьому, як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки «Geely JL 7162» є [PERSON] (а.с. 4,9,14). Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 6 серпня 2009 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 15). Згідно з даними страхового акту № 45891 від 13 серпня 2009 року, подія, яка мала місце 24 червня 2009 року, визнана страховою і розмір страхового відшкодування визначено в сумі 12 273 грн. 00 коп. (а.с.23). Крім того, ПАТ «АСК «ІНГО Україна» визнавши відповідно до умов укладеного між сторонами договору добровільного страхування вказану ДТП страховим випадком, 2 вересня 2009 року сплатило [PERSON] 12 273 грн. 00 коп. страхового відшкодування, що підтверджено копією платіжного доручення № 6030 від 2 вересня 2009 року (а.с.22). Так, відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За загальним правилом це може мати місце тільки за наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, наявності збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою, збитками та виною заподіювача. Саме таку правову підставу зазначив позивач у поданій до суду позовній заяві. Крім того, визначення особи, відповідальної за завдання збитків, здійснюється відповідно до норм про відшкодування шкоди (глава 82 ЦК України). Зокрема, згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Крім того, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Таким чином, суд проаналізувавши вищевказані норми закону, а також обставини справи, які підтверджені наданими позивачем доказами, дійшов висновку про те, що відповідно до вимог ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до позивача ПАТ «АСК «ІНГО Україна», яке здійснило виплату [PERSON] суми страхового відшкодування, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, а саме до відповідача, у зв'язку з чим позовні вимоги ПАТ «АСК «ІНГО Україна» підлягають задоволенню та відповідно з відповідача підлягає стягненню 12 273 грн. 00 коп. завданої шкоди. Крім того, згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати та позов задоволено повністю, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь ПАТ«АСК «ІНГО Україна» також підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved