Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 01 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 03/1/465/06^, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 21 000,00 дол. СІЛА, зі сплатою за користування кредитними коштами 15,00% річних, на строк до ЗО листопада 2011 року. У відповідності до умов договору [PERSON] зобовязався починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати погашення кредиту та процентів у період з 1 по 10 число кожного календарного місяця у відповідності до графіку. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, 01 грудня 2006 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 03/1/465/2/06-2, згідно якого поручитель солідарно відповідає з боржником за своєчасне та повне виконання кредитних зобовязань. Але [PERSON], порушуючи умови кредитного договору, не проводить належних виплат, на письмові вимоги банку не реагує, внаслідок чого утворилася заборгованість. Зменшивши позовні вимоги, позивач остаточно просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість у сумі 329 236,17 грн.. В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» зменшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представники відповідача [PERSON] позов не визнали, просили відмовити з підстав, зазначених в заперечені проти позову, а також застосувати строк позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги Банку визнав, просив судове засідання провести без його участі. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши та дослідивши письмові докази по цивільній справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 03/1/465/06-2, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 21 000,00 дол. СІЛА, зі сплатою за користування кредитними коштами 15,00% річних, на строк до 30 листопада 2011 року, У відповідності до умов договору [PERSON] зобовязався починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати погашення кредиту та процентів у період з 1 по 10 число кожного календарного місяця у відповідності до графіку. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] не виконує свої зобовязання по погашенню кредиту, у зв'язку з чим станом на 24.03.2010 року утворилася заборгованість у розмірі 30 633,06 Євро, що еквівалентно 329 236,17 грн., яка складається з заборгованості: по кредиту - 19 077,37 Євро (еквівалентно 205 038,61 грн.), відсоткам - 7 893,80 Євро (еквівалентно 84 840,51 грн.), пені - 39 357,05 грн.. Зазначений вище кредитний договір у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, розрахунок заборгованості Банком проведено, на вимогу суду, з урахуванням рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 17 листопада 2010 року, у відповідності до якого були визнані недійсними положення п.1.6 кредитного договору, щодо права Банку на підвищення процентної ставки на 0,5% річних за порушення кредитних зобовязань. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - це будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Виходячи з вимог ч. 2 ст. 1050 ЦПК України в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку Боржників Кредитор має право вимагати виконання обовязку в повному обсязі від усіх Боржників разом. Як вбачається з матеріалів справи 01 грудня 2006 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 03/1/465/2/06-2. згідно якого поручитель солідарно відповідає з боржником за своєчасне та повне виконання кредитних зобовязань. На підставі вищевикладеного, оцінюючи докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд не бере до уваги посилання представників відповідача на пропущення позивачем строку позовної давності, оскільки частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, * то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Так розділом 7 п. 7.6. кредитного договору передбачено, що він діє до повного погашення Позичальником заборгованості за кредитом, процентами та штрафами. В той час як п. 3.2 передбачений термін повернення кредиту не пізніше ЗО листопада 2011 року. З позовом позивач звернувся до суду в серпні 2011 року. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Тобто з наведеного можливо зробити висновок, що позивачем не було пропущено загальний строк позовної давності, а що стосується пені, то наданий розрахунок проведений у відповідності до вимог ст.258 ЦК України, не має. Згідно ст. 88 ЦПК України, що діяла на момент звернення позивача до суду, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 1700 грн. та витрати на ІТЗ процесу у розмірі 120 грн.

Outcome: approved