overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається, в розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною 23 років, посилаючись на те що відповідач є батьком дитини, однак ухиляється від обовязку щодо його утримання, не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог в повному обсязі та винесення рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.09.1994 народився [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 29.10.1994 зроблено відповідний актовий запис № 692. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії І-ВЛ № 005421 [PERSON], [INFO], змінив імя на [PERSON], про що в Книзі реєстрації зміни імені 19.01.2011 зроблено відповідний актовий запис № 05. Згідно довідки № 66-190 Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 18.10.2012 [PERSON] є студентом першого курсу денного навчання факультету Автоматики та приладобудування, строк навчання з 01.09.2012 по 30.06.2016. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Однак право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

В жовтні 2012 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач вказує на те, що 6 липня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 011-14012-060707. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит та відкрив картковий рахунок з сумою кредитної лінії в розмірі 3000 грн. 00 коп., з процентом за користування кредитною лінією 29,90 %. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 7 липня 2012 року існує заборгованість перед банком в сумі 4306 грн. 03 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 530, 1046 - 1056 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 4306 грн. 03 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. В судове засідання сторони не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 6 липня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 011-14012-060707. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит та відкрив картковий рахунок з сумою кредитної лінії в сумі 3000 грн. 00 коп., з процентом за користування кредитною лінією 29,90 %. Згідно п.2.5 кредитного договору держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення сплати заборгованості за кредитною лінією. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 7 липня 2012 року існує заборгованість перед банком в сумі 4306 грн. 03 коп. тіло кредиту. За таких обставин суд вважає, що позов Банку на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи підстави для розірвання шлюбу позивач в позові вказує, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 20.11.2012 року у виконавчому комітеті Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 6. В шлюбі у сторін дітей не має. Одруження виявилось невдалим в зв`язку з тим, що у сторін по справі несумісні характери, тому 28.12.2012 року вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо, шлюб існує лише формально, а тому позивач звертається до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. В заяві зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, що підтверджують матеріали справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 20.11.2012 року у виконавчому комітеті Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 6. В шлюбі у сторін дітей не має. Згідно позовної заяви, в звязку з тим, що у сторін по справі несумісні характери, тому 28.12.2012 року вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо, а тому шлюб існує лише формально. На даний час суд встановив, що сімя розпалась остаточно і збережена бути не може, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, і наявні підстави для розірвання шлюбу, вказані позивачем, мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] просить винести рішення, яким стягувати на його користь аліменти з [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що він є батьком малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З матірю його дітей [PERSON] він не перебував в зареєстрованому шлюбі. За його заявою, поданою до відділу РАЦС, його визнано батьком [PERSON] і [PERSON] З квітня 2012 року [PERSON] проживає окремо. Неповнолітні діти проживають біля позивача та знаходяться на його утриманні. Мати дітей [PERSON] коштів на утримання дітей в добровільному порядку не надає, хоча обіцяла матеріально допомагати утримувати дітей, їхнім вихованням не займається, тому він змушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої позов підтримує, просить його задоволити та розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилася, надала суду заяву. згідно якої позовні вимоги визнає повністю, та просить розглянути справу у її відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оглянувши заяви сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] проживали в громадянському шлюбі, і являються батьками двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (серії І-АМ №235568 від 20.08.2012 року та серії І-АМ №235567 від 20.08.2012 року). Неповнолітні їх діти проживають біля позивача [PERSON] та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою Стрижавської селищної ради. Позивач [PERSON] потребує аліментів на утримання дітей, оскільки діти проживають біля нього, і знаходяться на його утриманні, він сам займається їх вихованням, та матеріально забезпечує, а відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180, 183 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, позивача і платника аліментів. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаною з потребою у обґрунтованості доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі статтей 23, 203, 206,207,210, 218, 244 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

30 жовтня 2012 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В позові вона зазначила, що 26.10.1991 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб в Дальницькій сфільській раді Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №17, серії ІІІ-ЖД №295502. Від цього шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ЖД №326740, який проживає разом з позивачкою. Посилаючись на те, що у позивачки та відповідача різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті постійними сварками, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивачка просила шлюб розірвати, витрати по справі покласти на відповідача. 27 листопада 2012 року подружжю був наданий строк на примирення У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні з позовом погодився. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 104 п.2, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану або на підставі рішення суду. Згідно п.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 26.10.1991 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб в Дальницькій сфільській раді Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №17, серії ІІІ-ЖД №295502. У сторін від спільного життя є син - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ЖД №326740, який проживає разом з позивачкою. За час спільного проживання позивачки з відповідачем не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

26.12.2012 р. позивач звернувся у суд з позовом, вимагаючи стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги щодо водопостачання та приймання стічних вод у квартиру № 90, що розташована у будинку № 6Б по вул. Циолковського у м. Артемівськ за період з 01.02.2000 р. по 31.12.2007 р., яку зазначив у загальній сумі 497,37 грн. Представник позивача, який був повідомлений належним чином про день та час судового засідання не зявився та не повідомив суд про причину своєї неявки. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та дала пояснення про те, що у звязку з тим що сплив строк позовної давності вона перед позивачем заборгованості не має, просила застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з витягом з облікового рахунку заборгованість відповідача перед позивачем за наданні послуги за період з 01.02.2000 р. по 31.12.2007 р. складає у загальній сумі 497,37 грн., але з урахування внесених щомісячних платежів за останні 3 роки (останній платіж внесений відповідачем у травні 2007 року), тобто за період з 01.02.2000 р. по 31.12.2007 р. відповідач такої заборгованості перед позивачем не має.(а.с. 11-16). Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Згідно із ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як видно з документів, що додані до позовної заяви, останнім розрахунковим періодом стягнення заборгованості боржника є період до травень 2007 року Отже, трирічний строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за послуги, що були надані у травні 2007 року, сплив у червні 2010 року. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявила про застосування щодо вимог позивача позовної давності та надала щодо цього заяву. Суд, не встановивши поважних причин пропуску позивачем строку позовної давності порушеного його права, щодо захисту його інтересів за вимогами за період з 01.02.2000 р. по 31.12.2007 р., виходячи з вимог ст. ст.256, 257, 260, 261, 267 ЦК України, вважає, що у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача суми боргу поза межами позовної давності слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

У зв'язку зі складністю в постановленні повного судового рішення, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини на підставі ст. 209 ч. З ЦПК України та відкласти складання повного рішення на строк не більше 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

У зв'язку зі складністю в постановленні повного судового рішення, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини на підставі ст. 209 ч. 3 ЦПК України та відкласти складання повного рішення на строк не більше 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстровано 18 лютого 1995 року в Кунисівській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. Не заперчує, щоб діти залишилися на вихованні відповідачки. В позові вказав, що від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають у батьків відповідачки, на утримання яких в добровільному порядку він надає матеріальну допомогу. Спільне життя у них з [PERSON] не склалося по тій причині, що з часу їхнього одруження відповідачка не поважала його як чоловіка, а також не поважали його іі її родичі оскільки він не був із заможної родини і не міг забезпечити сімю матеріально. Із-за цього у них виникали часті сварки, непорозуміння внаслідок чого по 6 місяців та по 1 року вони часто проживали окремо. В останній раз відповідачка вигнала його з дому в 2010 році і протягом 2 років сторони проживають окремо. Терміну для примирення просить не надавати, так як нічого не змінити. Дітей просить залишити на вихованні відповідачки, яка згідна на розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявився. В позовній заяві просить справу розглядати у його відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідачка в судове засідання не зявилася. В направленій до суду заяві позовні вимоги визнає, просить справу розглядати у її відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.02.1995 року виконкомом Кунисівської сільської ради Городенківського району, актовий запис №1. Від спільного проживання сторони мають двоє дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Сторони протягом двох років не проживають спільним сімейним життям, не ведуть спільно господарство. Кожен із них живе своїм життям має коло друзів свого спілкування. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, миритися з відповідачкою не бажає. Відповідачка не заперечує щодо розірвання шлюбу. У звязку із викладеним суд вважає, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. А тому їх шлюб слід розірвати, прізвище відповідачці після розірвання шлюбу залишити „Вівчарик. На підставі ст.ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, в даний час сімя розпалася, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 вересня 2011 року, від спільного життя дітей не мають. Сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, позивач проживає з іншою жінкою і має намір зареєструвати з нею шлюб, сімя розпалася остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, сімейних сварок та скандалів, з причин того, що кожен з них має свої погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства, втрати почуття поваги та любові. Позивачка в позовній заяві зазначає, що сторони проживають окремо з листопада 2012 року. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з викладених вище підстав. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Попенко». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. 27 червня 2008 року сторони уклали шлюб, що зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 212. Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Через втрату взаєморозуміння, сторони шлюбні стосунки фактично припинили з листопада 2012 р. Поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Спори про поділ майна та місце проживання дитини між сторонами відсутні. У звязку з викладеним, шлюб підлягає розірванню. Прізвище позивачки залишити «Попенко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

У листопаді 2012р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 17.07.1998 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені друг до друга почуття любові, взаїморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлен. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ГПК України. Судом встановлено, що позивачка та відповідач знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 17.07.1998 року. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO]. Сторони з 2003р. припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст.ст. 110,112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

В листопаді 2012 року [PERSON]Б, звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просив розірвати шлюб, зареєстрований 18 жовтня 2003 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за № 517. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачкою припинені більше трьох троків та відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою по справі. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній, спору щодо порядку виховання та місця проживання дитини не має. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ст.ст. 110-112,114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхньої дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачем заявлено клопотання про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до ст. 113 СК України, відповідачу слід залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачем витрати стягуються на\~ його користь з відповідача.

Outcome: approved