Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON], Сьома ХДНК про продовження строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її мати [PERSON] перебувала у зареєстрованому у шлюбі з [PERSON] з 1945 року. За період шлюбу ними за спільні кошти та внаслідок спільної праці був збудований дім з надвірними прибудовами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними. Таким чином, її батькам належить по ? частині зазначеного будинку. Її мати склала заповіт, за яким усе своє майно заповіла [PERSON] - відповідачу по справі. [INFO] року її мати померла. На час її смерті позивачка була непрацездатною та мала право на обов'язкову частку у спадщині. Після смерті матері, вона тяжко хворіла на гіпертонічну хворобу. Також, хворів її чоловік, внаслідок чого вона змушена була його доглядати, постійно знаходитись біля нього. Однак, він невдовзі помер. Смерть матері, а в подальшому чоловіка дуже вплинули на її здоров'я. Саме з цієї причини вона не мала можливості своєчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що строк пропущений нею з поважних причин, а тому просить суд продовжити їй строк для прийняття спадщини строком на 2 місяці. Відповідач [PERSON], треті особи - [PERSON], [PERSON], надали заперечення проти позову, в якому зазначили, що позовна давність для вимог про прийняття спадщини встановлюється у три роки. Таким чином, позивачка звернулась до суду після спливу встановленого строку, оскільки їй було відомо про наявність заповіту, вона раніше не претендувала на спадкове майно, постійно мешкала у квартирі [ADDRESS]. Крім цього, 18.05.2006 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом. Однак, позивачка в той час не звернулась із відповідним позовом до суду. Також, вважають, що суду не надано будь-яких доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку для прийняти спадщини - 3 роки 9 місяців та строку позовної давності для звернення до суду - 3 місяці. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав надав пояснення аналогічні викладеним у запереченнях проти позову, просив відмовити у задоволені позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні підтримав заперечення проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала пояснення аналогічні викладеним у запереченнях проти позову та просила відмовити у задоволені позову. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення аналогічні викладеним у запереченнях проти позову та просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник Сьомої ХДНК у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, просили постановити рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, представника відповідача, третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, про що суду надана копія свідоцтва про смерть [NUMBER] від 21.07.2004 року. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] в графі відомості про матір вказана [PERSON] (а.с. 116). Після реєстрації одруження [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]», про що суду представлене відповідне свідоцтво про одруження (а.с.13). Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємиць, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з листа Сьомої ХДНК №567/01-14 від 26.02.2010 р. [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 05.07.2004 року Сьомою ХДНК за реєстровим №4-844 на все майно, після померлої [PERSON] Також, на цей час свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось. (а.с.104). Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи зазначені норми, спадкоємцю, який звернувся до суду, необхідно надати докази, які підтверджують поважність причин для пропуску ним даного строку. При цьому, визнання причин поважними для визначення додаткового строку є правом, а не обов'язком суду. Як вбачається з наданих [PERSON] довідок Чугуївської центральної районної лікарні, вона хворіла з 03.11.2008 року по 08.11.2008 року (а.с. 42) та в іншій зазначено, що вона перебуває на «Д» обліку, часто та довгий час лікується (а.с.43), проте, якихось конкретних строків лікування або звернення до лікарні зазначено не було. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачка [PERSON] дійсно довготривалий час погано себе почувала, внаслідок смерті матері, а потім й чоловіка та за станом здоров'я не мала можливість своєчасно звернутись до нотаріальної контори для подання зави про прийняття спадщини. Разом із тим, суд критично ставиться до показань цього свідка, оскільки, вважає, що наявність хвороби або перебування на лікуванні повинно підтверджуватись довідками виданими медичними закладами. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що після померлої [PERSON] спірне майно за заповітом прийняв відповідач по справі, будь-яких пояснень щодо причин пропуску строку прийняття спадщини позивачкою не надав. Інших доказів, які б підтверджували неможливість [PERSON] протягом більше ніж трьох років звернутись із завою про прийняття спадщини до нотаріусу або з відповідним позовом до суду позивачкою не надано. Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно вимог ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому, відповідач та треті особи зазначивши у запереченнях проти позову про сплив позовної давності для звернення до суду не зробили відповідної заяви про застосування наслідків спливу позовної давності. За ч.2 ст. 267 ЦК України заява про захист порушеного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Таким чином, суд не знаходить підстав для застосування позовної давності та вважає за необхідне вирішити дану справу по суті. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані у справі докази в сукупності, суд вважає, що відсутні поважні причини, які б перешкоджали позивачці своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини й тому позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed