overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 12.11.2007 р. відповідач уклав з ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступниками якого вони є, кредитний договір за яким було відкрито відповідачу картковий рахунок. Порядок повернення кредиту та сплати відсотків, передбачені Договором. Однак, відповідач свої обов'язки по договору виконує неналежним чином, прострочена заборгованість станом на 09.04.2012 р. становить 5169,05 грн. А тому просив стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що є повідомлення в справі, про поважні причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів оскільки представник позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що 12.11.2007 р. між відповідачем та Банком укладено кредитний договір, за яким було відкрито відповідачу картковий рахунок /а.с.5/. В порушення умов кредитного договору, відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов'язання щодо погашення наданого йому кредиту, у зв'язку з чим станом на 09.04.2012 р. його заборгованість перед банком складала 5169,05 грн. /а.с. 13 /. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також умови кредитного договору, суд вважає, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 5169,05 грн. та 214,60 грн. повернення судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\ На підставі ст. 391, 392 ,1218, 1223, 1233 , 1268, 1269 ЦК України ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

До суду звернулась позивачка з даним позовом до відповідача На обґрунтування свого позову вона вказала, що 30.09.2006 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської обл. за актовим записом № 80. Від шлюбу вони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим , тому на цей час вони фактично розірвали шлюбні відносини та спільно не проживають. Відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати кошти на утримання їхнього сина, хоча має таку змогу. Він працює на шахті «Степова» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Тому вона змушена звертатись до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів доходу, починаючи з часу подачі цього позову до суду. У судове засідання відповідачка не зявилась надала суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутності, у разі неявки відповідача до суду, вона не проти ухвалення заочного рішення. Просить суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Про причину неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Крім того, раніше був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача та винести заочне рішення по справі, на підставі ст. 224 ЦК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони дійсно уклали шлюб 30.09.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-КИ № 058585, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської обл., за актовим записом № 80. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], 19.02.2007 р.н.( свідоцтво про народження серії І-КИ № 115216). Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд також дійшов висновку про стягнення в дохід держави з відповідача судових витрат , від сплати яких звільнено позивачку . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

26.10.2012 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів, пояснюючи це тим, вони разом з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2008 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В даний час дитина проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Інших утриманців на яких би відповідач сплачував аліменти немає. Просить стягнути з відповідача аліменти: на утримання їх сина - [PERSON]. 04.12.201 І року народження в розмірі % частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше ЗО відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи з 26.10.2012 року та на власне утримання позивача в розмірі 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку тобто до 04.12.2014 року починаючи з 26.10.2012 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому суд. ухвалив про заочне слухання справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів у порядку ст. 169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1- ОК №069028 від 08 серпня 2008 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК №200333 від 17 грудня 2011 року. В даний час дитина проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з виконавчого комітету Шгїитьківської сільської ради №1489 від 24.10.2012 року. Інших утриманців на яких би відповідач сплачував аліменти немає. Ці обставини підтверджуються всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не оспорювались сторонами.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в смт. Любеч по вул. Колгоспна, 1 Ріпкинського району Чернігівської області. Кожному з них належить по 1/2 частині вказаного будинку, проте частини не виділені в натурі, а тому позивач просить розділити вказаний будинок з надвірними будівлями, виділивши в натурі по 1/2 частині кожному. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд виділити йому частину житлового будинку, яка висновком експерта запропонована першій стороні. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі матеріалів про права та обовязки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечує Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, таким що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2010 року, [PERSON] являється власником 1/2 частини житлового будинку, розташованого в смт. Любеч по вул. Колгоспна, 1 Ріпкинського району Чернігівської області. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.12.2011 року, [PERSON] являється власником 1/2 частини житлового будинку, розташованого в смт. Любеч по вул. Колгоспна, 1 Ріпкинського району Чернігівської області. Висновком експерта судової будівельно-технічної експертизи С-12455 від 10.09.2012 року запропоновано варіант поділу будинку в натурі по 1/2 частині, який відповідає заявленим позовним вимогам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

У жовтні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 16.07.2009 на її користь на дитину [PERSON], [INFO] з 1/6 на 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, посилаючись на те, що відповідач припинив сплачувати аліменти на дитину [PERSON], [INFO], та матеріально спроможний сплачувати аліменти. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, суд дійшов висновку, що оскільки визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 16.07.2009 з [PERSON], [INFO] стягуються щомісячно аліменти на користь [PERSON] на дитину [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідач припинив сплачувати аліменти на дитину [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги і їх визнання не суперечить інтересам сторін позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 150, 180, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем у них 20 липня 2003 року народилась донька [PERSON], яка перебуває на утриманні позивачки. З відповідачем вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Відповідач ухиляється від утримання дитини та не надає ніякої матеріальної допомоги, тому позивачка просила суд стягнути на її користь на утримання дитини [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду. Позивачка в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі В судове засідання відповідач не зявився, хоча про день і час слухання справи булв повідомлений завчасно, про що в справі мається відповідні розписки. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження І-СР № 129667 від 12 серпня 2003 року вбачається, що [PERSON] 20.07.2003 року являється дочкою [PERSON] - відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач фактично не утримує дитину. Суд, задовольняючи позов стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп. від яких позивачка була звільнена при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

21 вересня 2012 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 2005 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного життя мають двох малолітніх дітей. З травня 2011 року вони припинили шлюбні відносини та не підтримують подружніх стосунків. Позивачка дійшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася та примирення між ними неможливе, крім того, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, у звязку з чим, суд допустив заочний розгляд справи. Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, сторони зареєстрували шлюб 20 серпня 2005 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 801. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.5). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сімї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в розмірі 107 грн. 30 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

06 листопада 2012року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалася на те, що 17 листопада 2009року у ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області вона уклала шлюб з відповідачем. Шлюбні відносини між ними не склалися та погіршувалися на протязі останніх років через постійні сварки, втрату поваги один до одного, різні погляди на життя, подружжя не проживає разом вже близько чотирьох місяців. Позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] [PERSON] народження Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, пояснила що на примирення не згодна, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «Бондарець» Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив що згоден на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2009року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1ФП №053692 виданим 17 листопада 2009року ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] [PERSON] народження (свідоцтво про народження серії 1-ФП №119558 видане 08 червня 2010року ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області). Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований 17 листопада 2009року між сторонами - розірванню. Клопотання позивача про залишення шлюбного прізвища слід задовольнити та залишити їй прізвище «Бондарець».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15.09.1990 року сторони зареєстрували свій шлюб. Спільних неповнолітних дітей у них не має. Спільне життя з відповідачкою не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з 19.10.2012 року, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Спору стосовно розподілу майна немає. В звязку з чим, позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 15.09.1990 року Сєвєродонецьким міським ЗАГС Луганської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. В звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, встановивши, що сімя фактично розпалася, спільне господарство не ведеться, примирення між сторонами не можливе, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

Заступник головного лікаря ВОПЛ №2 звернулася до Вінницького районного суду з заявою про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній 20.11.2012 року був госпіталізований у ВОПЛ №2. Направлення на госпіталізацію видане лікарем Хмільницької ЦРЛ [PERSON], яка особисто оглянула хворого [PERSON] та зробила висновок про необхідність примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування, в з в`язку з наявністю тяжкого психічного розладу, який обумовлює небезпеку для себе та оточуючих. [PERSON] оглянутий черговим лікарем психіатром [PERSON] у приймальному відділенні ВОПЛ №2 о 12 год. 45 хв. 20.11.2012 року, яка підтвердила висновок про необхідність примусової госпіталізації. Згідно акту огляду комісії лікарів психіатрів № 180 від 29.11.2012 року [PERSON] вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, а тому, на підставі ст.ст. 14, 16 Закону України Про психіатричну допомогу потребує госпіталізації в примусовому порядку. Прокурор Ратушняк О.О. та представник ВОПЛ №2 [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутність, заяву підтримують та просять її задоволити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Доставити хворого [PERSON] в судове засідання не представлялось можливим, в зв`язку з різким погіршенням його стану здоров`я. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно акту комісії лікарів психіатрів № 180 від 29.11.2012 року [PERSON] хворіє на психічне захворювання у вигляді парноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу та наростаючим емоційно вольовим дефектом, а також вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. [PERSON] не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричне відділення, потребує примусової госпіталізації. Статтею 14 Закону України Про психіатричну допомогувстановлено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи наведене та

Outcome: approved