Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-01 00:00:00

Позивач 20 липня 2012 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 15 жовтня 2011 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу спільних дітей не мають. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з 01 березня 2012 року та проживання окремо один від одного, а також зазначивши те, що між сторонами сформувались різні погляди на життя, ведення спільного господарства, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. У звязку з чим був вимушений звернутись до суду із даним позовом, в якому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав заяву, в якій просить суд справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі (а. с. 13). Відповідачка у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Причину неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно актового запису № 1421, складеного 15 жовтня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а. с. 4). Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач та відповідачка втратили один до одного почуття взаємної поваги, любові, дружби і взаємодопомоги. Мешкають окремо з березня 2012 року, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно сімейні стосунки та не мають намірів щодо підтримання шлюбних відносин. Сторони спорів з питань майнового характеру не мають. При таких обставинах, суд вважає, що сімя сторін існує формально і розпалася остаточно, примирення сторін є не можливим, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved