overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

ПАТ Комерційний банк Надразвернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього на користь банку кредитних коштів в сумі 34\~360,29 грн.. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.11.2007 року між ВАТ КБ Надра(правонаступником якого є ПАТ КБ Надра) та [PERSON] укладено кредитний договір № 1860/2007 - Ф, за умовами якого позичальник отримав в банку кредит у сумі 9 000 грн. на строк до 05.11.2010 року, проте, після закінчення строку дії договору кредитних коштів не повернув. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, в якій повністю підтримав позов та попросить його задовольнити з викладених у заяві мотивів. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов визнав. Судом встановлено наступні факти: Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 01.11.2007 року між ВАТ КБ Надра(правонаступником якого є ПАТ КБ Надра) та [PERSON] укладено кредитний договір № 1860/2007 - Ф, за яким позичальник отримав в банку кредитні кошти у сумі 9 000,00 грн. із розрахунку 2,7 % на місяць на строк до 05.11.2010 року, згідно п.п. 1.1, 1.3.1, 1.4 кредитного договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі 9 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № NL-2 від 07.11.2007 року. Однак, [PERSON] в порушення взятих на себе згідно кредитного договору зобовязань, після закінчення строку дії договору кредитних коштів не повернув. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 612 частиною 1 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Кінцевий термін повернення кредиту закінчився 05.11.2010 року. Станом на 16 листопада 2011 року непогашеною залишилась заборгованість в розмірі 34\~360,29 грн., з них: 8\~789,40 грн. непогашений кредит; 16\~717,53 грн. несплачені відсотки; 8\~493,36 грн. несплачена пеня за прострочення строків виконання зобовязань, 360,00 грн. несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу. Таким чином, у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення в його користь заборгованості за користування кредитом в розмірі 34\~360,29 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить розірвати їх шлюб. Заявлені вимоги мотивує тим, що вони люди різних характерів та поглядів на життя, тривалий час між ними існують неприязні стосунки, спільного господарства не ведуть, вважає, що їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сімї стали неможливими, а тому просить його розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій позов підтримала, просить задовольнити його з викладених у заяві мотивів та заперечує проти надання строку для примирення. Відповідач [PERSON]В у судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов не визнав та попросив надати термін для примирення 6 місяців. Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2005 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 008941, видане Микулинецькою селищною радою Терербовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 22. Від даного шлюбу у подружжя народився донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. Проаналізувавши докази в їх сукупності, фактичні взаємини, які склалися між подружжям та причини звернення позову, суд прийшов до висновку, що подальше збереження сімї суперечитиме інтересам сторін. Отже, шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася та відновити її не можливо. Позивачка надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився. Згідно заяви наданої суду позовні вимоги визнав, просив розглядати справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 20 жовтня 2007 року, від спільного сімейного життя мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили з літа 2011 року з причини того, що кожний з них має різні характери та різні погляди на життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя стало не можливим, та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Між сторонами були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Збереження сімї, як вважають, не можливо та не доцільно. Сторони спільне господарство та сумісний бюджет не ведуть. Спору про розділ майна між сторонами немає. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї не можливо. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 107,30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася та відновити її не можливо. Позивач надав суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 13 грудня 2003 року, від якого вони не мають дітей. Подружні стосунки сторони припинили з причини того, що між ними постійно виникали сварки через те, що кожний з них має різні характери та різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Внаслідок чого їхнє подальше спільне життя стало не можливим, та таким, що суперечить їх інтересам. Між сторонами були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Збереження сімї, як вважає позивач, не можливо та не доцільно, у наданій суду заяві позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов та розглянути справу за його відсутності. Сторони не проживають разом, спільне господарство та сумісний бюджет не ведуть. Спору про розділ майна між сторонами немає. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї не можливо.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

Позивачка 27 січня 2012 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, де вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбу. У період сумісного життя у них народилася донька [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. на утримання доньки щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивачка надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Відповідач надав суду заяву, у якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано 20 жовтня 2007 року. Від сумісного життя сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується позовною заявою позивача та відсутніми письмовими запереченнями відповідача. У відповідності зі ст.ст. 180, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати і надавати матеріальну допомогу на дитину, при цьому розмір аліментів за заявою платника або одержувача аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний доход, або частина доходу одержує в натурі. З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідачем було визнано позовні вимоги, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на дитину у судовому порядку у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до її повноліття, оскільки відповідач є батьком дитини зобовязаний її матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісяця у розмірі встановленому Законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в Костопільський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1\\4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею повноліття. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], 31.01.2008р.н. В даний час дитина перебуває на її утриманні, відповідач не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина, має постійне місце роботи. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1\\4 частини від його заробітку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1\\4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею повноліття. Враховуючи визнання відповідачем позову, а також те, що воно не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову та ухвалити рішення у справі у попередньому судовому засіданні. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON],31.01.2008р.н. В свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком. На даний час дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, має постійне місце роботи та регулярний дохід. Відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що шлюб з відповідачем зареєструвала 25.05.2007 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, дочку [PERSON],22.08.2007р.н. та сина [PERSON], 19.02.2010р.н. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що спільне сімейне життя у сторін не склалось, між ними часто виникали сварки та різного роду конфлікти. Після народження сина [PERSON] відповідач покинув сім»ю та переїхав проживати окремо. Більше двох років не підтримують подружніх відносин не ведуть спільного господарства. Вважає подальше збереження сім»ї неможливим. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала покликаючись на обставини викладені в позовній заяві, пояснила, що не проживає з відповідачем близько два з половиною роки, жодних стосунків не підтимують. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки та позивач не заперечує проти вирішення справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши думку позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.04.2007 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, дочку [PERSON],22.08.2007р.н. та сина [PERSON], 19.02.2010р.н. Спільне сімейне життя у сторін не склалось, між ними часто виникали сварки та різного роду конфлікти. Після народження сина [PERSON] відповідач покинув сім»ю та переїхав проживати окремо. Більше двох з половиною років не проживають разом, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, збереження сімї є неможливим, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок №57 з надвірними будівлями та гараж «Г» по вул. Заріччя, в м. Костопіль Рівненської області. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явився, просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Представник відповідач в судове засідання не зявився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у відсутності представника міської ради, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.4 ст.130 та ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи встановлено, що батькам позивача [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить житловий будинок №57 з надвірними будівлями та гараж по вул. Заріччя в м. Костопіль, що підтверджується технічним паспортом на садибний житловий будинок. 25 травня 1993 року помер батько, а 07 грудня 2003 року померла мати позивача. Згідно ст.1261 ЦК України позивач має право на спадкове майно як спадкоємці першої черги за законом після смерті батьків, інших спадкоємців немає. У визначений законом строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки помилково вважав, що проживаючи в зазначеному будинку та користуючись присадибною ділянкою на яку має правовстановлюючі документи, зможе у будь-який час оформити спадкове майно. Згідно довідки РОБТІ вартість житлового будинку та гаража становить 57603 грн. Оформити на себе право власності на спадкове майно позивач не може, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно. Згідно ст.328 ЦК України набуття права власності вважається правомірним, якщо набуте на законних підставах. Суд вважає, що позивач набув право власності на гараж на законних підставах, що стверджується дослідженими доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок №10 з надвірними будівлями по вул. Центральна в с. Мала Любаша Костопільського району Рівненської області. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явився, просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи встановлено, що батько позивача [PERSON] має на праві власності житловий будинок №10 з надвірними будівлями по вул. Центральна в с. Мала Любаша, Костопільського району та земельні ділянки. 01 червня 2011 року батько позивача помер. Згідно заповіту все належне йому майно, заповів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 08 червня 2011 року я та моя сестра [PERSON] звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, інші спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON], подали заяви про відмову від спадщини. 26 квітня 2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поділу спадкового майна, згідно якого позивач спадкує житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, надану для їх обслуговування, що знаходиться в с. Мала Любаша Костопільського району по вул. Центральна, 10. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Центральна, 10 у с. Мала Любаша Костопільського району не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний обєкт нерухомості. Згідно довідки Рівненського ОБТІ вартість зазначеного будинку з надвірними будівлями станом на 18.08.2011р. становить 73417 грн., право власності на цей житловий будинок не зареєстровано. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 400 грн щомісячно, до досягнення нею повноліття. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що на її утриманні перебуває її син [PERSON], 31.07.2010р.н. У свідоцтві про народження відповідач записаний батьком. В даний час дитина перебуває на її утриманні, відповідач не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина, має нерегулярний, мінливий дохід. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у письмові заяві. Крім того пояснила, що не проживає з відповідачем з листопада 2011 року з того часу ніякої допомоги на утримання дитини відповідач не надавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, в письмовій заяві позов визнав частково, не заперечує сплачувати аліменти в сумі 200 грн. щомісячно, оскільки платити по 400 грн. не має можливості.. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності та позивач не заперечує проти вирішення справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до часткового задоволення. Встановлено, що на утриманні позивача перебуває її неповнолітній син [PERSON], 31.07.2010р.н. У свідоцтві про народження дитини відповідач вказаний батьком. В даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ч.1 ст.184 СК України ). Згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи відсутність у відповідача постійного місця роботи суд встановлює аліменти у твердій грошовій сумі та визначає розмір аліментів в сумі 300 грн. щомісяця. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Л.Українки, 155 в с.Головин Костопільського району Рівненської області. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явився, просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.4 ст.130 та ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими. З матеріалів справи встановлено, що баба позивача [PERSON] мала на праві власності житловий будинок по вул. Л.Українки, №155 в с. Головин Костопільського району, що підтверджується Випискою з погосподарської книги № 4 від 23.01.2012 , особовий рахунок № 320 та технічним паспортом на будинок. 15 серпня 2011 року [PERSON] померла. Згідно заповіту від 20 лютого 2007 р., посвідченого секретарем виконкому Головинської сільської ради, позивач має право на спадкове майно як спадкоємець за заповітом після смерті баби. Крім позивача інших спадкоємців за заповітом та спадкоємців передбачених ст. 1241ЦК України немає. Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить нотаріально засвідчена заява від 24 січня 2012 року. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями позивач не може, так як відсутні належні правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно. Згідно ст.328 ЦК України набуття права власності вважається правомірним, якщо набуте на законних підставах. Суд вважає, що позивач набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями на законних підставах, що стверджується дослідженими доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved