Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області, третя особа -ТОВ «ЗМ БТІ», про визнання користувачем нерухомого майна та визнання права власності на матеріали. В обґрунтування своїх вимог вказав, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.07.2012 року він являється власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Дане домоволодіння позивачем прийнято у спадок від матері - [PERSON] , яка померла у 1995 році. За життя матері на даній земельній ділянці, яка була відведена під будівництво житлового будинку та господарських споруд, було побудовано: жилий будинок літ. А, літня кухня літ. Б, вбиральня В, гараж Г, сарай Д, паркан № 1, водогін № 2, замощення І. Згідно зведеного оціночного акту домоволодіння ці приміщення та споруди існували у 1980 році. З цього акту також видно, що літня кухня була переобладнана як житловий будинок (літ. Б). Проте, узаконені були за життя матері всі приміщення та споруди, окрім житлового будинку Б. Жилий будинок літ. Б з прибудовами б та б1 дотепер значаться в технічній документації як літня кухня літ. Б, а його користувачем зазначена [PERSON] , яка померла у 1995 році. Позивач як спадкоємець документально успадкував лише узаконені приміщення та споруди. Літню кухню Б, яка була переобладнана у жилий будинок Б - шляхом зведення до неї прибудов б та б1 позивач фактично прийняв у спадок, володіє та користується цими приміщеннями, проте не може їх оформити належним чином, оскільки в технічному паспорті користувачем до теперішнього часу значиться [PERSON] . Тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Запорізької міської ради надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області до суду не з`явився, причин неявки не повідомив. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без його участі. Вивчивши і дослідивши матеріали справи суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними у зв`язку з чим підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.07.2012 року є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Дане домоволодіння позивачем прийнято у спадок від матері - [PERSON] , яка померла у 1995 році. За життя [PERSON] на даній земельній ділянці, яка була відведена під будівництво житлового будинку та господарських споруд, було побудовано жилий будинок літ. А, літня кухня літ. Б, вбиральня В, гараж Г, сарай Д, паркан № 1, водогін № 2, замощення І. Згідно зведеного оціночного акту домоволодіння ці приміщення та споруди існували у 1980 році. З цього акту також видно, що літня кухня була переобладнана як житловий будинок (літ. Б). Проте, узаконені були всі приміщення та споруди, окрім житлового будинку Б. Жилий будинок літ. Б з прибудовами б та б1 дотепер значиться в технічній документації як літня кухня літ. Б, а його користувачем зазначена [PERSON] , яка померла у 1995 році. Позивач, як спадкоємець матері, документально успадкував лише узаконені приміщення та споруди. Літню кухню Б, яка була переобладнана у жилий будинок Б - шляхом зведення до неї прибудов б та б1 позивач фактично прийняв у спадок, володіє та користується цими приміщеннями, проте не може їх оформити належним чином, оскільки в технічному паспорті користувачем до теперішнього часу значиться [PERSON] . Намагаючись вирішити питання узаконення самочинно збудованих об`єктів нерухомості, позивач звертався у відповідні органи - до головного управління архітектури та містобудування Запорізької міської ради та до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, Заводської райдержадміністрації Запорізької міської ради, Бюро технічної інвентаризації, однак йому було відмовлено в прийнятті заяви та оформленні необхідних документів. Статтею 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно частини 2 цієї статті особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Проте, частиною 3 статті 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. [PERSON] у встановленому законом порядку надавалась земельна ділянка під будівництво домоволодіння, позивач також правомірно являється користувачем цієї земельної ділянки. Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»передбачено, що право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Вимоги особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно, або заінтересованої особи, що не пов`язані з правом власності на ці будівлі, зокрема, про визнання права на матеріали, одержані при їх знесенні, підлягають розгляду судами на загальних підставах. Згідно пункту 7 Постанови Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] повністю знайшов своє обґрунтування і підтвердження у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved