Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

У серпні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом вселення. Позивач вказує на те, що з дня свого народження він разом зі своїми батьками проживав і був зареєстрований в будинку по вул..Електронній, 28-А в м.Миколаєві, який належав його бабусі [PERSON] З 1999 року по 2010 рік він періодично перебував в місцях позбавлення волі. Після повернення в місто Миколаїв він звернувся до відповідачки з проханням надати йому можливість проживати в спірному будинку. Посилаючись на те, що відповідачка перешкоджає його вселенню в будинок, просив суд вселити його в будинок та зобовязати відповідачку не перешкоджати йому користуватися житлом. Відповідачка подала до суду зустрічний позов про визнання позивача таким, що втратив право користування житловим приміщення. Вказувала на те, що позивач з 1994 року не проживає в будинку, оскільки його мати в 1994 році отримала ордер на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Посилаючись на те, що позивач добровільно змінив своє місце проживання і в будинку не проживає більше шести місяців без поважних причин, просила суд визнати його на підставі ст.. 72 ЖК України таким, що втратив право користування жилим приміщенням. 26 квітня 2011 року [PERSON] померла. Ухвалою суду від 06.03.2012 року закрито провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. До участі у справі в якості спадкоємців померлої залучено її дітей [PERSON] і [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлений позов, просили про його задоволення. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, посилаючись на те, що позивач тривалий час не проживає в будинку. Вказувала також на те, що їх бабуся [PERSON] заповіла будинок її матері [PERSON], а тому позивач ніякого відношення до даного будинку не має. Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачки, свідків, вивчивши матеріали справи і оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з паспорту позивача з 23.11.2006 року він зареєстрований в [INFO]. За даною адресою зареєстровані також відповідачі [PERSON] та [PERSON], які є дітьми [PERSON] Згідно довідки МБТІ від 30.11.2010 року право власності на будинок за адресою по вул..Електронній,28-А в м.Миколаєві не зареєстровано. Як слідує з матеріалів інвентарної справи на житловий будинок по вул. Електронній,28-А в м.Миколаєві на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки бабусі сторін у справі [PERSON] для будівництва житлового будинку було надано земельну ділянку по вул.Електронній,28-А в м.Миколаєві, на якій вона збудувала будинок. Зазначений будинок не було введено в експлуатацію. Позивач [PERSON] проживав в [INFO] та зареєстрований в ньому з народження. Іншого житла останній не має. Реєстрацію свого місця проживання ніколи не змінював. Відповідачі перешкоджають позивачу користуватися спірним житловим будинком. Статтею 47 Конституції України та ст..9 ЖК України гарантовано право громадянина на житло. Згідно зі ст.ст. 29, 310 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання, а також має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. З матеріалів справи слідує, що на теперішній час позивача не визнано таким, що він втратив право користування спірним житловим приміщенням, реєстрація його місця проживання за адресою [INFO] не скасовувалася. За такого, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим, і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved