overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-10 00:00:00

16 липня 2012 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2006 року по 04.05.2012 рік. Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, має можливість надавати аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, на дитину на користь позивачки. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, з 18.08.2006 року по 04.05.2012 рік. Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], батьками якого є сторони по справі, про що свідчить свідоцтво про народження серія 1-ФП № 072879 видане 15.12.2007 року Корабельним відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 696. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Неповнолітня дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача. Враховуючи стан здоровя, матеріальний та сімейний стан відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1 \\4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на дитину на користь позивача. У відповідності до ст.79, п.З ч.І ст. 80, 81, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 214,60 грн. звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з яотребою\~ у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та\~ резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-10 00:00:00

У липні 2012 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 02 вересня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають двох спільних малолітніх дітей дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач допомоги на утримання дітей не надає, позивач просила суд стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від його доходу. Позивач у судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, в якій просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 02 вересня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8), від якого мають двох малолітніх дітей дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-11). З позову вбачається, що позивач та відповідач проживають окремо, діти знаходяться на утриманні матері, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Вирішуючи питання про обґрунтованість позову, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. ст. 180, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються починаючи від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших утриманців, стан здоров`я та матеріальне становище дитини. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожного окремо, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та проводячи стягнення до досягнення дітьми повноліття. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~ Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Стосовно питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 107, 30 грн. При постановлені даного рішення суд керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду с позовом до відповідача про зобов'язання вчинити певні дії та надання права. В обґрунтування своїх вимог пояснив, що 25 липня 2008 року між ТОВ УніКредитБанк, правонаступником якого є ВАТ УніКредитБанк, та [PERSON] укладено іпотечний кредит № MRTG-000000013899, по якому останній отримав кредит в сумі 39415,00 доларів США строком до 25 липня 2028 року із сплатою 13,5 % річних з цільовим призначенням на придбання нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Єнакіївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №7691. [PERSON] свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, в наслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 04 листопада 2011 року, становить 56173,36 доларів США, що за офіційним курсом НБУ -448302,73 гривні. Окрім цього, відповідно до кредитного договору [PERSON] зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 1050 гривень. Відповідно до положень іпотечного договору, для забезпечення виконання зобов'язань, [PERSON] передав в іпотеку ПАТ «УніКредитБанк»наступне нерухоме майно: квартиру [ADDRESS]. З огляду на свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх цивільних обов'язків, а саме не бажання звертатися до територіального органу державної реєстрації прав власності на нерухоме майно для офіційного визнання державою виникнення права власності, позивач вимушений просити суд зобов'язати Комунальне підприємство «Єнакіївське бюро технічної інвентаризації»зареєструвати право власності на предмет іпотеки за [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, а відповідач та представники третіх осіб у судове засідання не з'явились незважаючи на те, що були належним чином повідомлені про день і час розгляду справи, тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчив матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, бо є законними та обґрунтованими. Уклавши іпотечний кредит № MRTG-000000013899, [PERSON], зобов'язався сплачувати суму повернення кредиту, вказану в договорі, процентів за кредитним договором, однак належним чином не виконує їх, в наслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 04 листопада 2011 року, становить 56173,36 доларів США, що за офіційним курсом НБУ -448302,73 гривні. Окрім цього, відповідно до кредитного договору [PERSON] зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 1050 гривень. Відповідно до положень іпотечного договору, для забезпечення виконання зобов'язань, [PERSON] передав в іпотеку ПАТ «УніКредитБанк»наступне нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Єнакіївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №7691. Виходячи з викладеного, порушив умови угоди, відповідач повинен нести відповідальність перед позивачем у розмірі боргу, відсотків за користування кредитом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

16 січня 2012 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаїва із позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в м.Миколаєві по вул. Березневого повстання, будинок №12 на підставі ст. 72 ЖК України з наданням уточненої позовної заяви про визнання [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням на підставі ст. 405 ЦК України. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги уточненої позовної заяви підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився,про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення у газету «Рідне Прибужжя». Треті особи надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечують. Ухвалою суду справа розглянута у відсутністі сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 18 листопада 1996 року позивач прийняв у дар ј частину домоволодіння, що знаходиться в м.Миколаєві по вул. Березневого повстання, 12. 26 вересня 1997 року в частині домоволодінні був зареєстрований відповідач. Крім нього, в частині домоволодіння зареєстровані треті особи, які проживають по сьогоднішній день. Після розірвання шлюбу з [PERSON], відповідач зібравши всі свої речі виїхав з частини домоволодіння, і по сьогоднішній день не проживає за місцем свого проживання. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач сплачує самостійно, ніякої допомоги від відповідача не отримує. Факт непроживання відповідача в домоволодінні підтверджується висновком за матеріалами перевірки ДІМ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 09 грудня 2011 року на підставі опитування сусідів. На підставі викладеного, у відповідності у відповідності зі ст. 405 ЦК України, суд дійшов до висновку про відсутність відповідача понад один рік в частині домоволодінні будинку №12 по вул. Березневого повстання в м.Миколаєві, враховуючи тривалість не проживання, без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщення вказаної частини домоволодіння. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 107 грн. 30 коп. сплачений позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

