overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

Як зазначає заявниця, 07.08.1982 року вона уклала шлюб з [PERSON] від якого в них народилося три сини Дмитро, [PERSON] та [PERSON], 1983, 1984 та 1990 років народження відповідно. 19.03.2004 року [PERSON] разом зі своїм братом [PERSON] поїхали гостювати до своїх родичів в АР Крим, але у визначений термін додому не повернулися, в звязку з чим 02.04.2004 року вона змушена була звернутися із заявою до Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області про розшук свого чоловіка, однак такий виявився безрезультатним. На даний час [PERSON] має намір оформити право власності на земельну частку (пай) площею 5,15 га, яка перебуває у колективній власності агрофірми Смошанська, с. Смош Прилуцького району, в звязку з чим просить суд оголосити [PERSON], [INFO] померлим. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, проти чого не заперечували і заінтересовані особи [PERSON], Дмитро та [PERSON] (сини заявниці) та Смоська сільська рада, представник якої в письмовій заяві просив дану справу розглядати у його відсутності, а представник відділу РАЦС Прилуцького міськрайонного управління юстиції до суду не зявився, з невідомих причин. Вислухавши пояснення заявниці, трьох заінтересованих осіб (її синів) та проаналізувавши подані по справі докази суд вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги для зазначеної мети з викладених у заяві і таких підстав. Зокрема, свідок [PERSON] підтвердив, що він від народження проживає в [INFO], по якій в будинку №58 проживав його двоюрідний брат із дружиною-заявницею та їхніми трьома синами. В другий половині березня 2004 року [PERSON] разом зі своїм двоюрідним братом [PERSON] поїхали до родичів у Крим і більше їх ніхто не бачив, а розшук його заявницею через органи міліції виявився безрезультатним. Статтею 46 ЦК України\~передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місцях її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. З метою розшуку чоловіка заявниця зверталась в міліцію, до всіх відомих їй родичів та знайомих чоловіка, але не дивлячись на вжиті заходи по його розшуку встановити його місце перебування не вдалося. Згідно довідок Смоської сільської ради за №281 від 19.07.2006р. та №207 від 08.10.2012р. [PERSON], що проживав [INFO] з 02.04.2004 року за місцем свого проживання не зявлявся та що буд-які відомості про місце його перебування відсутні по сьогоднішній день (а.с.14). Тому на підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

05.12.2012 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 04.02.1997 року Кирилівською сільською радою, Корецького району, Рівненської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку Анастасію, [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання. Тому позивачка просить розірвати шлюб, оскільки він носить лише формальний характер. Крім цього просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 107 грн. 30 коп. та витрати на правову допомогу 150 грн.. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні визнав позов частково. Заперечив проти стягнення з нього судових витрат ат витрат на правову допомогу. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, сторони зареєстрували шлюб 04.02.1997 року Кирилівською сільською радою, Корецького району, Рівненської області, актовий запис № 1, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку Анастасію, [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 9-10). Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач не поновлюють. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дітям. Відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного суд вирішив задовольнити позовні вимоги в частині розівання шлюбу між сторонами. Крім цього, слід задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 107 грн. 30 коп., оскільки така вимога ґрунтується на положеннях ст. 88 ЦПК України. Щодо стягнення з відповідача суму витрат на правову допомогу судом вирішено відмовити в цій частині оскільки правовою допомогою є представлення інтересів позивача представником у суді, з наданням відповідних угод, квитанцій та актів про виконану роботу. Позивачем не надано до суду актів про виконану роботу за представлення інтересів у суді, представник не приймав участі у судових засідання. Прізвище позивачка просить залишити «Рижук».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

03.12.2012 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та просила суд встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], визнавши, що вона дійсно є його матірю. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] підтримав заяву з мотивів, наведених в ній та просив її задовольнити. Заінтересована особа Гульська сільська рада до суду не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надійшла письмова заява в якій просить розглянути справу без участі її представника, не заперечують проти задоволення заяви. Вислухавши в судовому засіданні представника заявника, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та задоволення її з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт родинних відносин між заявником та померлим [PERSON] підтверджуються дослідженими в судовому засіданні документами. Судом встановлено, що [PERSON] на момент смерті постійно проживав і був зареєстрований за адресою: [INFO]. Разом з ним проживала його матір [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до запису акта про народження дитини № 9 батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. З пояснення викладених заявником у заяві випливає, що вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Однак, запис про народження їхнього сина виконував саме батько [PERSON], який і записав її, як матір, за його прізвищем «Кузьмич». Пояснення заявника підтвердили своїми показами свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що постійно проживали поруч із їхнім будинком. Запевнили, що [PERSON] являється матірю [PERSON] Користуючись наведеними доказами суд вважає, що в судовому засіданні встановлено підстави для задоволення заяви [PERSON], так як родинність заявника і її рідного сина [PERSON] доведена дослідженими в судовому засіданні показами свідків та письмовими доказами, які суд вважає достовірними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

15.11.2012 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом ло відповідача про стягнення аліментів, пояснюючи це тим, вони разом з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2003 року по 13.03.2009 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В даний час дитина проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Інших утриманців на яких би відповідач сплачував аліменти немає. Просить стягнути з відповідача аліменти: на утримання їх доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 'А частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 15.11.2012 року. Позивач в судове засідання не з'явився, просила слухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому суд, ухвалив про заочне слухання справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів у порядку ст. 169 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено судом, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2003 року по 13.03.2009 року, що підтверджується розірвання шлюбу серії 1-ОК №055923 від 13 березня 2009 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК №166084 від 22 жовтня 2010 року. В даний час дитина проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою за №615 від 31.10.2012 року виданою Гореницькою сільською радою, інших утриманців на яких би відповідач сплачував аліменти немає. Ці обставини підтверджуються всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не оспорювались сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку, що знаходиться по вул. Козубських, 5 м. Збараж, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані в належному йому на праві приватної власності житловому будинку, однак в ньому більше чотирьох років не проживають, чим створюють позивачу перешкоди у користуванні житлом. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали і пояснили, що відповідачі зареєстровані у житловому будинку по вул. Козубських, 5 м. Збараж, що належить позивачу на праві приватної власності, однак більше чотирьох років в будинку не проживають, чим створюють позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні даним житлом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, не повідомили про причини неявки, хоч належним чином, через оголошення в пресі, повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в житловому будинку номер 5 по вул. Козубських м. Збараж Тернопільської області, власником якого на підставі договору дарування та реєстраційного посвідчення є [PERSON]. Як вбачається із акту обстеження матеріально-побутових умов від 28.11.2012 року та показань свідків [PERSON] і [PERSON], даних ними в судовому засіданні, відповідачі у вищевказаному будинковолодінні не проживають на протязі чотирьох років і [PERSON] та члени його сім`ї не чинили відповідачам перешкоди у користуванні ними даним житлом. Проаналізувавши докази представлені позивачем, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку, відповідачі [PERSON] та [PERSON] втратили право на користування житловим будинком по вул. Козубських, 5 м.Збараж, оскільки без поважних причин більше року не проживають у вказаному житлі та інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла за законом. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне визнати їх такими, що втратили право на користування даним житлом. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 01 серпня 2009 року. Шлюб у обох сторін перший. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сімї є те, що спільне життя з відповідачем не склалось, між ними постійно виникали сварки та скандали, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З листопада 2012 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. На розірвання шлюбу згідний. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2009 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб 1-МИ №046189 від 01.08.2009 року (а.с.4). Від шлюбу дітей не мають, причиною розпаду сімї є те, що їхнє спільне життя не склалось, між сторонами постійно виникали сварки та скандали, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Як наслідок, з листопада 2012 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їхнім інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

24.10.2012 року позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому посилається на те, що 11.06.2005 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД №025394 від 23.11.2005 року [PERSON] народився 14.11.2005 року, в графі батько записаний [PERSON], в графі мати [PERSON]. Згідно довідки №2865 від 09.10.2012 року [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю [PERSON], [INFO], за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр. Радянський, 33б/21. Таким чином, відповідач [PERSON] зобовязаний утримувати свого неповнолітнього сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути з [PERSON], на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.10.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 214,60 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

06.12.2012 року заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту того, що вона являється рідною донькою [PERSON], що народилась в 1936 році в с. Верещакі Новозибковського району Брянської області. Вказаний факт їй необхідно встановити в звязку з переїздом матері на постійне проживання з Росії до заявниці, а в свідоцтві про народження останньої прізвище матері вказано Кошубарова, тоді як в паспорті прізвище вказано Кашубаро. Заявниця в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області просила вирішити справу на розсуд суду. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із копії свідоцтва про одруження ( а.с.7 ) видно, що [PERSON], [INFO] 15.07.1978 року зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис №11 в Верищацькій сільраді Новозибковського району Брянської області і їй присвоєно прізвище [PERSON], а із копії свідоцтва про народження ( а.с.6) видно, що матірю [PERSON], [INFO], являється [PERSON]. Із копії паспорта ( а.с.8) видно, що [PERSON], народилась в 1936 році в с. Верещакі Новозибковського району Брянської області і вказаний паспорт їй виданий 02.02.2002 року Нікольським ВМ Тосненського району Ленінградської області, тоді як із довідки того ж відділення ( а.с.11) видно, що вказаний паспорт видано [PERSON]. На підставі викладеного, та враховуючи, що свідок [PERSON] пояснив, що він являється сином заявниці та онуком [PERSON], яка народилась в 1936 році в с. Верещакі Новозибковського району Брянської області, а інші учасники процесу не заперечують проти вимог [PERSON] то суд знаходить що в силу ст. 60 ЦПК України заява доведена і підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 256 ч.1п.1, 257, 259 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

23.11.2012 року позивач звернувся з позовом, в якому просив стягнути на його користь з відповідача 10895 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та 1714 грн. 60 коп. сплачених судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.08.2012 року о 13.50 год. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] на 71 км автодороги Ульянівка-Миколаїв рухаючись заднім ходом, не впевнившись в тому, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем Шкода Октавія державний номер [NUMBER], який належить позивачу. Вина відповідача підтверджена постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.09.2012 року, але так як [PERSON] добровільно шкоду не відшкодовує, то він просить стягнути матеріальну шкоду в сумі 10895 грн. вартість ремонту автомобіля. В 2000 грн. він оцінює свої моральні страждання, так як був пошкоджений його автомобіль, він не міг ним користуватись, 1500 грн. оплата правової допомоги та 214 грн. 60 коп. судового збору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю і проти їх задоволення не заперечував, пояснивши невідшкодування шкоди важким матеріальним становищем. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Так як ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає що кожна сторона зобовязана довести і обставини, на які вона посилається як на підставу своїм вимог і заперечень, то відповідно до цього суд знаходить, що позивач копіями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( а.с.5), постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.09.2012 року ( а.с.6), акту виконаних робіт до заказ-наряду від 11.10.2012 року ( а.с.10) та чеку від 11.10.2012 року ( а.с.9) підтвердив, що йому належить автомобіль Шкода Октавіядержавний номер [NUMBER], який був пошкоджений в результаті ДТП 28.08.2012 року о 13.50 год. з вини [PERSON] і ремонт вказаного автомобіля коштував 10895 грн., які позивач і оплатив, а тому в силу ст. 1187 ЦК України вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України суд знаходить доведеними вимоги позивача про стягнення 2000 грн. моральної шкоди, проти чого не заперечував відповідач, і які відповідно до ст. 1167 ЦК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1500 грн. витрат на правову допомогу ( а.с.12-13) та 214 грн. 60 коп. - витрат по сплаті судового збору ( а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, оскільки вони являються людьми з різними поглядами на подружнє життя в тому числі і на сімейні стосунки, із-за чого між ними постійно виникали сварки, непорозуміння. Все продовжувалось протягом тривалого часу. Приблизно три роки сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Тому просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 лютого 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ОК №119010 від 13.08.2011 року (повт.) Від спільного проживання сторони мають повнолітніх дітей. Як пояснив позивач в судовому засіданні, спільне життя між сторонами не склалось, оскільки вони являються людьми з різними поглядами на подружнє життя в тому числі і на сімейні стосунки, із-за чого між ними постійно виникали сварки, непорозуміння. Все продовжувалось протягом тривалого часу. Приблизно три роки сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд судові витрати покладає на позивача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 1991 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка, посилаючись на те, що вона з відповідачем припинили спільне проживання з жовтня 2012 року, так як мають різні погляди на сімейне життя, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач позов визнав, про що вказав в заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони спільно не проживають з жовтня 2012 року. Миритися і відновлювати подружні стосунки позивачка не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими.

Outcome: approved