overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

20.09.2011р. [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання її доньки -[PERSON], [INFO]., недієздатною посилаючись на те, що остання страждає тяжкою розумовою відсталістю в стадії глибокої імбецильності, в зв'язку з чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також встановлення опіки над нею. В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала, посилаючись на обставини викладені в ній. Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування Новохристофорівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області в судовому засіданні з заявою погодилася та просила її задовольнити, вважає доцільним призначити опікуном заявницю. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Як вбачається з довідки МСЕ №119378 від 22.05.1995р. [PERSON], [INFO], яка народилася в с. Ропове, Казанківського району, Миколаївської області є інвалідом 1 групи з дитинства. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №156 від 23.02.2012 року [PERSON] страждає глибокою розумовою відсталістю. По своєму психічному стану вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON]. Правові наслідки визнання особи недієздатною передбачені ст.41 ЦК України. Згідно ст.58 ЦК України над фізичними особами, які визнані недієздатними встановлюється опіка. Оскільки [PERSON] може бути визнана недієздатною, тому згідно ст.60 ЦК України опіка над нею встановлюється судом. [PERSON] є матір'ю [PERSON], органом опіки та піклування Новохристофорівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області надана згода на оформлення опікунства над [PERSON], тому відповідно до ст. 63 ЦК України [PERSON] необхідно призначити опікуном над [PERSON]. На підставі ст. ст. 39, 41, 58, 60, 63 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

15.09.2011р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання його доньки -[PERSON], [INFO]., недієздатною посилаючись на те, що остання страждає імбецильністю яка обумовлена мікроцефалією, в зв'язку з чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав, посилаючись на обставини викладені в ній. Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування Новобузької міської ради Миколаївської області в судовому засіданні з заявою погодилася та просила її задовольнити. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Як вбачається з довідки МСЕК №021528 від 04.09.2007р. [PERSON], [INFO], яка народилася в м. Новий Буг, Миколаївської області є інвалідом 1 групи з дитинства. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №164 від 29.02.2012 року [PERSON] страждає стійким психічним розладом у формі глибокої розумової відсталості. По своєму психічному стану він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] Правові наслідки визнання особи недієздатною передбачені ст.41 ЦК України. На підставі ст. ст. 39, 41, 58, 60, 63 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

27.12.2011 року позивач ПАТ «Дельта Банк»звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-14006-230806 від 23.08.2006 року на загальну суму 3370,11 гривні., а також стягнення судового збору в сумі 188,20 гривень. Свої позовні вимоги позивач аргументував тим, що 23.08.2006 року між ним (ПАТ «Дельта Банк») та відповідачем по справі був укладений кредитний договір на суму 2527,80 гривень строком до 22.08.2009 року. Відповідач отримавши кредитні кошти не виконував в повному обсязі свої зобов'язання у зв'язку з чим виникла кредитна заборгованість на суму 3370,11 гривень. Представник ПАТ «Дельта Банк»направив до суду заяву в якій вказав, що не може бути присутнім при розгляді справи в суді, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно хоча про час та місце слухання справи судом був повідомлений належним чином, але причин своєї відсутності суду не надав. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Так судом достовірно встановлено, що між позивачем ПАТ «Дельта Банк»та відповідачем 23.08.2006 року укладено кредитний договір №001-14006-230806 строком дії до 22.08.2009 року на суму 2527,80 гривень. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язувався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки. У разі порушення умов кредитного договору позивач ПАТ «Дельта Банк»мав право нараховувати відсотки, пеню та штрафні санкції за невиконання умов договору відповідачеві. Відповідач у порушення умов кредитного договору, свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 31.10.2011 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 3370,11 гривні, з яких: 1. 1497,19 гривень -непогашений кредит; 2. 134,58 гривень -несплачені відсотки; 3. 1738,34 гривень -заборгованість за комісіями; Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. На основі вищевикладеного суд знаходить вичерпний перелік доказів на підтвердження позовних вимог позивача, а тому його позов є обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позов позивача задовольняється то у відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 188,20 гривень. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

06.09.2011р. [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання її доньки -[PERSON], [INFO]., недієздатною посилаючись на те, що остання страждає тяжкою розумовою відсталістю в стадії імбецильності, в зв'язку з чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також встановлення опіки над нею. В судове засідання заявниця не з'явилася, однак надала суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, свою заяву підтримала, посилаючись на обставини викладені в ній. Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування Новобузької міської ради Миколаївської області в судовому засіданні з заявою погодилася та просила її задовольнити, вважає доцільним призначити опікуном заявницю. Суд, заслухавши пояснення представника зацікавленої особи, свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили викладене в заяві заявниці та пояснили, що дійсно донька заявниці страждає з дитинства розумовою відсталістю і потребує сторонньої допомоги, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Як вбачається з довідки МСЕ №011806 від 26.06.2001р. [PERSON], [INFO], яка народилася в м. Новий Буг, Миколаївської області є інвалідом 1 групи з дитинства. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №113 від 14.02.2012 року [PERSON] страждає деменцією (розумовою відсталістю) внаслідок епілепсії. По своєму психічному стану вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON]. Правові наслідки визнання особи недієздатною передбачені ст.41 ЦК України. Згідно ст.58 ЦК України над фізичними особами, які визнані недієздатними встановлюється опіка. Оскільки [PERSON] може бути визнана недієздатною, тому згідно ст.60 ЦК України опіка над нею встановлюється судом. [PERSON] є матір'ю [PERSON], органом опіки та піклування Новобузької міської ради Миколаївської області надана згода на оформлення опікунства над [PERSON], тому відповідно до ст. 63 ЦК України [PERSON] необхідно призначити опікуном над [PERSON]. На підставі ст. ст. 39, 41, 58, 60, 63 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

20.09.2011р. [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання її сина -[PERSON], [INFO]., недієздатним посилаючись на те, що останній страждає тяжкою розумовою відсталістю в стадії глибокої імбецильності, в зв'язку з чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також встановлення опіки над ним. В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала, посилаючись на обставини викладені в ній. Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування Новохристофорівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області в судовому засіданні з заявою погодилася та просила її задовольнити, вважає доцільним призначити опікуном заявницю. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Як вбачається з довідки НИК-Р-82 №022661 від 21.06.1985р. [PERSON], [INFO], який народився в с. Ропове, Казанківського району, Миколаївської області є інвалідом 1 групи з дитинства. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №157 від 23.02.2012 року [PERSON] страждає глибокою розумовою відсталістю (ідіотія). По своєму психічному стану він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON]. Правові наслідки визнання особи недієздатною передбачені ст.41 ЦК України. Згідно ст.58 ЦК України над фізичними особами, які визнані недієздатними встановлюється опіка. Оскільки [PERSON] може бути визнаний недієздатним, тому згідно ст.60 ЦК України опіка над ним встановлюється судом. [PERSON] є матір'ю [PERSON], органом опіки та піклування Новохристофорівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області надана згода на оформлення опікунства над [PERSON], тому відповідно до ст. 63 ЦК України [PERSON] необхідно призначити опікуном над [PERSON]. На підставі ст. ст. 39, 41, 58, 60, 63 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

28.02.2012р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на період його навчання по ? частині з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення ним двадцяти трьох років. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорта позивача, копію свідоцтва про народження, копію свідоцтва про укладення шлюбу, копію свідоцтва про розірвання шлюбу, довідку з Новобузького коледжу Миколаївського державного аграрного університету, довідку про склад сім'ї та інші матеріали справи, на підставі ст. ст. 198, 199 Сімейного кодексу України, вважає, що позов обґрунтований та підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що відповідач сплачував аліменти на утримання позивача -[PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. У зв'язку з тим, що позивач продовжує навчання в Новобузькому коледжі Миколаївського державного аграрного університету на денній формі навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Термін закінчення навчання позивача 30.06.2013р., у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. На підставі ст. 199 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як встановлено у судовому засіданні відповідач добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу синові, з цього приводу позивач був змушений звернутися до суду з цим позовом. Відповідач здоровий, працездатний, аліменти не сплачує і має можливість надавати матеріальну допомогу. Зважаючи на вище викладене суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача по 1/4 частині з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 28.02.2012р. і до 30.06.2013 року (закінчення навчання). З відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 214,30грн.. На підставі вище зазначеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зазначивши, що 16.12.2000 року він уклав шлюб з відповідачкою про що Міським відділом РАЦС м. Донецька Донецької області був зроблений актовий запис № 1320. Від даного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачкою не склалось, між ними виникали сварки та суперечки на ґрунті ведення побуту, спільного господарства, сімейного бюджету, у разі чого вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. З жовтня 2010 року вони з відповідачкою проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться, шлюбні відносини між ними припинені. В теперішній час відповідачка знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком та від цих шлюбних відносин вона має дитину. У зв’язку із чим він вважає примирення між ними неможливим, спору з приводу місця проживання дитини між ними не має, майнового спору також не має. Просив шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з’явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, підтримавши позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка також у судове засідання не з’явилась, надала заяву з проханням справу розглянути без її участі визнавши позовні вимоги у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що шлюб сторін розпався, збереження сім'ї неможливе, сторони не проживають спільно, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовані тим, що сторони з 17 листопада 2002 року перебувають в шлюбі. Від шлюбу одна дитина. Взаєморозуміння у сім'ї втрачене, не підтримують подружніх стосунків, між сторонами обоюдна неприязнь, як наслідок відбуваються скандали, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач просить розірвати шлюб, вважає, що зберегти шлюб неможливо. Відповідач, в суд не з’явилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала. Позов слід задовольнити. Шлюб зареєстрований 17 листопада 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 529. Від шлюбу одна дитина. З огляду на фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам їх обох.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

[PERSON] в березні 2012 року звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з заявою про скасуванні рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі за № 2-4333\\04 від 06 жовтня 2004 року про оголошення [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], померлим. В судовому засіданні заявник та його представник суду повідомили, що оспорюваним рішенням його визнано померлим, за заявою колишньої дружини, хоча він ще в 2001 році виїхав на заробітки в Російську Федерацію, про що [PERSON] було достеменно відомо. На даний час він не має паспорта, котрий втратив в пожежі, та вважається померлим. В судовому засіданні [PERSON] визнала, що заявник є [PERSON] не не заперечила проти її задоволення. Заслухавши пояснення заявник та його представник, всесторонньо, повно та обєктивно дослідивши докази, судом встановлено наступні факти. Згідно ч.1 ст. 250 ЦПК України заяви про появу фізичної особи, яку було оголошено померлою, суд призначає справу до слухання за участю цієї особи і заінтересованих осіб, та скасовує рішення про оголошує особи померлою. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі за № 2-4333\\04 від 06 жовтня 2004 року, [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], визнано померлим. Останній 02.03.2012 року звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з заявою про скасування даного рішення повідом, що йому нічого не було про нього відомо, адже після розлучення в лютому 2001 року з дружиною [PERSON], заявник втратив з нею будь які звязки, виїхав на заробітки в Російську Федерацію, про що [PERSON] було достеменно відомо, а тому вважає її звернення в ОВС безпідставним. В підтвердження своєї особи заявник надав суду для огляду оригінал військового квитка серії НУ №8363670 та оригінал закордонного паспорта серії АС №399304. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] підтвердила, що заявник є дійсно [PERSON] стосовно якого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалене спірне рішення про оголошення померлим. З зазначених обставин суд вважає заяву поставною та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] 15.03.2012 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, мотивуючи тим, що вона з 28.11.2009 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 12.12.2011 року. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, в звязку з чим потребує утримання з боку чоловіка, який за своїм матеріальним становищем має таку можливість, але відмовився добровільно утримувати її, позивачка просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини заробітної плати, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснивши, що відповідач матеріальної допомоги їй не надає, приходив до них з дитиною лише три рази, за весь час купив дитині лише одну іграшку та 2 рази приносив памперси. Відповідач позов не визнав, надавши письмове заперечення, та пояснив, що іншу сімю та дітей він не має, стягнення по виконавчим листам з нього не проводиться, кредити він не платить. Позов не визнає, оскільки офіційно не працює та не має достатнього заробітку для утримання позивачки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступного. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 12.12.2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.4). На даний час малолітня дитина знаходиться на утриманні позивачки (а.с.5), яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною (а.с.7). Відповідно до ст.75 та ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 80 СК України). Оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачці, яка її потребує, але добровільно не надає, на підставі ст.ст.75, 84 СК України позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання позивачки підлягають задоволенню. Разом з тим, враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає за необхідне аліменти визначити в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 214,60 грн.. На підставі ст.ст.75,84,80 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування позову посилається на те, що 07.07.2008 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк»та [PERSON] було укладено кредитний договір за №1189/08/09 на суму 10 300 гривень 00 коп. з поверненням кредиту щомісячно рівними частинами та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % щомісячно, з кінцевим терміном повернення 10.06.2011 року. Однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконував, в результаті чого виникла заборгованість по сплаті чергових платежів і станом на 23.03.2012 року становить 5 142,09 грн., з яких 2753,45 грн. заборгованість по основному боргу, 1070,33 грн. строкова заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 1030,00 грн. заборгованість по комісії, 288,31 грн. заборгованість по оплаті за пропуск платежів. Наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 5 142 (пять тисяч сто сорок дві) грн. 09 коп. заборгованості по кредитному договору та сплачені судові витрати за розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо надіславши клопотання про розгляд справи у його відсутності та підтримання позову. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, не повідомивши причин, хоча повістка йому була направлена своєчасно на останню відому судові адресу, а тому,

Outcome: approved