Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-09 00:00:00

В грудні 2011 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання недієздатним свого сина- Левченка [PERSON], [INFO], про встановлення над ним опіки та про призначення її опікуном над недієздатним сином. В заяві посилалась на те, що її син [PERSON] з дитинства страждає психічними розладами, перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Жовтневої ЦРЛ Миколаївської області з діагнозом - глибока розумова відсталість, обумовлена хронічними порушеннями, син визнаний інвалідом першої групи з дитинства безстроково; непрацездатен, за станом здоровя він потребує постійного догляду та нагляду. В силу свого стану здоровя її син не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, не може самостійно здійснювати свої права та обовязки, а тому потребує опіки. У звязку з тим, що після смерті її чоловіка [PERSON], 1938р.н., який помер 01.06.2011р. в м. Миколаєві, відкрилася спадщина, а її син має право на обовязкову частку в спадщині в порядку ст. 1241 ЦК України, виникла необхідність оформити спадкові справа [PERSON] на спадщину. Просить встановити над [PERSON] опіку та призначити її опікуном у випадку визнання сина недієздатним. Посилаючись на наведене, просила задовольнити її заяву. В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги заяви, по викладених в ній підставах, та просила заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи- Опікунської ради при департаменті праці та соціального захисту населення в судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечували. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Заявник - [PERSON], [INFO], є матірю [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], що підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про народження. Згідно з довідкою КП ДЄЗ Океан м. Миколаєва, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. Як вбачається з акту № 213 від 19.03.2012 року амбулаторної судово- психіатричної експертизи, проведеної експертною комісією Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1, [PERSON], [INFO], страждає стійким психічним розладом в формі тяжкої розумової відсталості, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та /або/ керувати ними. Згідно з довідкою серії ВТЗ-17 № 091859 від 16.11.1993р., яка видана Миколаївською обласною спецпсих ЛТЕК, [PERSON] визнаний інвалідом І групи інвалідності з дитинства безстроково, є непрацездатним та потребує догляду та нагляду. Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м.Миколаєва №2765/02 від 02.12.2011р. [PERSON] перебуває у них на обліку та отримує пенсію як інвалід дитинства. Згідно з поданням виконкому Миколаївської міської ради № 348/212/14/03 від 03 лютого 2012 року, на підставі прийнятого опікунською радою при департаменті праці та соціального захисту населення рішення, [PERSON] рекомендовано призначити опікуном [PERSON], [INFO], інваліда 1 групи з дитинства, у разі визнання останнього недієздатним; за станом здоров'я згідно з медичним висновком від 23.12.11р. вона може бути опікуном. Відповідно до ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] та призначення заявника [PERSON] його опікуном.

Outcome: approved