Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-24 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки загальною площею 7,0996 га , з них ріллі - 5,5744 га, кормових угідь - 1,5252га , яка розташована на території Гаврилівської сільської ради Барвнківського району Харківської області. 20 липня 2006 року між ним та ТОВ АФ „Подолівська був укладений договір оренди земельної ділянки (рілля) площею 5,5755 га з терміном дії договору 5 років. 01 червня 2012 року термін договору був завершений. 15 лютого 2012 року він письмово звернувся до керівництва ТОВ АФ „Подолівська з попередженням про те , що він не має наміру продовжувати термін дії цього договору та підписувати з ними новий договір. Незважаючи на письмове звернення , відповідач без його згоди продовжив термін дії договору оренди земельної ділянки на шість років, склавши додаткову угоду № 1 від 18 січня 2011 року та підробивши його підпис під цією угодою. Посилаючись на те, що він не надавав нікому повноважень на вчинення від його імені додаткової угода про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки, просив визнати зазначену угоду від 18.01.2011 р. недійсною. Представник відповідача в судове засідання не зявився , надав суду заяву про слухання справи без його участі. Вислухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю (серія Р1№699269), виданого 13 серпня 2001 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 7,0996 га, яка розташована на території Гаврилівської сільської ради Барвнківського району Харківської області. За наявним в матеріалах справи договором оренди зазначеної земельної ділянки від 20 червня 2010 року позивач передав її ТОВ АФ Подолівська в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на 5 років (а.с.7) Вказаний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 01 червня 2007 р. за №040768400092 (а.с.8). Згідно додаткової угоди № 1 від 18 січня 2011 року до Договору оренди землі б\\н від 20 липня 2006 року, укладеної від імені [PERSON] , з однієї сторони, та ТОВ Агрофірма „Подолівська в особі його генерального директора [PERSON] , з другої сторони, убачається, що термін дії зазначеного договору оренди земельної ділянки продовжений до 01 липня 2017 р. Додаткова угода має підписи сторін і зареєстрована у відділі Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 03 листопада 2011 р. за 632040004000075 (а.с.14). Виходячи з вимог статті 14 Закону України Про оренду землі договір оренди землі укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.18 Закону України Про оренду землі договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Згідно з ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 218 Цивільного Кодексу передбачені правові наслідки недодержання вимоги щодо письмової форми правочину, зокрема, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. При розгляді справи позивач стверджував , що оспорювану додаткову угоду оренди земельної ділянки він не підписував, повноважень на вчинення від його імені цього правочину нікому не надавав, з умовами додаткової угоди не згоден, акт прийому передачі земельної ділянки не підписував. Згідно висновків судової почеркознавчої експертизи №364 від 05.03.2013 р. підпис від імені [PERSON] у додатковій угоді 31 від 18.01.2011 р. до Договору оренди землі, розташований у графі Орендодавець ,- виконаний не [PERSON], а іншою особою. Отже, твердження позивача про відсутність його волевиявлення на укладення оспорюваного правочину і вчинення підпису від його імені іншою особою без відповідних на те повноважень, підтверджено належними доказами, тому зазначена додаткова угода до Договору оренди земельної ділянки повинна бути визнана недійсною. Згідно но ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на сплату вартості судово почеркознавчої експертизи та сплату судового збору.

Outcome: approved