Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 22 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] на підставі ст. 1046 ЦК України укладено договір позики. Відповідно його умов, позивач цього ж дня, фактично, передала у власність відповідача грошові кошті у сумі 8000 доларів США, яка він зобов'язався повернути до кінця 2012 року. На підтвердження договору позики та його умов представляє розписку позичальника, яка посвідчує передання йому позивачем грошей та обов'язок їх повернути до кінця 2012 року. Незважаючи на прийняття на себе зобов'язання, відповідач у зазначений термін гроші позивачу не повернув. На її звернення з вимогою повернути борг будь-якої поважної причини невиконання не надав. Про продовження строку дії договору позики вони не домовлялись. Борг просить стягнути з відповідача у національної грошовій одиниці України - гривні. 8000 доларів США на момент пред'явлення позову складають 63944 грн. відповідно офіційного курсу долара США до гривні, який складає 7, 9930 грн. за 1 долар. Це підтверджується довідкою ТВБВ № 10021/0148мфілії - Херсонське обласне управління АТ «Державний Ощадний банк України» № 67 від 20.02.2013 року. Саме 63944 грн. її потрібні щоб придбати 8000 доларів та повернути борг. Просить, стягнути з [PERSON] на її користь 63,944 ( шістдесят три тисячі дев'ятсот сорок чотири) грн. боргу за договором позики від 22.09.2011 року та судовий збір. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином не з'явилася в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає позивача та відповідача по справі, 22 вересня 2011 року [PERSON] в її присутності дала [PERSON] грошові кошті у сумі 8000 доларів США, які він зобов'язався повернути до кінця 2012 року, про що написав розписку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знає позивача та відповідача по справі, 22 вересня 2011 року [PERSON] в його її присутності та присутності його дружини [PERSON], дала [PERSON] грошові кошті у сумі 8000 доларів США, які він зобов'язався повернути до кінця 2012 року, про що написав розписку. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 22 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] на підставі ст. 1046 ЦК України укладено договір позики, відповідно його умов, позивач цього ж дня, фактично, передала у власність відповідача грошові кошті у сумі 8000 доларів США, яка він зобов'язався повернути до кінця 2012 року про що свідчить розписка (а.с.3). Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1047 цього Кодексу передбачає , що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.533 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені та документально підтверджені судові витрати. Отже, враховуючи, що даним рішенням позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, судові витрати у вигляді судового збору підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

Outcome: approved