Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], 3-ті особи [PERSON], ВГІРФО Ленінського РВ УМВС України в Запорізькій області про звернення стягнення на предмет іпотеки, у якому вказує, що відповідно до укладеного договору № ZPD0GI0000003996 від 11.03.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 181800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.03.2028 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та понесення витрат по сплаті податків та інших обовязкових платежів з цих коштів. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 28.08.2012 року має заборгованість, яка складає 563105,20 грн., з яких сума заборгованості за кредитом 181195,57 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 196894,22 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором 185015,41 грн. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] 11.03.2008 року уклали договір іпотеки № ZPD0GI0000003996, відповідно до умов якого, відповідач як іпотекодавець передав банку як іпотекодежателю, в іпотеку, будинок №43 по вул. Талаліхіна у м. Запоріжжі, а також земельну ділянку загальною площею 0,1500га, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Талаліхіна, буд.43, які належать [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 252500,00 грн. Оскільки позичальник [PERSON] належним чином не виконує прийняті на себе зобовязання, має заборгованість на суму 563105,20 грн. позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки будинок загальною площею 57,80 кв.м., житловою площею 30,20 кв.м. та земельну ділянку загальною площею 0,1500га, які розташовані за адресою м. Запоріжжя, вул. Талаліхіна, будинок №43, які належать відповідачу [PERSON] на праві приватної власності, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення позивачем всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Також позивач просить суд виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та\\або проживають у [INFO], що є предметом іпотеки, зі зняттям реєстраційного обліку у органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимог підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та треті особи у судове засідання не зявились про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, заперечень на позов не надали, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не звертались, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525,526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом установлено, що 11.03.2008 року відповідно до кредитного договору № ZPD0GI0000003996 [PERSON] отримав кредит у розмірі 181800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.03.2028 року. Кредитор свої зобовязання по договору виконав у повному обсязі і видав позичальнику 181800,00 грн. Позичальник належним чином свої обовязки не виконує і не здійснює погашення кредиту у встановлені договором строки, у звязку з чим, станом на станом на 28.08.2012 року має заборгованість, яка складає 563105,20 грн., з яких сума заборгованості за кредитом 181195,57 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 196894,22 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором 185015,41 грн. Ст. 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Таким чином, суд приходить до висновку, що позичальник неналежним чином виконує умови кредитного договору, порушує порядок погашення кредиту. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON], ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] 11.03.2008 року уклали договір іпотеки № ZPD0GI0000003996, відповідно до умов якого, відповідач як іпотекодавець передав банку як іпотекодежателю, в іпотеку, будинок №43 по вул. Талаліхіна у м. Запоріжжі, а також земельну ділянку загальною площею 0,1500га, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Талаліхіна, буд.43, які належать [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину. Згідно ч.1 ст. 33 Закону України Про іпотеку та умов Договору іпотеки, зокрема п.11 іпотекодержатель, має право достроково звернути стягнення на предмет застави у разі порушення іпотекодавцями обов'язків установлених договором. Згідно п.1.3.1 Іпотечного договору від 11.03.2008 року заставна вартість іпотечного майна на момент його передачі в іпотеку за згодою сторін складала 252\~ 500,00 грн., що є сумою, яка частково погасить заборгованість за кредитним договором. Ч.3 ст. 33 Закону України Про іпотеку передбачає, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. Ст. 39 Закону України Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Відповідно до приписів Закону України Про іпотеку за рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки іпотекодержатель задовольняє свої вимоги. У випадку якщо після реалізації предмета іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя залишилися кошти, вони повертаються іпотекодавцю. Згідно з ч.2 ст.39 Закону України Про іпотеку одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч.1 ст. 40 ЗУ Про іпотеку та ст.109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені ПАТ КБ ПриватБанк позовні вимоги є законними та обгрунтованими, доведені належними і допустимими доказами, а отже, підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, на користь ПАТ ПриватБанк з відповідача підлягають стягненню судові витрати у сумі 3540,90 грн.

Outcome: approved