Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-06 00:00:00

У квітні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про визнання первісних кредитних зобов'язань припиненими внаслідок новації. В обґрунтування позову зазначав, що 18.04.2008 року між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", як кредитором, та [PERSON], як позичальником - фізичною особою, укладено договір про відкриття кредитної лінії № 18-1000-048К, згідно з яким Банк надав не відновлювальну кредитну лінію в розмірі 40 000 доларів США зі строком остаточного повернення кредитних коштів до 08.04.2028 року. Пункти 1, 2.1. та 3.1. зазначеного договору кредитної лінії містять низку істотних умов цього договору, зокрема: тип кредитного продукту, умови надання кредиту, нарахування процентів та ін. 19.03.2009 року між позивачем та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору кредитної лінії, зокрема, повністю змінено редакцію пунктів 1, 2.1. та 3.1. договору кредитної лінії. В пункті 1 вказаної додаткової угоди виключено термін "не відновлювальна кредитна лінія" та його визначення, а також визначення терміну нарахування процентів" як операції Банку. Пунктом 2 додаткової угоди № 2 змінено редакцію п. 2.1. Договору кредитної лінії, згідно якої сам договір кредитної лінії перетворився на простий договір разового надання кредитних ресурсів. Посилаючись на те, що відповідач сам запропонував і погодив такі зміни у Договір кредитної лінії, яким істотним чином змінилися правовідносини між сторонами договору про відкриття кредитної лінії, позивач просив суд визнати, що первісні кредитні зобов'язання сторін [PERSON] та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за договором про відкриття кредитної лінії № 18-1000-048К від 08.04.2008 року припинилися з 19.03.2009 року внаслідок новації - після внесення змін до його пунктів 1, 2.1. та 3.1. на підставі додаткової угоди № 2 від 19.03.2009 року та відповідної зміни істотних умов цього договору про відкриття кредитної лінії, судові витрати віднести за рахунок відповідача. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважав позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі із договорів. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 08.04.2008 року між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", як кредитором, та [PERSON], як позичальником - фізичною особою, укладено договір про відкриття кредитної лінії № 18-1000-048К. Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору Банк відкрив [PERSON] невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності в розмірі 40 000 доларів США з оплатою по процентній ставці 16,5 % процентів річних. Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що видача кредитних ресурсів у рамках не відновлювальної кредитної лінії проводиться на підставі письмових заяв позичальника, за погодженням з Банком. Позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 08 квітня 2028 року. 19.03.2009 року між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 до договору про відкриття кредитної лінії № 18-1000-048К, відповідно до умов якого, пункти 1, 2.1, 3.1, 3.2, 3.6, 3.7, 3.8, 4.3, 7.9, 7.10 Договору про відкриття кредитної лінії викладено у новій редакції. Обґрунтовуючи позовні вимоги про припинення первісних зобов'язань внаслідок укладення додаткового договору, позивач посилався на те, що внаслідок внесення змін до пунктів 1, 2.1, 3.1 кредитного договору, припинилися первісні кредитні зобов'язання сторін внаслідок новації. Проте зазначені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 604 ЦК України, на яку посилався позивач, як на підставу своїх позовних вимог, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Новація не допускається щодо зобов'язань про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, про сплату аліментів та в інших випадках, встановлених законом. Новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором. Новація - це угода сторін про те, що первісне зобов'язання припиняється, а між його учасниками виникає нове зобов'язальне правовідношення. Для того, щоб новація відбулася, сторони повинні обумовити в своїй угоді припинення зобов'язання, що раніше діяло і заміну його новим зобов'язанням. Як вбачається з додаткової угоди № 2 до договору про відкриття кредитної лінії № 18-1000-048К від 08.04.2008 року, п. 2.1 зазначеного договору викладено у такій редакції: "Банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності кредитні ресурси в сумі 40 000 доларів США з оплатою по процентній ставці 19 % річних", а пункт 3.1 викладено у такій редакції "Видача кредитних ресурсів за цим договором проводиться на підставі письмової заяви позичальника, за погодженням з Банком". Зміст пунктів 1, 2.1, 3.1 додаткової угоди № 2 до договору про відкриття кредитної лінії № 18-1000-048К, підписаний як Банком так і позивачем, свідчить про те, що сторони договору, за спільною згодою, внесли деякі зміни до первісного кредитного договору, які стосуються порядку видачі кредитних коштів, розміру відсотків за користування кредитними коштами і з них не вбачається, що сторонами кредитного договору у відповідності до вимог ст. 604 ЦК України відбулася новація первісних зобов'язань, передбачених кредитним договором від 08.04.2008 року. В позовній заяві не зазначено, і в судовому засіданні представник позивача не зміг обґрунтувати в чому саме полягає порушення прав позивача з боку ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит". Враховуючи наведені обставини суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають залишенню без задоволення.

Outcome: dismissed