Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-11 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 09.03.2011р. його було прийнято на роботу до Приватного акціонерного товариства «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс»на посаду провідного фахівця відділу обов'язкових видів страхування транспорту (наказ від 09.03.11р. №59-к). 10.10.2011р. він звільнився з посади за угодою сторін згідно п. 1 статті 36 КЗпП України (наказ від 04.10.11р. №375-к). Під час роботи у відповідача заробітна плата йому виплачувалась невчасно та не в повному обсязі, через що виникла заборгованість по заробітній платі. На день звільнення у відповідача існувала заборгованість по заробітній платі в сумі 16 899,14 грн. та по компенсації за невикористані дні відпустки в сумі 3 157,42 грн. Всього підлягало виплаті 20 056,56 грн. (довідка про середню заробітну плату (дохід) від 18.10.11 р. із зазначенням нарахованих сум та розрахунок додаються). Відповідач був зобов'язаний в день звільнення виплатити мені заборгованість по заробітній платі. Однак, порушуючи вимоги ст. 116 КЗпП України відповідач в день звільнення не сплатив належні йому кошти. Тому, окрім заборгованості відповідач повинен сплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, який на день предявлення позовної заяви до суду становить 15 445,42 грн. Крім того, своїми діями відповідач заподіяв йому моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок невиплати заробітної плати він не мав коштів для утримання своєї родини, не мав можливості придбати для себе та своєї родини в достатній кількості необхідних продуктів харчування, предметів першої необхідності, одягу, ліків тощо. Таким чином, внаслідок несплати заробітної плати йому завдано моральної шкоди, яку оцінює в 10 000,00 грн. Просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс»на його користь заборгованість по заробітній платі за період з серпня 2011 року по 10.10.2011 р. в розмірі 16 899,14 грн., компенсацію за невикористані дні відпустки в сумі 3 157,42 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 11.10.2011 р. по 13.12.2011 р. в сумі 15 445,42 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги, просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс»на його користь заборгованість по заробітній платі за період з серпня 2011 р. по 10.10.2011 р. в розмірі 16 899,14 грн., компенсацію за невикористані дні відпустки в сумі 3 157,42 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 11.10.2011 р. по 01.02.2012 р. в сумі 26 861,60 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав, підтвердив обставини, наведені в позовній заяві, просив задовольнити уточнені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, тому суд з урахуванням думки позивача вирішив розглянути справу заочно на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Заслухавши доводи позивач, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] з 09.03.2011р. по 10.10.2011 р. працював на посаді провідного фахівця відділу обовязкових видів страхування транспорту Приватного акціонерного товариства «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс». В день звільнення з роботи йому не було виплачено всю належну йому заробітну плату в сумі 16 899,14грн. і компенсацію за невикористані дні відпустки в сумі 3 157,42 грн. Зазначені обставини підтверджуються трудовою книжкою позивача (а.с. 4-6), наказом ПрАТ «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс»від 04.10.11 № 375-к (а.с. 7-8), довідкою про середню заробітну плату (дохід) ПрАТ «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс»від 18.10.11 № 1925 (а.с. 14), випискою по рахунку [PERSON] в ПАТ КБ «Евробанк»від 21.03.2012 р. (а.с. 40), договором про відкриття карткового рахунку від 25.03.11 № ZР-000153 (а.с. 41-44). Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Обчислення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні провадиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 № 100. Отже, суд, враховуючи встановлені обставини та зазначені норми закону, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума невиплаченої йому заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки, а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку по заробітній платі з 11.10.2011 р. по 01.02.2012 р. в розмірі 26 861,60 грн., яку суд визначає, виходячи з розміру середньої заробітної плати за два попередні повні місяці роботи позивача. Відповідно до вимог статті 237 і КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Однак, позивачем суду не надано доказів того, що діями чи бездіяльністю відповідача йому завдано моральної шкоди, тому суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача коштів на відшкодування моральної шкоди. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial