Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 03.11.2007 року Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №582 та визначити місцем постійного проживання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] - місце проживання батька, а саме: [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач вказує, що він та відповідачка перебувають у шлюбі, який зареєстровано 03.11.2007 року Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №582. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З березня 2012 року вони проживають окремо. Також вказує, що відповідачка не цікавиться долею своєї сім'ї та доньки. Він має місце роботи, достатній рівень заробітку, постійне місце проживання. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі й наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позов в частині розірвання шлюбу визнав. Проти задоволення позову в частині визначення місця проживання дитини заперечував. Зазначив, що позивачем не надано доказів щодо необхідності визначення місця проживання дитини за місцем проживанням батька. Вказав, що з 09.10.2012 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Проживає за вказаною адресою разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON], які надають їй матеріальну допомогу на утримання дитини та з дитиною - [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи - служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, в судовому засіданні просила позов в частині визначення місця проживання дитини за адресою проживання батька [PERSON] задовольнити. Зазначила, що [PERSON] на засідання комісії не з'явилась, повідомлялась про час та місце проведення засідання належним чином; рішення комісії не оскаржила. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 03.11.2007 року Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №582. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини у березні 2012 року, проживають окремо. Сторони втратили почуття поваги один до одного, сім'я розпалася остаточно. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, примирення між подружжям неможливе, вони наполягають на розірванні шлюбу. Статтею 112 СК України передбачені підстави для розірвання шлюбу, а саме суд повинен впевнитися, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. В даному випадку суд приходить до висновку, що збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим є правові підстави для задоволення позову в цій частині. Відповідно до ч.2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Що стосується позовних вимог [PERSON] про визначення місця проживання дитини з ним, то ці вимоги задоволенню не підлягають. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 160, ч. 1, 2 ст. 161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Дитині на даний час три роки; проживає вона з матір'ю, що не заперечує і позивач. Матеріали справи свідчать, що відповідачка на даний час зареєстрована у своїх батьків. Відповідно до 6 принципу Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна, за винятком випадків, коли наявні виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, що мати не може займатися вихованням дитини; зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя позивачем не надано. Висновок Дергачівської райдержадміністрації щодо необхідності проживання дитини з батьком суд оцінює з урахуванням інших доказів. Місце проживання дитини у матері представники служби у справах дітей не обслідували; посилаються тільки на неприбуття [PERSON] на засідання комісії; ненадання нею доказів та умов для проживання дитини та позитивну характеристику позивача. Однак, і доказів негативної поведінки відповідачки або неможливості нею утримувати дитину не надано. За таких обставин суд вважає, що підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: partial