Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Зазначав, що він, його діти та відповідач зареєстровані у [INFO]. [PERSON] у зазначеній квартирі не проживає більше трьох років. Посилаючись на те, що відповідач більше трьох років не проживає у спірній квартирі, а лише формально зареєстрована та фактично проживає у приватному будинку в с. Нові Петрівці та забезпечена житлом, просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою № 63 у будинку № 4 по вул. Новомостицькій у м. Києві. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з викладених у ньому підстав та просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти позову заперечили, просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, пославшись на те, що відповідачка вселилася у квартиру [ADDRESS] на підставі ордеру, виданого у 1985 році. У подальшому у спірній квартирі було зареєстровано відповідача. Крім них, у зазначеній квартирі по день своєї смерті до 2010 року проживала та була зареєстрована її мати [PERSON] У 2002 році позивач одружився та виїхав із спірної квартири. Вона весь час проживала у спірній квартирі, сплачувала комунальні послуги, отримувала поштову кореспонденцію. У 2011 році стосунки у неї з відповідачем погіршилися. 14 квітня 2011 року позивач самовільно змінив замки у квартирі та не впускав її у квартиру, не дав можливості їй забрати особисті речі, які були у квартирі. Вона звернулася до КП «Мостицьке» з відповідними заявами про неможливість проживання у квартирі та просила опечатати квартиру до вирішення питання в суді. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задовлення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що згідно з довідкою форми 3, виданої КП «Мостицький» 15 серпня 2011 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] з 6 травня 1985 року, [PERSON] з 6 травня 1985 року, [PERSON] з 18 січня 2008 року, [PERSON] з 19 липня 2009 року, власником особового рахунку є [PERSON] (а.с. 46). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] посилався на те, що відповідач більше трьох років не проживає у спірній квартирі, а лише формально зареєстрована та фактично проживає у приватному будинку в с. Нові Петрівці та забезпечена житлом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ст. ст. 58-59 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими. Відповідно до акту від 15 квітня 2011 року, складеного комісією КП «Мостицький», та наданого позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог, [PERSON] понад три роки у квартирі [ADDRESS] не проживає, в квартирі проживали квартиранти, на час проведення обстеження зазначеної квартири 15 квітня 2011 року у ній проживають [PERSON] [PERSON], [PERSON] (а.с. 6). У судовому засіданні, допитаний у якості свідка майстер [PERSON], який був у складі комісії, яка складала зазначений акт, вказав суду про те, що зазначений акт був складений зі слів сусідів. У судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], зі слів яких було складено акт, вказали на те, що останні 2-3 роки у спірній квартирі проживали квартиранти, [PERSON] не бачили, одночасно вказали на те, що у квартирі не бували. Виходячи з положень ст. ст. 58-59 ЦПК України показання свідків: [PERSON], [PERSON] суд не приймає до уваги як належні докази, оскільки зазначенні особи вказали на те, що у спірній квартирі не бували. Виходячи з вищевикладеного, суд не приймає до уваги як належний доказ, що підтверджує факт не проживання відповідача у спірній квартирі понад три роки і акт від 15 квітня 2011 року, оскільки як вбачається зі змісту акту і наданих суду пояснень у якості свідка майстра [PERSON], зазначений акт був складений зі слів сусідів: [PERSON] і [PERSON], працівники КП «Мостицький», при складанні зазначеного акту в квартиру не заходили. До того ж, судом установлено, що 20 квітня 2011 року [PERSON] було подано заяву до КП «Мостицікій», у якій остання вказала на те, що 14 квітня 2011 року [PERSON] змінив замки у квартирі № 63, вона викликала міліцію, про що було складено протокол, проживати за цією адресою не має можливості до вирішення цього питання у суді. У квартирі залишилися особисті речі, меблі, посуд, сплачувати за квартиру не має можливості (а.с. 81). Крім того, у заяві від 13 квітня 2011 року просила опечатати квартиру (а.с. 82). Одночасно суд не приймає до уваги і покази свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки останні є друзями відповідача. Також суд не приймає до уваги і покази свідка [PERSON], яка є дружиною позивача та свідка [PERSON], який є сусідом, вказав на те, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі 2 роки, одночасно вказав на те, що у спірній квартирі не бував. Разом з тим, судом установлено, що відповідачка ніколи не втрачала інтересу до цієї квартири, сплачувала квартплату та комунальні послуги (а.с. 67, 141-147, 200-209, 221-233), між нею та КП «Мостицький» укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 159-161), відповідачка у 2005-2010 роках та у січні 2011 року проводила звірку по сплаті по лічильниках ХВП та ГВП (а.с. 155-157), отримувала поштову кореспонденцію за вказаною адресою (а.с.105-106), проживає та зареєстрована у зазначеній квартирі. Доказів того, що відповідачка фактично проживає у приватному будинку в с. Нові Петрівці та забезпечена житлом позивачем суду не надано. Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що квартира здавалася в оренду, оскільки суду не надано відповідних доказів, надані конверти адресовані [PERSON] датовані 4 та 14 листопада 2011 року (а.с. 117-118), не можуть розцінюватися як належні та допустимі докази факту не проживання відповідача у спірній квартирі. Не приймає до уваги суд і постанову Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2012 року (а.с. 8-9 т.2) як доказ того, що [PERSON] у спірній квартирі не проживала три роки. Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Outcome: dismissed