overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства і поновлювати їх не мають наміру. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з вищенаведених підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила суд постановити рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 06.08.1999 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №941, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.6). Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачкою сімейне життя не склалося. Більше року тому припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства і поновлювати їх не мають наміру. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сімї є не доцільним. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати повязані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства і поновлювати їх не мають наміру. Просить суд шлюб розірвати, сина залишити проживати з нею. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги уточнила: просила суд постановити рішення про розірвання шлюбу, позовні вимоги в частині визначення місця проживання сина залишила без розгляду. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив суд постановити рішення про розірвання шлюбу в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 17.03.2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 329 (а.с.6). Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Більше двох з половиною років тому припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства і поновлювати їх не мають наміру. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сімї є не доцільним. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати повязані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства і поновлювати їх не мають наміру. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з вищенаведених підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив суд постановити рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 17.08.1990 року в Палаці реєстрації одружень та новонароджених у м. Києві, актовий запис №4251 (а.с.4). Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Більше ніж півтора роки тому припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства і поновлювати їх не мають наміру. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сімї є не доцільним. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати повязані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 12.07.2003 року. Від даного шлюбу мають дитину дочку [PERSON] [INFO]. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 25.07.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Тому позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дочку у розмірі 1\\3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Позивач в попередньому судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти на дочку в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Відповідач в попередньому судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, про що подав суду письмову заяву. Відповідно до ст.. 130 ЦПК України, ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі пояснень сторін та матеріалів справи судом встановлено, що батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, батько дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим порушує згадану норму ст.180 Сімейного кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом яким просить суд розірвати шлюб, посилаючись на те , що сімя фактично не існує, шлюб носить формальний характер із-за відсутності взаємних почуттів і поваги один до одного, між ними постійно виникали конфлікти, внаслідок чого вони припинили сімейні відносини, відновити нормальні сімейні відносини неможливо, так як вказане суперечить її інтересам. На даний час відповідач проживає з іншою жінкою. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дочок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO].. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд позов задовольнити. Також позивач просить залишити їй шлюбне прізвище «Хмельницька». Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечує, вважає за можливе шлюб розірвати. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася та відновити її не можливо. Позивач надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача, провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 17 квітня 2010 року, від спільного сімейного життя мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили з причини того, що кожний з них має різні характери та різні погляди на життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя стало не можливим, та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Між сторонами були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Збереження сімї, як вважають, не можливо та не доцільно. Сторони спільне господарство та сумісний бюджет не ведуть. Спору про розділ майна між сторонами немає. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї не можливо.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-05 00:00:00

Позивачка 11.04.2012 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, де вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. У період сумісного життя у них народилася дитина донька [PERSON], яка знаходиться на її утриманні. Вона вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини всіх видів заробітку. Позивачка надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У період сумісного життя у них народилася донька, [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується позовними вимогами позивача та відсутніми письмовими запереченнями відповідача. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на утримання малолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів), починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до її повноліття, оскільки відповідач є батьком дитини зобовязаний її матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісяця у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилалася на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 10.07.2004 року. Від цього шлюбу у них є малолітня донька: [PERSON], [INFO]. Сторони з липня 2011 року не проживають разом та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сімї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного. Відповідач залишив її з дитиною та проживає з іншою жінкою. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Пояснила, що вони з відповідачем не підтримують подружніх стосунків протягом останнього року, примирення між ними неможливе. Просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції Сумської області 10 липня 2004 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №25. Від шлюбу є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Сторони з липня 2011 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-05 00:00:00

ПАТ „Дельта Банк звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 798 грн 44 к. на підставі кредитного договору №003-17500-140408 від 14 квітня 2008 року та судових витрат. В обгрунтування заявлених вимог покликаються на те, що в звязку з невиконанням договірних зобовязань по договору кредиту, за відповідачем рахується заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи згідно ч.5 ст.74 ЦПК України повідомлений належним чином. Суд у відповідності до ст.224 ЦПК України, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що 14.04.2008 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТзОВ "КБ "Дельта") та [PERSON] було укладено кредитний договір №003-17500-140408. Встановлено, що згідно з п.1.2 Договору для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунок, видає клієнту картку, здійснює обслуговування держателя карки на умовах, визначених в Тарифному пакеті Visa Класичний. Відповідно до п.2.1 Договору моментом надання кредиту є день здійснення операцій за допомогою картки або день утримання платежів за умовами відсутності на рахунку власних коштів держателя. Згідно з пунктом 3.3 Договору відповідач зобов'язався здійснювати оплату вартості послуг, які надаються банком при здійсненні розрахунково -касового обслуговування рахунку, в розмірі, строки та порядку, визначені Правилами та Тарифами. У відповідності до ст.ст.525, 526, аб.1 ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України зобовязання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У відповідності до ст.ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В зв'язку з порушенням боржником договірних зобов'язань за кредитним договором від 14 квітня 2008 року заборгованість за кредитом становить 798 грн 44 к. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості у зазначеній сумі не суперечать кредитному договору, є обґрунтованими та підлягають стягненню у судовому порядку. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним при предявленні позову 214,60грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання шістьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму кожної дитини відповідного віку.. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти стягнення аліментів , пояснивши, що дружина отримує на дітей соціальну допомогу, що є достатньо для їх утримання. Він є інвалідом ІІІ групи трудове каліцтво, отримує пенсію в сумі 838 грн. та страхові виплати у звязку з втратою працездатності в сумі 343,70 грн., тому немає можливості сплачувати аліменти. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками шести неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матірю [PERSON] Батько дітей [PERSON] - відповідач по справі, допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Доводи відповідача про те, що він неспроможний виплачувати аліменти на утримання дітей не заслуговують на увагу. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є інвалідом ІІІ групи трудове каліцтво, про що свідчить довідка до акту огляду МСЕК №0203424 видана Костопільським м/р МСЕК від 01.04.2012р, його пенсія складає 838 грн., що засвідчує довідка №1192/04 від 11.05.2012р., одержує страхові виплати в сумі 343,35 грн., а також стан його здоровя свідчить про додаткові витрати на лікування, що підтверджено довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги №1156 від 29.03.2012 р.. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та у відповідності до ст.182 СК України, суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку(доходу) батька дітей і визначає її у розмірі -1/2. На підставі викладеного,

Outcome: approved