Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-14 00:00:00

У травні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи орган опіки та піклування Васильківської міської ради Київської області, КП "Управління житлового господарства м. Василькова", про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] у м. Василькові Київської області та усунення перешкод у користуванні цим жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що разом зі своїми неповнолітніми дітьми зареєстрована в указаній квартирі, також в цій квартирі зареєстровані та проживають [PERSON] - батько позивачки, [PERSON] - колишня дружина позивачки, [PERSON] - дочка колишньої дружини позивачки. Квартира складається з трьох кімнат житловою площею 43,2 кв. м та 72,48 загальної площі, а саме: кімната №8 площею 17,8 кв. м, кімната № 6 площею 12,6 кв. м, кімната № 5 площею 12,8 кв. м, кухні № 4 площею 8,9 кв. м, коридору № 1 площею 11,3 кв. м, вбиральні № 3 площею 1,0 кв. м, ванної кімнати № 2 площею 2,7 кв. м, кладової № 7 площею 2,1 кв. м, також два балкони по 1,6 кв. м. До 2011 року вона разом із сином [PERSON] та сім'ю свого батька проживала в указаній квартирі. Після народження другого сина відношення [PERSON] та [PERSON] до неї та її сина різко змінилися в гіршу сторону. Почались сварки та непорозуміння, [PERSON] відмовлялась надати згоду на реєстрацію її дітей за місцем проживання. [PERSON] і [PERSON] не бажають спілкуватися з приводу її проживання у цій квартирі. З осені 2011 року через постійні сварки та непорозуміння із [PERSON] і [PERSON] позивачка з синами проживає за іншою адресою на орендованій квартирі. Оскільки, позивачка іншого житла не має, внаслідок неприязних стосунків з відповідачками позбавлена можливості користуватись спірною квартирою, [PERSON] просить суд визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] у м. Василькові Київської області, виділивши в користування [PERSON] разом із її неповнолітніми дітьми [PERSON] і [PERSON] жилу кімнату № 8 площею 17, 8 кв. м; в користування відповідачів [PERSON] та [PERSON] жилу кімнату № 5 площею 12,8 кв. м; в користування [PERSON] жилу кімнату № 6 площею 12,6 кв. м; у спільному користуванні залишити підсобну площу: коридор № 1 площею 11,3 кв. м, кухню № 4 площею 8,9 кв. м, вбиральню № 3 площею 1,0 кв. м, ванну кімнату № 2 площею 2,7 кв. м, кладову № 7 площею 2,1 кв. м, а також зобов'язати [PERSON] і [PERSON] не чинити позивачці та її неповнолітнім дітям перешкод у користуванні виділеною кімнатою № 8 площею 17, 8 кв. м та підсобними приміщеннями. У січні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] в її інтересах та в її інтересах неповнолітніх дитей, треті особи орган опіки та піклування Васильківської міської ради Київської області, Комунальне підприємство "Управління житлового господарства м. Василькова", про визнання причини відсутності поважною, продовження строку, встановлення порядку користування квартирою, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] в її інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], треті особи орган опіки та піклування Васильківської міської ради Київської області, КП "Управління житлового господарства м. Василькова", [PERSON], [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. З обґрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначала, що в спірній квартирі проживає вона, її дочка [PERSON] і колишній чоловік [PERSON] Оскільки крім них в цій квартирі зареєстровані, але не проживають і ніколи в ній не проживали [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON] і [PERSON], а також враховуючи, що місце їх проживання позивачці за зустрічним позовом не відомо, [PERSON] просить суд визнати цих осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, внаслідок їх відсутності понад шість місяців у квартирі [ADDRESS]. В подальшому [PERSON] доповнила свій позов просила суд також визнати причини відсутності та не проживання в [ADDRESS] її та її неповнолітніх дітей поважними і подовжити строк, визначений ч. 1 ст. 71 ЖК України. У судовому засіданні, представник [PERSON] - [PERSON] первісний позов підтримав, просив суд цей позов задовольнити, а в зустрічному позові відмовити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. [PERSON], її представник [PERSON] та [PERSON] просили суд у первісному позові відмовити, а зустрічний позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені у зустрічній позовній заяві. [PERSON] первісний позов визнав, а зустрічний позов просив суд залишити без задоволення, пояснивши, що спірну квартиру він отримав на підставі ордеру у 2003 році та заселився у цю квартиру разом із дочкою [PERSON], колишньою дружиною [PERSON] та її донькою [PERSON], але після розлучення з [PERSON] відносини між його дочкою та його колишньою дружиною ускладнились, внаслідок чого остання у 2011 році була змушена переїхати на орендовану квартиру. Представник органу опіки та піклування Васильківської міської ради Київської області первісний позов підтримав, а проти зустрічного позову заперечував, посилаючись на те, що визнання дітей такими, що втратили право користування спірним житлом суперечить вимогам закону та призведе до порушення їх житлових прав, оскільки іншого житла їх батьки не мають. КП "УЖГ м. Василькова" в судове засідання представника не направило, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомлено. Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та відмову в зустрічному позові, виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28 березня 2003 року перебували у шлюбі, спільних дітей не мають. [PERSON] є донькою [PERSON], а [PERSON] - донькою [PERSON] На підставі ордеру № 42, виданого 27 червня 2003 року виконавчим комітетом Васильківської міської ради [PERSON] отримав трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] площею 43,2 кв. м на сім'ю у складі чотирьох осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 6). Згідно технічної характеристики квартири [ADDRESS] вона складається з трьох житлових кімнат житловою площею 43,2 кв. м та 72,48 загальної площі, а саме: кімната №8 площею 17,8 кв. м, кімната № 6 площею 12,6 кв. м, кімната № 5 площею 12,8 кв. м, кухні № 4 площею 8,9 кв. м, коридору № 1 площею 11,3 кв. м, вбиральні № 3 площею 1,0 кв. м, ванної кімнати № 2 площею 2,7 кв. м, кладової № 7 площею 2,1 кв. м, також два балкони по 1,6 кв. м (а.с. 7). Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 12). Як встановлено рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2012 року у справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON] в її інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], про зміну договору найму житлового приміщення, яке набрало законної сили, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], неповнолітні [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] (а.с. 31). Зазначені обставини згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. За змістом ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР за тимчасово відсутності наймача або членом його сім'ї жиле приміщення зберігається протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК УРСР). Частиною 2 ст. 71 ЖК України передбачено, що якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Як роз'яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. За змістом ст.ст. 10 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків. На підтвердження не проживання [PERSON] у спірній квартирі з моменту вселення, тобто з 2003 року, позивачка за зустрічним позовом посилається на покази свідків, а саме: її шкільної подруги [PERSON], сестри [PERSON] та зведеного брата [PERSON], однак суд критично ставиться до показів цих свідків, оскільки вони перебувають родинних чи дружніх відносинах з [PERSON] Крім того, суд відхиляє посилання [PERSON] на те, що цей факт не підлягає доказуванню в зв'язку з встановленням його рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2012 року, оскільки цим судовим рішенням зазначений факт не встановлювався. Також суд критично ставиться до показів свідка зі сторони позивачки за первісним позовом [PERSON], оскільки вона є рідною тіткою [PERSON] Разом із цим, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, зокрема, постанову про відмову в порушення кримінальної справи від 18 червня 2012 року, висновок ДІМ Васильковського МВ ГУ МВС України в Київській області від 27 листопада 2012 року, судові рішення у справі між цими ж особами про зміну договору найму спірної квартири, а також заяви [PERSON] про приватизацію спірної квартири, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] разом із неповнолітніми синами [PERSON] і [PERSON] не проживає у спірній квартирі з поважних причин, а саме через неприязні стосунки, що склались між сторонами. За таких обставин, зустрічний позов про визнання осіб такими, що втратили право користування спірним житлом задоволенню не підлягає, а вимога первісного позову про продовження строку протягом якого за тимчасово відсутніми особами зберігається жиле приміщення підлягає до задоволення відповідно до ч. 2 ст. 71 ЖК УРСР. За змістом ст.ст. 47, 48 ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Враховуючи, що у спірній квартирі зареєстровано шість осіб, а її жила площа становить 43,2 кв. м встановлення порядку користування цією квартирою призведе до погіршення жилих умов сторін, що не допускається. Також судом не може бути задоволено вимогу про усунення позивачці за первісним позовом перешкод у користуванні кімнатою № 8 площею 17, 8 кв. м у спірній квартирі, оскільки зазначена їй у користування не може бути виділена. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial