Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-18 00:00:00

Позивачі по справі прибули в смт Калинівка в 1993 році на постійне місце проживання в [ADDRESS] , житло надане КСП «Калинівське» для постійного місця проживання. Дана обставина підтверджується довідкою Васильківської районної державної адміністрації № 603 / 1-24 від 25. 10. 1998 року. На підставі рішення правління КСП «Калинівське» № 4 від 15 серпня 1998 року, та наказу директора КСП «Калинівське» № 50 від 03.09.1998 р.першому позивачу надана жила площа в [ADDRESS] , жилою площею 32,3 кв. м та прописано постійно з сім`єю. В цей же день на ім`я [PERSON] , з дітьми, виданий ордер на постійне проживання в цій квартирі. Позивачам надана житлова площа в двоповерховому восьмиквартирному будинку ПСП «Калинівське» (в даний час будинок 4-х квартирний) і квартира № З розташована на першому та другому поверсі 2-х поверхового будинку і являє собою окрему ізольовану квартиру, яка складається з 3-х жилих кімнат: 15,6, 6,5 кв. м та кухні пл. 6,4 кв. м, коридор 7,4 та 2,7 кв. м, сходи 3,2кв. м, кладова 1,3 та 2 кв. м, веранда 4,6 кв. м, загальною площею 65,1 кв.м із них житлова 37,5кв. м та підсобна 27,6 кв.м Вищенаведене підтверджується витягом з рішення № 4 від 15.08.1998р., витягом з наказу № 50 від 03. 09. 1998 р., витягом з ордеру, витягом з паспортів, поетажним планом будинку, технічним паспортом на квартиру та іншими письмовими доказами. На початку 2003 року відповідач - ПСП «Калинівське» розпалося і фактично перестало існувати, в той же час юридично свій розпад відповідач не оформив до цього часу і згідно даних єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців,станом на даний час, Приватне сільськогосподарське підприємство «Калинівське», ідентифікаційний код 00857373 зареєстровано за адресою 08623, Київська область, Васильківський район смт. Калинівка, вул. Леніна 57. При цьому ПСП «Калинівське» не передало на баланс сільській раді жилий будинок по [ADDRESS] , як жилий фонд. В той же час Дібрівська сільська рада не прийняла на баланс даний жилий будинок, в якому проживають позивачі та інші три сім`ї. Крім того, відповідно до довідки Дібрівської сільської ради № 01 - 18 98 від 22.08.08 р., та технічного паспорту на квартиру, в будинку відсутні основні комунальні комунікації, а саме водовідвід, каналізація, газопостачання і на законних підставах позивачі не можуть їх провести через відсутність власника будинку. Згідно довідки Васильківського МЕТІ за 2008 рік будинок [ADDRESS] заінвентаризовано як багатоквартирний будинок. Позивачі, як і інші мешканці будинку, зверталась до Дібрівської сільської ради з заявами про надання дозволу на приватизацію квартири [ADDRESS] , але в зв`язку з тим, що даний будинок, як і квартира, на баланс Дібрівської сільської ради не передані відповідачем ПСП «Калинівське», то їм було відмовлено в приватизації і рекомендовано для розгляду питання приватизації звертатися до суду. Факт фактичного розпаду відповідача, ПСП «Калинівське», є його незвітування перед податковими органами. Відповідно технічного паспорта на квартиру її вартість складає 21 551 грн. Неможливість реалізувати своє право на приватизацію квартири, в якій я проживаю позивачі з 1993 року і яка фактично ним належить з 1998 року є порушенням їх прав, свобод та інтересів, які захищені Конституцією України, зокрема гарантування права громадян на здійснення ними права власності та права громадян на його захист в суді. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь - якого майна і право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочиніві вважається набутим правомірно якщо інше не заборонене законом або неправомірність набуття права власності не встановлена судом, що передбачено ст. ст. 345, 328 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 345 ЦК України, фізична та юридична особи можуть набувати право власності у разі приватизації державного майна та майна, по є в комунальній власності і це право передбачено Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482 - XII та іншими законодавчими актами. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. З ЦПК України, кожна особа має право звертатись з позовом до суду, в порядку, встановленому ЦПК, за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивачі просять суд визнати за [PERSON] , 1956 р. народження, [PERSON] , 1983 р. народження, [PERSON] , 1979 р. народження в рівних долях по 1/3 частці право власності на квартиру [ADDRESS] , яка складається на 1 поверсі з коридору 1 пл. 7,4 кв. м, жилої 2 пл. 15,6 кв. м, кухні 3 пл.6,4 кв. м, веранди 4,6 кв. м, кладової 5 пл. 1,3 кв. , З східців 6 пл. 3,2 кв. м, та на 2 поверсі коридор 4 пл. 2,7 кв. м, жилої 5 пл. 15,4 кв. м, кладової 6 пл. 2 кв. м, жилої 7 пл. 6,5 кв. м всього загальною площею 65,1 кв. м, із них жилого 37,5 кв. м, яка належала ПСП «Калинівське», смт. Калинівка, Васильківського р - ну Київської області. В судовому засіданні позивачі позов підтримали. Дібрівська сільська рада Васильківського району Київської області надала до суду лист про визнання позову. В судовому засіданні, при розгляді справи, встановлені обставини викладені в позовній заяві. Крім того у відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved