Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-18 00:00:00

[PERSON], який діє в інтересах позивача звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з солідарно із відповідачів в користь позивача заборгованість за договором позики від 24.01.2012 року в розмірі 57927.50(пятдесят сім тисяч девятсот двадцять сім гривень 50 копійок), що еквівалентно по курсу національного банку України 7250 (сім тисяч двісті пятдесят доларів США, три проценти річних від суми боргу в сумі 466.59 (чотириста шістдесят шість гривень 59 копійок), 584 (пятсот вісімдесят чотири гривні) судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 24.01.2012 року між позивачем та відповідачами укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом. У відповідності до договору, позивач передав відповідачам на строк 9 місяців 57927.50 грн., що еквівалентно 7250 доларів США. Зокрема у п. 2.1.цього договору зазначено, що передачу грошей відповідачам було здійснено до підписання договору поруки від 24.01.2012 року. У п. 2.1 цього договору зазначено, що остаточний розрахунок щодо повернення суми позики, зазначеної в п. 1.1., має бути здійснено не пізніше 23.10.2012 року у відповідності до договору. 28.11.2012 року представник позивача за довіреністю [PERSON] надіслав до відповідачів 2 претензії про стягнення суми боргу за невиконання договірних зобовязань. Однак станом на 29.01.2013 року відповідачі зобовязання не виконали. У звязку із простроченням виконання грошового зобовязання відповідачі зобовязані сплатити три проценти річних від простроченої суми, що становить 466.50 грн. У разі порушення зобовязання, згідно вище зазначеного Договору є порушенням чинного законодавства України, зокрема ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 623, 625, 1046, 1049 ЦК України. Тому просить позовні вимоги задовольнити та стягнути із відповідачів 57927.50 грн. В судове засідання [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] не зявився. До суду направив заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявивлись, хоча були належно повідомлені, що доводиться повідомленнями від 19.03.2013 року та від 27.03.2013 року. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: судом встановлено, що 24 січня 2012 року позивач [PERSON] у відповідності до договору позики передав у власність позичальникам тобто відповідачам, строком на 9 місяців грошові кошти в розмірі 57927.50 грн., що еквівалентно по курсу Національного банку України 7250 доларів США. Строк дії договору та умови передачі грошових коштів було здійснено до підписання цього договору. Остаточний розрахунок щодо повернення суми позики, зазначеної в п.1.1. має бути здійснено не пізніше 23 жовтня 2012 року. Однак до вказаного терміну відповідачі не повернули борг та не виконали свої боргові зобовязання. Позивач в позовній заяві посилаючись на договірні зобовязання просить стягнути з них 57927.50 грн. В поданій до суду заяві [PERSON], який діє в інтересах позивача, позовні вимоги підтримав і просить задовольнити. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В силу ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до умов договору позивач виконав умови договору перед кредитором. У відповідності до ст.1047 ЦК України договір позики укладено нотаріально у письмовій формі. Одночасно, згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, яка була передана йому у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України в наслідок порушення договору позичальником, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобовязаний виконати вимоги передбачені ст. 625 ЦК України. В п. 3.1 Договору позики передбачено, що при неповерненні суми, вказаної у п.1.1 Договору позики, позикодавець вправі вимагати сплати трьох відсотків річних від простроченої суми. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому суд вважає, що з відповідачів слід солідарно стягнути в користь позивача 57927.50 грн. суми боргу; три відсотки річних - 466.59 грн., де 57927.50 грн. х 0.03.(три відсотки від простроченої суми) : 365 (кількість днів у році) х 98 (кількість днів прострочення боргу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку із чим суд вважає, що з відповідачів слід стягнути солідарно в користь позивача 584 грн. судового збору Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 623, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved