Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-05 00:00:00

Позивач 06 червня 2012 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вказаним позовом в якому згідно уточнень зазначив, що 25 жовтня 2011 року між ним та ФОП [PERSON] був укладений договір № 319 купівлі-продажу матеріалів, за яким відповідач зобов`язався виконати роботи по доставці та установці для позивача дверей. Вартість договору становила 11508 грн., а передплата 8000 грн., яка позивачем була сплачена, на підтвердження чого відповідач видав квитанцію від 25.10.2011 року. Відповідно до п. 2 договору, термін виконання робіт 22 календарних дня, тобто до 16.11.2011 року. Однак у встановлений строк робота відповідачем не була виконана. 22 грудня 2011 року позивач звернувся до відповідача з претензією, згідно якої просив повернути сплачені кошти в розмірі 8000 грн. в строк до 27.12.2011 року. До теперішнього часу відповідь на претензію не отримана, грошові кошти позивачу не повернуті. Відповідач повинен був закінчити роботи, що зазначені у договорі, у строк до 16.11.2011 року, але роботи і досі не виконані, та відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 3% вартості роботи за кожен день прострочення, що загалом складає 73 680 грн. Відповідно до домовленості з відповідачем, двері повинні бути встановлені до нового року як і закінчений ремонт в будинку. Внаслідок порушення умов договору, відповідач зірвав позивачу ремонт і позивач разом з родиною зустрічав новорічні свята у напіввідремонтованому будинку. Постійне турбування з приводу грошей завдають позивачу істотну моральну шкоду. Позивач просив стягнути з відповідача передплату у розмірі 8000 грн., пеню за весь час прострочення вартості роботи в розмірі 73 680 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., що загалом складає 86 680 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день і час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах. Встановлено, що 25 жовтня 2011 року між [PERSON] та фізичною особою підприємцем -[PERSON] був укладений договір № 319 купівлі-продажу матеріалів, згідно умов якого постачальник зобов`язався поставити матеріали, які вказані в бланку-заяві у строк 22 календарних дні, з моменту внесення передплати. Відповідно до п. 3.1. Договору загальна сума складає 11 508 грн. Відповідно до п. 3.3. Договору передплата становить 8000 грн. (а.с.4). Встановлено, що позивач на виконання умов договору сплатив передплату у розмірі 8000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 25 жовтня 2011 року (а.с.5 на звороті). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З укладеного між сторонами договору № 319, вбачається, що замовлені матеріали повинні були бути доставлені в строк до 16.11.2011 року. Однак, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено в ході судового розгляду справи, поставка матеріалів так і не відбулася, а [PERSON] на день розгляду справи в суді ухиляється від взятих на себе зобов`язань. Встановлено, що позивач звертався до відповідача з письмовою претензією з приводу розірвання договору та повернення грошей, однак відповідач ухиляється від взятих на себе зобов`язань (а.с.6). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Отже, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути передплату у розмірі 8000 грн. на користь позивача у зв`язку з невиконанням умов договору та позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В силу ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Зважаючи на те, що до теперішнього часу матеріали знаходяться у відповідача, останній ухиляється від взятих на себе зобов`язань, суд вважає за можливе задовольнити також вимоги щодо сплати неустойки. Разом з тим до розрахунків позивача суд ставиться критично, оскільки відповідно до п. 4.1 договору № 319, постачальник несе відповідальність у розмірі 1% від вартості матеріалів, які не були доставлені в строк. Оскільки відповідачем не виконані умови договору № 319, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань в розмірі 3533,57 грн., з розрахунку 11508 грн. (вартість договору) * 1 % * 307 (за період з 17 листопада 2011 року по 18 вересня 2012 року). Разом з тим, вимоги позивача про стягнення моральної шкоди суд вважає такими, що не підлягають задоволенню з тих підстав, що ці позовні вимоги ним не доведені, крім того у відповідності з положенням п.5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», право на відшкодування моральної шкоди виникає лише у випадку заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Так, в силу ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] матеріальних збитків, а саме, суми передплати за договором № 319 в розмірі 8000 грн. та штрафних санкцій в розмірі 3533, 57 грн., що загалом складає 11533,57 грн. законні, обгрунтованті та такі, що підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при подачі позову, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 214,60 грн. та на користь держави.

Outcome: partial