Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-20 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 14 серпня 2010 року помер їх син [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме земельні ділянки в с. Нижча Дубечня по вул. Лісовій, площею 0, 0848 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 322 1885601 34 3280153) та площею 0, 25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку по вул. Лісовій, 4 (кадастровий номер 322 1885601 34 3280152). За свого життя [PERSON] заповіту не складав, оскільки помер передчасно у молодому віці. Після смерті свого сина [PERSON], позивачі звернулися до Сьомої київської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, проте за відсутності правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки (державних актів на право власності на земельні ділянки) вони не змогли оформити право власності на спадщину у вигляді нерухомого майна. Зважаючи на вказані вище обставини, просять визнати за ними право власності на земельні ділянки в с. Нижча Дубечня по вул. Лісовій, площею 0, 0848 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 322 1885601 34 3280153) та площею 0, 25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку по вул. Лісовій, 4 (кадастровий номер 322 1885601 34 3280152). У судовому засіданні представник позивачів –[PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач - Нижчедубечанська сільська рада Вишгородського району Київської області про час і місце судового засідання належним чином повідомлена, направила до суду лист в якому просила слухати справу за відсутності представника, проти позовних вимог не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивачів –[PERSON], дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 14 серпня 2010 року помер син позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 120982 виданим виконкомом Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області від 16.08.2010 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме земельні ділянки в с. Нижча Дубечня по вул. Лісовій, площею 0, 0848 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0, 25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку по вул. Лісовій, 4, які йому було подаровано згідно договору дарування від 24.12.2004 року № 8602, але правовстановлюючі документи на які він не встиг отримати за життя. Заповіт вказаним громадянином не складався. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять всі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачі є спадкоємцями за законом першої черги та прийняли спадщину після [PERSON] шляхом звернення в шестимісячний строк до нотаріальної контори. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом на житловий будинок, виданим державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори від 22.03.2012 року (спадкова справа № 138) зареєстрованого в реєстрі за № 4-504. Разом з тим, державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори свідоцтво на право на спадщину за законом на майно у вигляді земельних ділянок видано не було, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки –державні акти на право власності на земельні ділянки, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій за № 608/02-31 від 29.03.2012 року. Як вбачається з матеріалів справи, на земельну ділянку в с. Нижча Дубечня по вул. Лісовій, площею 0, 0848 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 322 1885601 34 3280153) був роздрукований державний акт серії ЯД № 903114, а на ділянку площею 0, 25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку по вул. Лісовій, 4 (кадастровий номер 322 1885601 34 3280152) –серії ЯД № 903113. Відповідно до статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема шляхом прийняття спадщини. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що до позивачів як спадкоємців першої черги за законом після померлого [PERSON] перейшли права на вказане вище нерухоме майно, а тому за ними слід визнати право власності на це спадкове майно. Таким чином, зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання права власності позивачів на спадкове майно.

Outcome: approved