Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

У серпні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за теплову енергію, посилаючись в його обґрунтування на те, що відповідач зареєстрована за адресою [INFO] та постійно користується тепловою енергією, яку виробляє позивач, але розрахунки за спожиту теплову енергію відповідач проводить несвоєчасно, через що утворилася заборгованість за період з 01 квітня 2008 року по 31 жовтня 2009 року в розмірі 2045,63 грн., яку позивач, а також судові витрати просив стягнути з відповідача. До суду позивач надав заяву щодо розгляду справи у його відсутності, підтримавши позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з розрахунку за спожиту теплову енергію заборгованість за послуги з теплопостачання складає 2045,63 гривень за період з 01 квітня 2008 року по 31 жовтня 2009 року (а.с.6). Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Як вбачається зі змісту п.18, п. 30 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Та серед інших прав та обовязків, споживач зобов'язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до ст. 257 ЦК України (редакція 2003 року) встановлена загальна позовна давність у три роки, але згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. З огляду на викладене, з врахуванням того, що відповідач в порушення вищевикладених норм законодавства, не оплачувала в повному обсязі та належним чином послуги за спожиту теплову енергію, у звязку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю та на користь позивача [PERSON] акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго»з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за теплову енергію в сумі 2045,63 гривень. Вирішуючи відповідно до ст. 88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 214,60 гривень.

Outcome: approved