Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], в якому просила встановити порядок користування суміжними земельними ділянками та виділити їй в користування крім частини земельної ділянки площею 0,072 га по вул. Гагаріна, 12 в с. Немовичі Сарненського району, якою користується, частину ділянки, якою суміжно (по вул. Гагаріна, 14) користується відповідач. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] позов підтримали та пояснили, що після смерті бабці та діда позивачки на земельній ділянці, на якій була розташована стара хата, діти покійних - мати позивачки [PERSON] та мати відповідача [PERSON] побудували окремі будинки. Для [PERSON] рішенням правління колгоспу 1962 року була виділена земельна ділянка під забудову площею 0,26 га, вона за життя для [PERSON] дозволила користуватись частиною наданої їй ділянки для обслуговування її будинку. Оскільки відповідач займає більшу частину ділянки, просили позов задовольнити, встановивши рівномірний порядок користування суміжними ділянками, визначений висновком експертизи. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позову не визнали, мотивуючи свої доводи намаганнями позивачки вилучити частину земельної ділянки, яка правомірно перебуває у користуванні відповідача, оскільки межі зайнятих ділянок добровільно були визначені його матері [PERSON] та матері позивачки [PERSON] за життя їхніми батьками. Заявили про пропущення позивачкою трирічного строку позовної давності. Ухвалою суду від до участі в справі залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача Немовицька сільська рада Сарненського району. Представник третьої особи [PERSON] пояснив, що комісія сільської ради, вирішуючи заяву позивачки про розмежування ділянок, прийшла до висновку про вилучення у відповідача [PERSON] ділянки розміром 0,05 га на користь [PERSON], проте остання з такими умовами не погодилась. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Рішенням виконкому Сарненської районної ради депутатів трудящих № 76 від 19 лютого 1963 року затверджене рішення правління колгоспу "Радянська Україна " № 2 від 15 березня 1962 року про відведення для [PERSON] із земель колгоспу під забудову земельної ділянки площею 0,26 га в с. Немовичі за планом, затвердженим рішенням виконкому Немовицької сільської ради депутатів трудящих № 15 від 17 квітня 1962 року. Наявність відповідного протоколу № 2 правління колгоспу від 15 березня 1962 року підтверджується архівною довідкою № К-49/01-10 від 9 квітня 2010 року. Свідоцтвом на забудову садиби Сарненської районної ради депутатів трудящих № 115 від 8 грудня 1962 року забудовнику [PERSON] визначені межі земельної ділянки для забудови із зазначенням будинку та сараю, які планувались під знос. Вказаних обставин та доводів позивачки про наявність на місці виділеної ділянки старого домоволодіння, належного дідові та бабці сторін, яке було в подальшому знесене, не заперечували відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] Таким чином, позивачкою [PERSON] доведені обставини правомірності відведення для її матері [PERSON] присадибної земельної ділянки площею 0, 26 га для будівництва домоволодіння на місці знаходження будинку та господарських будівель її батьків із знесенням старих будівель. Договором дарування від 11 листопада 2004 року [PERSON] подарувала для [PERSON] домоволодіння по вул. Гагаріна, 12 в с. Немовичі, яке складається із житлового будинку площею 90,7 кв. м та господарських будівель погреба, трьох сараїв, вбиральні, колодязю, огорожі та воріт і яке належало дарувальниці на підставі свідоцтва про право власності, виданого Сарненським райвиконкомом 27 вересня 1988 року та зареєстрованого в реєстрі № 8311834. Вказаний договір зареєстрований [PERSON] в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 21 грудня 2004 року. З огляду на чинність на момент укладення договору дарування домоволодіння ст. 377 ЦК України 2003 року, суд приходить до переконливого висновку про набуття позивачкою [PERSON] при набутті права на будинок та господарські будівлі по вул. Гагаріна, 12 в с. Немовичі права на користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землекористувача (для її матері [PERSON] площею 0,26 га) Відповідач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 січня 2011 року після смерті матері [PERSON], яка померла 20 травня 2008 року, успадкував за заповітом право власності на житловий будинок площею 69,9 кв. м, погріб, чотири сараї, колодязь, вбиральню та огорожу по вул. Гагаріна, 14 в с. Немовичі, яке належало спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності, виданого Сарненським райвиконкомом 27 вересня 1988 року та зареєстрованого в реєстрі № 29738709. Вказане свідоцтво зареєстроване [PERSON] в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 9 лютого 2011 року. Відповідачем не наведено достатніх даних, які б свідчили про набуття його покійною матірю [PERSON] у спосіб, визначений ст.ст. 63,64 Земельного кодексу Української РСР 1970 року, ст.ст. 7, 19, 22, 23 Земельного кодексу України в редакції 1992 року, ст.ст. 116, 121 Земельного кодексу України 2001 року права користування земельною ділянкою, яку займає в даний час відповідач (згідно абрису, погодженого комісією Немовицької сільської ради площею 0,20 га станом на 28 липня 2010 року), а звідси виникнення у нього на підставі ст.ст. 377, 1225 ЦК України права користування земельною ділянкою у межах, якими в даний користується. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд враховує те, що визначений висновком № 111026-1-СС судової будівельно-технічної експертизи від 14 грудня 2011 року варіант рівномірного розподілу земельних ділянок, на який погодилась позивачка і якого не визнав відповідач, не створюватиме перешкод для використання суміжних земельних ділянок, і відповідатиме інтересам сторін, доводи експерта про неврахування наявних у користуванні сторін земельних ділянок іншого цільового призначення судом приймаються як обґрунтовані. При цьому відновлення порушених прав позивачки можливе шляхом встановлення порядку користування земельними ділянками у спосіб, заявлений позивачкою і не являє собою вилучення майна з чужого незаконного володіння, як про це заявляв відповідач. Доводи представника відповідача [PERSON] про пропущення позивачкою трирічного строку позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки днем, коли позивачка довідалась про порушення свого права є момент вирішення комісією сільської ради земельного спору станом на 28 липня 2010 року. На підставі викладеного, ст.ст. 377, 1225 ЦК України, ст.ст. 63,64 Земельного кодексу Української РСР 1970 року, ст.ст. 7, 19, 22, 23 Земельного кодексу України в редакції 1992 року, ст.ст. 116, 121 Земельного кодексу України 2001 року,

Outcome: approved