overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

20.11.2012 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що з відповідачкою по справі зареєстрували шлюб 05.06.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 95. Шлюб перший. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], 17.01.2008 року, який проживає разом з відповідачкою та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Крім того, позивач посилається на те, що з червня 2012 року вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Причиною розпаду сім*ї є те, що кожен має своєрідний характер, різні погляди на питання сімейного життя, через що в сім*ї виникали непорозуміння та сварки, нормальні відносини між сторонами відсутні, спільне господарство не ведеться. На примирення не згоден. В позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб, оскільки вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою неможливе. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу з відповідачкою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу з [PERSON] вважає, що сім*ю неможливо зберегти. Заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На думку суду, зберегти сімю неможливо, так як сторони припинили шлюбні відносини у червні 2012 року, проживають окремо, спільне господарство не ведеться, сімя розпалась остаточно. Спору про місце проживання дитини та поділ майна не мають. За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх неповнолітньої дитини. Виходячи з вищевикладеного, на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Вишнівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви до Ріпкинської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 09.05.2010 року. Позивач являється спадкоємцем після смерті матері, але своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Причину пропущення строку вважає поважною, оскільки пропустила строк у звязку з необізнаністю в діючому законодавстві. В судове засідання позивач не зявився, заявивши клопотання про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить його законним правам та інтересам. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

11 вересня 2012 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачки, в якому просять визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог позивачі вказували, що їм на праві спільної часткової власності належить вищевказане нерухоме майно. У вказаній квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON] В березні 2010 року шлюб між позивачем [PERSON] і відповідачкою був розірваний і з того часу вона виїхала до іншого помешкання, де постійно проживає, але добровільно вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі вона не бажає. Така обставина позбавляє позивачів належним чином володіти та розпоряджатися своєю власністю. В адресованій суду заяві позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача [PERSON], представником якого вона являється. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином, у звязку з чим, суд допустив заочний розгляд справи. Згідно акту, складеному комісією у складі представників Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області встановлено, що відповідачка [PERSON] за місцем реєстрації в [ADDRESS], не проживає з січня 2010 року та особистих речей не зберігає (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про право власності від 19.05.1997р. позивачам на праві спільної часткової власності належить квартира № 2, що розташована за адресою: Миколаївська область Жовтневий район с. Мішково-Погорілове вул. Карла Маркса, 11. (а.с.8). Аналізуючи викладені докази в сукупності, суд приходе до висновку, що відповідачка відсутня у квартирі № 2 в с. Мішково-Погорілове вул. Карла Маркса, 11 більш встановленого ст. 71 ЖК України строку без поважних причин і до теперішнього часу не предявляла позивачам ніяких вимог щодо користування приміщенням. На підставі викладеного, виходячи з положень ст.163 Житлового кодексу України, суд вважає можливим визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

Заявник [PERSON] 16.11.2012 року звернулась до суду з вказаною заявою, в якій вказувала, що 20.08.2008 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 7,87 га, яка знаходиться на території Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області. Спадкоємицею після померлого є [PERSON]. Отримати свідоцтво на спадкове майно неможливо у звязку з тим, що у свідоцтві про народження заявника прізвище батька записано «Доскоч» замість «Доскач». Тому заявник просить суд, встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт родинних відносин, що [PERSON] був батьком заявниці. У судовому засіданні представник заявника та заявник підтримали заяву, посилаючись на обставини викладені у ній. Представник заінтересованої особи подав до суду заяву в якій просив суд розглядати справу без участі представника, із вимогами заяви згідні. Заслухавши пояснення представника заявниці, заявниці, свідків по справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. По справі встановлено, що згідно свідоцтва про смерть 20 серпня 2008 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 133813 (а.с.8). Заявник має намір прийняти спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], але у свідоцтві про народження заявника прізвище батька записано «Доскоч» замість «Доскач» (а.с.6), що унеможливлює прийняття спадщини після [PERSON] . Факт того, що [PERSON] був батьком заявника, стверджується показами представника заявника, заявника, та показами свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Ст. 124 Конституції України визначає, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» згідно ст. 273 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Від встановлення такого факту залежить виникнення майнових прав заявника. Тому суд визнає вимоги заявників обґрунтованими, такими що ґрунтуються на законі, підтверджуються доказами по справі, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

КП теплових мереж ТернопільміськтеплокомуненергоТМР звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення з відповідачів на його користь 9\~539,19 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію та гарячу воду, посилаючись на те, що відповідачами невиконані зобовязання щодо своєчасної та повної оплати за надані їм послуги. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та з мотивів, викладених у ньому, просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомленні про день, час та місце розгляду справи, а тому, суд, на підставі ст.224 ЦПК України, розглядає справу у їх відсутності. Суд встановив наступні факти: Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають у [INFO], що підтверджується довідкою №348 від 02.04.2012 року, виданою ПП Наш дім. Із виписки з особовому рахунку про заборгованість за опалення і гаряче водопостачання від 28.05.2012 року слідує, що відповідачі не оплачували за надані їм послуги по забезпеченню житла тепловою енергією та гарячою водою за період з 1 вересня 2009 року по 1 травня 2012 року, що свідчить про те, що КП ТМ Тернопільмісктеплокомуненерго ТМР здійснює забезпечення житла, яке займають відповідачі, тепловою енергію та гарячою водою. Станом на 01.05.2012 року відповідачі заборгували позивачу 9 539 грн. 19 коп. за надані послуги. У відповідності до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послугиспоживачі зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Таким чином, у даному випадку мають місце порушення з вини відповідачів майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь КП ТМ Тернопільмісктеплокомуненерго ТМР 9\~539,19 грн. боргу за спожиту теплову енергію та гарячу воду. Понесені позивачем судові витрати покладаються на відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15.10.2010 року сторони зареєстрували свій шлюб. Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з січня 2011 року, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Спору стосовно розподілу майна та місця проживання дитини немає. В звязку з чим, позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], [INFO], зареєстрований 15.10.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 641. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. В звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, встановивши, що сімя фактично розпалася, спільне господарство не ведеться, примирення між сторонами не можливе, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

6 листопада 2012 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що в 2003 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання дитини, ухиляючись тим самим від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивачка позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, в зв'язку з чим, вона змушена звернутися до суду з позовом, та просить його задовольнити. В адресованій суду заяві позивачка підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, у судове засідання не зявилася. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій не заперечував в задоволенні позовних вимог та просив слухати справу за його відсутності. Згідно свідоцтва про народження сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. З довідки Галицинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, вбачається, що разом з позивачкою зареєстрований її син [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач є батьком дитини. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги щодо утримання не надає. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки та стягнути з відповідача на користь останньої аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 214 гривен 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON], в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудам за адресою: с.Іванівка, Чернігівського району та області, вул.Шевченка, 47/1, як за спадкоємицею за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 29.09.1995 року. В обґрунтування позову зазначив, що на цей будинок відсутні правовстановлюючі документи, а тому вона не може оформити спадщину. Прокурор та позивач в судовому засіданні позов підтримали посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач Іванівська сільська рада Чернігівського району справу просила розглянути без участі їх представника. Проти позову не заперечили. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив визнати за його матірю право власності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, справу просив розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи Чернігівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Заслухавши учасників та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно наданої копії свідоцтва про смерть /а.с.2/, [PERSON] помер 28 вересня 1995 року. Як зазначено в листі КП «Чернігівське РБТІ» будинок №47 в с.Іванівка Чернігівського району та області складається з двох квартир. Квартира 1 знаходиться в користуванні [PERSON], що складає 19/50 частини житлового будинку. Право власності на нього не зареєстроване. Відповідно до довідок Іванівської сільської ради Чернігівського району та області /а.с. 4, 5/ спірний будинок рахувався за [PERSON] з 09.09.1986 року по 29.09.1995 року. На день своєї смерті він був зареєстрованим в [INFO] та проживав разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON]. Позивач прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, оскільки проживала разом з ним. Згідно з погосподарськими книгами спірний будинок мав статус колгоспного двору. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України «Про власність», кожен з членів колгоспного двору мав рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України «Про власність» 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок, який відносився до цього колгоспного двору. Тобто, позивач після прийняття спадщини чоловіка стала власницею частини житлового будинку в якій вона проживає (квартира 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою до Першотравневого районного суду м. Чернівці про надання права на шлюб. Посилалася на те, що вона познайомилась із [PERSON]. На даний час вона вагітна та має намір народити дитину. В грудні 2012 року вони з [PERSON] подали до Відділу реєстрації актів громадського стану Чернівецького міського управління юстиції заяву. Однак, в реєстрації шлюбу їм було відмовлено, оскільки вона не досягла шлюбного віку та запропонували звернутися до суду. Зазначає, що вони кохають один одного та бажають створити сімю. Просила заяву задовольнити та надати їй право на шлюб з [PERSON] В судовому засіданні заявниця [PERSON] свою заяву підтримала та підтвердила викладені обставини. Просила задовольнити її в повному обсязі. [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву [PERSON] Зазначив, що він кохає [PERSON] Рішення про створення сімї ним прийнято свідомо та виважено. Бажає, щоб їхня дитина народилася в законному шлюбі. Під час розгляду справи [PERSON] підтримав заяву [PERSON] та просив її задовольнити. Представники зацікавлених осіб Відділу реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції та Служби у справах дітей та молоді ЧМР в судове засідання не зявилися. Надали заяви, в яких не заперечували проти задоволення заяви [PERSON] та просили розглянути справу без їх участі. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав: Так, судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася 06 листопада 1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження, а також копією паспорта громадянина України (а.с.3,9). [PERSON] народився 08 листопада 1990 року (а.с.4-7). Згідно довідки міського пологового будинку №1 від 29.11.2012 року [PERSON] знаходиться на восьмому тижні вагітності (а.с.8). У звязку із наведеною обставиною сторони, вирішили укласти шлюб, однак [PERSON] не досягла шлюбного віку для жінок, встановленого чинним законодавством України. Бажання укласти шлюб підтвердили в судовому засіданні заявниця [PERSON] та [PERSON] У відповідності до вимог ч.2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду, їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Оскільки судом з достовірністю встановлено, що укладення шлюбу буде відповідати інтересам сторін у справі, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання, вказавши, що вона навчається на третьому курсі Маріупольського ПДТУ на контрактній основі на денній формі навчання, тому не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання. Проживає разом з матірю, яка утримує її на власні кошти. Батько проживає окремо, у добровільному порядку матеріальну допомогу не надає, у звязку з чим вона просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання на період навчання в університеті у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Позивачка у судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивачки [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії IХ-НО №278893 від 21.05.1993 року. Згідно до довідки Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет»від 28.09.2012 року №696 позивачка [PERSON] є студенткою вищезазначеного університету з 01.09.2010 року. Навчається на контрактній основі, на денній формі навчання, тому не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання. Згідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З огляду на те, що позивачка навчається на денній формі навчання, не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання, виходячи з матеріального становища сторін, суд стягує з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання у Приазовському державному технічному університеті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

[PERSON] є власником будинковолодіння № 16 а по вул. Ворошилова в с. Будки Смілянського району. В цьому будинковолодінні крім нього зареєстровані [PERSON], [PERSON] Позивач звернувся в суд з позовом і просить визнати [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вони там з 30 липня 1998 року не проживають. Відповідачі в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що власником будинковолодіння № 16 а по вул. Ворошилова в с. Будки Смілянського району є позивач. В цьому будинковолодінні зареєстровані, але не проживають з 30 липня 1998 року [PERSON] та [PERSON] Це вбачається з акту обстеження будинковолодіння № 16 а по вул. Ворошилова в с. Будки Смілянського району та довідки Костянтинівської сільської ради від 15 листопада 2012 року. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідачі в будинковолодінні позивача не проживають більше шести місяців то, суд вважає, що вони втратили право користування жилим приміщенням цим будинковолодінням. З відповідачів підлягають стягненню в солідарному порядку на користь позивача і судові витрати в сумі 107 грн. 30 коп.

Outcome: approved