Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнень просить: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у якості відшкодування завданої матеріальної шкоди 53915,50 грн., у якості відшкодування завданої моральної шкоди 10000,00 грн.; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~покласти на відповідача всі судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач є власником однокімнатної квартири № 76, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Лебединська, що підтверджується договором дарування № 3224 від 07.06.2002 року, зареєстрованим в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 10.07.2002 р. за реєстровим № В-19801. Над квартирою № 76, поверхом вище, розташована квартира № 81, в якій мешкає відповідач [PERSON]. 16.09.2011 року близько 10:00 години відбулося залиття квартири № 76, яка належить позивачу, що підтверджується актом комісії дільниці № 20 КП Жилкомсервісвід 20.09.2011 р. В зазначеному акті комісією встановлено, що в приміщенні кухні, ванної кімнати, санвузла відпали шпалери та керамічна плитка, піднявся та пошкоджений лінолеум на підлозі, у житловій кімнаті також відпали шпалери та лінолеум, вхідні деревяні двері у квартиру внаслідок залиття були деформовані, потріскались та не закривались, у квартирі повністю пошкоджена електропроводка. Крім того, намокли меблі, набухли та вздулися усі деревяні речі. Залиття відбулося внаслідок зриву з крепежів електричного водонагрівача ємністю 30 л та обриву трубопроводу холодного водопостачання діаметром 16мм у квартирі № 81. У результаті пошкодження квартири водою [PERSON] як власнику квартири № 76 завдана майнова шкода, яка згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 23 від 12.04.2012 року складає 53915,50грн. В звязку з пошкодженням майна, позивач зазнала значних душевних страждань, їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює у 10000грн. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, повязані з оплатою судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та проведенням судової експертизи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує, просить в задоволенні позову відмовити. Доводи своїх заперечень обґрунтовує тим, що відповідно до вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства № 76 від 25.08.2005 р., затвердженого МЮУ за № 927/11207, в разі залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання складається затверджений указаним вище Наказом типовий акт. Відповідно до його змісту при перевірці повинні бути присутні не тільки голова комісії та майстер, а й слюсар-електрик, якщо мова йде про пошкодження електричної проводки, а головне - мешканці квартир, що приймають участь в обстеженні. В акті, що є в матеріалах справи, не додержана не тільки його форма, а й відсутня будь-яка інформація, що при складанні документа була присутня відповідач або в її квартирі було обстеження аварійної ситуації. Проте, у висновках комісії зазначено, в чому полягала причина залиття, яким чином воно трапилося, діаметр трубопроводу холодного водопостачання. Висновок експерта містить велику кількість розбіжностей як з актом про обстеження квартири, так і з позовними вимогами, викладеними у заяві. Остаточний висновок експертизи говорить, що в квартирі є ознаки залиття водою, але чи мало місце залиття квартири № 76 у вересні 2011 року в звязку зі спливом часу встановити неможливо. Експертом викладений розрахунок вірогідної вартості ремонтно - відновлювальних робіт, що ніяк не говорить про обґрунтованість суми матеріальних збитків, яка підлягає стягненню. Відповіддю експерта на головне питання, чи є вина відповідача у залитті квартири позивача підтверджується відсутність вини позивача, проте калькуляцію ремонтно-відновлювальних робіт у квартирі експерт провів. Експертом наведено два кошториси з однаковим переліком ремонтно- відновлювальних робіт та переліком необхідних матеріалів. Перший перелік на суму 26.334 грн. та другий перелік на суму 25.471 грн. Позивач же вимагає стягнути подвійну суму вартості ремонту всієї квартири. Висновки експертизи суперечать змісту самого експертного обстеження, змісту акту про обстеження квартири дільницею КП Жилкомсерввіс, тому їх не можна вважати обєктивними та компетентними в повному обсязі, такими, що відповідають дійсності та дають підстави для стягнення матеріальної шкоди в сумі 53915 грн. 50 коп. З матеріалів справи не вбачається доказів про те, що саме відповідач спричинив шкоду та не вбачається можливості обєктивно оцінити розмір шкоди. У судовому засіданні відповідач та її представник [PERSON] доводи заперечень підтримали у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування № 3224 від 07.06.2002 року, зареєстрованим в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 10.07.2002 р. за реєстровим № В-19801. 16.09.2011 року у квартирі [ADDRESS], що розташована поверхом вище від квартири позивача, через зрив з крепежів електричного водонагрівача стався прорив трубопроводу холодного водопостачання діаметром 16мм, внаслідок чого відбулося залиття квартири № 76. З акту від 20.09.2011 р., що складений комісією у складі начальника дільниці № 20 КП Жилкомсервіс[PERSON], інженера дільниці № 20 КП Жилкомсервіс [PERSON], майстра дільниці № 20 КП Жилкомсервіс [PERSON], вбачається, що при обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено, що 16.09.2011 року о 10:00 відбулося залиття квартири № 76 з квартири № 81, що розташована вище. Внаслідок цього у квартирі № 76 залито: приміщення кухні площею 8,5кв.м., у суміщеному приміщенні ванної та санвузла залита стеля по всій площині, у приміщенні житлової кімнати залиття на стелі до 6 кв.м., на стінах до 11 кв.м. На момент складення акту внаслідок залиття встановлено деформацію вхідних дверей, відсутнє електроосвітлення. В акті комісією викладені наступні висновки: залиття квартири № 76 відбулося внаслідок зриву з крепежів електричного водонагрівача ємністю 30л та обриву трубопроводу холодного водопостачання діаметром 16мм у квартирі № 81. Факт залиття 16.09.2011 року квартири № 76, що належить позивачу, внаслідок зриву електричного водонагрівача у квартирі № 81 підтвердили і допитані у судовому засіданні за клопотанням відповідача у якості свідків сусідка відповідача [PERSON], яка у квартирі № 81 приймала участь у ліквідації наслідків залиття, та племінник відповідача [PERSON] З листа КП «Харківводоканал» від 04.10.2012 року також вбачається, що 16.09.2011року від мешканців квартир № 66, 71, 61 до служби 15-62 надійшло декілька заявок про усунення течі на внутрішньобудинкових мережах водопостачання. Вказані заявки були виконані аварійною бригадою КП «Харківводоканал»- аварійна ситуація локалізована. Аварійна ситуація склалась з вини мешканців квартири № 81. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. При цьому суд зауважує, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів відсутності її вини у залитті квартири [ADDRESS]. Для визначення розміру завданої матеріальної шкоди за клопотанням позивача ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.12.2011 року призначено судову експертизу з залученням експертів у галузі будівництва та товарознавства. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 23 від 12.04.2012 року вірогідний розмір матеріальної шкоди (вартість пошкоджень) з урахуванням вартості матеріалів, заподіяної власникові квартири [ADDRESS], складає 25471грн.; вірогідний розмір ремонтно-відновлювальних робіт з урахуванням вартості матеріалів, заподіяної власникові квартири [ADDRESS], складає 26334грн. У судовому засіданні 17.12.2012 року з пояснень судового експерта [PERSON], яка проводила експертизу та складала висновок судової будівельно-технічної експертизи № 23 від 12.04.2012 року, встановлено, що розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття, розраховано з урахуванням фізичного зносу матеріалів і складає 25471грн. Приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Заперечуючи проти розміру матеріальної шкоди, визначеної у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 23, відповідач на підтвердження іншого розміру заподіяної шкоди відповідного обґрунтованого розрахунку не надав. З огляду на викладене, для вирішення розміру відшкодування матеріальної шкоди у даному випадку необхідно виходити з розрахунку, наведеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 23, згідно якого розмір матеріальної шкоди складає 25471грн. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, завданої залиттям, у розмірі 25471грн. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 10000грн. суд зазначає наступне. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди(зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що в результаті залиття квартири позивачеві завдано моральної шкоди, яка полягає у втраті [PERSON] відчуття захищеності, позивач змушена була змінити свій звичайний спосіб життя. З огляду на це, суд дійшов висновку про те, що залиттям квартири позивачеві завдано моральної шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди суд вважає, що відшкодуванню на користь позивача підлягає моральна шкода у розмірі 1000,00 грн. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial