Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-29 00:00:00

У листопаді 2012 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просять визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В наступному позивач уточнила позовні вимоги та просила суд визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки. Позивач стверджує, що після смерті її батька 20 квітня 1998 року [PERSON] відкрилася спадщина, що складалася зокрема із земельної ділянки, що розташована по вул. Піонерській в с. Бориси Васильківського району, Київської області. У встановлений законом порядок, вона разом з матірю [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину по 1/2 частці спадкового майна кожна. Однак 05 вересня 2008 року мати [PERSON] померла, залишивши заповіт. Як зазначає позивачка, спадкоємці за законом першої черги [PERSON] і [PERSON] відмовилися від спадщини, і тому вона у встановлений законом термін звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини. Зі слів позивача, вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований по вул. Польовій, 24 в м. Василькові, Київської області. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 земельної ділянки, що розташована по вул. Піонерській в с. Бориси Васильківського району, Київської області, позивачка не має можливості, оскільки державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва, так як [PERSON] за життя не отримала державного акту на право власності на вказану земельну ділянку, тому позивачка змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просить слухати справу без присутності представника, позовні вимоги визнають. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 березня 2004 року посвідчено Державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори Київської області, [PERSON] успадкувала 1/2 частину земельної ділянки площею 0,185 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул. Піонерській в с. Бориси Васильківського району, Київської області. 05 вересня 2008 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області від 09 вересня 2008 року. [PERSON] та [PERSON] надали нотаріальній конторі м. Васильків заяви про відмову від спадщини. Листом №984/02-14 Васильківської міської державної нотаріальної контори Київської області від 24.09.2012 року повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої 05 вересня 2008 року [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,185 га, розташованої на території с. Бориси, Васильківського району, Київської області по вул. Піонерській, неможливо, оскільки відсутній державний акт на вказану земельну ділянку. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Враховуючи той факт що позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину в порядку і в строки передбачені ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, та той факт, що земельна ділянка, розташована по вул. Піонерській в с. Бориси Васильківського району, Київської області, належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд задовольняє позовні вимоги.

Outcome: approved