Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-12 00:00:00

Позивач у липні 2011 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № SAMDN03000022178526 від 11.06.2008 року у розмірі 2007,54 Євро; з ПАТ Акцент банк, [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 200,00 грн.; з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 1950,00 грн. за надання юридичних послуг та витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права. Судові витрати також просив покласти на відповідачів. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2011 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНКдо Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, [PERSON] про стягнення заборгованості була задоволена. Ухвалою суду від 07 липня 2012 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2011 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНКдо Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № SAMDN03000022178526 від 11.06.2008 р. відповідач [PERSON] отримав кредит 2000,00 Євро зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 19,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, в порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Відповідно до заяви представник позивача просив суд розглядати справу без участі представника ПАТ КБ ПриватБанк. Просив позов задовольнити та не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Відповідач [PERSON] відповідно до заяви просив суд слухати справу без його участі та надав заперечення на позовну заяву. Відповідно до заперечень просив суд в задоволені позову відмовити. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Договору на відкриття карткового рахунку і обслуговування платіжної картки № SAMDN03000022178526 від 11.06.2008 р. [PERSON] отримав кредитний ліміт в розмірі 0,00. ( а.с.10). Як вказав позивач у позовній заяві у звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № SAMDN03000022178526 від 11.06.2008 року заборгованість за ним станом на 23.06.2011 р. склала 2025,00 Євро, що еквівалентно 23206,51 грн., в тому числі 1531,05 Євро заборгованість за кредитом; 355,97 Євро - заборгованість по процентам за користування кредитом; 43,63 Євро штраф (фіксована частина); 94,35 Євро штраф (процентна складова). Зобовязання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, були забезпечені порукою в розмірі 200 грн., шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до вимог ч.3 ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України визначено, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, оскільки позивачем не надано жодного доказу про те, що [PERSON] отримав кредит та доказів щодо наявності боргу позивачем саме за даним кредитним договором, то суд вважає, що позовні вимоги не законні та не обґрунтовані, тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed