Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-23 00:00:00

У лютому 2012 року ПАТ КБ „Надра звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 17 вересня 2007р. між ВАТ КБ „Надра, правонаступником якого є ПАТ КБ „Надра, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 08/09/2007 980 К-2065, згідно з умовами якого банк надав кредит на споживчі цілі на загальну суму 12\~000 гривень строком до 16 вересня 2009р. з нарахуванням відсотків із розрахунку 2,8 % на місяць. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Відповідно до п.2.3.1, п.2.3.2 Кредитного договору позичальник зобовязався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки до 15 числа кожного поточного місяця, при цьому щомісячний платіж повинен складати суму не меншу, ніж зазначена в п.2.3.1 кредитного договору. Проте вказані зобовязання за кредитним договором відповідачем не виконуються. Внаслідок чого станом на 18.04.2011р. заборгованість за кредитним договором становить 12148,03 гривень, з яких: непогашений кредит- 5195,39 гривень, несплачені відсотки- 3827,60 гривень, несплачена пеня за прострочення строків виконання зобовязань- 2765,04 гривень; несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу- 360 гривень. Посилаючись на наведене, просили стягнути з відповідача суму кредитної заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причини неявки до суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що 17 вересня 2007р. між сторонами у справі був укладений кредитний договір № 08/09/2007 980 К-2065, згідно з умовами якого банк надав відповідачці кредит на споживчі цілі на загальну суму 12\~000 гривень строком до 16 вересня 2009р. з нарахуванням відсотків із розрахунку 2,8 % на місяць. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Відповідно до п.2.3.1, п.2.3.2 Кредитного договору позичальник зобовязався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки до 15 числа кожного поточного місяця, при цьому щомісячний платіж повинен складати суму не меншу, ніж зазначена в п.2.3.1 кредитного договору, тобто 707, 40 гривень. Пунктом 4.1 Кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, а також у випадку прострочення строку виконання зобовязань в строк, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. А пунктами 4.2 та 4.3 договору передбачені випадки стягнення штрафу за невиконання умов кредитного договору. Зобовязання за кредитним договором щодо погашення кредиту та сплати відсотків відповідачем не виконується і станом на 18.04.2011р. заборгованість перед банком, відповідно до наданого позивачем розрахунку, становить 12 148,03 гривень, з яких: непогашений кредит- 5195,39 гривень, несплачені відсотки- 3827,60 гривень, несплачена пеня за прострочення строків виконання зобовязань- 2765,04 гривень; несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу- 360 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530, 611 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином у строк, встановлений у договорі, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, у звязку з чим, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і витрати по сплаті судового збору в сумі 214, 60 гривень.

Outcome: approved