Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Запорізького державного підприємства «Радіоприлад», в якому просить зобов'язати відповідача на загальну суму заборгованості по заробітній платі нарахувати компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, яка станом на 25 травня 2012 року за її розрахунком становить 755 гривень, посилаючись на те, що з 23.08.1988 року вона працює на ЗДП «Радіоприлад»на посаді техніка з планування відділу 115. Відповідач з вересня 2008 року по серпень 2009 року не регулярно та не в повному обсязі виплачував їй заробітну плату. 03.11.2009 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя їй був виданий судовий наказ від 18.09.2009 року про стягнення на її користь з Запорізького державного підприємства «Радіоприлад»нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, у розмірі 3121 гривень, на підставі якого 05.11.2009 року було відкрито виконавче провадження №15701852 та в травні 2012 року їй Комунарським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції після реалізації нерухомого майна Запорізького державного підприємства «Радіоприлад»була виплачена заборгованості по заробітній платі у повному обсязі. Добровільно виплачувати компенсацію втрати частини доходів відповідач відмовився, тому вона змушена звернутися до суду за захистом свої порушених прав. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Литвиненко Ж.М. у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти стягнення компенсації втрати частини доходів (заробітної плати) в зв'язку з порушенням термінів їх виплати за період до винесення судового наказу, тобто до 18.09.2009 року, у розмірі 185,80 гривень та надала суду відповідний контр-розрахунок розміру компенсації за затримку виплати заробітної плати. При цьому вона пояснила, що відповідно до діючого законодавства України не передбачено нарахування сум індексації та компенсації на доходи під час виконання судового рішення. Умови і порядок виконання рішень судів визначаються, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження». У подальшому, позивач погодилася з позицією представника відповідача та не заперечувала проти стягнення зазначеної представником відповідача суми. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.174 Цивільно-процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі даних трудової книжки на ім'я [PERSON], [INFO], встановлено, що вона з 23.08.1988 року працює на Запорізькому державному підприємстві «Радіоприлад»(а.с.3). Відповідно до судового наказу від 18.09.2009 року, виданого Комунарським районним судом м.Запоріжжя, з Запорізького державного підприємства «Радіоприлад»на користь [PERSON] було стягнуто нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 5605 гривень (а.с.43). На підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2009 року встановлено, що на виконання судового наказу №2н-1048/09, виданого 18.09.2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, було відкрите виконавче провадження №15701852 (а.с.42). Згідно розпорядження №68/1 від 25.05.2012 року, затвердженого заступником начальника Запорізького міського управління юстиції -начальником Комунарського відділу державної виконавчої служби, у травні 2012 року виконавчою службою з Запорізького державного підприємства «Радіоприлад»на користь [PERSON] на підставі судового наказу було стягнуто 3121 гривень (а.с.21). Із розрахунку компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, яка підлягає виплаті [PERSON], наданому суду позивачем, вбачається, що при розрахунку компенсації вона використовувала індекс споживчих цін за період невиплати грошового доходу станом на травень 2012 року (а.с.2). Як вбачається з наданого представником відповідача контр-розрахунку компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, яка підлягає виплаті [PERSON], то даний розрахунок виконаний відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року, приросту цін, оприлюднених у газеті «Праця і зарплата»№42 від 11.11.2009 року та проведений за формулою: сума заборгованості по заробітній платі помножена на приріст індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації за період невиплати доходу по день винесення судового рішення, поділений на 100 (а.с.18). Норми ч.2 ст.2 Закону України «Про оплату праці» та Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженою Наказом Держкомстату України №5 від 13 січня 2004 року, яка детально визначає структуру заробітної плати, компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати входить до фонду додаткової заробітної плати, тому вимоги про стягнення компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати не обмежені позовною давністю. Відповідно до ч.4 ст.43 Конституції України кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно ст.115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат»та п.п.2, 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушення строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, в тому числі і заробітної плати, за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці»передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. На підставі ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат»та п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року, встановлено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Статтею 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат»передбачено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до ст.7 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат» відмова власника або уповноваженого органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Позивач ставить питання щодо стягнення компенсації втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати як до винесення судового наказу, так і підчас його виконання. Згідно з п.9 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року, роз'яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики України. На підставі листа директора Департаменту стратегії соціального розвитку Міністерства праці та соціальної політики України №21/10/136-07 від 22.03.2007 року нарахування сум індексації та компенсації на доходи, виплачені за рішенням суду, діючим законодавство України не передбачено. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів визначаються, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст.95 Цивільно-процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення. Отже, позивач просить стягнути компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати і під час виконання судового рішення, що не передбачено діючим законодавством. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільно-процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи, що представник відповідача позов визнав частково, суд вважає за можливе задовольнити позов частково. Так як позивач при подачі позовної заяви на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ч.2 ст.88 Цивільного-процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial