Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що він з 15 грудня 2009 року по 05 жовтня 2012 року працював на посаді інженера з організації та нормування праці першої категорії у відокремленому структурному підрозділі «Локомотивне депо» ДП «Придніпровська залізниця». Наказом № 156/ос в.о. начальника депо Пологи [PERSON] від 05 жовтня 2012 року його було звільнено із вказаної посади на підставі п.7 ст. 40 КЗпП України. Вважаючи його звільнення незаконним та таким, що проведене з порушенням норм трудового законодавства, [PERSON] прохає суд скасувати наказ № 156/ос від 05 жовтня 2012 року, поновити його на посаді інженера з організації праці відокремленого підрозділу «Локомотивне депо Пологи» ДП «Придніпровська залізниця» та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивач - [PERSON] та його представник, обгрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримали позовні вимоги. Представники відповідача ДП «Придніпровська залізниця» проти позову заперечують, мотиви його предявлення оспорюють. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, дійшов до наступного. Встановлено, що позивач [PERSON] з 15 грудня 2009 року по 05 жовтня 2012 року працював на посаді інженера з організації та нормування праці першої категорії у відокремленому структурному підрозділі «Локомотивне депо» ДП «Придніпровська залізниця». Наказом виконуючого обовязки начальника депо Пологи [PERSON] № 156/ос від 05 жовтня 2012 року його було звільнено із вказаної посади на підставі п.7 ст. 40 КЗпП України. П.7 ст. 40 КЗпП України надає роботодавцю право розірвати трудовий договір у разі появи працівника на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного чи токсичного спяніння. Відповідно до наказу № 92 від 03 вересня 2012 року (про відрядження працівників депо) та копії посвідчення про відрядження серії Г № 895332 [PERSON] 07 вересня 2012 року було відряджено до транспортної прокуратури м. Запоріжжя строком на одну добу. Оскільки позивач - [PERSON] зявився в цей день на території підприємства у нетверезому стані (що не оспорюється самим позивачем) з питань, не повязаних з виконанням ним своїх службових обовязків, у неробочий час, суд вважає, що це не може бути підставою для звільнення його з роботи на підставі п.7 ст. 40 КЗпП України. Посилання у наказі на те, що [PERSON] разом з іншими працівниками у кабінеті виробничо-технічного відділу розпивав алкогольні напої, є надуманими, оскільки постановою адміністративної комісії виконкому Пологівської міської ради від 20 вересня 2012 року провадження відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 179 КУпАП було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім зазначеного, позивач - [PERSON] на момент звільнення був членом виборного органу профспілкового комітету Профсоюзної організації Локомотивне депо ст.. Пологи, а саме головою ревізійної комісії, яка обирається Конференцією профспілки. Відповідно до ст. 252 ч. З КЗпП України звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обираються виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу , членами якого вона є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (обєднання професійних спілок). Згода на звільнення [PERSON] була надана лише профсоюзним комітетом Локомотивного депо ст.. ГІологи і не надана згода на звільнення не самою ревізійною комісією та не отримано попередню згоду вищого виборного органу професійної спілки - «Запорізької територіальної профсоюзної організації Придніпровської залізниці». З урахування наведеного, у сукупності, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно з ч.5 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, ст. 235, 252 КЗпП України,

Outcome: approved