Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

30.07.2012 року КП «Компанія «Вода Донбасу»звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 11 316,79 грн, а також судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на наступні обставини. Державною екологічною інспекцією в Донецькій області було проведено перевірку Часовоярського регіонального управління КП «Компанія «Вода Донбасу»за період з 01.09.2008 по 31.12.2008 року, про що складено відповідний акт. Згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища від 06.02.2009 року КП «Компанія «Вода Донбасу»в порушення ст. 44 Водного кодексу України, ст.. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»незаконно, тобто без дозволу на спеціальне водокористування, забрано із підземних джерел 697,7 тис. м. куб. води. Розмір збитків, заподіяних зазначеним порушенням, відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 18.05.1995 року №37, складає 183 495,10 грн. Вищим господарським судом України 07.09.2010 року прийнято постанову по справі № 12/191, якою залишено без змін рішення господарського суду Донецької області від 24.03.2010 р. про стягнення з КП «Компанія «Вода Донбасу»збитків у розмірі 183 495,10 грн. На виконання зазначеного рішення КП «Компанія «Вода Донбасу»до місцевого бюджету м. Часов Яр перераховано 50 000 грн. За результатами службового розслідування, оформленого актом від 20.10.2010 року, встановлено, що директор головного управління муніципального водопостачання [PERSON] не виконав належним чином покладені на нього обовязки, що призвело до матеріальних збитків КП «Компанія «Вода Донбасу», частково сплачених в розмірі 50 000 грн. на виконання рішення господарського суду Донецької області від 24.03.2010 року. Наказом від 03.11.2010 року № 262 з [PERSON] стягнуто матеріальну шкоду в межах середньомісячного заробітку, який складає 12 141,18 грн., шляхом утримання 20% щомісячно до повного погашення. В судовому засіданні представники позивача на задоволенні позовних вимог наполягали, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість, пропуск позивачем строку звернення до суду. Пояснив, що згідно п. 5.2 Положення №14 до обовязків головного управління муніципального водопостачання, директором якого він був, не входило оформлення дозволів на спеціальне водокористування. Крім того, порушення природоохоронного законодавства виявлено на Артемівському ПВКГ, яке наказом №14 від 29.01.2008 року передане Часовоярському регіональному управлінню, директором якого є [PERSON] Головним управління муніципального водопостачання здійснювалося сприяння в оформленні дозвільної документації Часовоярському регіональному управлінню, проте останнє ніколи не було його структурним підрозділом. На задоволенні зустрічного позову наполягав, посилаючись на викладені в ньому доводи. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. Відповідно до ст.. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обовязків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища від 06.02.2009 року КП «Компанія «Вода Донбасу»в порушення ст.. 44 Водного кодексу України, ст.. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»незаконно, тобто без дозволу на спеціальне водокористування, забрано із підземних джерел 697,7 тис. м. куб. води, про що складено протокол про порушення водоохоронного законодавства (а.с. 7-9). Розмір збитків, заподіяних зазначеним порушення, відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 18.05.1995 року №37, складає 183 495,10 грн., які були стягнуті з КП «Компанія «Вода Донбасу»на користь держави рішенням господарського суду Донецької області від 24.03.2010 року (а.с. 12-15). Згідно платіжного доручення № 459 від 02.11.2010 року КП «Компанія «Вода Донбасу»до місцевого бюджету м. Часов Яр перераховано 50 000 грн. (а.с. 16). З акту службового розслідування від 20.10.2010 року вбачається, що однією з причин несвоєчасного отримання дозволу на спеціальне водокористування колишнього структурного підрозділу Артемівського ПУВКХ, переданого в подальшому Часовоярському регіональному управлінню, що призвело до матеріальних збитків в розмірі 183 495,10 грн., частково сплачених в розмірі 50 000 грн., стало неприйняття управлінського рішення, в тому числі і директором головного управління муніципального водопостачання [PERSON] (а.с. 5-6). Наказом від 01.11.2010 року №262, з яким [PERSON] був ознайомлений, наказано відшкодувати матеріальну шкоду в межах його середньомісячного заробітку шляхом утримання 20% до повного погашення (а.с. 10). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02.06.2011 року, яке не скасоване в цій частині рішенням Апеляційного суду Донецької області від 11.08.2011 р., визнано незаконним та скасовано наказ №262 від 03.11.2010 р. «Про стягнення матеріальної шкоди»прийнятого генеральним директором комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» Григор?євим Д.І. в частині стягнення з [PERSON] директора Часовоярського районного управління, спричиненої КП «Компанія «Вода Донбасу»шкоди в розмірі 183 495,10 грн. шляхом проведення утримань з його заробітної плати в розмірі 20% до повного погашення заборгованості. Суд вважає, що позивачем не надано доказів своїх позовних вимог, а саме, що відповідачем завдано матеріальної шкоди позивачу. Проте, відповідно до ст.. 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Враховуючи, що заподіяна працівником матеріальна шкода була виявлена в ході службового розслідування, оформленого актом від 20.10.2010 року, тому строк звернення до суду з вимогами про стягнення матеріальної шкоди КП «Компанія «Вода Донбасу»пропущено і жодної поважної причини пропуску цього строку в судовому засіданні не встановлено. Відповідно до ст.. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник відповідача заявив про застосування строків позовної давності до позову і з цієї підстави просив відмовити у позові. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити через сплив позовної давності. На підставі ст..ст. 15, 256, 267 ЦК України, ст.. 130, 132 КЗпП України,

Outcome: dismissed