Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 01.01.2012 між нею і відповідачами укладено попередній договір про намір укласти в майбутньому до 12.02.2012 договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], за яким позивачка передала [PERSON] і [PERSON] аванс по 8060 грн. кожному, а загалом 16120 грн., що еквівалентно 2000 доларів США. Відповідачі не виконали умов попереднього договору, а саме у призначений час не надали необхідні документи для укладення договору купівлі-продажу, в звязку з чим позивачка просить стягнути з відповідачів суму авансу та штрафу, зобовязати їх виконати умови попереднього договору щодо продажу квартири та стягнути з останніх судові витрати. В суді позивачка на задоволенні позову наполягла, дала пояснення відповідно до викладених в ньому обставин, просила винести заочне рішення за відсутності відповідачів. Відповідачі до суду не зявились, про дату і час слухання справи сповіщались належним чином, що, враховуючи заяву позивачки, дає змогу розглянути справу за їх відсутності з винесенням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. 01.02.2012 між подружжям [PERSON] і [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого укладений попередній договір, за яким сторони зобовязались в строк до 17:00 години 12.02.2012 укласти договір купівлі-продажу квартири № 105, розташованої в м. Харкові по вул. Героїв Праці, 28-Б (далі Основний договір) за суму у гривнях, що еквівалентна 40000 доларів США по курсу НБУ на момент укладення основного договору (а.с. 7). Згідно п. 2.4 попереднього договору майбутні продавці зобовязуються знятись з реєстраційного обліку з квартири, а також сплатити комунальні послуги та інші обовязкові платежі за користування квартирою протягом семи днів з моменту оформлення Основного договору і надати майбутньому покупцю довідки про відсутність заборгованостей та квитанції про сплату грошей за квартиру станом на 01.02.2012. Пунктом 2.5. попереднього договору передбачено, що майбутні продавці зобовязуються до моменту оформлення основного договору зібрати усі необхідні документи для продажу квартири за свої кошти, в тому числі одержати в бюро технічної інвентаризації Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, одержати Звіт про експертну вартість квартири, довідку з ЖЕКу про склад сімї та зареєстрованих осіб в квартирі. Відповідно до п. 3.1. попереднього договору для виконання майбутніми продавцями зобовязань, вказаних в п. 2.4., 2.5. попереднього договору, майбутній покупець передає, а майбутні продавці приймають в рівних частинах кожний,в рахунок сплати за квартиру суму авансу в розмірі 16120 грн., що еквівалентно 2000 доларів США. Як зазначено в п. 4.4.2. попереднього договору майбутні продавці зобовязані в разі невиконання або неналежного будь-якого з прийнятих на себе зобовязань повернути отримані гроші, сплатити штраф, а також відшкодувати в повному обсязі збитки, завдані майбутньому покупцеві невиконанням або неналежним виконанням зобовязань. Розмір штрафу, про який йдеться в п. 4.4.2. попереднього договору, становить 100% авансу, що закріплено в п. 5.1. попереднього договору. Як вбачається з наданих суду документів 12.02.2012 тобто в день, визначений сторонами для укладення договору купівлі-продажу квартири, позивачка була присутня на робочому місці нотаріуса, де згідно п. 2.7 попереднього договору повинно було відбутись укладення Основного договору. Окрім визначення цього місця заздалегідь, позивачка нагадала майбутнім продавцям про угоду, що намітилась (а.с. 8-10). Допитана в якості свідка нотаріус [PERSON] показала, що 12.02.2012 відповідно до умов попереднього договору, укладеного між сторонами 01.01.2012, позивачка зявилась до її офісу о 16:30 годині з наміром укласти Основний договір. В 16 годин 55 хвилин зявились відповідачі, які в грубій формі вимагали від неї видачі свідоцтва про підтвердження їх явки, проте ніяких намірів на укладення договору не виявляли, необхідних документів не надавали. Після прохання сплатити державне мито за видачу свідоцтва, відповідач вийшли з її офісу. З погляду на те, що відповідачі не виявили бажання укладати Основний договір вона закрила офіс і пішла додому. Згідно ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Абзац 4 ч. 1 зазначеної статті передбачає, що попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України. Стаття 546 ЦК України встановлює, що виконання зобовязання може забезпечуватися, окрім іншого, неустойкою, завдатком. Частина 2 вказаної статті передбачає, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання. Аналізуючи зазначені норми закону, беручи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивачкою дотримані всі умови попереднього договору, а відповідачами, навпаки, його умови не дотримані і взяті на себе зобовязання не виконанні. Доказів того, що зобовязання невиконанні відповідачами не з їх вини, суду не надано. Тобто, позовні вимоги про стягнення з відповідачів суми авансу та штрафу є цілком обґрунтованими, проте безпідставними є вимоги про стягнення спричинених збитків в розмірі 96,16 грн., які складаються з витрат позивачки на запрошення відповідачів для укладення Основного договору, так як такі витрати не передбачені попереднім договором і є винятково ініціативою позивачки. Окрім того, не можуть бути задоволені і вимоги про зобовязання відповідачів продати [PERSON] спірну квартиру, бо це суперечить як положенням ч. 3 ст. 635 ЦК України, згідно якого зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення і ч. 3 ст. 203 ЦК України щодо вільного волевиявлення учасника правочину, так і загальним засадам цивільного законодавства (ст. 3 ЦК України). Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial