Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

12 грудня 2011 року між ТОВ «Агро-Богуславщина» та ТОВ «Агро-Богуславщина-ЕКО» укладено Договір оренди тракторів, комбайнів та сільськогосподарської техніки від 12.12.2011р., відповідно до пункту 4.1. якого строк оренди встановлений до 31.12.2013р. та строк оренди починається з дати підписання договору. 20 грудня 2011 року позивачем була передана відповідачу в орендне користування сільськогосподарську техніку, що було оформлено між сторонами Актом приймання-передачі від 20.12.2011р. Додатком №1 до договору від 12.12.2011р. позивач та відповідач узгодили розмір орендного платежу за 2012р. а саме 672 109,20 грн. зі сплатою до 20 числа місяця наступного за звітним роком. 28 березня 2012р. між ТОВ «Агро-Богуславщина» та громадянином [PERSON] який був генеральним директором ТОВ «Агро-Богуславщина» укладений Договір поруки, відповідно до умов якого громадянин [PERSON] поручився за виконання ТОВ «Агро-Богуславщина-ЕКО» грошових зобов'язань відносно виконання грошового зобов'язання по сплаті орендної плати за користування сільськогосподарською технікою. 28 березня 2012р. між ТОВ «Агро-Богуславщина» та громадянином [PERSON] був укладений Договір поруки, відповідно до умов якого громадянин [PERSON] поручився за виконання ТОВ «Агро-Богуславщина-ЕКО» грошових зобов'язань відносно виконання грошового зобов'язання по сплаті орендної плати за користування сільськогосподарською технікою. Позивачем зазначено, що у зв'язку з відмовою відповідача від орендного користування сільськогосподарською технікою за Договором оренди від 12.12.2011р. фактичне користування відповідачем предметом оренди за період з 20.12.2011р. до 01.10.2012р., склало 286 днів, то Відповідач зобов'язаний сплатити орендну плату за фактичне користування предметом оренди в сумі 526 638,98 грн. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Агро-Богуславщина» та до ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» про визнання договору оренди недійсним в якому зазначив, що Договір оренди сільськогосподарської техніки від 12.12.2011р., між ТОВ «Агро-Богуславщина» та ТОВ «Агро-Богуславщина-ЕКО», ніколи та ні ким не підписувався з боку ТОВ «Агро-Богуславщина», на нього не ставилася печатка підприємства, та будь-яке майно, сільськогосподарська техніка, тощо ніколи не передавалося від ТОВ «Агро-Богуславщина» іншим підприємствам у тому числі і ТОВ «Агро-Богуславщина-ЕКО». Таким чином з названих причин відсутнє волевиявлення підприємства - ТОВ «Агро-Богуславщина» на укладення такого спірного договору, що за усіма ознаками вказує на те, що Договір оренди від 12.12.2011р. не відповідає вимогам, зазначеним статтею 203 Цивільного кодексу України у зв'язку з чим [PERSON] вважає цей договір недійсним. Також відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Агро-Богуславщина», та з зустрічним позовом до ТОВ «Агро-Богуславщина» про визнання недійсним договору поруки в якому зазначив, що договір поруки ним був укладений не з його волі, а під тиском з боку арбітражного керуючого. В ході розгляду справи, позивач звернувся до суду з заявою, якою збільшив позовні вимоги до 672 109,20 грн. посилаючись на те, що відповідач продовжує користуватися сільськогосподарською технікою, а також посилаючись на розірвання Договору оренди від 12.12.2011р. що підтверджується листом від 09.01.2013р., спрямованим на адресу ТОВ «Агро-Богуславщина». Позивач ТОВ «Агро-Богуславщина» повідомив відповідачів ТОВ «Агро-Богуславщина-ЕКО», громадянина [PERSON] та громадянина [PERSON] про невиконання грошових зобов'язань за договором оренди від 12.12.2011р. та попросив відповідачів виконати умови договору, протее,як зазначив позивач, заборгованість до теперішнього часу не погашена. Представник позивача ТОВ «Агро-Богуславщина» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача - ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» в судовому засіданні проти позовних вимог Позивача заперечував, вважав їх необґрунтованими та просив суд залишити позов без задоволення з тих підстав, що орендні правовідносини між сторонами фактично не виникли, оскільки були припиненні 21.12.2011р. відповідно до додаткової угоди від 21.12.2011р. та акту приймання-передачі, відповідно до якого ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» передав, а позивач прийняв предмет договору оренди транспорту та тракторів від 20.12.2011р. та як зазначено за змістом додаткової угоди, майно у користуванні не перебувало та жодних зобов'язань з орендної плати у відповідача не виникло. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання з'явився, проти позову ТОВ «Агро-Богуславщина» заперечував та просив суд залишити позов без задоволення, зустрічний позов [PERSON] про визнання недійсним Договору оренди підтримав та просив його задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов ТОВ «Агро-Богуславщина» не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрем є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України зазначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передавати, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язуєть передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Таким чином, виходячи із змісту прав та обов'язків сторін, визначених договором оренди транспорту та тракторів від 12 грудня 2011р., його предмету, зазначений договір є собою договором найму (оренди) у розумінні ч. 1 ст. 759 ЦК України. На підставі ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною третьою статті 653 ЦК України встановлено, що у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено у договорі. Частиною 2 статті 795 ЦК України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму (оренди) припиняється. Пунктом 4.1. договору визначено, що строк оренди автомобільного транспорту та тракторів рахується з дати підписання акту приймання-передачі до 31.12.2013р. За згодою сторін термін оренди може бути продовжений або скорочений. Додатковою угодою від 21.12.2011р. до договору оренди автомобільного транспорту та тракторів від 12 грудня 2011р. сторони дійшли згоди припинити дію договору оренди за взаємною згодою з 21.12.2011р., підтвердити, що на момент припинення дії договору оренди між сторонами не має не врегульованих спорів з приводу його виконання, а також будь-яких невиконаних сторонами зобов'язань, в тому числі по оплаті наданих послуг, а також дійшли згоди щодо повернення майна ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» у відповідності до акту передачі-приймання автомобільного транспорту та тракторів від 20.12.2011р. З боку ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» для приєднання до матеріалів справи було надано акт приймання-передачі техніки від 21.12.2011р., відповідно до якого ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» передало позивачу техніку та відповідно до якого сторони зазначили, що техніка з боку ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» не експлуатувалась. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. На підставі ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Додаткова угода від 21.12.2011р. до договору оренди автомобільного транспорту та тракторів від 12.12.2011р. якою сторони дійшли згоди припинити дію договору оренди за взаємною згодою з 21.12.2011р. є собою правочином яким, відповідно до положень статті 202 ЦК України, припиненні взаємовідносини за договором оренди автомобільного транспорту та тракторів від 12.12.2011р., та який на підставі ст.204 ЦК України є правомірним, так як його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним. Таким чином, з огляду на викладене суд прийшов до висновку, що договір оренди є припиненим, користування ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» орендованим майном не здійснювалося, відповідного чого правові підстави для нарахування орендної плати у позивача відсутні. Згідно з ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Таким чином, встановлені судом обставини щодо відсутності у ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» заборгованості з орендної плати, вказує собою на відсутність правових підстав для висування грошових вимог до відповідачів [PERSON] та [PERSON] як поручителів. Відповідно, встановивши факт припинення договору оренди суд з урахуванням положень ч. 1 ст. 559 ЦК України прийшов до висновку про одночасне припинення дії договорів поруки з моменту припинення дії самого договору оренди автомобільного транспорту та тракторів від 12 грудня 2011р., а отже, і відсутності правових підстав стягнення заборгованості з поручителів. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З урахуванням вимог ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши всі матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивач не довів порушення своїх прав, в зв'язку з чим дійшов висновку про відмову позивачеві в задоволені позовних вимог. Суд прийшов до висновку, що зустрічні позовні вимоги громадянина [PERSON] про визнання недійсним Договору оренди тракторів, комбайнів та сільськогосподарської техніки від 12.12.2001р. є такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Дослідивши у судовому засіданні текст Договору оренди тракторів, комбайнів та сільськогосподарської техніки від 12.12.2011р., судом було встановлено, що даний договір укладено сторонами - юридичними особами в особі керівників, а саме від ТОВ «Агро-Богуславщина» договір був підписаний повноважною особою, а саме генеральним директором [PERSON], та від ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» договір був підписаний повноважною особою, а саме - генеральним директором Мостипан Валерієм Васильовичем, підписами яких та печатками обох Товариств скріплена кожна сторінка договору. Таким чином, зустрічний позов громадянина [PERSON] про визнання Договору оренди тракторів, комбайнів та сільськогосподарської техніки від 12.12.2011р. є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Суд також дійшов до висновку, що зустрічний позов громадянина [PERSON] про визнання договору поруки від 28.03.2012р. також не підлягає задоволенню з підстав недоведеності обставин на які посилається позивач за зустрічним позовом. Крім того, слід зазначити, що громадянин [PERSON] в зустрічному позові самостійно зазначає, що з його боку були заявлені гарантії по виконанню ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» своїх господарських зобов'язань, що собою вказує на вільне волевиявлення [PERSON] під час укладання договору поруки. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно до ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Однак, судом встановлено, що предмет договору поруки від 28.03.2012р. містить в собі зобов'язання [PERSON] відносно виконання грошового зобов'язання по сплаті орендної плати за користування автотранспортом та сільськогосподарською технікою. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Агро-Богуславщина» відносно стягнення солідарно з [PERSON] суми заборгованості за договором оренди у розмірі 672 109,20 грн., не підлягають задоволенню з тих підстав, що позивачем ТОВ «Агро-Богуславщина» не доведено, що [PERSON] поручився за виконання грошового зобов'язання ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» саме за Договором оренди тракторів, комбайнів та сільськогосподарської техніки від 12.12.2011р. Одночасно суд встановив, що громадяни [PERSON] за Договором поруки від 28.03.2012р. виступив поручителем саме за Договором оренди тракторів, комбайнів та сільськогосподарської техніки від 12.12.2011р. Даний факт посвідчує лист громадянина [PERSON] на адресу ТОВ «Агро-Богуславщина» в якому [PERSON] зазначає, що не заперечує як поручитель проти вимоги виконання грошових зобов'язань за Договором оренди тракторів, комбайнів та сільськогосподарської техніки від 12.12.2001р. однак з причин фінансових труднощів не має можливості здійснити виконання свого обов'язку поручителя. Відповідно до ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Цивільний процесуальний кодекс України статтею 113 зазначив, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Таким чином, з урахування положень ст.113 ЦПК України ТОВ «Агро-Богуславщина» скористалося своїм правом, наданим йому процесуальним законодавством, та звернулося до Мар'їнського районного суду Донецької області за місцем мешкання одного з відповідачів, що вказує на належну підсудність розгляду даної справи. З наведених підстав суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Агро-Богуславщина» до ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко», до громадянина [PERSON] про стягнення грошових коштів в розмірі 672 109,20 грн., відповідно умов Договору оренди тракторів, комбайнів та сільськогосподарської техніки від 12.12.2011р. є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed