Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-09 00:00:00

28 лютого 2012 року позивач в особі представника ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до відповідача гр. [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 67277,90 гривень за кредитним договором від 03.07.2007 року та судових витрат у розмірі 672,78 гривень. Ухвалою судді від 01 березня 2012 року було відкрито провадження на суму стягнення заборгованості у розмірі 52050,03 гривень, виходячи з того, що за заявою ПАТ « КБ «Приватбанк» від 04.08.2008 року( вхідний № 5456) 07 серпня 2008 року було видано Біловодським районним судом судовий наказ № 2»н»-81/2008 року про стягнення з вищевказаного боржника 15227,87 гривень заборгованості станом на 22.07.2008 року , яка складалася з 9801,60 гривень заборгованості за кредитом, 3314,41 гривень заборгованості по відсоткам , 700,42 гривень стягнуто пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, та судові витрати, на вказану суму стягнення був виданий виконавчий лист представнику позивача в 2010 році. В судове засідання представник позивача не прибув, звернувся з заявою про розгляд справи за відсутності представника та наполягає на стягнення суми боргу, заявленої до стягнення,розрахунок заборгованості з врахуванням раніше стягнутих сум суду не надав, суд при розгляді справи виходить з суми, визначеної на час відкриття провадження за частиною позовних вимог за ухвалою від 01 березня 2012 року в розмірі 52050,03 гривні. Відповідач гр. [PERSON] в сьогоднішнє судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлений належним чином, на попередньому судовому засіданні та в підготовчій частині судового засідання , коли в слуханні справи була оголошена перерва за відсутності даних про належне сповіщення представника позивача про слухання справи, відповідач позовні вимоги не визнавав і стверджував, що кредит він не брав, але з зустрічним позовом не звертався,на винесену ухвалу судом про його обовязкову участь у справі не відреагував, направлену йому кореспонденцію не отримав за відсутністю за його місцем проживання на час закінчення розгляду справи. Оглянувши подані докази у справі, суд приходить до висновку, що позов може бути задоволеним тільки частково, оскільки за матеріалами справи( а. с. 5-10) позивач за заявою відповідача дійсно надав відповідачу гр. [PERSON] споживчий кредит в розмірі 9801,60 гривень(оборот а.5) строком на два роки - з 03.07.2007 року по 03.07.2009 року включно за умови сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 117,62 гривні та одноразової винагороди в розмірі 1633,60 гривень в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам(розстрочка, стандарт, далі - Умов) строки. Погашення заборгованості повинно було здійснюватися щомісячно, в період сплати з 1 по 5 число кожного місяця в сумі 579,78 гривень - для повного погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості, за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Окрім того, в заставу передано майно, яке як забезпечений предмет застави має вартість 13914,72 гривні та зберігається в Луганські області, Біловодський, м. Лутугіне, вулиця Лермонтова, б. № 24, що частково не відповідає дійсності, оскільки в Біловодському районі за адміністративним поділом немає м. Лутугіне, в Луганській області є Лутугінський район; Але згідно до п.4.2. Умов,при порушенні позичальником зобовязання із погашення кредиту, Позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 8,5% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом, притому відсоткова ставка за кредитом може змінюватися в залежності від змін облікової ставки НБУ чи в інших випадках, відповідно до п. 3.3 Умов. Позичальник доручав банку , без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти на день наданні кредиту, з яких 6168 гривень сума кредиту, ПДВ 1361,33, також 1633,6 гривень як винагороду позивачу за надання фінансового інструменту за кредитним договором від 03.07.2007 року № LGXRRX10760094 від 03.07.2007 року. І раніше за судовим наказом з відповідача стягнуто було: 9801,60- заборгованість за кредитом, 3314,41 гривні - заборгованість за відсотками за користування кредитом , 700,42 пені, 1411,44-заборгованість з комісії за користування кредитом-станом на 22.07.2008 року, а всього 15227,87 гривень. Таким чином, було перервано перебіг строку позовної давності за позовом, позивач вправі підтримувати заявлені ним вимоги станом на 06.02.2012 року, і вони підтримуються його представником відповідно до поданих письмових документів. За Умовами,а саме за п.2.1 банк був зобовязаний надати позичальнику шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісному підприємству (далі ТСП) коштів. Строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період оплати платежів були визначені в заяві позичальника, підписанням якої Клієнт та Банк , що свідчить про укладення кредитно - заставного договору . Розмір річної відсоткової ставки дорівнює дванадцятимісячним відсотковим ставкам. За п. 4.1 за користування Кредитом у період з дати укладання даного договору до дати погашення кредиту, Позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у Тарифах та заяві. За п.4.3 нарахування відсотків та винагород здійснюється в останню дату сплату відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості користування кредитом-360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного періоду сплати включно. Дата погашення кредиту не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту. За п.5.1 у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту , позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,25 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прос рочки , але не менше 1 гривні. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені Банком не нараховуються. За п.5.3 при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань , передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Та за цих обставин суд вважає, що в даному випадку за останнє одне й те саме порушення зобовязання відповідачем позивачем була передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки відповідач у попередньому судовому засіданні та в підготовчій частині судового засідання при його явці до суду позов не визнавав, суд вважає, що заявлена до стягнення сума в 500 гривень та 3179,90 гривень є подвійним видом відповідальності в загальному розмірі 3679,90 гривень як відповідальність за порушення одного й того самого зобовязання, тому ця сума не повинна бути стягненою з відповідача, або сума штрафу за невиконання зобовязання як фіксована та процентна складова. Також, виходячи з п.5.4 Умов договору щодо нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбачених п.п.5.1,5.3 здійснюється протягом 3(трьох) років з дня , коли відповідне зобовязання повинне бути виконане позичальником. За п.6.2 всі види платежів( за винятком кредиту, пені, штрафу, винагороди за проведення додаткового моніторингу) , що вносяться позичальником за даними Умовами, є відсотками у розумінні ЦК України. Суд, виходячи з розяснень Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за наявністю судового рішення про задоволення вимог кредитора , яке не виконаного боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.526,599 ЦК. Однак, суд виходить з вимог ст. ст. 10,11 ЦПК України, та розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За вищевикладених обставин, окрім (52050,03-3679,90)48370,13 гривень загального боргу, підлягає стягненню з відповідача 1% від суми задоволеного позову як судові витрати , або 483,70 гривень на користь позивача у справі як судовий збір. Стосовно строків позовної давності щодо стягнення суми неустойки та її розміру , в частині від заявленої до стягнення , відповідач своїх заперечень не висловлював, від обовязкової участі в розгляді справи свідомо ухилився, з зустрічним позовом до позивача не звертався, тому суду необхідно виходити з тих позовних вимог, які були підтримані у заявах представника позивача щодо підтримання позову. На основі викладеного,

Outcome: approved