Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Пересувана механізована колона №42», третя особа : Черкаська міська рада про визнання права власності. Свої вимоги мотивує тим, що Згідно довідки № 01-36/2338 від 03.10.2003 року виданої Соснівською районною радою м. Черкаси станом на 01.04.1996 року на балансі ВАТ ПМК-42 знаходився, з поміж іншого нерухомого майна, гуртожиток. При цьому, за змістом довідки, вона була видана в ФДМУ в Черкаській області для підтвердження права власності на нерухоме майно. Відповідно до підтвердження права власності на будівлю (споруду або нежиле приміщення), передане до статутного фонду відкритого акціонерного товариства, згідно з наказом про створення відкритого акціонерного товариства (про перетворення державного підприємства) від 10.05.1996 року № 461-АТ продавець Регіональне відділення ФДМУ по Черкаській області передав відкритому акціонерному товариству ПМК-42, зокрема, гуртожиток, розташований за адресою м. Черкаси, просп. Хіміків, б. 10, вартістю 24712 грн. З огляду на зазначене, гуртожиток, розташований за адресою просп. Хіміків, б. 10 в м. Черкаси є власністю ВАТ ПМК - 42. 16.10. 2007 року на основі рішення правління ВАТ ПМК-42, за підписом голови правління ВАТ «Пересувна механізована колона № 42» [PERSON], йомуі видано ордер на житлову площу на право заняття з сімєю, житлової площі в гуртожитку ВАТ ПМК - 42 за адресою просп. Хіміків, 10, кімнати №№ 11,б/н кухн. загальною площею 38,6 кв.м., У відповідності до приписів Закону України «Про акціонерні товариства»діяльність ВАТ ПМК-42, яке було створене до набрання чинності цим Законом, було приведено у відповідність із вимогами цього Закону, шляхом зміни найменування акціонерного товариства з відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 42»на приватне акціонерне товариство «Пересувна механізована колона № 42». Слід зазначити ту обставину, що він проживає та користується вказаними вище кімнатами у вищезазначеному гуртожитку з 2007 року та сплачує всі комунальні платежі. Відповідно до довідки№56 від 14.11.12р ПрАТ «Пересувна механізована колона № 42»балансова вартість 1 кв.м. складає 108,00грн., загальна вартість кімнат складає 4168,80 грн. Відповідно до довідки № 57 від 14.11.2012 року кімнатам, які він займає, а саме №№ 11; б/н -кухня, присвоєно номери 11-25; 11-24. Відповідно до інвентаризаційної справи на домоволодіння № 10 по проспекту Хіміків м. Черкаси, загальна площа кімнат №№ 11-25; 11-24 складає 38,6 кв.м. Відповідно до положень ст. 9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»від 4 вересня 2008 року № 500-УІ (надалі - Закон України № 500- VI) врегульовано правові, майнові, економічні, соціальні, організаційні питання щодо забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які тривалий час на законних підставах проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей. Дія цього Закону поширюється на гуртожитки, що були включені до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) (ст. 1 Закону України № 500- VI). За змістом пунктів 1, 4 частини першої статті 3 Закону України № 500-УІ забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, здійснюється з дотриманням, зокрема, таких підходів: всі гуртожитки, на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність територіальних громад та гуртожитки, що були включені до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальних громад відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Частиною 2 ст. 4 Закону України № 500-УІ визначено, що громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що були включені до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади. Частинами 1 та 3 ст. 14 Закону України № 500-УІ імперативно визначено, що гуртожитки (як цілісні майнові комплекси), на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність відповідних територіальних громад та гуртожитки, що були включені до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальної громади за умови попередньої повної компенсації вартості гуртожитку або безоплатно, за умови згоди на це власника гуртожитку. Проте, за змістом пункту 6 частини першої ст. З Закону України № 500-УІ видатки, пов'язані з капітальним ремонтом гуртожитків (їх цілісних майнових комплексів), що передаються у власність територіальних громад згідно з цим Законом, здійснюються за рахунок, передбачених на це відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад, коштів державного та місцевих бюджетів, крім того за змістом ч. 5 ст. 14 Закону України № 500-УІ видатки, пов'язані з передачею гуртожитків у власність територіальних громад, здійснюються за рахунок передбачених на це відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад коштів державного та місцевих бюджетів. Слід звернути увагу шановного суду на ту обставину, що відповідно до вимог Закону України № 500-УІ ПрАТ «Пересувна механізована колона № 42»зверталось до Черкаської міської ради з клопотаннями про передачу гуртожитку за адресою просп. Хіміків, б. 10 в комунальну власність. Однак, дане питання обєктивно не може бути вирішеним через відсутність у відповідних бюджетах коштів, як на проведення капітального ремонту гуртожитку, так і на видатки, повязані з передачею гуртожитку у власність територіальної громади. Конституцією України, а саме статтею 47, визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України). В силу приписів ст.ст. 319, 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 року «Про ратифікацію Конвенціїпро захист прав і основних свобод людини 1950 року. Першого протоколу та протоколів їм 4,\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~7 та 11 до Конвенції», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Пунктом 5 частини 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»встановлено що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Пунктом 10 Додатка 2 до «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав»визначено, що рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, є правовстановлювальним документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 25 Закону України № 500-УІ визначено, що спори, пов'язані з порушенням житлових прав громадян, які вимушені проживати в гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону, незалежно від форми власності, розглядаються та вирішуються в судовому порядку, якому може передувати досудовий розгляд, що здійснюється відповідно до статті 26 цього Закону. Громадяни, які вважають, що їх житлові права чи житлові права членів їх сімей порушені, мають право для вирішення спорів звертатися безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, у такий спосіб, як визнання права. Таким чином задоволення судом моїх позовних вимог про визнання права власності на кімнати в гуртожитку є єдиним способом відновлення порушеного права на отримання у власність нерухомого майна. Просить визнати право власності на кім. №11-25, 11-24 загальною площею 38,6 кв.м в гуртожитку, розташованому в м. Черкаси, проспект Хіміків, 10. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, визнати за ним право власності на кімнати №№ 14-29, 14-30, 14-31, 14-1, 14-2 загальною площею 100,5 кв.м. гуртожитку за адресою: м. Черкаси, просп. Хіміків, буд. 10. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги позивача визнав, та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що станом на 01.04.1996 року на балансі ВАТ ПМК-42 знаходився гуртожиток, розташований за адресою: м. Черкаси, просп. Хіміків, буд. 10. Відповідно до Підтвердження права власності на будівлю (споруду або нежиле приміщення), передане до статутного фонду відкритого акціонерного товариства, згідно з наказом про створення відкритого акціонерного товариства (про перетворення державного підприємства) від 10.05.1996 року № 461-АТ продавець Регіональне відділення ФДМУ по Черкаській області передав відкритому акціонерному товариству ПМК-42, зокрема, гуртожиток, розташований за адресою: м. Черкаси, просп. Хіміків, буд. 10, вартістю 24712 грн. Судом достеменно встановлено, що 16.10.2007 року на основі рішення правління ВАТ ПМК-42 [PERSON] виданий ордер на житлову площу в гуртожитку ВАТ ПМК-42 за адресою: м. Черкаси, просп. Хіміків, буд. 10, к. №№ 14, 15, 16, приміщення 2-1, 2-2 загальною площею 100,5 кв.м. Відповідно до приписів Закону України «Про акціонерні товариства»діяльність ВАТ ПМК-42, яке було створене до набрання чинності цим Законом, було приведено у відповідність із вимогами цього Закону, шляхом зміни найменування акціонерного товариства з відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 42»на приватне акціонерне товариство «Пересувна механізована колона № 42». Відповідно до довідки №46 від 14.11.12р ПрАТ «Пересувна механізована колона № 42»балансова вартість кімнат №№ 14,15,16,44,45 площею 100,5 кв.м. складає 108.00 грн., загальна вартість кімнат складає 10854 грн. Відповідно до довідки № 47 від 14.11.2012 року кімнатам, які він займає, а саме №№ 14,15,16,44,45 присвоєно номери №№ 14-29, 14-30, 14-31, 14-1, 14-2 загальною площею 100,5 кв.м. Відповідно до інвентаризаційної справи на домоволодіння № 10 по проспекту Хіміків м Черкаси, загальна площа кімнат №№ 14-29, 14-30, 14-31, 14-1, 14-2 складає 100,5 кв.м. Відповідно до положень ст. 9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»від 4 вересня 2008 року № 500-VІ (надалі - Закон України № 500- VI) врегульовано правові, конституційного права на житло громадян, які тривалий час на законних підставах проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей. Дія цього Закону поширюється на гуртожитки, що були включені до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) (ст. 1 Закону України № 500-VI). За змістом пунктів 1, 4 частини першої статті 3 Закону України № 500-VІ забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, здійснюється з дотриманням, зокрема, таких підходів: всі гуртожитки, на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність територіальних громад та гуртожитки, що були включені до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальних громад відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Частиною 2 ст. 4 Закону України № 500-VІ визначено, що громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що були включені до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади. Частинами 1 та 3 ст. 14 Закону України № 500-VІ імперативно визначено, що гуртожитки (як цілісні майнові комплекси), на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність відповідних територіальних громад та гуртожитки, що були включені до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальної громади за умови попередньої повної компенсації вартості гуртожитку або безоплатно, за умови згоди на це власника гуртожитку. Проте, за змістом пункту 6 частини першої ст. З Закону України № 500-УІ видатки, пов'язані з капітальним ремонтом гуртожитків (їх цілісних майнових комплексів), що передаються у власність територіальних громад згідно з цим Законом, здійснюються за рахунок, передбачених на це відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад, коштів державного та місцевих бюджетів, крім того за змістом ч. 5 ст. 14 Закону України № 500-VІ видатки, пов'язані з передачею гуртожитків у власність територіальних громад, здійснюються за рахунок передбачених на це відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад коштів державного та місцевих бюджетів. Відповідно до вимог Закону України № 500-VІ ПрАТ «Пересувна механізована колона № 42»зверталось до Черкаської міської ради з клопотаннями про передачу гуртожитку за адресою: Черкаси, просп. Хіміків, буд. 10 в комунальну власність. Однак, дане питання об'єктивно не може бути вирішеним через відсутність у відповідних бюджетах коштів, як на проведення капітального ремонту гуртожитку, так і на видатки, пов'язані з передачею гуртожитку у власність територіальної громади. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає у гуртожитку за адресою: Черкаси, просп. Хіміків, буд. 10 з 2007 року, що підтверджується відповідною довідкою. Конституцією України, а саме статтею 47, визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України). В силу приписів ст.ст. 319, 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Пунктом 5 частини 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»встановлено що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Пунктом 10 Додатка 2 до «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав»визначено, що рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, є правовстановлювальним документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Outcome: approved