overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з [PERSON] 08 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08 червня 2008 року перебувають у шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Поліну [INFO]. Сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

До Рівненського міського суду надійшла позовна заява від [PERSON] до ВАТ НАСК «Оранта»про стягнення страхового відшкодування. Просить стягнути з ВАТ НАСК «Оранта»на його користь страхове відшкодування в розмірі 6334,00 гривень. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги позивача заперечував, просить в задоволенні їх відмовити. Пояснив, що дійсно позивач звернувся до страхової компанії 27.07.2011 року з заявою про страхове відшкодування. Однак , позивачем не було надано Страховику документів на підставі яких НАСК «Оранта»мала б розглядати рішення щодо виплати страхового відшкодування. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 19.09.2010 року між позивачем з однієї сторони та відповідачем з другої було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №УБ 716617. Вказаним договором було застраховано транспортний засіб марки КІА Сееd державний реєстраційний номер [NUMBER]. 26.07.2011 року в період часу з 15.00 до 21.00 в м.Рівне по вул. Струтинській,35 транспортному засобу марки КІА Сееd державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], було заподіяно механічні пошкодження. Судом встановлено, що 27.07.2011 року [PERSON] звернувся до ВАТ НАСК «Оранта»з заявою про страхову виплату, реєстраційний №14605 від 27.07.2011 року, що не заперечує представник відповідача. 27. 07.2011 року аварійним комісаром було складено протокол огляду транспортного засобу №14605. Відповідно до листа №09-03-09/30635 від 07.11.2011 року [PERSON] було відмовлено у виплаті страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль [NUMBER], вказавши, що [PERSON] було порушено умови договору, а саме несвоєчасно повідомлено Страховика про настання страхового випадку. А тому немає правових підстав для виплати страхового відшкодування. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відсутність таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов»язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові), визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, у суду є достатньо підстав вважати, що відповідачем порушено умови договору та ст.526, 979 ЦК України, тому приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення. Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту (недораховану) електричну енергію, вказуючи, що 29.08.2011 року представником енергопостачальника складено акт №155837 про порушення Правил користування електричною енергією побутовим абонентом Приазовських електричних мереж. Оглядом на місці встановлено, що відповідач безобліково користувався електроенергією, а саме: самовільне підключення до мережі енергопостачальника поза приладом обліку шляхом накиду дротів. Внаслідок чого споживачу проведено нарахування за порушення Правил користування електричною енергією у розмірі 1247 грн.61 коп. Відповідачу добровільному порядку борг не сплатив, тому позивач просить стягнути з нього суму боргу за спожиту (недораховану) електричну енергію в розмірі 1247 грн.61 коп. та судовий збір в розмірі 214 грн.60 коп. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Про причину неявки суд не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права і взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у його відсутність, заочно. Судом встановлено, що 29.08.2011 року у відповідача за адресою: м. Маріуполь, бул. Шевченко[ADDRESS] було виявлено самовільне підключення до мережі енергопостачальника поза приладом обліку шляхом накиду дротів, про що складено акт №155837 (а.с.5). Згідно п.53 Правил користування електричною енергією розмір завданих електропостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акту про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником електропостачальника чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, що відповідно до розрахунку складає 1247 грн. 61 коп., які підлягають стягненню з відповідача. Крім того, підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 214 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту (недораховану) електричну енергію, вказуючи, що 19.05.2011 року представником енергопостачальника складено акт №152288 про порушення Правил користування електричною енергією побутовим абонентом Приазовських електричних мереж. Оглядом на місці встановлено, що відповідач безобліково користувався електроенергією, а саме: самовільне підключення до мережі енергопостачальника поза приладом обліку. Внаслідок чого споживачу проведено нарахування за порушення Правил користування електричною енергією у розмірі 2707 грн.69 коп. Відповідач у добровільному порядку борг не сплатив, тому позивач просить стягнути з нього суму боргу за спожиту (недораховану) електричну енергію в розмірі 2707 грн. 69 коп. та судовий збір в розмірі 188 грн.20 коп. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Про причину неявки суд не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права і взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у його відсутність, заочно. Судом встановлено, що 19.05.2011 року у відповідача за адресою: м. Маріуполь, вул. Мала-Фонтанна, буд. 87 було виявлено самовільне підключення до мережі енергопостачальника поза приладом обліку, про що складено акт №152288 (а.с.5). Згідно п.53 Правил користування електричною енергією розмір завданих електропостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акту про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником електропостачальника чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, що відповідно до розрахунку складає 2707 грн. 09 коп., які підлягають стягненню з відповідача. Крім того, підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 188 грн.20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

31 січня 2012 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.07.1998 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, актовий запис № 173. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, так як сімя розпалась остаточно, по причині протилежних поглядів на життя, фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з несумісністю характерів подружжя, їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України ( 2947-14 )). Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України ( 2947-14 )). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, а допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України (2947-14 )). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

У грудні 2011 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовував тим, що йому на праві власності належить житловий будинок розташований по вул. Г.Асакі, 23 що в с. Мала Буда Герцаївського району. У вказаному житловому будинку зареєстрований його брат - відповідач по справі. Оскільки відповідач протягом останніх шести років, тобто понад строки, установлені ч.2 ст. 405 ЦК України, у будинку не проживає без поважних причин, його місце проживання не відоме, просив суд визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю посилаючись на обставини викладені в позові. Просив суд задовольнити його вимоги. Відповідач будучі належним чином повідомлений про час і місце слухання справи у судове засідання не зявився, у звязку з чим, суд з урахуванням думки позивача вважає можливим провести розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено судом [PERSON]І є власником жилого будинку розташованого в с. Мала Буда по вул. Г.Асакі, 23 Герцаївського району, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 липня 2010 року (а.с.4 ). Згідно відомостей погосподарської книги Великобудської сільської ради Герцаївського району у спірному житловому будинку також зареєстрований як проживаючий [PERSON] брат позивача.\~(а.с. 38-39). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено\~домовленістю між ним і власником житла або законом. Будучи допитаною в судовому засіданні свідок [PERSON] Великобудській сільський голова пояснила, що відповідач з часу народження прописаний у спірному господарстві, незважаючи на те що деякій час проживав за місцем проживання колишньої співмешканки. Протягом останніх трьох років відповідач відсутній за місцем реєстрації, його місце знаходження Раді не відомо. Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищенаведені докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у житловому будинку за місцем реєстрації - с. Мала Буда вул. Г.Асакі, 23 Герцаївського району\~з 2009 року, при цьому перешкод в\~ користуванні\~будинком йому ніхто не чинив. Відтак, суд знаходить встановленим, що відповідач без поважних причин, більше року не користується житловим приміщенням будинком що в с. Мала Буда вул. Г.Асакі, 23 Герцаївського району належний позивачеві на праві власності, а тому він втратив право на користування останнім. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Прокурор Уманського району Черкаської області в інтересах держави в особі Старобабанівської сільської ради звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що прокуратурою Уманського району проведено перевірку, в ході якої встановлено, що 30.12.1996 року померла [PERSON], яка мешкала в с.Старі Бабани, Уманського району, Черкаської області, що підтверджується актовим записом про смерть №54 від 19.11.1996 року. Після її смерті на території Старобабанівської сільської ради відкрилась спадщина. Даній громадянці належав сертифікат про право на земельну частку (пай), розмір якої становить 3,15 умовних кадастрових гектарів, для ведення сільськогосподарського виробництва. Спадкоємці за законом чи заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини до сільської ради не звертались. Таким чином, на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця ніхто з його спадкоємців не претендує. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задоволити. В судове засідання представник Старобабанівської сільської ради не зявився, попередньо подавши заяву, згідно якої позов визнав проти задоволення не заперечував. Як вбачається з запису акта про смерть №54 від 19 листопада 1996 року [PERSON] померла 18 листопада 1996 року у віці 92 роки в с.Старі Бабани, Уманського району, Черкаської області. Згідно довідки сільського голови с. Старі Бабани від 22 лютого 2012 року після смерті [PERSON] ніхто не звертався до сільської ради села Старі Бабани Уманського району за спадщиною земельною часткою (паєм). Згідно довідки від 22 березня 2012 року, наданої Уманською районною державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 18.11.1996 року, Уманською районною державною нотаріальною конторою не заводилась. Вислухавши пояснення представника прокуратури, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає до задоволення, як обґрунтована та документально підтверджена, оскільки в судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] дану спадщину ніхто не прийняв, ніяких спадкоємців, які б претендували на прийняття спадщини в цій частині - не має, тому згідно ч.ч.1,3 ст.1277 ЦК України суд визнає спадщину відумерлою і вона переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. На підставі ст.1277 ЦК України, ст.158 ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що відповідач добровільно не надає коштів на утримання малолітньої дочки [PERSON],[INFO], просить стягнути з відповідача по 1/3 частині з усіх видів заробітку на утримання дочки до досягнення повноліття, так як дитина потребує додаткового лікування та коштів. В судовому засіданні позивачка зменшила та підтримала позовні вимоги, просить стягнути з відповідача по 1/4 частині з усіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить позов задовольнити, суду пояснила, що відповідач на користь інших осіб аліменти не сплачує, має можливість і зобовязаний сплачувати грошові кошти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав, проти розміру аліментів не заперечує. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження в суді, підлягає до задоволення по таким підставам. Як встановлено в судовому засіданні, визнається відповідачем, у позивача з відповідачем мається спільна дитина, дочка [PERSON],[INFO], яка утримується позивачкою. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання малолітньої дитини хоча зобов»язаний надавати таку допомогу згідно вимог закону, працює та отримує стабільний заробіток, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав сторонніх осіб, підлягає прийняттю, а тому позов підлягає задоволенню Позов підлягає до задоволення на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, де вказано, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи визнання позову відповідачем суд не обґрунтовує розмір аліментів на утримання дитини, строки і порядок виплати аліментів. Згідно Закону України „Про внесення змін до Сімейного Кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей від 22 вересня 2005 року, розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.174 ЦПК України суд, при наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у разі визнання позову відповідачем. Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з нею, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 03 листопада 1988 року. Від шлюбу мають двоє дітей один з яких є неповнолітнім і проживають разом з позивачем та перебуває на його утриманні. В 2001 році відповідачка виїхала в Італію на заробітки де знаходиться до сьогодні, приїжджає лише раз чи два рази в рік під час знаходження у відпустці. При її приїздах а також у телефонному режимі на неодноразові запитання позивача про подальшу долю їх подружніх відносин, остання стверджує що позивач як чоловік її не цікавить, і у ближчі 10 років вона не збирається повернутися назад із за кордону. Обставини що склалися ображають позивача, породили неприємне відношення до відповідача, як до зовсім чужої йому людини. Шлюб вже багато років існує лише формально, оскільки чимало років сторони подружніх стосунків не підтримують. У звязку з цим, позивач вважає, що сім'я остаточно розпалась з вини дружини і не може бути відновлена, оскільки збереження такого шлюбу суперечать його істотним життєвим інтересам, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач не зявився, але надіслав заяву з проханням провести розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні зявилася, проте вона належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через оголошення в газету. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, 03 листопада 1988 року, актовий запис № 38. Від шлюбу мають двоє дітей, один з яких є неповнолітнім - [PERSON] [INFO] , який проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Сторони впродовж багатьох років не підтримують подружні відносини, шлюб існує лише формально, тому суд вважає, що надання строку для примирення не є доцільним, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать його інтересам, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що з відповідачем по справі було зареєстровано шлюб 18.02.1984 року. Проте шлюбно сімені стосунки з відповідачем припинені у 2007 році, оскільки виникали між подружжям постійні сварки, суперечки, в результаті яких позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача. Шлюб існує формально. Подальше життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. У позові було зазначено про бажання залишити прізвище „Євлахова. На підставі викладеного позивачка звернулася до суду із відповідним позовом. До судового засідання позивачка не зявилася, через канцелярію суду подала заяву, якою підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила прийняти рішення у судовому засіданні у її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, через канцелярію суду також подав заяву, в якій визнав позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, просив прийняти рішення у судовому засіданні у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 18.02.1984 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського райвиконкому, про що зроблено відповідний актовий запис за № 102, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія ІІ-ВЛ № 412866. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставину, що сторони подружні стосунки не підтримують і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними та подальше спільне життя сторони вважають неможливим, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливе, тому шлюб за вимогою позивача розриває. На підставі викладеного і

Outcome: approved