Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-07 00:00:00

Позивачка 13.04.2012 року звернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04 січня 2010 року вона отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,20 га в с. Проців Бориспільського району для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд Серії ЯИ № 938837. Під час проведення робіт з виготовлення кадастрового плану земельної ділянки було зясовано, що їй було неправильно виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку. Землевпорядна фірма зазначила невірну схему розташування земельної ділянки, яка не співпадає з винесеною в натуру земельною ділянкою. Таким чином Процівською сільською радою було зроблено схему розташування земельної ділянки, а також землевпорядною організацією, ПП [PERSON], кадастровий план її земельної ділянки. Виготовленням технічної документації та державного акту на вказану земельну ділянку займалось товариство з обмеженою відповідальністю Агати-5, яке на даний час припинило свою діяльність. Внаслідок видачі Державного акту на право власності на землю з невірним накресленням земельної ділянки порушуються її законні права та інтереси, вона позбавлена можливості реалізувати своє право щодо користування та розпорядження земельною ділянкою. У звязку з вищенаведеним позивач просить суд визнати державний акт на право власності на землю на імя [PERSON] недійсним та скасувати його. Представник позивача до суду зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача проти до суду зявився, позовні вимоги визнала та проти задоволення позову не заперечував Третя особа в судове засідання зявилась, проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, пояснення третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 938837, кадастровий номер 3220886001:01:009:0153, відносно земельної ділянки, площею 0,2000 га., яка розташована с. Проців Процівська сільська рада Бориспільського району, Київської області, цільове призначенням земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.7, 8.). Згідно кадастрового плану земельної ділянки (а.с. 5) та державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 7,8), вбачається, що розміри земельних ділянок не співпадають. Згідно ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Відповідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або користувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Стаття 153 цього Кодексу свідчить про те, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Частиною другою ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Суд приходить до висновку, що між сторонами відбувся двосторонній правочин щодо оформлення права власності на земельну ділянку, під час вчинення якого були порушені права позивачів. Зміст правочину, відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ст. 215 ЦК України правочин визнається недійсним в разі недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, визначених, в тому числі і ч. 1 ст. 203 ЦК України. Відповідно до вимог ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, способи захисту права визначені ст. 16 ЦК України, вимога щодо скасування державного акту є зайвим способом захисту. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, оскільки зазначена у виданому держаному акті на право приватної власності на землю інформація щодо фактичного розміру земельної ділянки позивачки не відповідає дійсності. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати в справі, а саме : судовий збір, слід покласти на позивача, оскільки позов винесено на їх користь. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 126, 152, 155 ЗК України, ст.ст. 203, 215 ЦК України,

Outcome: partial