Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У травні 2012 року [PERSON], звернувся до суду із позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на кооперативну квартиру в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 16.02.2012 року померла його дружина [PERSON], після її смерті відкрилось спадкове майно у вигляді кооперативної квартири № 19, розташованої в будинку № 169 по пр. Будівельників в місті Маріуполі. За життя померла [PERSON] повністю сплатила вартість квартири у розмірі 5460 рублів та отримала право власності на неї, однак не зареєструвала його. При зверненні до нотаріальної контори з заявою на прийняття спадщини йому було відмовлено та вин вимушений звернутись до суду. Він є спадкоємцем першої черги, дітей від шлюбу не мали. На день смерті [PERSON] та на теперішній час проживає в вищезазначеній квартирі, тому вважає, що фактично прийняв спадщину. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на кооперативну квартиру № 19, розташовану в будинку № 169 по пр. Будівельників в місті Маріуполі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, про підтримку позовних вимог у повному обсязі та наполягав на їх задоволені по підставам зазначеним у позові. Представник відповідача в судовому засіданні не був присутнім, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи ЖБК «Жовтневий-138»також у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши матеріли справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ № 285794 від 26.04.1975 року [PERSON] та та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.04.1975 року. (а.с.6) Згідно ордеру № 1516 серії КО від 05.10.1981 року [PERSON] була виділена двокімнатна квартира № 19, розташована в будинку № 169 по пр. Будівельників в місті Маріуполі. (а.с. 7). Згідно довідки № 12 ТОВ «Житло 22»від 14.03.2012 року [PERSON] сплатила вартість квартири № 19, розташованій в будинку № 169 в місті Маріуполі у розмірі 5460 рублів. (а.с. 11). На підставі свідоцтва про смерть серії 1-НО № 600238 від 17.02.2012 року [PERSON] померла 16.02.2012 року. (а.с. 12). Відповідно до довідки ЖБК «Жовтневий-138»від 05.03.2012 року [PERSON] дійсно мешкав з дружиною [PERSON] до її смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі частини 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до другого абзацу п. 8 Пленуму Врховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах спадкування»від 30.05.2008 року у разі смерті члена житлово-будівельного товариства який до дня смерті повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] продовжуючи бути зареєстрованим та мешкати на час смерті дружини [PERSON] у квартирі №19, що розташована в будинку № 169 по пр. Будівельників в м. Маріуполі, продовжуючи нею володіти, сплачуючи комунальні рахунки, фактично прийняв спадщину у вигляді вказаної квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved