Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи який позивачка зазначає, що вона перебувала з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі з 18.04.1987 року. Шлюб між ними було розірвано 27.12.1995 року. На даний час прізвище позивачки змінено в зв'язку з укладенням шлюбу. Від шлюбу вони з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишились проживати з позивачкою. Після розірвання шлюбу з відповідачем, за рішенням суду, з нього стягувались аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частині від усіх видів його доходу. Оскільки син досяг повноліття у 2006 році, то останні роки аліменти з відповідача утримувались лише на неповнолітню дочку [PERSON] до досягнення нею повноліття, що підтверджується відповідною копією постанови про відкриття виконавчого провадження. 20.12.2012 року дочці [PERSON] виповнилося вісімнадцять років. На сьогоднішній день дочка є студенткою першого курсу денної форми навчання Інституту аеронавігації Національного авіаційного університету, термін навчання дочки у даному навчальному закладі за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр закінчується 30.06.2016 року. Крім того донька, як студентка постійно потребує додаткових витрат на оплату необхідних щоденних потреб, а саме: оплата проїзду, обіди, придбання зошитів та підручників, сезонний одяг та взуття, домашнє харчування, що у загальній сумі складає приблизно 4\~ 000,00 грн. Тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до закінчення її навчання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме він не заперечує сплачувати аліменти, однак має змогу сплачувати аліменти у розмірі 100,00 грн., оскільки у нього пенсія невелика, крім того він має малолітнього сина та непрацюючу дружину, тому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, дослідивши, оцінивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, дійсно позивачка [PERSON] перебувала з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі з 18.04.1987 року. Шлюб між ними було розірвано 27.12.1995 року. На даний час прізвище позивачки змінено в зв'язку з укладенням шлюбу. Від шлюбу вони з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишились проживати з позивачкою. Після розірвання шлюбу з відповідачем, за рішенням суду, з відповідача [PERSON] стягувались аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частині від усіх видів його доходу. Оскільки син досяг повноліття у 2006 році, то останні роки аліменти з відповідача утримувались лише на неповнолітню дочку [PERSON] до досягнення нею повноліття, що підтверджується відповідною копією постанови про відкриття виконавчого провадження. 20.12.2012 року дочці [PERSON] виповнилося вісімнадцять років. На сьогодні дочка є студенткою першого курсу денної форми навчання Інституту аеронавігації Національного авіаційного університету, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу за №22/1412 від 12.12.2012 року. Згідно даної довідки термін навчання дочки у даному навчальному закладі за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр закінчується 30.06.2016 року. Крім того донька, як студентка постійно потребує додаткових витрат на оплату необхідних щоденних потреб, а саме: оплата проїзду, обіди, придбання зошитів та підручників, сезонний одяг та взуття, домашнє харчування, що у загальній сумі складає приблизно 4\~ 000,00 грн. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо материнства та стягнення аліментів встановлено, що обов'язок батьків утримувати дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи вищевказані норми, суд враховує слідуючи обставини. Відповідач [PERSON] має іншу сімю, що підтверджено свідоцтвом про шлюб; крім того на своєму утриманні відповідач має малолітнього сина [PERSON] 26.02.2010р.н., що також підтверджено копією свідоцтва про народження; також відповідно до довідки №202 від 13.05.2013р., виданої управлінням пенсійного фонду України в м.Бориспіль та Бориспільському районі, відповідач [PERSON] перебуває на обліку Головного управління ПФУ в Київській області та отримує пенсію за вислугу років, розмір якої за період з 01.05.2013р. по 31.05.2013р. складає 1719,99 грн. Отже на підставі наведеного суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] можливо стягнути аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку.

Outcome: partial