Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-20 00:00:00

У липні 2011 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем [PERSON] 11 грудня 2007 року укладено кредитний договір № 37-93/07-ШД, за яким він надав останньому кредит у розмірі 15 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,0001 % на рік з кінцевим терміном погашення до 10 грудня 2010 року. Погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Позивач виконав свої зобовязання. Відповідач зобовязання по кредитному договору не виконав, тому загальна сума заборгованості становить 115 979 грн. 36 коп. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно з яким відповідачі відповідають солідарно за виконання зобовязань. Просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 115 979 грн. 36 коп. та 1159 грн. 80 коп. державного мита та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав частково, а саме визнав борг по кредиту та відсотки за користування кредитом, не визнав нарахований розмір пені, вважає, що він занадто великий, оскільки значно перевищує розмір заборгованості по кредиту. Одночасно пояснив суду, що заборгованість виникла через те, що він є пенсіонером та отримує пенсію у розмір 1900 грн. Крім того, вимушений орендувати квартиру, оскільки, в 2005 році розірвано шлюб з [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про часткове визнання позову, а саме визнав борг по кредиту, не визнав нарахований розмір пені, вважає, що він завищений, просив зменшити розмір пені. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 15 вересня 2007 року укладено кредитний договір № 37-93/07-ШД, за яким останній отримав кредит у розмірі 15000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,0001 % на рік з кінцевим терміном погашення до 10 грудня 2010 року. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] 11 грудня 2007 року укладено договір поруки, згідно з яким відповідачі відповідають солідарно за виконання зобовязань. Факт отримання відповідачами кредитних коштів у сумі 15000 грн. підтверджується заявою [PERSON] про надання йому кредиту та меморіальним ордером від 11 грудня 2007 року з особистим підписом відповідача [PERSON] про їх отримання. Згідно із п. 3.3 даного кредитного договору № 37-93/07-ШД від 11 грудня 2007 року погашення відповідної частини кредиту повинно здійснюватися позичальником щомісячно у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів. Свої зобовязання щодо сплати суми отриманого кредиту і відсотків за користування ним, а також пені за порушення строків їх повернення, відповідачі не виконали, тому сума заборгованості за кредитним договором № 37-93/07-ШД становить 115 979 (сто п'ятнадцять тисяч девятсот сімдесят девять) грн. 36 коп., у т.ч.: - заборгованість за кредитом 10\~861 грн. 97 коп.; - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 8 356 грн. 29 коп.; - нарахована щомісячна комісія 8\~662 грн. 50 коп.; - пеня за порушення строків сплати кредиту 88 098 грн. 60 коп. З метою повернення кредитних коштів позивач 06 листопада 2008 року направив відповідачам вимоги про погашення заборгованості по кредиту. Згідно із ст. 509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За правилами ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У ст. 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Разом з тим позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] неналежно виконував свої зобовязання за кредитним договором, а саме, має перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за цим договором на суму 27 880 грн. 76 коп., суд дійшов висновку, що позов у цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У судовому засіданні встановлено, що в звязку із скрутним матеріальним становищем та сімейними обставинами [PERSON] не мав можливості погашати кредит та сплачувати відсотки за користування ними. Ці обставини суд вважає такими, що мають істотне значення для справи. Враховуючи, що розмір пені нарахований Банком значно перевищує загальний розмір заборгованісті за кредитом та по відсоткам і що позивач не надав суду доказів того, що внаслідок невиконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 37-93/07-ШД від 11 грудня 2007 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про заподіяні збитки на суму нарахованої пені, суд дійшов висновку, що позов в даній частині підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного, суд вважає, що нараховану пеню за кредитним договором № 37-93/07-ШД від 11 грудня 2007 року необхідно стягнути солідарно із відповідачів на користь Банку в розмірі 27 880 грн. 76 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд стягує з другої сторони понесені й документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати стягуються на користь позивача у розмірі, пропорційному до розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із позовом позивач сплатив державне мито у розмірі 1 159 грн. 80 коп. та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно із зазначеною вище нормою на користь Банка із відповідачів у рівних частках підлягає стягненню державне мито у рівних частинах підлягає стягненню державне мито у розмірі по 278 (двісті сімдесят вісім) грн. 35 коп. з кожного (1 % від задоволеної частини позову) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі по 60 (шістдесят) грн. з кожного. На підставі вище викладеного

Outcome: partial