Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON], що діє від себе особисто та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], звернулась до суду з позовом [PERSON], [PERSON] прикордонного загону Західного регіонального управління Прикордонної служби України про визнання дій неправомірними та визнання права користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що 20 листопада 1993 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. В даному шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14.04.2008 року шлюб між ними розірвано. Після укладення шлюбу та до середини січня 2009 року вони з сином та відповідачем [PERSON] проживали однією сімєю за адресою м.Мукачево вул. Недецеї, 38/9. Згодом було змінено нумерації кімнат в даному гуртожитку і кімнаті, де вони проживали, присвоєно номер 12 «Б», внаслідок чого було переукладено договір найму житлового приміщення. В січні 2009 року вона захворіла і разом з сином переїхала на період до своїх батьків, а в лютому 2009 року повернулась за місцем своєї реєстрації, проте не змогла потрапити до житла, так як відповідач самовільно замінив замки на вхідних дверях. За даним фактом відповідача [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у виді догани. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] прикордонного загону від 11.11.2011 року за №614/С-50 на її звернення надано копію витягу з протоколу спільного рішення командування та житлової комісії [PERSON] прикордонного загону від 31.03.2009 року № 4, відповідно до якого її та їх не повнолітнього сина виключено зі складу членів сімї колишнього чоловіка [PERSON], чим самим її позбавлено право на житло. Дане рішення прийнято без її участі та винесено з грубим порушення законодавства, оскільки вона була вселена та проживала в даному приміщенні на законних підставах і як член сімї наймача набула рівного права з ним на користування квартирою за адресою м.Мукачево вул. Недецеї, 38/12 «б». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вважає, що строк звернення до суду нею не пропущено, оскільки про наявність оспорюваного спільного рішення вона дізналася тільки 11.11.2011 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позові, просила їх задовольнити. Пояснила, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] 15 років, тому має право на отримання житла. Представник позивача також повністю підтримала позов та пояснила, що ніякого рішення про визнання позивача втратившою право на житло не приймалося, тому відповідно вона не вважається такою, що втратила право користування житловою кімнатою № 12-Б в будинку № 38 по вул. Недецеї в м.Мукачево. Крім того, відповідно до відмітки в її паспорті, вона за вказаною адресою залишається зареєстрованою, оскільки нема такого поняття, як тимчасова реєстрація. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, просив відмовити в задоволенні вимог відмовити. Свої заперечення обґрунтовує тим, що позивач фактично проживала з відповідачем тільки до 2000 року, потім переїхала до своїх батьків і з того часу не користувалася кімнатою в гуртожитку. Шлюб між ним було розірвано тільки в 2008 році, оскільки [PERSON] раніше не подавав до суду такого позову. При розірванні шлюбу позивач сама визнала, що тривалий час з проживала з відповідачем, тому її твердження про спільне проживання до січня 2009 року не відповідають дійсності. Оскільки відповідач перебував на обліку для отримання житла, як військовослужбовець, після розірвання шлюбу склад його сімї змінився, тому на підставі його заяви і було прийнято рішення про внесення змін у його житлову справу. Дане рішення є законним, про відсутність порушень при його прийнятті зазначено і в листі прокуратури. Також представник відповідача звертає увагу та те, що [PERSON] прикордонний загін, дії якого оскаржує позивач, вносив зміни до житлової справи військовослужбовця [PERSON] на підставі рішення, яке приймалося на спільному засіданні командування та житлової комісії. Дане рішення ніким не оскаржувалося, питання про визнання його недійсним чи скасування позивачем не ставиться. Представник відповідача - [PERSON] прикордонного загону, в судовому засіданні також заперечив проти задоволення позову, просив в його задоволенні відмовити. Пояснив, що він повністю згідний з позицією представника відповідача [PERSON], [PERSON] прикордонний загін ніяких незаконних дій не вчиняв, оскільки виконував рішення спільного засідання командування та житлової комісії. Дане питання було предметом перевірки, яку проводила військова прокуратура Ужгородського гарнізону за зверненням [PERSON] і за результатами перевірки було надано висновок про відсутністю будь-яких порушень з боку службових осіб прикордонного загону. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на які сторонни посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що 20 листопада 1993 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований [PERSON] міським відділом ЗАГСу, актовий запис № 649. В даному шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14.04.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Даним рішенням також вирішено залишити дитину [PERSON], [INFO], на вихованні матері. Цим же рішенням встановлено, що останній час до подачі позовної заяви про розірвання шлюбу сторони разом не проживали і вказаний факт був визнаним [PERSON] За таких обставин факт не проживання [PERSON] разом з [PERSON] тривалий час до розірвання шлюбу встановлений судовим рішенням, а тому не потребує доказування. Крім того, згідно акту перевірки правил реєстрації фізичних осіб від 16.03.2009 року [PERSON] та її син не проживають в [INFO] більше восьми років (на час складання акту), а фактичним місцем її проживання є квартира [ADDRESS]. [PERSON], як військовослужбовець [PERSON] прикордонного загону, перебував на черзі на покращення житлових умов. Відповідно до витягу з протоколу № 4 спільного рішення командування та житлової комісії [PERSON] прикордонного загону від 31.03.2009 року було прийняте рішення про внесення змін до складу осіб, що перебувають на квартирному обліку. Сторонами в судовому засіданні визнається, що зміни полягали саме у виключенні [PERSON] з складу членів сімї військовослужбовця [PERSON], який перебував на квартирному обліку, в звязку з розірванням шлюбу. Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил та членів їх сімей визначається Постановою КМ України від 03.08.2006 № 1081 "Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями". Організація забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців в органах Державної прикордонної служби України визначається Інструкцією про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, затвердженою Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби, від 20.12.2007 № 1040. Згідно вимог даного Порядку та Інструкції військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, а за їх відсутності гуртожитками. Відповідно до п.2.22 даної Інструкції підлягають виселенню зі службового житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення колишні члени сім'ї військовослужбовця, які проживають при ньому після розірвання шлюбу, у двомісячний термін з дня розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з вимог вказаної норми Інструкції, позивач [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON] у двомісячний термін підлягала виселенню, однак дане питання [PERSON] прикордонним загоном не ставилось в звязку з тим, що вона фактично не проживала у службовому житлі. З цього випливає висновок, що колишні члени сім'ї військовослужбовця після розірвання шлюбу не мають права на проживання разом з військовослужбовцем в службовому житлі, отже і не можуть ні разом з військовослужбовцем ні самостійно перебувати на черзі на покращення житлових умов. За таких обставин спільне рішення командування та житлової комісії [PERSON] прикордонного загону від 31.03.2009 року про внесення змін до складу осіб, що перебувають на квартирному обліку, відповідає вимогам вказаної Інструкції і є законним. По відсутність порушень закону при прийнятті даного рішення зазначає і військова прокуратура Ужгородського гарнізону в листі № 1510 від 31.05.2012 року. Крім того при вирішенні даного спору суд також враховує, що позивачем не оскаржується спільне рішення командування та житлової комісії [PERSON] прикордонного загону від 31.03.2009 року про внесення змін до складу осіб, що перебувають на квартирному обліку, а ставиться питання про визнання неправомірними дій [PERSON] прикордонного загону, які вчинені на виконання цього рішення. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими і такими що не підлягають до задоволення. При вирішенні даного спору суд не приймає до уваги твердження позивача та надані докази щодо її реєстрації в кімнаті № 9 будинку № 38 по вул. Недецеї в м.Мукачево, порушень її житлових справ з боку [PERSON] та притягнення його за це до відповідальності, оскільки вони не стосуються предмету спору, а саме ні підтверджують ні спростовують вимоги позивача щодо визнання неправомірними дій прикордонного загону. Крім того суд не приймає до уваги доводи позивача про порушення прав та інтересів її сина [PERSON], оскільки останній на даний час є повнолітнім, особисто жодних вимог не ставить і не уповноважував позивача представляти його інтереси в суді. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed