Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

В квітні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади м. Ніжина в особі Ніжинської міської ради про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14 травня 2010 року померла його тітка [PERSON], спадкоємцем по закону після ЇЇ смерті стала її рідна сестра [PERSON] тому до нотаріальної контори про прийняття спадщини у 6-місячний строк він не звертався. На початку 2011 року він дізнався, що [PERSON] залишила на його ім'я заповідальне розпорядження на грошовий вклад у відділенні банку м. Ніжина тому звернувся до нотаріуса. Приватний нотаріус відмовила йому у прийнятті заяви про прийняття спадщини, посилаючись на пропуск строку для прийняття спадщини. Ніжинська міська рада ,як відповідач та третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечували. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 23 травня 2011 року позов задоволено, визначено [PERSON] додатковий строк у 3 місяці для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення нор матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що вона у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON], проте оскаржуваним рішенням суд фактично визнав позивачеві додатковий строк для прийняття всієї спадщини, а не тільки грошового вкладу. Суд, не витребувавши у приватного нотаріусу [PERSON] копію спадкової справи, не з'ясував коло спадкоємців, які прийняли спадщину, безпідставно розглянув справу з позовом до Ніжинської міської ради, яка не є належним відповідачем у даній справі. Крім того, апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутня копія заповідального розпорядження, на яке позивач посилався, як на підставу свого позову. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд першої інстанції обмежився, інформацією, наданою у листі Ніжинської міської державної нотаріальної контори, виданому на підставі перевірки алфавітних книг ,(який є неналежним доказом) про відсутність за період з 2010 по 13.05.2011 року спадкових справ після померлої 14.05.2010 року [PERSON] Суд не звернув при цьому уваги на змістом позовної заяви, з якої вбачається, що спадкова справа знаходиться у приватного нотаріуса [PERSON], а вся інформація щодо спадкових справ знаходиться у Спадковому реєстрі, а не у алфавітних книгах. Таке порушення призвело до неправильного визначення кола осіб, які приймають участь у справі, їх процесуального становища. Справа розглянута за позовом , відповідачем за яким визначено Територіальну громаду м. Ніжина. Також, суд без будь якого обґрунтування та посилання на докази, визнав встановленим, що [PERSON] за своє життя залишила на ім'я [PERSON] заповідальне розпорядження на грошовий вклад, проте останній у визначений законом строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пославшись лише на те, що відповідач та третя особа позов визнали та, на ст. 1272 ЦК України, суд позовні вимоги [PERSON] задовольнив, визначивши йому додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини. Апеляційним судом встановлено, що після смерті [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] 27.05.2010 року заведена та зареєстрована спадкова справа після смерті 14.05.2010 року [PERSON]В.( а.с.64) Як вбачається із позовної заяви та визнається апелянтом [PERSON], остання прийняла спадщину після смерті своєї сестри [PERSON], отже, належним відповідачем по справі за позовом [PERSON] має бути саме [PERSON] а не Територіальна громада м.Ніжина, що вбачається з роз'яснення п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування". Враховуючи, що позивачем в порушення приписів ст.60 ЦПК України не було доведено ті обставини, на які він посилався як на підставу свого позову, враховуючи також, що Територіальна громада м. Ніжина не є належним відповідачем по справі, тобто, що при ухваленні рішення за позовом [PERSON] допущено порушення норм як матеріального права, зокрема ст. 1272 ЦК України, так і порушення вимог процесуального закону, і такі порушення призвели до ухвалення помилкового рішення, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу [PERSON] та скасувати рішення суду на підставі п.п.2,4 ч.і ст. 309 ЦПК України.

Outcome: dismissed