Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-05 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], яким просила поділити майно набуте ними за час шлюбу і просила провести розподіл спільного майна, визначити порядок користування майном та усунути перешкоди у користуванні часткою майна. Позивачка обґрунтовує заявлені вимоги тим, що 12 квітня 1975 року вона уклала шлюб з [PERSON]. У звязку з тим, що шлюбні стосунки з відповідачем не склалися між ними шлюб було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-КИ № 095704, яке видане 20 травня 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 230. На цей час відповідач мешкає окремо у м. Підгороднє по вул. Липовій, 72, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. За час шлюбу подружжям було придбано у власність: домоволодіння, яке розташоване по вул. Липовій, 72 у м. Підгороднє, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке видане 16 грудня 2005 року на підставі рішення виконкому Підгородненської міської ради Дніпропетровської області за № 373 від 19 жовтня 2005 року; капітальний гараж № 197, який розташований у гаражно-будівельному кооперативі Гранітза адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Донецьке шосе, 170, на підставі рішення виконкому Індустріального району м. Дніпропетровська від 17.05.1991р.; розбірний металевий гараж для стоянки та зберігання легкових автомобілів, придбаний 25 липня 1986 року, який встановлений поблизу з капітальним гаражем, без номеру та адреси; автомобільний причеп Курган 8136, 1991 р.в., реєстраційний номер [NUMBER]; автомобіль марки ЗАЗ-1102, 1993 р.в., реєстраційний номер [NUMBER]; автомобіль Опель Кадет, 1987 р.в., реєстраційний номер [NUMBER]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, на його задоволенні наполягав. Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсягу. Так у ході судового засідання з достовірністю встановлено, що 12 квітня 1975 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. У звязку з тим, що шлюбні стосунки між подружжям не склалися шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КИ № 095704, яке видане 20 травня 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 230. На цей час відповідач мешкає окремо у м. Підгороднє по вул. Липовій, 72, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. За час шлюбу подружжям було придбано у власність: домоволодіння, яке розташоване по вул. Липовій, 72 у м. Підгороднє, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке видане 16 грудня 2005 року на підставі рішення виконкому Підгородненської міської ради Дніпропетровської області за № 373 від 19 жовтня 2005 року; капітальний гараж № 197, який розташований у гаражно-будівельному кооперативі Гранітза адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Донецьке шосе, 170, на підставі рішення виконкому Індустріального району м. Дніпропетровська від 17.05.1991р.; розбірний металевий гараж для стоянки та зберігання легкових автомобілів, придбаний 25 липня 1986 року, який встановлений поблизу з капітальним гаражем, без номеру та адреси; автомобільний причеп Курган 8136, 1991 р.в., реєстраційний номер [NUMBER]; автомобіль марки ЗАЗ-1102, 1993 р.в., реєстраційний номер [NUMBER]; автомобіль Опель Кадет, 1987 р.в., реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно до вимог\~ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом\~сумісної власності подружжя. Згідно ст.69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У відповідності зі ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З огляду на Постанову Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжясудам дані розяснення, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 6972 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобовязальними правовідносинами, тощо. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину домоволодіння по вул. Липовій, 72 у м. Підгороднє, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області; на капітальний гараж № 197, який розташований у гаражно-будівельному кооперативі Гранітза адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Донецьке шосе, 170, на підставі рішення виконкому Індустріального району м. Дніпропетровська від 17.05.1991р.; на автомобіль марки ЗАЗ 1102, 1993 р.в., реєстраційний номер [NUMBER]. Визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину домоволодіння по вул. Липовій, 72 у м. Підгороднє, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області; на розбірний гараж; на автомобільний причеп Курган 8136, 1991 р.в., реєстраційний номер [NUMBER]; на автомобіль марки Опель Кадет, 1987 р.в., реєстраційний номер [NUMBER]. Зобовязати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у вільному володінні та користуванні Ѕ частини домоволодіння, яке розташоване по вул. Липові, 72 у м. Підгороднє, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. Визначити порядок користування майном, а саме: виділити [PERSON] у користування кімнату № 5 (другий поверх будинку) загальною площею 11,3 кв.м.; кімнату № 6 (другий поверх будинку) загальною площею 10,4 кв.м.; балкон; виділити [PERSON] у користування кімнату № 3 (перший поверх будинку) загальною площею 19,3 кв.м. Залишити у спільному користуванні: земельну ділянку на якому розташоване домоволодіння; гараж приміщення ІІІ площею 21,3 кв.м.; комору приміщення ІУ площею 11,3 кв.м.; коридор приміщення 1 площею 5,3 кв.м.; кухню приміщення 2 площею 5,2 кв.м.; коридор приміщення І площею 4,4 кв.м.; котельню приміщення ІІ площею 4,9 кв.м.; коридор приміщення 4 площею 9,5 кв.м.; прибудову літера а; ганок; сарай літера Б; літній душ літера В; вбиральню літера Г; колодязь літера К; огорожу - № 1; ворота № 2; огорожу № 3. Крім того, на підставі ст.ст.86,88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати понесені нею по оплаті судових експертиз в сумі 4878 грн. 60 коп., судовий збір в сумі 88 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved