Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 6 в будинку № 28 по вул.. Розумовській в м. Одесі. У судове засідання представник позивача зявився позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. Відповідач до судового засідання зявився, позов не визнав пояснивши, що у вказаній квартирі повинен бути зареєстрований так як така домовленість існувала між ним та позивачкою. Крім того, відповідач пояснив, що дійсно у вказаній квартирі він не проживав та не проживає, ніяких його особистих речей у вказаній квартирі не має. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] згідно договору дарування від 20 квітня 1996 року є власником квартири [ADDRESS], загальної житловою площею 21,3 кв. м. 01 червня 2009 року позивачка, уклала договір про надання житлового приміщення в найм, з [PERSON]. В довідці про виписку з домової книги про склад сім'ї та прописці в квартирі [ADDRESS] прописані дві особи, а саме [PERSON], 02.08.1991 року та [PERSON], 17.06.2009 року, відповідач був прописаний з приводу того, що йому потрібна була прописка для зарахування на роботу. Але з того часу, з 2009 року, відповідач не з'являвся та не проживав в [INFO]. Його речей в квартирі не має. Весь цей час відповідач не мешкає в даній квартирі. Наявність реєстрації відповідача у належній позивачці квартирі та неприйняття ним участі у утриманні квартири порушує її права як власниці, які полягають у обмежені її правомочносте стосовно володіння, користування та розпорядження, а також завдають їх додаткових збитків у вигляді сплати комунальних послуг, які нараховуються виходячи із кількості зареєстрованих у квартирі осіб. Позивачці, самій в матеріальному відношенні важко сплачувати комунальні послуги за відповідача. Він намагався в добровільному порядку вирішити дане питання з відповідачем, але відповідач відмовляється йти на всілякі розмови. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.1985 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Відповідно до ст. 107 ЖК України, наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.. Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити, так як сам відповідач не заперечує той факт, що він у вказаній квартирі не мешкає, ніякі його речі у квартирі не зберігаються, та він не вживав ніяких дій щодо вселення у квартиру а тільки зареєстрований в ній. На підставі вище висловленого та

Outcome: approved