Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 07.06.2008 р. взяла шлюб із [PERSON]; подружжя не має дітей, утім, відповідач не бажає розірвати шлюб в органах РАЦС, у звязку з чим позивач звернулася до суду із даним позовом. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, спільне життя складалося не найкращим чином, між подружжям виникали суперечки, оскільки подружжя має різні погляди на життя, не розуміє один одного, що вплинуло на шлюбні стосунки та призвело до відчуження та втрати почуття любові та взаємної згоди, та в кінцевому результаті до фактичного припинення шлюбних відносин з червня 2012 р. Посилаючись у позові на те, що з того часу стосунки не підтримуються, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, шлюб носить формальний характер, у позові й заявлено відповідну вимогу. У судове засідання позивач не зявилася, водночас, надав заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначив, що позов підтримує повністю, просила суд його задовольнити. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не зявився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішував справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згін ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю з огляду на такі встановлені обставини. Як було встановлено судом, 07.06.2008 р. між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя не має дітей. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, зясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що подружжя відсторонилося один від одного, шлюбні відносини подружжя припинені, а також дійсні причини позову про розірвання шлюбу, які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки (непорозуміння, різні погляди на шлюб, відсутність спільних інтересів, втрата почуттів), дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, які вочевидь свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя; відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання заперечень проти позову, тому суд вважає за необхідне вимоги позову задовольнити. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved