overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 жовтня 1981 року вони уклали з відповідачем шлюб в Уманському міському РАГС, Черкаської області, актовий запис №599. Від даного шлюбу у них двоє дітей, які на даний час вже дорослі та проживають окремо. Причинами для розірвання шлюбу стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося, він діє всупереч інтересам сім?ї, вчиняє скандали, зловживає спиртними напоями, веде себе неадекватно. Їх шлюб носить формальний характер, зберігати шлюб вона не бажає, а тому звернулася з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, а тому суд вважає можливим на підставі ст.169 ЦПК України розглянути справу без його участі за наявними матеріалами. В судовому засіданні встановлено, що сімя сторін розпалась і зберегти її при встановлених обставинах неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та відповідача, що має істотне значення, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем уклала шлюб 29 травня 2010 року. Від даного шлюбу у них народився син Дмитро, 12 листопада 2010 року, який проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні, а вона на даний час знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Згідно чинного законодавства, відповідач зобовязаний матеріально утримувати свого неповнолітнього сина до його повноліття та згідно ст.84 СК України, дружина має право на грошове утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає і тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, просила задоволити, стягувати аліменти з відповідача на утримання сина розміром ј частини від усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття та розміром 1/6 гривень на її утримання до досягнення сином трирічного віку, тобто до 12 листопада 2013 року. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. проти задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки дійсно згідно з ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та згідно ст.84 СК України, дружина має право на грошове утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно ст.ст. 84, 180-182, 191, 199 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-18 00:00:00

[PERSON] звренулась з позовом до Білоцерківського міськрайонного суду КИївської області до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб втартившими право користування житловою площею. Позивачка в судовому засіданні просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування будинком № 85 по вулиці Гагаріна в с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області з наступних підстав. Так. відповідачі з грудня 2010 року в спірному житловому приміщенні не проживають, спірний будинок залишили добровільно, на користування спірною житловою площею не претендували, вселятися не намагалися, перешкод в користуванні спірною житловою площею їм не надавалося, оплату житла не проводять, речей їх в будинку немає, в добровільному порядку відповідачі виписатись з будинку не бажають, а тому вона вважає їх такими згідно ст.405 ЦК України, що втратили право користування спірною житловою площею. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов на визнали, заперечували проти його задоволення . Представник Служби у справах дітей просив відмовити в задоволенні позову. Суд заслухавши пояснення позивачки, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належить будинок № 85 по вулиці Гагаріна в с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області. За вказаною адресою зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх малолітній син [PERSON], [INFO], однак не мешкаєють там з грудня 2010 року по теперішній час. У відповідності до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Яких-небудь доказів в спростування позову матеріали справи не містять. Оскільки позивачка відсутня в спірному житловому приміщення понад один рік без поважних причин, згідно ст. 405 ЦК України вона втратила право користування спірною житловою площею. На підставі викладеного, виходячи з положень ст.163 Житлового кодексу України вважає можливим визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в приватному будинку позивачки. В частині позовних вимог щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням малолітнього [PERSON], [INFO], слід відмовити, оскільки він є членом родини позивача, і має право бути зареєстрованим за місцем проживання. Проти реєстрації малолітнього [PERSON], [INFO] не заперечував в судовому засіданні й позивач. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-18 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини . В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем вони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2000 року виконкомом Васильківської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, актовий запис №04. Шлюб між сторонами було розірвано 10.02.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №11, але після розірвання шлюбу сторони продовжували спільно проживати та проживали без реєстрації шлюбу до осені 2009 року. Під час спільного проживання ,вже після розірвання шлюбу, у них народився син [PERSON], [INFO],якого відповідач визнав своїм сином , що підтверджується Свідоцтвом про народження виданим Васильківською сільською радою Серії І-КИ № 2000388 від 03 жовтня 2008року. Починаючи з самого дня народження відповідач фактично відмовився надавати кошти на утримання дитини, після народження дитини восени він поїхав від них з дитиною на постійне місце проживання за його реєстрацією в місто Волноваху Донецької області. До цього часу вони проживають окремо. В судове засідання позивач з'явилася, просила позов задовольнити в повному обсязі, та зазначила , що відомостей про відповідача по справі в неї немає , її матеріальне становище не дозволяє їй самостійно утримувати їхнього спільного сина бо на даний час вона не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений. Вислухавши позивачку,вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторонни по справі дійсно розлучені , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-КИ №259630 від 10.02.2004 року видане ввідділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції , після розірвання шлюбу сторони продовжували проживати разом до 2009 року, під час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], де в свідоцтво про народження батьком зазначено відповідача по справі , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-КИ № 200388 від 03 жовтня 2008 року , видане виконкомом Васильківської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищезазначені обставини та докази по справі суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-18 00:00:00

У травні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 14.05.2008 між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 013-03986-140508, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит, шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30\~000 грн. Позичальник зобовязання за кредитним договором не виконав, в звязку з чим, станом на 31.01.2012 виникла заборгованість в розмірі 8140,97 грн., яку позивач, а також судові витрати просив стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи \~не зявився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, \~у звязку з чим суд \~у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою представника позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 14.05.2008 між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 013-03986-140508, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит, шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30\~000 грн., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за ним станом на 31.01.2012 виникла заборгованість в розмірі 8140 грн. 97 коп., яка складається з тіла кредиту у розмірі 8140, 97 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 8140,97 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 214,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона з 3.06.2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Відповідач є батьком їх доньки Каріни,[INFO],але відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку до досягнення нею повноліття. Представники позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів, але у розмірі 1/4 частини заробітку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками малолітньої Каріни,[INFO], але вони не можуть дійти згоди щодо матеріального забезпечення доньки. Відповідач працездатний, працює,а тому суд , приймаючи до уваги матеріальний стан сторін, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки частково, стягнувши аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку відповідача. Відповідно до ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-18 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне прізвище Пинтя) В.А. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.04.1986 року Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області , актовий запис №11, мотивуючи тим, що з 2006 року не проживають разом з відповідачем у звязку з тим, що між ними було втрачено почуття любові, вони мають різні погляди на сімейне життя. Вважає примирення неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надавши до суду телеграму від.16.07.2012р., в якій свої позовні вимоги підтримала та просить розглянути справу за її відсутності. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 12.04.1986 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ЖД №403306 від 12 квітня 1986 року виданим Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 274202 від 19.03.1999 року виданим Суворовською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Сторони з 2006 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають різні погляди на сімейне життя, втрати почуття любові та поваги один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Дитина залишається проживати з матірю. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю з 2006 року не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-18 00:00:00

У звязку зі складністю складання повного тексту рішення, для чого потрібен значний час, суд вважає за необхідне оголосити вступну та резолютивну частину рішення, а з повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 23 липня 2012 року після 13-00 години.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 26 червня 1993 року був укладений шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 138. Сімейне життя з відповідачем не склалось, втратили почуття кохання, поваги один до одного, відсутні спільні інтереси. Від шлюбу мають сина [PERSON], 14 лютого 1995 року, який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. В судове засіданні позивач не зявилась, подала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду пояснення по справі, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. В судовому засіданні встановлено, що 26 червня 1993 року позивач уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 138. Від шлюбу мають сина [PERSON], 14 лютого 1995 року, який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Починаючи з грудня 2007 року сторони не проживають разом та не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства та не знаходяться на утриманні один від одного. Позивач зустріла іншого чоловіка з яким проживає на даний час та хоче узаконити з ним стосунки, також позивач вагітна від нього, що підтверджується довідкою Вишнівської міської лікарні від 02 березня 2012 року. При таких обставинах суд вважає, що сімя розпалась і відновленню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-18 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 15.03.2005 року. Позивач 05.06.2012 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позов визнав повністю. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. В результаті відносин, які склалися в сімї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В звязку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. Посилається на те, що 15 серпня 2011 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено у письмовій формі договір позики, згідно умов якого, вона позичила відповідачу гроші в сумі 15000 доларів США, що еквівалентно 119025 грн., який підписав договір, терміном на до 31 грудня 2011 року. Вказує, що відповідач свої зобовязання по договору не виконав. Вона неодноразово зверталась до [PERSON] з вимогою повернути борг, але він повідомляв її про те, що не має коштів і постійно просила зачекати. Станом на 29 травня 2012 року з врахуванням встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США борг в розмірі 15000 доларів США становить 119887 грн. 50 коп. Просить стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики в сумі 119887 грн. 50 коп., а також понесені судові витрати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики в сумі 119887 грн. 50 коп., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1198 грн. 88 коп., з підстав, викладених в позові, повністю підтвердивши викладені в ньому обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Відносно цих вимог закону, судом встановлено, що 15 серпня 2011 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно умов якого позивачка позичила відповідачу кошти в сумі 15000 доларів США, що на день укладення договору еквівалентно 119025 грн. терміном до 31 грудня 2011 року. (а.с.4-6). Згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення умов договору позики, відповідач кошти в сумі 15000 тис. доларів США, що на 29.05.2012 року еквівалентно 119887 грн. 50 коп. до даного часу [PERSON] не повернув, що [PERSON] підтвердив у судовому засіданні, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути кошти в цій сумі, задовольнивши вимоги позовної заяви, а також судовий збір в сумі 1198 грн. 88 коп., оскільки позовні вимоги задоволені. На підставі викладеного ст.ст. 1046-1047, 1049-1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-18 00:00:00

В лютому 2012 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, пояснюючи це тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 09.09.2000 року по 29.11.2011 року. За період шлюбу ними було нажито наступне майно: земельна ділянка площею 0,20 га по вул. Польовій, 54 в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області; житловий будинок площею 289 кв.м. по вул. Польовій, 54 в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області; обєкт незавершеного будівництва, а саме недобудована сауна та басейн по вул. Польовій, 54 в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області. Просила визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки, житлового будинку та обєкту незавершеного будівництва по вул. Польовій, 54 в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області, та за відповідачем ? частину спільного майна. Уточнила позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на ? частини земельної ділянки та домоволодіння по вул. Польовій, 54 в смт. Чабани, а за відповідачем на ? частину цього ж майна. В судовому засіданні позивачка уточнений позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити. Вислухавши сторін, дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, та не оспорювалось сторонами той факт, що 09.09.2000 року сторони зареєстрували шлюб, це підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БК №115911 від 09.09.2000 року. 29.11.2011 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №2-4606/2011, шлюб між сторонами розірвано. За період шлюбу ними було нажито наступне майно: земельна ділянка площею 0,20 га по вул. Польовій, 54 в смт Чабани Києво-Святошинського району Київської області, це підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-КВ №067960 від 31.01.2003 року на імя відповідача; домоволодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 271,8 кв.м., житловою площею 108,5 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами, по вул. Польовій, 54 в смт Чабани Києво-Святошинського району Київської області, це підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САВ №354465 від 11.10.2007 року на імя відповідача. Відповідно до ст. 70 ч.1 СК України У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, тому,

Outcome: partial