overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 15.11.2008 року у відділі РАЦС Тростянецького РУЮ Вінницької області, актовий запис № 70. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. На даний час сторони спільно не проживають. Під час шлюбу у сторін були різні погляди на життя, різні характери, через що постійно виникали суперечки та непорозуміння, в силу чого, позивачка звертається до суду та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Зміст свідоцтва про шлюб серія 1-АМ № 079396 від 08.12.2009 року, зареєстрованого РАЦС Тростянецького РУЮ Вінницької області, вказує, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15.11.2008 року, актовий запис № 70, з обранням після укладення шлюбу прізвища Ласюк.(а.с. 3). Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

У грудні 2012 року Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Міжобласної дирекції «Дніпро» приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до суду з даним позовом. В заяві позивач вказує, що 08 липня 2011 року на вул. Новосибірській в м. Маріуполі з вини [PERSON], який керував автомобілем "Опель" сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «ВАЗ 21112» під керуванням [PERSON], якому позивач, виплатив 8695,35 грн., які просив стягнути з [PERSON] в порядку регресу, оскільки страхувальник (відповідач у справі) після дорожньо-транспортної пригоди відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідач позов визнав у повному обсязі. За правилами ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі ст. 38 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Частиною 1 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів. При зверненні до суду позивачем сплачено 214,60 грн. судового збору, які на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

Позивач посилається на те, що з 2009 року по жовтень 2012 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по справі. Від указаного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З жовтня 2012 року по теперішній час вона із відповідачем разом не проживають та не підтримують шлюбних відносин, донька на даний час проживає із позивачем та знаходиться її повному утриманні. Відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку, хоча має таку можливість, оскільки працює на посаді водія-хіміка Бази зберігання ремонту техніки та аварійно-рятувальних робіт МНС України та має стабільну заробітну плату, тому позивач просить стягнути аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання на розгляд справи не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.11), відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить щоб аліменти на утримання дитини з відповідача стягувались в зазначеному розмірі та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання на розгляд справи також не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.14), відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує, щоб аліменти на утримання дитини з нього стягувалися в зазначеному розмірі. Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по справі [PERSON]. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.5), яка проживає з матірю та знаходиться на її повному утриманні, про що свідчить довідка Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області від 08 листопада 2012 року (а.с.6). При таких обставинах, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визначення аліментів на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо витрат по справі, їх покласти на відповідача, посилаючись на матеріальне становище сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

12.09.2012 р. [PERSON] звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] (а.с.2-5), в якому просить змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 01.10.2008 р., стягнувши з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх доходів відповідача, але не меш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до 04.11.2020 р., а потім в розмірі 1/4 до повноліття [PERSON] 17.08.2025 р. Стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по аліментам у розмірі 27\~466,83 грн. та неустойку (пеню) за період з 01.09.2012 р. по день ухвалення рішення у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, тобто 274,67 грн. за кожен день прострочення. В судове засідання сторони не зявилися. Позивачка надала заяву, в якій підтримала позов та просила розглянути справу у її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 32). В судове засідання відповідач повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, пояснень, заперечень, доказів не надав, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма (а.с. 29). За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Копіями свідоцтв про народження дітей на а.с. 10, 11 підтверджується, що сторони мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 01.10.2008 р. з позивача на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх доходів відповідача, але не меш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.08.2008 р. і до 04.11.2020 р., а потім в розмірі 1/4 частини до повноліття [PERSON] 17.08.2025 р. (а.с. 12). Докази на а.с. 13-14 підтверджують невиконання цього рішення у примусовому порядку і наявність заборгованості за період на 31.08.2012 р. у сумі 27\~466,83 грн. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі як обґрунтовані. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 107,30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

В жовтні 2012 р. [PERSON] звернувся з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Вказував на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1995 р. Подружні відносини припинились в звязку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив шлюб розірвати. Відповідно до заяви, позивач просив про розгляд справи за його відсутності, підтримав вимоги та не заперечував проти заочного розгляду. Відповідачка в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.12.1995 р. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Сімя припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. У відповідності до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути предявлений одним із подружжя. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112,113 СК України та ст.ст.10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

ВАТ «Полтавський ГЗК» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в гуртожитку № 3 по вул. Строни , 25 в м. Комсомольську. Посилаючись на те, що на підставі рішення адміністрації ВАТ «Полтавський ГЗК» [PERSON] було надано ордер № 3939 серії ХО від 27.03.2007 р. на підставі якого він зареєструвався в гуртожитку № 3 по вул. Строни, 25 в м. Комсомольську, але в гуртожитку не проживає без поважних причин і має заборгованість з квартирної плати в сумі 2422 грн 00 коп. В судове засідання представник позивача не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява в якій позов підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в заяві, просила розглядати справу у її відсутність в заочному провадженні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази , надані сторонами на доведення обставин, на які вони посилаються , обґрунтовуючи свої позовні вимоги та заперечення, суд находить позов обґрунтованим і таким , що підлягає до задоволення. Згідно довідки ВАТ «ПГЗК» від 30.11.2010 р. будівля гуртожитку по вул. Строни, 23 в м. Комсомольську є власністю ВАТ «Полтавський ГЗК» та знаходиться у них на балансі . На підставі ордеру за № 3939, виданого ВАТ „ПГЗК 27.03.2007 р. [PERSON] отримав право на вселення в гуртожиток № 3 по вул. Строни, 25 в м. Комсомольську і був зареєстрований за вказаною адресою (а.с.9). Як вбачається з довідки з місця проживання відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] гуртожиток № 3 в м. Комсомольську (а.с.8). Згідно довідки завідуючої гуртожитку № 3 ВАТ «Полтавський ГЗК» від 02.07.2012 р. [PERSON] після отримання ордера за № 3939 від 27.03.2007 р. в гуртожиток № 3 по вул. Строни, 25 в м. Комсомольську був поселений але з травня 2011 р. в гуртожитку не проживає. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжений наймачем, а в випадках спору судом. Відповідно до виписки з особистого рахунку [PERSON] з травня 2010 р. по вересень 2011 р. не проводить щомісячної оплати жилого приміщення, внаслідок чого утворилась заборгованість з квартирної плати, яка складає 2422 грн 00 коп. Суд вважає, що зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь ВАТ «ПГЗК» відповідно до вимог ст.68 ЖК України. Питання про судові витрати у справі вирішено судом згідно з нормами ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 1.1, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 24 серпня 2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON], від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу подружжя припинило подружні стосунки, поновлення яких позивач не бажає, тому просить шлюб розірвати, так як він носить формальний характер. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав із зазначених в позовній заяві підстав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, позов визнала та не заперечує проти розірвання шлюбу, просила розглядати справу у її відсутність. Між сторонами існують сімейні правовідносини. Виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району 24 серпня 2002 року, актовий запис №45 зареєстровано шлюб між [PERSON], ЗО серпня [INFO] та [PERSON] (дошлюбне Гаврилюк) [PERSON], [INFO]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яку суд вважає, необхідно залишити на виховання матері. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, сімя розпалась, подружжя протягом тривалого часу разом не проживає, спільного господарства не ведуть, примирення сторони не бажають, тому суд приходить до висновку, що відповідно до ст.104 Сімейного кодексу Україні, шлюб підлягає розірванню в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 07 грудня 2012 року частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майна обєктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на частину майна та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю. В позові третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] відмовлено. Між тим при постановленні вказаного рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами, що згідно положень ст.220 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення у справі. У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, враховуючи ті обставини, що первісний позов [PERSON] до [PERSON] задоволено судом на 44%, а зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] на 78%, при цьому позивачкою при подачі позову не доплачено було 531 грн. 79 коп. судового збору (850 - 318,21), а відповідачем 1065 грн. 59 коп. судового збору (1700 - 636,41), суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь держави слід стягнути 1165 грн. 59 коп. судового збору, з [PERSON] на користь держави слід стягнути 429 грн. 79 коп. Крім того, з третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] на користь держави слід достягнути недоплачений нею при подачі самостійного позову судовий збір у розмірі 531 грн. 79 коп. (850 - 318,21).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем зареєстрованого 10.12.2003 року, так як подружнє життя у них не склалося з причини не розуміння одне одного, у звязку з чим на протязі року проживають окремо, а шлюб існує формально. Позивачка свої вимоги підтримала, на примирення не згодна, пояснивши, що відновити сімю вони не зможуть. Відповідач позов визнав, пояснивши, що фактичні шлюбні відносити вони припинили близько року назад, шлюб існує формально, на примирення також не погоджується. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Закону. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволенню позову. Судом встановлено, що сторони з 10.12.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть і не підтримують жодних сімейних стосунків. При цьому обоє наполягають на розлученні, на примирення не згодні. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка [PERSON] 09.10.2012 року звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], в якому вони знаходяться з 09 липня 2011 року, мотивуючи тим, що спільне сімейне життя з відповідачем її не цікавить, вона не має бажання жити з ним разом однією сімєю. Відповідач не приділяє достатньої уваги, щодо їх сімї, при цьому маючи можливість на це, але за відсутністю бажання не робить цього. Позивачка зазначає, що відповідач застосовував психологічне насильство, між ними виникли непорозуміння та сварки одразу після укладання шлюбу. Не мав бажання заводити дітей та був відсторонений від їх сімї. Також позивачка зазначає, що вони більш як півроку мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, майнового спору не мають, почуттів між ними не залишилося. Кожен з них на теперішній час живе самостійним життям. За цей час вони фактично стали чужими людьми та не цікавляться життям одне одного. Дітей від шлюбу не мають. При таких обставинах позивачка вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і суперечить їх інтересам. Відповідач не має бажання звертатися з відповідною заявою про розірвання шлюбу до органів РАЦС, тому позивачка була змушена звернутися з позовною заявою до суду. У судове засідання 18.12.2012 року позивачка не зявилася, але надала суду заяву, згідно якої просить розглядати справу за її відсутністю у звязку з мешканням за межами Одеської області, та у якій зазначила що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був попереджений належним чином про час та дату судового засідання, заяву відповідно до якої просить суд розглядати справу за його відсутністю не надавав, що позбавило суд вислухати його думку по суті. Вивчивши матеріали справи, додані до неї документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 09 липня 2011 року сторони зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-БК №161468, актовий запис №871. Дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. Судом встановлено, що сторони більш ніж півроку разом не мешкають, не підтримують шлюбних відносин, сумісного господарства не ведуть. Майнового спору між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і тому підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved