Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Проходівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, СФГ «Обрій», [PERSON]про визнання права власності на земельний пай, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що земельна ділянка (пай) відповідно до Державного акту від 23.08.2001 року на право приватної власності на землю ( серія Р1 № 695732) належала [PERSON] (його рідній тітці). Загальна площа земельної ділянки складає 7.07 га, та складається з ріллі 7.07 га. Державний акт було зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 53. Його тітка [PERSON] та його мати-відповідач по справі народилися в одній сім?ї від батьків [PERSON] та [PERSON] в Курській області Росії. Дані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження. Свідоцтво про народження [PERSON] видане від 03.01.1949 року ( серія ЄВ № 171106), свідоцтво про народження [PERSON] видане від 05.08.1954 року ( серія ЄГ № 243987). Після одруження з чоловіком дівоче прізвище відповідача по справі його матері з «Лазутікова» було змінене на «Обрєзкову», що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.02.1962 року за № 031052. Прізвище його тітки також було змінено після укладення шлюбу: з «Лазутікової» на «Ушанкову», що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 30.12.1970 року (серія ІІ-ЄВ № 113458). [PERSON] померла 25.06.2006 року. Свідоцтво про смерть видане виконавчим органом Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 03.07.2006 року ( серія 1-ВЛ №076751. Актовий запис № 21). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді спадкової маси, яка складається з земельної ділянки, що належала спадкодавцю на праві приватної власності на землю. Згідно звіту наданого приватним підприємством « Перспектива Земля» ( Ліцензія надана Держкомземом України АВ № 519591 від 19.02.2010 р.; Сертифікат субєкта оціночної діяльності № 11609\\11 від 04 квітня 2011 р. виданий Фондом державного майна України)вартість земельної ділянки, площею 7,0700 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованого на території Проходівської сільської ради, КСП «Проходянське», ділянка № 218, Дергачівського району, Харківської області становить 41\~978,00 грн. Після відкриття спадщини, він у встановлений законом шести місячний строк не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, після смерті тітки [PERSON], однак спадщину прийняв,протягом встановленого законом строку, тобто протягом 6-ти місяців фактично шляхом вступу в управління нею: поховав спадкодавця, проживав як на день смерті спадкодавця, так і після цього в спадковому будинку, користуючись меблями, білизною, посудом, які там знаходяться, підтримуючи технічний стан будинку, сплачуючи комунальні платежі. Із земельного паю, що належав моїй рідній тітці він регулярно отримує зерно. Відповідач по справі не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті рідної сестри і тому є такою, що не прийняла спадщину, вона не заперечує, щоб право власності на вищевказану земельну ділянку було оформлено на нього, як спадкоємця другої черги. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві свій позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи просив проводити без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Відповідачі по справі представник Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, СФГ «Обрій», [PERSON] в судове засідання не з'явилися, в поданих до суду заявах позов визнали повністю, просили справу розглядати в їхню відсутність, без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка (пай) відповідно до Державного акту від 23.08.2001 року на право приватної власності на землю ( серія Р1 № 695732) належала [PERSON] (рідній тітці позивача). Загальна площа земельної ділянки складає 7.07 га, та складається з ріллі 7.07 га. Державний акт було зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 53. [PERSON] та мати позивача - відповідач по справі [PERSON] народилися в одній сім?ї від батьків [PERSON] та [PERSON] в Курській області Росії. Дані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження. Свідоцтво про народження [PERSON] видане від 03.01.1949 року ( серія ЄВ № 171106), свідоцтво про народження [PERSON] видане від 05.08.1954 року ( серія ЄГ № 243987). Після одруження з чоловіком дівоче прізвище відповідача по справі матері позивача з «Лазутікова» було змінене на «Обрєзкову», що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.02.1962 року за № 031052. Прізвище тітки позивача також було змінено після укладення шлюбу: з «Лазутікової» на «Ушанкову», що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 30.12.1970 року (серія ІІ-ЄВ № 113458). [PERSON] померла 25.06.2006 року. Свідоцтво про смерть видане виконавчим органом Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 03.07.2006 року ( серія 1-ВЛ №076751. Актовий запис № 21). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді спадкової маси, яка складається з земельної ділянки, що належала спадкодавцю на праві приватної власності на землю. Згідно звіту наданого приватним підприємством « Перспектива Земля» ( Ліцензія надана Держкомземом України АВ № 519591 від 19.02.2010 р.; Сертифікат субєкта оціночної діяльності № 11609\\11 від 04 квітня 2011 р. виданий Фондом державного майна України) вартість земельної ділянки, площею 7,0700 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованого на території Проходівської сільської ради, КСП «Проходянське», ділянка № 218, Дергачівського району, Харківської області становить 41\~978,00 гривень. Після відкриття спадщини,позивач у встановлений законом шести місячний строк не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, після смерті тітки [PERSON], однак спадщину прийняв,протягом встановленого законом строку, тобто протягом 6-ти місяців фактично шляхом вступу в управління нею. Згідно із ст.13 Конституції України Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтею 14 Конституції України встановлено, що Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Однією з таких законних підстав набуття права власності є спадкування. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. (Стаття 1225 ЦК України) Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пункт 10 постанови Пленума Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1220-1223,1225, 1269,1270 ЦК України,

Outcome: approved