Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

Позивачка з 16 серпня 2010 року по 30 квітня 2012 року працювала в ТОВ «Велес» на посаді прибиральника службових приміщень та швейцара. 30 квітня 2012 року була звільнена за п.2 ст.36 Кодекса Законів про працю переведення працівника за його згодою на інше підприємство, установу, організацію або виборну посаду за переведенням до ТОВ «Чистий світ-К». На момент звільнення з ТОВ «Велес»за період роботи на цьому підприємстві з 01.01.2012 року по 30.04.2012 року у позивачки залишилися вісім календарних днів щорічної відпустки, за які працедавець не виплатив компенсацію. Відповідно до довідки №94 від 15.10.2012 року заборгованість з виплати компенсації за невикористану відпустку становить 381 грн. 62 коп. Станом на 02.11.2012 року розрахунок не здійснений. Крім того позивач просить стягнути з відповідача відшкодування за затримку грошей у розмірі 1000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти задоволення вимог в частині виплати грошової компенсації позивачу за невикористану ним щорічну відпустку, в решті позовних вимог просив відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Позивачка з 16 серпня 2010 року по 30 квітня 2012 року працювала в ТОВ «Велес»на посаді прибиральника службових приміщень та швейцара, що підтверджується копією наданої трудової книжки (а.с.). 30 квітня 2012 року була звільнена за п.2 ст.36 Кодекса Законів про працю у звязку з її переведенням до ТОВ «Чистий світ-К». Частиною 1 статті 83 КЗпП України встановлено, що у разі звільнення робітника йому сплачується грошова компенсація всі невикористані ним дні щомісячної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. У відповідності з ч. 1 ст. 47 і ч. 1 ст. 116 КЗпП України, сплата всіх сум, які належать працівнику від підприємства або закладу, проводяться в день звільнення. У відповідності з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про відпустку»у разі переводу працівника на інше підприємство грошова компенсація за не використані їм дні щорічних відпусток за його бажанням повина бути перерахована на рахунок підприємства, на яке перейшов працівник. Відповідно до довідки №94 від 15.10.2012 року заборгованість з виплати компенсації за невикористану відпустку становить 381 грн. 62 коп. (а.с.3). Станом на 02.11.2012 року розрахунок не здійснений. У відповідності з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про відпустку»у разі переводу працівника на інше підприємство грошова компенсація за не використані їм дні щорічних відпусток за його бажанням повина бути перерахована на рахунок підприємства, на яке перейшов працівник. Отже, встановлено, що відповідачем не було перераховано компенсацію за невикористану відпустку позивача на підприємство, на якому на даний час працює позивачка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки»та ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки Порядок розрахунку сум відпускних за надані працівникам щорічні відпустки, додаткові відпустки працівникам, які мають дітей, або виплати компенсації за невикористані відпустки визначений в Порядку N 100, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року. Відповідно до цього Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Як визначив законодавець компенсація за невикористану відпустку - це грошові виплати, встановлені з метою відшкодування працівникові витрат, пов'язаних з виконанням ними трудових та інших передбачених законом та іншими нормативно-правовими актами і колективним договором обов'язків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Приймачи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги стососно виплати грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку є законними та обгрунтованими, такими, що підлягать задоволенню у розмірі 381 грн. 62 коп. Що стосується стягнення з відповідача відшкодування за затримку виплати компенсації, то позивачем не надано доказів, що діями відповідача йому було спричинено шкоду. На підставі ст.ст.83, 221, 232КЗпП України, Закону України «Про відпустки», Порядку N 100, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року,

Outcome: partial