Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-22 00:00:00

26.02.2013 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, згідно якого просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму основного боргу у розмірі 2\~ 317\~ 100,00 грн. та судові витрати у розмірі 3\~ 441,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.06.2011р. між сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 400\~ 000,00 грн. Протягом 2012р. між сторонами досягнуто угоди щодо зменшення боргу на суму 110\~ 000,00 доларів США, про що була складено розписку. Однак, відповідач грошові кошти у розмірі 290\~ 000,00 доларів США не повернув, в звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду. В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку судового засідання від представника надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та слухати справу у його відсутність. Відповідач через канцелярію суду 22.04.2013р., надав заяву згідно якої визнав позовні вимоги про стягнення з нього 2\~ 317\~ 100,00 грн., проти ухвалення рішення за його відсутності не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що 15 червня 2011 року сторони по спору уклали договори позики, за яким [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 400\~ 000,00 доларів США. Укладення та істотні умови договору позики підтверджуються копією письмової розписки /а.с.8/. Протягом 2012 року між сторонами досягнуто угоди про зменшення боргу на суму 110\~ 000,00 доларів США, та 17.12.2012р. позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено лист-вимогу про повернення залишку коштів, а саме 290\~ 000,00 доларів США /а.с. 9/. У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. [PERSON] позику не повертає. Станом на 26.02.2013р. борг по поверненню позики склав 290\~ 000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 2\~ 317\~ 100,00 гривень. Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу, тому з нього на користь [PERSON] слід примусово стягнути грошові кошти у розмірі 2\~ 317\~ 100,00 гривень. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.04.2013р. та ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 18.04.2013р., з метою забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності [PERSON], а саме: зерносховище, інв. № 0111, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Сошників, вул. Стрімка, 9; зерносклад, інв. № 0107, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Сошників, вул. Стрімка, 9А; будівля ОВБ, інв. № 0106, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Сошників, вул. Стрімка, 10; зерносклад фуражний, інв. №0108, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Сошників, вул.Стрмка, 13А; та ? частину квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 154 п. 3 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Враховуючи, що розгляд справи завершено, підлягають скасуванню заходи про забезпечення позову. Крім того, у відповідності до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Згідно з ч.1 ст.88 цього ж Кодексу стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved