Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-13 00:00:00

До суду звернувся позивач з регресним позовом до відповідачів, який було уточнено в процесі судового розгляду, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що 20 березня 2009 у м. Києві на вул. Глибочицькій трапилася ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілю Мітсубіші завдано технічних пошкоджень. Згідно з довідкою ДАІ та постановою Шевченківського районного суду м. Києва подія трапилася з вини водія відповідача 1. Згідно з актом виконаних робіт та звітом автотоварознавчого дослідження, вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 8\~832 грн. На виконання умов договору страхування позивач виплатив страхове відшкодування у зазначеному розмірі. У судовому засіданні відповідачем 1 повідомлено, що його цивільно правова відповідальність застрахована у ЗАТ „Страхові традиції. До суду надійшли уточнені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1 витрат по сплаті страхового відшкодування 1\~166, 58 грн., з відповідача 2 7\~665,42 грн. з посиланням на те, що у даній страховій компанії було застраховано цивільно правову відповідальність відповідача 1, згідно з якими відповідач 2 взяв на себе зобовязання відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну. Представником позивача надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідачі в судове засідання не зявлялися, хоча про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення уточненого позову виходячи з наступного. Відповідно до частин 3 і 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст. 27 Закону України Про страхування та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Оскільки позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування, до нього перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи відповідальної за заподіяну шкоду. Як встановлено в судовому засіданні, 20 березня 2009 у м. Києві на вул. Глибочицькій трапилася ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілю Мітсубіші завдано технічних пошкоджень. Внаслідок ДТП автомобілю Мітсубіші завдано технічних пошкоджень. Згідно з довідкою ДАІ та постановою Шевченківського районного суду м. Києва подія трапилася з вини відповідача 1. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження, вартість матеріального збитку становить 7\~665, 42 грн. Згідно з актом виконаних робіт, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 8\~832 грн. Таким чином, зазначені збитки є реальними, фактичними, оскільки позивач їх поніс сплативши та провівши ремонтні роботи. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. п. 22.1 ст. 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 цього ж Закону, у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку встановленому законодавством. Між відповідачами був укладений поліс обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з якими відповідач 2 взяв на себе зобовязання відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну третьої особи. Так як цивільна відповідальність відповідача 1 як особи відповідальної за заподіяну шкоду була застрахована відповідачем 2, саме відповідач 2 за регресною вимогою має обовязок відшкодувати збитки завдані відповідачем 1. Такі дії відповідача 2 відповідають меті і здійснення обовязкового страхування цивільно правової відповідальності та діючому законодавству, а саме має виконати своє зобовязання передбачене полісом щодо відшкодування шкоди нанесеної у звязку з ДТП. Таким чином, виходячи з вище зазначених вимог ст.ст. 29, 32 та ч. 7 ст. 12 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик не відшкодовує шкоду, повязану з втратою товарного вигляду автомобіля, знос транспортного засобу. Водночас, відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вимоги діючого законодавства, суд вважає уточнений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved