Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 24 січня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "ДельтаБанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №001-23047-240108, за умовами якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок; випустив та надав платіжку картку; надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом 3000 грн. У відповідності до договору держатель картки зобов"язаний щомісяця і в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за крдитною лінією, яка виникла за попередній звітний період, а також здійснювати погашення в повному обсязі за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів та всю суму пені за порушення строків сплати заборгованості. В порушення виконання зобов"язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 07 серпня 2012 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 6799,03 грн., яка складається з: - тіло кредиту - 2385,98 грн. - прострочене тіло кредиту - 0 грн. - заборгованість за відсотками - 1616,55 грн. - заборгованість за комісіями - 2796,50 грн. - пеня - 413,88 грн. Мотивуючи тим, що відповідач порушив умови договору щодо сплати кредиту у визначений термін, в звязку з чим утворилась заборгованість, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з"явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримали позовні вимоги та просили задоволити повністю. Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що відповідач користується платіжною картою, своєчасно сплачує обов"язкові платежі, простроченої заборгованості по картці не обліковується, тому вважає позов необгрунтованим і безпідставним. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 24 січня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "ДельтаБанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №001-23047-240108, за умовами якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок; випустив та надав платіжку картку; надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом 3000 грн. У відповідності до договору держатель картки зобов"язаний щомісяця і в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за крдитною лінією, яка виникла за попередній звітний період, а також здійснювати погашення в повному обсязі за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів та всю суму пені за порушення строків сплати заборгованості. При зверненні до суду позивач посилався на те, що в порушення виконання зобов"язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 07 серпня 2012 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 6799,03 грн., яка складається з: - тіло кредиту - 2385,98 грн. - прострочене тіло кредиту - 0 грн. - заборгованість за відсотками - 1616,55 грн. - заборгованість за комісіями - 2796,50 грн. - пеня - 413,88 грн. За клопотанням позивача ухвалою суду від 26 листопада 2012 року була призначена судово-економічна експертиза, на вирішення якої поставлені питання щодо відповідності вимогам чинного законодавства та умовам кредитного договору документальне оформлення операцій з надання кредиту та чи відповідає вимогам чинного законодавства та умовам кредитного договору розір нарахування до сплати відсотків, залишку несплаченого тіла кредиту та розмір застосованих штрафних санкцій. За висновком судово-економічної №2425-Б/13-23 від 03.04.2013 року документальне оформлення операцій з надання кредиту відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору. При цьому нарахування та сплата процентів за користування кредитом в розмірі 29,9% здійснювалось банком всупереч умовам договору, а саме проценти нараховувались не на суму фактично використаних коштів на кінець кожного дня та фактичну кількість днів користування кредитною лінією, а за кожний місяць з першого по перше число на суму заборгвоаності за кредитною лінією, яка виникала на початок кожного місяця. Таким чином, розрахунок заборгованості банком проведено неправильно Станом на 08.08.2012 року заборгованість [PERSON] за договором від 24.01.2008 року №001-23047-240108 становила 2591,03 грн., зокрема: - по тілу кредиту - 1074,30 грн. - по процентах за користування кредитом - 689,42 грн. - по комісії за обслуговування кредитного залишку - 827,31 грн. - по пені - відсутня. Так як розгляд справи здійснювався у відсутність представника позивача згідно поданих заяв, суд повідомив позивача про призначення судово-економічної експертизи та про виконання експертизи та можливість ознайомитися з висновком. Представник позивача не скористався правом ознайомитись з матеріалами справи. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 48, параграфами 1 та 2 глави 71 ЦК України У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За вимогами частини 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. За умовами п.1.4 кредитного договору, укладеного між сторонами, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами в кредитному договорі, та не потребує підписання додаткових угод. Згідно п.5.2 кредитного договору він набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов"язань за цим договором. Так як строк повернення позики в кредитному договорі не зазначений, у відповідності до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України вимога про повернення позики позичальнику банком не направлялась, суд вважає, що строк виконання зобов"язань за кредитним договором не настав, тому вимога позикодавця про стягнення заборгованості за кредитним договором є необгрунтованою, тому підстав для задоволення позову суд не вбачає. В тексті позовної заяви позивачем вказано, що відповідач [PERSON] неодноразово був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, проте підтверджуючих документів щодо зазначеної обставини до матеріалів справи не додав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] виконує обов"язки позичальника за укладеним кредитним договором, періодично сплачує обов"язковий мінімальний платіж, здійснюючи таким чином погашення заборгованості, тому суд вважає, що права позивача непорушені і підстави для задоволення позову відсутні. Відповідачем понесені судові витрати в зв"язку з проведення судової експертизи в сумі 3566 грн. 19 коп. згідно квитанції № 2952.374.2 від 11.02.2013 року. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати присуджуються відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved