Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-18 00:00:00

У березні 2011р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням наступних уточнень, просить стягнути: солідарно з відповідачів 181058,37грн із зверненням стягнення на заставлений вантажний автомобіль, реєстраційний номер [NUMBER] , шляхом надання банку права продажу; з відповідача [PERSON] - 27946,60грн штрафу, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що у січні 2008р. банк надав [PERSON] кредит у розмірі 195600грн під 18,5% річних строком до 22 січня 2015р.; повернення кредиту забезпечено заставою автомобілю та порукою [PERSON] ; умови договорів порушені та існуюча заборгованість відповідачами не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідачі, повідомлені у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, до суду не з`явилися вдруге. За таких обставин суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Матеріали справи свідчать, що відповідно до кредитного договору №12-14П/2008 від 23 січня 2008р. позивач надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти у розмірі 195600грн, зі сплатою за користування 18,5% річних, на строк до 22 січня 2015р., що підтверджується копією договору, що є у справі. В забезпечення виконання зобов`язань позичальник [PERSON] за нотаріально посвідченим договором 23.01.2008р. заставив банку належний йому вантажний автомобіль RENAULT MAGNUM 430, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією договору у справі. Відповідно до копії договору поруки №12-14П/2008-п від 23 січня 2008р., що є в справі, відповідач [PERSON] взяла на себе зобов`язання у повному обсязі відповідати перед банком за невиконання позичальником [PERSON] усіх його зобов`язань по кредитному договору №12-14П/2008. За твердженням банку, умови повернення даного кредиту порушені, існує заборгованість. Про це свідчать і копії листів відповідачам з вимогою банку погасити заборгованість. Згідно розрахунку позивача розмір заборгованості на 08.02.2011р. становить: за кредитом - 152301,14грн, за відсотками - 17262,57грн. Крім того, позичальник прострочив виконання зобов`язань та за умовами договору має сплатити: штраф та пеня - 11494,66грн. Разом зазначені суми складають загальну суму солідарного стягнення - 181058,37грн. Крім того, за твердженням банку, [PERSON] не виконав зобов`язань заставодавця про надання доказів наступного страхування заставленого автомобілю та за умовами договору має сплатити штраф 27946,60грн. Відповідно до вимог статей 525,526,554,625,1054 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов' язань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором, забезпеченим порукою, позичальник зобов`язується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, а у разі невиконання цих зобов`язань вони полягають і на поручителя, при цьому неможливість виконання грошових зобов`язань не звільняє боржників від відповідальності. За умовами кредитного договору сторін та відповідно до положень ст.1050 ЦК України позивач через невиконання перед ним зобов`язань має право вимагати дострокового повернення кредиту. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист підлягають стягненню зазначені суми. Відповідно до ст.ст.589-591 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави; реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, здійснюється за рішенням суду шляхом продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до умов у п.3 договору застави передбачено, що продаж предмета застави шляхом укладання договору купівлі- продажу безпосередньо банком є позасудовим способом звернення стягнення, а тому позовні вимоги в частині надання права продажу заставленого автомобілю саме банку задоволенню не підлягають. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідачів понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 1820грн.

Outcome: partial