Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-14 00:00:00

Позивач кредитна спілка Калиназвернулася в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу, обґрунтовуючи це тим, що 26.03.2011 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 042534. Відповідно до умов даного кредитного договору відповідач отримав строковий кредит у розмірі 10 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26 % річних з терміном повернення кредиту, відсотків і винагороди до 26.03.2012 р. Згідно умов кредитного договору, відповідач зобовязався повернути позивачу кредит та відсотки, в порядку і в терміни, встановленні кредитним договором. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобовязань щодо вчасного повернення кредиту та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 9 005,67 грн. В забезпеченні виконання зобовязань за кредитним договором були укладені між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] договори поруки від 26.03.2011 р., згідно яких відповідачі несуть солідарну відповідальність по зобовязаннях за кредитним договором перед позивачем. За таких обставин, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 005,67 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з мотивів викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки у судове засідання відповідачі суду не повідомили та не подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки, вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися у судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі повідомлені належним чином і повторно не зявилися у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 26.03.2011 р. між кредитною спілкою Калината [PERSON] укладено кредитний договір № 042534, надалі кредитний договір. Згідно умов кредитного договору кредитна спілка Калиназобовязалася надати відповідачу кредит у розмірі 10 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26 % річних, а відповідач зобовязався повернути кредит частинами і сплатити відсотки та виконати інші зобовязання за кредитним договором у повному обсязі до 26.03.2012 р. Частина 1 статті 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та умовах, встановленні договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 10 000,00 грн. на терміни і на умовах, передбачених у кредитному договорі. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обовязковий до виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно пункту 3.2.2 кредитного договору, позичальник зобовязався використовувати кредит за цільовим призначенням, погашати його та сплачувати проценти в порядку визначеному цим договором, надавати кредитодавцю всі необхідні документи для здійснення перевірки цільового призначення кредиту. Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає іншій у власність грошові кошти, а інша зобовязується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Як вбачається із статей 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики. Згідно пункту 4.5 кредитного договору, при порушенні строків сплати кредиту і нарахованих процентів більше ніж на 30 календарних днів від дати, що вказана в графіку розрахунків, кредитодавець має право без попередження позичальника збільшити на 100 відсотків процентну ставку вказану в п.1.1 цього договору до моменту повного погашення простроченої заборгованості. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач має загальну заборгованість у розмірі 9 005,67 грн., з них які складають: 7 922,32 грн. несплачений кредит; 1 083,35 грн. нараховані проценти на суму кредиту. Таким чином відповідач неналежно виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 005,67 грн. З метою забезпечення виконання кредитного договору були укладені 26.03.2011 р. договори поруки № 042535/1, № 042535/2 між позивачем кредитною спілкою Калината відповідачами [PERSON], [PERSON] Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідачів прав позивача щодо порядку погашення заборгованості, та вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 005,67 грн. У відповідності до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін \~ та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.\~ Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем були понесені судові витрати зі сплати судового збору, який підлягає солідарному стягненню з відповідачів. На підставі наведеного,

Outcome: approved