Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

В липні 2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позивач в позовній заяві посилається на те, що 20 квітня 2011 року близько 15 години відповідач взяв сокиру і зрубав на належній їй земельній ділянці дерева, кущі, потоптав висаджені позивачем квіти, повалив металеву сітку і металевий стержень для висушування одягу. 11 липня 2011 року [PERSON] самовільно засипав будівельним сміттям частину її земельної ділянки, а 14 липня 2011 року о 13 год. 45 хв. пошкодив кутовою шліфувальною машинкою її металеву трубу, до якої кріпилася огорожа. Внаслідок вказаних дій їй завдано матеріальних збитків на суму 1500 (одна тисяча пятсот) гривень. Окрім цього позивач зазнала душевних страждань у звязку із знищенням та пошкодженням майна, негативним ставленням зі сторони [PERSON] Внаслідок цього в [PERSON] погіршився сон, апетит, остання перебуває у пригніченому стані. Просить стягнути з [PERSON] на її користь ще й 1000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, [PERSON] дала пояснення, аналогічні позовній заяві. Просила її позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив, що земельна ділянка, про яку йдеться в позовній заяві, не належить позивачу, як і не належать позивачу розташовані на земельній ділянці обєкти. Зокрема, зрубана ним черешня належить територіальній громаді м. Бережани, доказів того, що решта вказаного в позовній заяві належить позивачу, останньою не надано, так само як і не надано доказів про розмір вартості вказаних речей. Просив суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи ОСББ «Бережанська перлина»[PERSON] пояснила, що земельна ділянка, на якій розташоване ОСББ «Бережанська перлина», належить Бережанській міській раді, оскільки документація на земельну ділянку, на якій розташовані будинки, що входять до складу ОСББ, в стадії виготовлення. Стосовно посилання позивача на рішення Бережанської міської ради народних депутатів № 102 від 10.11.1995 р., яким за [PERSON], жителькою квартири [ADDRESS], було закріплено земельну ділянку в постійне користування розміром 493 кв.м., то їй, як керівнику ОСББ «Бережанська перлина»та начальнику відділу земельних ресурсів Бережанського району, не відомо про видачу державного акту на право постійного користування цією земельною ділянкою, чи про винесення в натурі її меж. Виходячи з вказаного, немає підстав стверджувати, що відповідачем зрубано дерево та пошкоджено насадження на земельній ділянці позивача. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що згідно рішення Бережанської міської ради народних депутатів № 102 від 10.11.1995 р., за нею, як жителькою квартири [ADDRESS], було закріплено земельну ділянку в постійне користування розміром 493 кв.м., державні акти на вказану земельну ділянку нею не отримувалися, межі земельної ділянки за вказаним рішенням в натурі не виносилися. В 2001 році вона належну їй квартиру [ADDRESS] подарувала дочці позивачу по справі. Вказана земельна ділянка була огороджена нею металевою сіткою. [PERSON], яку зрубав відповідач, посадила вона. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що їй зі слів позивача відомо, що [PERSON] зрубав черешню, пошкодив насадження на земельній ділянці [PERSON], а також пошкодив загорожу та стовпчик для сушіння одягу, побив саму позивачку. [PERSON] скаржилася їй на погане самопочуття у звязку з вказаними подіями. Свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що він є сусідом сторін. В будинку по вул. Шевченка, 37А, проводився ремонт. Позивачка всіляко перешкоджала проведенню ремонту будинку по вул. Шевченка, 37 [PERSON], про яку йдеться в позовній заяві, насправді росла під вікном відповідача на відстані близько метра від вікна, внаслідок чого в квартирі відповідача було темно, у звязку з цим [PERSON] зрізав черешню. Хто посадив черешню, йому не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проводив ремонт будинку по вул. Шевченка, 37 А, і бачив, як позивач била [PERSON] мокрим светром в той момент, коли останній намагався зрізати металевий стовп. А дочка позивача стояла з фотоапаратом, щоб сфотографувати, що буде робити у відповідь [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав пояснення, аналогічні поясненням свідка [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що вона є дружиною відповідача, вони неодноразово зверталися до позивача, щоб та не чинила перешкод в доступі до їх вікон та будинку, однак остання не реагувала. За зрубану черешню [PERSON] сплатив штраф, за дії щодо позивачки заплатив штраф за хуліганські дії. Якби [PERSON] не чинила перешкод в ремонті будинку, то цього позову в суді б не було. Свідок [PERSON] пояснив, що він є батьком позивача. 20.04.2011 року, коли він приніс дочці молоко, то побачив, що на земельній ділянці, якою користується її дочка, зрізана черешня, повалена огорожа. Неподалік на подвірї стояв відповідач. Коли він запитав у останнього, чи то його робота, той відповів, що це він зробив. Після цього він повідомив дочку про вказане, і коли дочка дізналася про ці події, в неї піднявся артеріальний тиск. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів. Згідно з ч.1 ст.22 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»№ 6 від 27 березня 1992 року, передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Виходячи з викладеного, позивач має довести належність йому ушкодженого майна та його вартість, неправомірність дій особи, яка заподіяла шкоду, безпосередній причинний зв'язок неправомірними діями і шкодою та є вину винної особи. Як випливає з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач стверджує, що відповідачем заподіяно матеріальної шкоди внаслідок того, що останній зрубав черешню, кущі квіти, пошкодив металеву сітку і металевий стержень для висушування одягу. Однак до позовної заяви не додано доказів того, що вказані речі належали позивачу, чи росли на її земельній ділянці, такі відомості не отримані судом і під час судового розгляду. Натомість в судовому засіданні було встановлено, що позивачу не належить земельна ділянка, на якій знаходились вказані речі, оскільки з листа Бережанської міської ради № 814 від 23.05.2011 року слідує, що земельна ділянка, на якій розташовані будинки № 37, 37А, 37Б, по вул. Шевченка в м. Бережани, знаходиться в землях запасу міської ради, вказану обставину підтвердила і голова ОСББ «Бережанська перлина»[PERSON], пояснивши, що документація ОСББ «Бережанська перлина»на земельну ділянку знаходиться в стадії виготовлення і державний акт відсутній. Не заслуговують на увагу і посилання позивача на рішення Бережанської міської ради народних депутатів № 102 від 10.11.1995 року, як на підтвердження набуття [PERSON] та позивачем як правонаступником права на постійне користування спірною земельною ділянкою, оскільки вказане рішення виконане не було: в натурі межі земельної ділянки встановлені не були; відповідний державний акт [PERSON] отримано не було. Окрім викладеного, позивачем не було доведено ні кількість (розміри), ні вартість пошкодженого майна. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сімї чи близьких родичів. П. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№ 4 від 31 березня 1995 року визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичій особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідач [PERSON] вчинив хуліганські дії щодо [PERSON], заподіяв останній тілесні ушкодження, що підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], листом Бережанського РВ УМВС України в Тернопільській області № 2702 від 29.04.2011 року, згідно з яким в порушенні кримінальної справи щодо [PERSON] відмовлено, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення хуліганських дій, актом судово медичного обстеження № 997 від 10.06.2011 року, з якого вбачається, що [PERSON] було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця та садна лівого плечового суглобу, синці правих плеча та передпліччя, сідниць та лівого стегна, синець і садно правої та синці лівої гомілок, листом Бережанського РВ УМВС України в Тернопільській області № 3658 від 15.06.2011 року, згідно з яким в порушенні кримінальної справи щодо [PERSON] по факту нанесення останнім позивачу тілесних ушкоджень відмовлено. Таким чином, [PERSON] своїми протиправними діями заподіяли [PERSON] моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких остання зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї. За вказаних обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково. При визначені розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує характер, обсяг та тривалість таких страждань, яких зазнала [PERSON] зі сторони [PERSON] В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] до [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] відповідна частина понесених витрат: оплата судового збору та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial