Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду 20 березня 2012 року із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією, посилаючись на те, що відповідачі прописані в квартирі 59 в будинку 50-А по бул. Комсомольському в м. Маріуполі. При цьому не вносять відповідну плату за користування тепловою енергією, у зв'язку із чим з жовтня 2009 року по березень 2012 року заборгували ККП «Маріупольтепломережа» - 3746,58 грн. разом із штрафними санкціями. Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, повідомляються про заборгованість по сплаті витрат за надану теплову енергію, отримуючи квитанції про необхідність сплати боргу, однак ухиляються від добровільного погашення боргу. На підставі переліченого просить суд стягнути з відповідачів суму боргу за надану теплову енергію, штрафні санкції та судові витрати. Під час розгляду справи за вказаним позовом представниками позивача неодноразово зменшувались позовні вимоги, останній раз 18 липня 2012 року, за якими представник позивача просив суд стягнути з відповідачів суму боргу за надану споживачам теплову енергію за період з жовтня 2009 року по липень 2012 року в солідарному порядку в сумі 1761,91 грн. із штрафними санкціями в сумі 304,95 грн. та витратами по сплаті судового збору в сумі 214,60 грн. Представник позивача, що діє на підставі довіреності, [PERSON], в судовому засіданні повністю підтримала змінені позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів суми боргу в розмірі 1761,91 грн., штрафних санкцій в сумі 304,95 грн., судового збору в сумі 214,60 грн. При цьому посилалась на те, що між ККП «Маріупольтепломережа» та відповідачами виникли фактичні договірні відносини, бо відповідачі сплачували за квитанціями суми за надані їм послуги по тепловому забезпеченню, однак несвоєчасні та не постійні оплати сум за надані послуги призвели до виникнення боргу, тому відповідно до ст. 625 ЦК України на суму боргу були нараховані відповідачам 3% річних та індекс інфляції на суму боргу. На підставі цього просила суд стягнути з боржників всю суму заборгованості, штрафні санкції та витрати по сплаті судового збору. У судове засідання відповідач, [PERSON], не з'явився, надавши суду заяву з проханням вирішити спір у його відсутність, при цьому повністю заперечує проти задоволення позовних вимог ККП «Маріупольтепломережа». Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні частково визнала вимоги, заявлені представником позивача, вказуючи, що не визнає вимоги про стягнення з неї та [PERSON] штрафних санкцій, нарахованих на суму боргу, оскільки вважає, що при їх нарахуванні на суму боргу за несвоєчасну сплату наданих послуг передбачено інший механізм ніж, передбачений у ст. 625 ЦК України. Вважає, що штрафні санкції нараховуються при існуванні укладеного письмового договору. Однак при відсутності письмового договору, бо він не укладений у них із чоловіком, [PERSON], та ККП «Маріупольтепломережа», то і нарахування 3% річних та індексу інфляції є безпідставним. Заслухавши пояснення учасників процесу, що зявились, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що змінені позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно особового рахунку, наданого 28 лютого 2012 року Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Піраміда 2», у квартирі [ADDRESS] прописані відповідачі, [PERSON] (з 2007 року), [PERSON] (з 2004 року) (а. с. 5). Як вбачається із розрахунків ККП „Маріупольтепломережа заборгованість споживачів з наданої теплової енергії за адресою: бул. Комсомольський 50-а кв. 59 в м. Маріуполі, на квартиру площею 65,70 кв. м. складає за період з жовтня 2009 року по березень 2012 року 2855,47 грн. та штрафні санкції в сумі 891,11 грн. (а. с 6-7). Як вбачається із розрахунків, наданих представником позивача, заборгованість відповідачів складає за період з жовтня 2009 року по травень 2012 року 2439 грн. (а. с 34). Відповідно до розрахунку 3% річних та сум інфляційних витрат, нарахованих відповідачам відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, наданих представником позивача, вбачається, що за період з серпня 2010 року по лютий 2012 року була нарахована [PERSON] та [PERSON] сума інфляційних витрат в розмірі 224,10 грн. та суму 3% річних в розмірі 80,95 грн., що у сумі складає за вказаний період - 304,95 грн. (а. с. 35-36). На підставі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифам. Згідно ст. 68 ЖК України наймачі квартир зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за житлово-комунальні послуги, що також передбачено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», за якою споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Стаття 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює, що плата за комунальні послуги нараховується щомісячно у відповідності з умовами договору або закону. Розмір плати розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань обліку або за нормами, затвердженими у встановленому порядку. Пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, визначає, що плата за теплову енергію повинна вноситися щомісячно. Стаття 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що встановлення цін та тарифів на житлово-комунальні послуги віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування. На підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 29 квітня 2009 року № 176 тарифи на послуги з опалення та горячого водопостачання для населення, які мешкають в житловому фонді, складають: центральне опалення за наявності приладів обліку за 1Гкал 255,08 грн., в разі розрахунку протягом року 1 кв. м. 2,93 грн., горяче водопостачання 1 куб. метр 12,22 грн. (а. с. 8). На підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 22 грудня 2010 року № 448 тарифи на послуги з опалення та горячого водопостачання для населення, які мешкають в житловому фонді, складають: центральне опалення в разі розрахунку протягом року 1 кв. м. 2,68 грн. (а. с. 8). На підставі ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Крім того, п. 14 Правил користування тепловою енергією встановлено, що споживач зобов'язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подання теплоносія до системи теплопостачання, що також підтверджується нормою закріпленою у ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», за якою споживач зобовязаний укласти договір з теплопостачальною організацією. Таким чином розмір неоплачених відповідачами послуг підтверджено тарифами на гаряче водопостачання, послуг з опалення та розшифровкою заборгованості за особовим рахунком споживачів теплової енергії, які зареєстровані по бул. Комсомольському 50-А кв. 59, які отримують послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується надати послугу, яка споживається у процесі здійснення певної дії або здійснення певної діяльності, а інша сторона зобов'язується сплатити виконавцю дану послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, у яких одна сторона (боржник) зобов'язана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певні дії (передати майно, виконати роботу, сплатити послуги тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов'язання. Згідно зі ст. 530 ЦК України у випадку, якщо у зобов'язанні встановлено строк виконання, то воно має бути виконано у цей строк. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. В судовому засіданні було встановлено фактичне перебування сторін у договірних відносинах, оскільки відповідачам надаються послуги з опалення та гарячого водопостачання, хоча й не укладено договору про надання послуг з теплової енергії, обовязок укладення якого покладено на споживачів теплової енергії, але фактично вони отримують вказані послуги, вступивши тим самим у договірні відносини із підприємством, та не відмовились від вказаних послуг, що їм надані позивачем з опалення та гарячого водопостачання. Тим самим судом було встановлено зобовязання відповідачів по сплаті наданих ККП «Маріупольтепломережа» послуг за фактичними договірними відносинами, тому посилання [PERSON] в частині відсутності письмового договору про надання послуг з теплової енергії, як підставі у відмові у задоволенні даного позову, суд відкидає, як необґрунтовані. На підставі вказаного суд вважає встановленим наявність у відповідачів заборгованості перед ККП «Маріупольтепломережа» за надані послуги з опалення та гарячого водопостачання за період з жовтня 2009 року по липень 2012 року в сумі 1761,91 грн. До того ж, згідно наданих суду розрахунків, з відповідачів підлягає стягненню сума 3% річних на суму боргу та індекс інфляції, що складає загальну суму 304,95 грн. Посилання відповідачів, що 3% річних та індекс інфляції не можуть бути нараховані на суму боргу, що виникала з вказаними спірними відносинами, суд відхиляє, оскільки аналіз ст. 625 ЦК України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника за порушення виконання зобов'язання. З урахуванням переліченого та того, що сторони фактично перебувають у договірних відносинах по наданню та отриманню відповідно послуг з опалення та гарячого водопостачання, то невизнання відповідачами вимог позивача щодо сплати нарахованих сум 3% річних та індексу інфляції на суму заборгованості, є безпідставними. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів судовий збір в розмірі 214,60 грн. на користь позивача, як сторони на користь якої ухвалено рішення по справі. Згідно ст. ст. 67, 68 ЖК України, „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», ст. ст. 509, 530, 610, 625, 910 ЦК України,

Outcome: approved