Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача кредитної спілки "Довіра" про стягнення коштів, посилаючись на те, що між нею та відповідачем укладено договори про залучення внеску членів кредитної спілки: від 7 вересня 2010 року №100/3а, від 16 листопада 2011 року №109/2, від 21 лютого 2012 року №100/3, від 15 квітня 2012 року №100/4, відповідно до умов яких від неї, як члена кредитної спілки, прийнято вклади на депозитний рахунок в сумі, відповідно, 20000 грн., 15000 грн., 15000 грн. та 30000 грн. з нарахуванням 20 % річних за користування внеском терміном на один рік. 31 липня 2012 року вона звернулася до відповідача з заявами, в яких просила по договору від 7 вересня 2010 року повернути суму вкладу у звязку з закінченням строку дії договору, а інші три договори просила розірвати та повернути вклади та нараховані відсотки. За рішенням правління три останні договори розірвані і дано дозвіл на повернення усієї суми вкладів з нарахованими процентами за користування коштами. Однак виконати рішення правління відповідач не бажає, посилається на відсутність коштів. Тому просить стягнути з відповідача 80 000 грн., які внесені нею як депозитний вклад та 5072,89 грн. нарахованих станом на 1 жовтня 2012 року процентів за користування коштами, а також стягнути судові витрати. Позивач [PERSON], будучи присутньою в судовому засідання, позов підтримала, просить задовольнити позов з підстав наведених в позовній заяві і додатково пояснила, що 16 листопада 2012 року вона також подала заяву до кредитної спілки про вихід з членів спілки. Заява її задоволена. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що кредитна спілка на даний час переживає важкі часи. У звязку з так званою фінансовою кризою в державі, члени кредитної спілки масово почали подавати заяви про повернення внесків. Інші члени спілки, які взяли кредити, вчасно їх не повертають. За таких обставин він неодноразово просив позивача продовжити строк договорів, однак та відмовляється. Правління спілки не може заперечити щодо виходу члена з спілки і заперечити щодо повернення внесених вкладів, а тому заяви позивача були рішенням правління кредитної спілки задоволені. Однак, через важкий фінансовий стан у діяльності спілки, кошти виплати не може. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Між [PERSON] та відповідачем кредитною спілкою «Довіра»в особі голови правління [PERSON] 7 вересня 2010 року був укладений договір про залучення внеску членів кредитної спілки №100/3а (далі по тексту Договір), відповідно до якого позивач внесла внесок (вклад), а кредитна спілка «Довіра»прийняла внесок на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 20000 грн. з нарахуванням 20 % річних, та терміном дії один рік. 16 листопада 2011 року між сторонами був укладений аналогічний Договір №109/2, відповідно до якого позивач внесла внесок (вклад), а кредитна спілка «Довіра»прийняла внесок на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 15000 грн. з нарахуванням 20 % річних, та терміном дії один рік. 21 лютого 2012 року між сторонами укладений такий же Договір №100/3, відповідно до якого позивач внесла внесок (вклад), а кредитна спілка «Довіра»прийняла внесок на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 15000 грн. з нарахуванням 20 % річних, та терміном дії один рік. 15 квітня 2012 року між сторонами укладений той же Договір №100/4, відповідно до якого позивач внесла внесок (вклад), а кредитна спілка «Довіра»прийняла внесок на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 20000 грн. з нарахуванням 20 % річних, та терміном дії один рік. Умови зазначені у вищевказаних Договорах є ідентичними. На виконання умов Договорів позивач передала кредитній спілці, відповідно, 20, 15, 15 та 30 тисяч гривень. 31 липня 2012 року позивач подала до кредитної спілки заяву про повернення коштів по договору від 7 вересня 2010 року та заяву про дострокове розірвання договорів від 16 листопада 2011 року, 21 лютого та 15 квітня 2012 року на підставі пункту 4.1 Договору. В листах від 30 серпня 2012 року №№ 29,30 кредитна спілка повідомила, що заява позивача розглянута на засіданні правління кредитної спілка «Довіра», правління кредитної спілки «Довіра»дає згоду на розірвання Договорів. Одночасно, в зазначених листах кредитна спілка висловила прохання до позивача продовжити договори ще на один рік та застерегла, що в іншому разі кошти позивачу будуть повернуті в 2013 році. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки»кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 11 цього Закону члени кредитної спілки мають право, зокрема, одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки. Пунктом 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки»передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту в процесі господарської діяльності вправі залучати на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності (ч.1 ст. 23 Закону). Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 23 зазначеного Закону кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в ч.1 цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до ч. 7 ст. 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Частина 7 ст. 10 Закону передбачає, що повернення обов'язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Виходячи з положень ст. ст. 626-629, 631 ЦК України укладені сторонами Договори є цивільно-правовими угодами, в яких сторони на власний розсуд визначили зміст їх прав і обовязків, які є обовязковими до виконання сторонами протягом строку, визначеного договором. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зважаючи на наведене суд не бере до уваги посилання відповідача на важке фінансове становище кредитної спілки «Довіра», як на підставу неповернення депозитних вкладів, оскільки права, визначені Конституцією України, не можуть бути обмежені, а порушене право позивача підлягає захисту. Щодо вимог позивача про розірвання вищезазначених Договорів, суд вважає за необхідне вказати на наступне. П. 2.1 Договорів передбачено, що сторони мають право розірвати договір у відповідності з чинним законодавством та з урахуванням умов договору. Відповідно до ст. ст. 651, 653 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін. За рішенням суду, відповідно до ст.651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. За рішенням правління кредитної спілки остання погодила заяву позивача про розірвання Договір та заяву про вихід позивача з членів кредитної спілки. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про розірвання договорів. Судові витрати по справі в сумі 850,73 грн. сплаченого позивачем судового збору та 1000 грн. витрат на правову допомогу слід стягнути з відповідача в користь позивача. На підставі ст.ст.16,509,510,526,530,536,610,1058-1061 ЦК України,

Outcome: partial