Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Центрального ВДВС ММУЮ про визнання права власності на автомобіль марки ВАЗ 2109, 1989 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], та зняття арешту. Позовні вимоги позивач обгрунтовував набуттям права власності на вищевказаний автомобіль, оскільки 16.09.2009 року він спільно з [PERSON] купив транспортний засіб у [PERSON], який діяв від імені [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності, після чого [PERSON] видав йому доручення на розпорядження даним автомобілем. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, представив суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову визнає. Представник відповідача Центрального ВДВС ММУЮ у судове засідання не з'явився, надав заперечення проти позову, просив відмовити у його задоволенні. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідачів [PERSON] та Центрального ВДВС ММУЮ, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову та дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. За [PERSON] зареєстровано право власності на автомобіль марки ВАЗ 2109, 1989 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Як пояснив позивач, 16.09.2009 року [PERSON] спільно з [PERSON] в простій письмовій формі уклали з [PERSON], який діяв від імені [PERSON], договір купівлі-продажу вищевказаного автомобіля, за умовами якого [PERSON] та [PERSON] придбали у власність автомобіль марки ВАЗ 2109, 1989 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], сплативши [PERSON] за вказаний автомобіль 20000 грн.. При цьому передачу автомобіля сторони оформили нотаріально посвідченою довіреністю на розпорядження автомобілем на ім'я [PERSON] та [PERSON], яка посвідчена приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Одеської області за р.№886, а сплату грошей -розпискою від 16.09.2009 про отримання [PERSON] від [PERSON] та [PERSON] грошових коштів в сумі 20000 грн. в рахунок оплати вартості вказаного автомобілю. Після видачі доручення [PERSON] передано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. При цьому, спірний автомобіль в органах ДАІ не був перереєстрований на ім'я [PERSON] 01.08.2011 року [PERSON], керуючи спірним автомобілем, був зупинений працівниками ДАІ у с. Коблево Березанського району Миколаївської області у зв'язку з тим, що на автомобіль накладено арешт Центральним ВДВС ММУЮ, про що працівниками ДАІ були складені відповідні протокол затримання автомобіля та протокол вилучення Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого 25.08.2005 року ММРЕВ УДАІ УМВС Миколаївської області, після чого він звернувся з даним позовом до суду. Однак позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячим з наступного. У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України закріплено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, в тому числі і право на власність, є договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У письмовій формі належить вчиняти праовчини фізичних осіб на суму, що не перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а також інша правочини, щодо яких законом передбачена письмова форма. Законодавчими актами України також встановлено спеціальний порядок набуття права власності громадянами на окремі види майна, зокрема п.п.7,8 Порядку державної реєстрації автомобілів, передбачено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі -власники) зобов'язані реєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортного засобу, оцінку його вартості. Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім названих документів, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції по зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. За правилами ч.3 ст.238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від особи, яку він представляє у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Враховуючи вищевикладене, в матеріалах справи, відсутні належні та допустимі докази тому, що між [PERSON] та [PERSON], який діяв від імені [PERSON], існують договірні відносини, підставою виникнення яких є дійсний договір купівлі-продажу автомобіля. Нотаріально посвідчена довіреність, що видана [PERSON] позивачу та [PERSON] на керування автомобілем, не є таким доказом, оскільки з неї випливають зовсім інші, чим ті на яких наполягає [PERSON], правові наслідки. І більше того, відповідно до ст.238, ч.3 ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, і вона ні в якому разі не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль від однієї особи до іншої. За таких обставин, суд виходить з того, що одержавши довіреність, позивач не набув права власності на спірний автомобіль, оскільки його власником залишився [PERSON] Не є таким доказом і розписка про отримання грошей, оскільки з неї не можна зробити певного висновку про те, що сторони домовилися з усіх істотних умов договору купівлі-продажу, а без цього вважати договір укладеним за законом не можна. Наявна ж у справі розписка не може замінити єдиного, як вимагає закон, підписаного сторонами договору. Законодавець визначив її призначення як письмовий доказ, який стверджує певні обставини, і не більше, в даному випадку передачу грошей. До того ж, згідно Порядку державної реєстрації автомобілів, документами, які посвідчують правомірність придбання автомобіля, крім іншого, можуть бути договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби. Сторони не надали зареєстрованого в органах ДАІ договору купівлі-продажу, за яким би [PERSON] придбав у [PERSON] спірний автомобіль, то бажаний позивачем правочин є не укладеним, а, відповідно, у нього не виникли правомочності власника щодо спірного автомобіля, і тому у вимозі про визнання за ним такого права слід відмовити. Не підлягають задоволенню і решта вимог позивача, оскільки вони похідні від вимоги про визнання права власності і наслідують його процесуальну долю. Таким чином, у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені позивачем при пред'явленні позову.

Outcome: dismissed