Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

В серпні 2012 року позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визначення часток у спільному майні, визначення порядку користування жилим приміщенням, поділ спільного майна. Посилалися на те, що квартира [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Дана квартира складається з трьох жилих кімнат площею 11,00 кв.м., 17,00 кв.м., 12,20 кв.м., кухні площею 9,20 кв.м., ванної кімнати площею 2,80 кв.м., вбиральні площею 1,40 кв.м., коридору площею 12,30 кв.м., комори площею 0,70 кв.м. та 0,80 кв.м., а всього загальною площею 69,90 кв.м., в тому числі житловою 40,20 кв.м. Ринкова вартість квартири становить 461000 грн. Просять визначити частки квартири за кожним із співвласників, припинити право спільної сумісної власності та встановити наступний порядок користування квартирою: [PERSON] та [PERSON] виділити кімнату площею 17,00 кв.м., [PERSON] кімнату площею 11,00 кв.м., [PERSON] кімнату площею 12,20 кв.м. Всі решта приміщення залишити в спільному користуванні співвласників квартири. Просять стягнути з відповідача на їх користь грошову компенсацію за різницю в частках в сумі 14179,54 грн. Також позивачка [PERSON] посилалася на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Вона своїми власними силами провела євроремонт в квартирі на 18000 доларів США, що в гривневому еквіваленті дорівнює 144000 грн., а тому просила з відповідача на її користь стягнути грошову компенсацію за ремонт в сумі 36\~000 грн. Крім цього, позивачка [PERSON] посилалася на те, що в період шлюбу з відповідачем вони придбали цегельний гараж №173 у товаристві власників індивідуальних гаражів №17 по вул..Сторожинецькій, 121-в в м.Чернівці вартістю 15\~000 грн., на земельній ділянці №79 площею 0,06016 га в садівничому товаристві Трембітав районі вул..Димківської в м.Чернівці побудований садовий будинок площею 89,90 кв.м. вартістю 177\~000 грн.; наприкінці 2008 року початку 2009 року вона вклала свої кошти в сумі 11\~200 грн. на газифікацію садового будинку. Просила поділити спільне майно подружжя відповідачу виділити цегляний гараж, стягнувши на її користь грошову компенсацію за Ѕ частину гаража в сумі 7500 грн.; виділити відповідачу садовий будинок в садівничому товаристві Трембіта, стягнувши на її користь грошову компенсацію в сумі 99700 грн., припинити її право власності на спірний гараж та садовий будинок. Позивачка [PERSON] посилалася на те, що наприкінці 2008 року початку 2009 року в садівничому товаристві Трембітапроводилися роботи по газифікації і вона внесла свої кошти в сумі 11200 грн. Просила врахувати ці кошти і відійти від рівності часток при поділі садового будинку. В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали та підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач та його представник позов визнали частково. Відповідач згідний щоб йому виділили в користування житлову кімнату площею 11,00 кв.м. в квартирі [ADDRESS]; згідний виплатити позивачці [PERSON] грошову компенсацію за спірний гараж. В іншій частині позовних вимог просили відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане органом приватизації 25 грудня 1997 року. Дана квартира згідно технічного паспорту складається з трьох жилих кімнат площею 11,00 кв.м., 17,00 кв.м., 12,20 кв.м., кухні площею 9,20 кв.м., ванної кімнати площею 2,80 кв.м., вбиральні площею 1,40 кв.м., коридору площею 12,30 кв.м., комори площею 0,70 кв.м. та 0,80 кв.м., а всього загальною площею 69,90 кв.м., в тому числі житловою 40,20 кв.м. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, одним з яких є припинення правовідношення. Згідно зі ст.4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Таким чином, суд вважає за можливе визначити частки кожного із сторін по ј частині в спірній квартирі та припинити право спільної сумісної власності на квартиру. Відповідно до ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З технічного паспорту вбачається, що квартира знаходиться на 5 поверсі 5-поверхового будинку, а тому поділу в натурі на чотири ізольовані частини вона не підлягає. З огляду на наведене, суд вважає можливим установити порядок користування відокремленими приміщеннями в спірній квартирі, залишивши окремі підсобні приміщення у спільному користуванні співвласників. Суд вважає, що слід визначити порядок користування квартирою, при цьому [PERSON] та позивачці [PERSON] виділити в користування кімнату площею 17,00 кв.м., позивачу [PERSON] виділити в користування кімнату площею 11,00 кв.м., відповідачу [PERSON] виділити в користування кімнату площею 12,20 кв.м. Кухню площею 9,20 кв.м., ванну кімнату площею 2,80 кв.м., вбиральню площею 1,40 кв.м., коридор площею 12,30 кв.м., комори площею 0,70 кв.м. та 0,80 кв.м. залишити в спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Такий порядок користування, на думку суду, не буде порушувати законні права та інтереси сторін. Позовні вимоги позивачів про стягнення з відповідача на їх користь грошової компенсації за різницю у вартості їх часток, а саме 14179,54 грн. задоволенню не підлягають, оскільки суд визначає що частки сторін є рівними і встановлює лише порядок користування квартирою. Грошова компенсацію за різницю в частках стягується лише при реальному поділі майна в натурі. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача вартості витрат на ремонт квартири також задоволенню не підлягають, оскільки ремонт квартири, яка знаходилась у спільній сумісній власності сторін позивачка [PERSON] повинна була проводити за згодою всіх співвласників. Відповідно до вимог ч.2 ст.369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх вспіввласників. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні не довела належними та допустимими доказами обставини, що між сторонами було досягнуто угоди про проведення ремонтних робіт і відповідач [PERSON] дав свою згоду. Також суд враховує той факт, що позивачка дані ремонтні роботи проводила, як зазначено в позовній заяві, в 2008 році, тобто в період перебування в шлюбі з відповідачем [PERSON] Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.10.1983 по 30.08.2010 року. В період спільного проживання ними був придбаний гараж №173 в товаристві власників індивідуальних гаражів №17. Ця обставина підтверджується довідкою голови Товариства власників індивідуальних гаражів №17, з якої вбачається, що [PERSON] є членом товариства з 1995 року та власником споруди гаража №173. Крім цього, в період перебування в шлюбі сторони побудували садовий (дачний) будинок у садівничому товаристві Трембіта. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Судом встановлено, що спірний гараж та садовий будинок є неподільними речами. Позивачка в своїй позовній заяві просить залишити їх у власності відповідача, стягнувши з нього на її користь грошову компенсацію за Ѕ частину цього майна. Проте суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, із визначенням часток подружжя [PERSON] в цьому майні. При цьому суд виходить з наступного. Відповідно до п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжявирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Оскільки як гараж, так і садовий будинок є речами неподільними, відповідач [PERSON] не вніс на депозитний рахунок грошову компенсацію і не погоджується її сплачувати по причині відсутності коштів, то суд вважає, що слід визначити частки позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] в цьому майні по Ѕ частці. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки [PERSON] витрат з проведення газопроводу у садівничому товаристві, то вони задоволенню не підлягають, оскільки ці роботи проводилися тоді, коли сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: partial