Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-23 00:00:00

31.10.2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ЗАТ СК «Інгострах»про стягнення страхових виплат згідно договору страхування укладеного 16.08.2006 року в сумі 30 000 гривень. Свої позовні вимоги позивач аргументував тим, що 16 серпня 2006 року ним з відповідачем (ЗАТ СК «Інгострах») був укладений договір страхування наземного транспорту №NKN 1AU00017377, підставою укладення якого став цільовий кредит на суму 9234,00 доларі США на придбання автомобіля ВАЗ 21093. Після настання страхового випадку відповідач відмовив йому в видачі страхового відшкодування чим істотно порушив умови договору. Позивач та його представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні уточнили свої позовні вимоги та просили стягнути з відповідача 37513 гривень страхової виплати та 1050 гривень за проведення незалежної товарної оцінки вартості матеріального збитку заподіяного власникові колісного транспортного засобу. Уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, натомість направив до суду заперечення проти позову в якому позовні вимоги позивача не визнавав та посилався на об'єктивність винесення ним рішення про відмову позивачу у виплаті страхового випадку. Третя сторона без самостійних позовних вимог щодо предмету спору ПАТ КБ «Приват Банк»в судове засідання не направила свого представника та не надіслала суду ніяких заяв чи заперечень. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Відповідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом достовірно встановлено, що між позивачем [PERSON] та ЗАТ СК «Інгострах»16 серпня 2006 року було укладеного договір страхування наземного транспорту №NKN 1AU00017377. Підставою укладення якого став цільовий кредит на суму 9234,00 доларі США на придбання автомобіля ВАЗ 21093. Згідно ст.16 ЗУ «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Так відповідно п.5.1 договору, об'єктом страхування стали майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, тобто автомобілем ВАЗ 21093, 2006 року випуску, договірна сума страхування якого склала 36070 гривень. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язувався при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у строки та в порядку передбаченому Правилами страхування та умовами здійснення страхового відшкодування. Так, 22.10.2008 року позивачем його автомобіль [NUMBER] був залишений на станції технічного обслуговування, яка розташована в [ADDRESS] та яка належить ПП [PERSON]. Того ж дня, ввечері, близько 20 години, працівник СТО, [PERSON] незаконно заволодівши автомобілем позивача та рухаючись в напрямку м.Миколаєва біля села Єфремівка скоїв ДТП. Від отриманих травм [PERSON] загинув на місці, а автомобіль позивача отримав значні механічні пошкодження після яких не був придатним до подальшої експлуатації як транспортний засіб. З приводу незаконного заволодіння транспортним засобом слідчим Новобузького РВ УМВС України в Миколаївській області 07 червня 2011 року була порушена кримінальна справа за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом [PERSON] за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.289 КК України. 25 липня 2011 року позивач звернувся до відповідача з письмовим проханням про виплату страхового випадку згідного договору страхування наземного транспорту №NKN 1AU00017377. 15 серпня 2011 року відповідач відмовив позивачеві у виплаті страховки. Так у своєму листі відповідач наголошував на тому, що позивачем були істотно порушені умови договору страхування, а саме п.16.3 договору за яким не визнається страховим випадком втрата, знищення або пошкодження ТЗ, яке сталося внаслідок проведення ремонту ТЗ, його огляду або консервації, а також після передачі ТЗ третім особам для виконання цих робіт. Аналогічні заперечення відповідач направив і до суду. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Суд вивчивши матеріали справи в їх сукупності та дослідивши умови договору страхування дійшов висновку про те, що відповідачем незаконно (в порушення умов договору) було відмовлено у виплаті позивачу страхових сум, адже позивач не порушував умов договору так як автомобіль [NUMBER] був пошкодженим не в наслідок ремонту ТЗ, а в результаті незаконного заволодіння ним (угону) третьою особою. Але, на ряду з вищевикладеним суд знаходить за необхідне задовольнити позов позивача частково на суму 28800 гривень, що є сумою матеріального збитку завданого власнику (позивачу) від пошкодження досліджуваного КТЗ, в ДТП що мало місце 22.10.2008 року - згідно висновку про незалежну товарну оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власникові КТЗ (колісного транспортного засобу ВАЗ 2109 н/з [NUMBER]). Оскільки позов позивача задовольняється, то суд у відповідності ст.88 ЦПК України знаходить за можливе стягнути з відповідача і суму затрачену позивачем на проведення незалежної товарної оцінки вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу.

Outcome: partial