Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 08 вересня 2007 року та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що вони з грудня 2012 року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо із-за втрати почуттів любові та поваги через різні погляди на життя, сварки та скандали з цього приводу. На даний час у кожного з сторін своє життя, миритись не бажає. Просить шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 350 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки домовленості щодо добровільної сплати аліментів між ними не досягнуто. В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги в частині стягнення аліментів та просить стягнути їх в частковому виразі, а саме в розмірі1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується розірвання шлюбу, то позов в цій частині підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів у частковому виразі, а саме в розмірі1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи позивача та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 вересня 2007 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.5). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню дитину, доньку, [PERSON], [INFO]. Сторони з грудня 2012 року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розладу є втрата почуттів поваги та любові через різні погляди на життя. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім"ї суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст..180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно цих вимог судом встановлено, що відповідач працює директором ПП «Консультатн Центр», має постійний дохід, інших дітей чи непрацездатних членів сім»ї на утриманні немає. Позивач, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Виходячи з матеріального становища відповідача, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини в частці від доходу, а саме в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 квітня 2013 року, тобто з моменту подачі заяви до суду. Також з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 229,40 гривень

Outcome: approved