21 лютого 2012 року ТзДВ СК «Союз-Дніпро» звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього суми матеріальної шкоди –сплаченого страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги в розмірі 9509 грн. 81 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 07 липня 2009 року між позивачем та ДП «Ллойд Регістр»в особі [PERSON] був укладений Договір (Поліс) №9/0083 страхування транспортних засобів, предметом якого є «Volkswagen Bora», д/н [NUMBER], на випадок його пошкодження, знищення або втрати. 16 квітня 2010 року в м.Миколаєві на перехресті вул. Обсерваторна та вул. [PERSON] М.І., керуючи т/з марки «Мазда», д/н ВЕ 1169 А, який належить [PERSON] порушив вимоги ПДР, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем [NUMBER], який внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження. Відповідно до Постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2010 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 19 квітня 2010 року ДП «Ллойдс Регістр»в особі [PERSON] звернулось до позивача з заявою про настання страхового випадку. Страховик

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Славське ДП ЛГП Галсільлісзвернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків. У обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що працівниками лісової охорони Славського ДП ЛГП Галсільлісв кварталі 3 Росохацького лісництва на території Завадківської сільської ради Сколівського району Львівської області було виявлено та зафіксовано незаконну самовільну рубку деревини в кількості3-ох дерев, яку вчинив [PERSON], про що було складено протокол про адміністративне правопорушення вимог лісового законодавства № 31/4 від 06.10.2011 року. Оскільки своїми діями відповідач заподіяв лісовому господарству шкоду в сумі 1\~101,78 гривень, він повинен відшкодувати вказану суму. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що самовільно, без будь-якого спеціального дозволу, вчинив рубку 3-ох дерев для власних потреб. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав. З наявної в матеріалах справи копії протоколу про адміністративне правопорушення вимог лісового законодавства № 31/4 від 06.10.2011 року вбачається, що [PERSON] вчинив незаконну порубку лісових культур в кількості 3-ох дерев в кв. 3 Росохацького лісництва Славського ДП ЛГП Галсільліс, заподіявши лісовому господарству шкоду в сумі 1\~101,78 гривень. Постановою про накладення адміністративного стягнення № 4 від 25.11.2011 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 гривень. Із розрахунку збитків, проведеного відповідно до постанови КМУ № 665 від 23.07.2008 року, вбачається, що сума збитків нанесених відповідачем Славському ДП ЛГП Галсільліснезаконною порубкою лісових культур в кількості 3-ох дерев становить 1\~101, 78 гривень. Відповідно до ст. 107 Лісового Кодексу України громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно з ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки, відповідач вчинив незаконну порубку лісових культур в кількості 3-ох дерев на території Завадківської сільської ради Сколівського району Львівської області, з нього слід стягнути у користь Завадківської сільської ради Сколівського району Львівської області шкоду, завдану Славському ДП ЛГП Галсільліссамовільною рубкою деревини в сумі 1\~101, 78 гривень. У зв`язку із задоволенням позову підлягає також задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], який був чоловіком [PERSON], мав право на 1\\2 частку домоволодіння № 45 по вул. Ячніка в м. Остер Козелецького району Чернігівської області, що і є спадковим майном. На іншу 1\\2 частку домоволодіння має право [PERSON] на підставі договору дарування. Після смерті [PERSON] позивач оформити право власності на успадковану частину згаданого домолодіння не має можливості, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на нього на імя [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилася. Від неї надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги нею підтримуються повністю. В судове засідання представник відповідача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від відповідача надійшла заява про можливість розгляду справи за відсутності його представника. За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивачів та відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] помер 4 березня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. За життя [PERSON] заповіт не склав, проте [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом. Відповідно до матеріалів спадкової справи, отриманих від Остерської районної державної нотаріальної контори, 23 липня 2012 року [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини: вкладу та права на земельну частку (пай). Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області було встановлено факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на час його смерті 4 березня 2009 року. Статтею 1268 (ч. 3) ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, враховуючи встановлений рішенням суду факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини (4 березня 2009 року) та те, що в матеріалах спадкової справи відсутня відмова [PERSON] від прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Відповідно до договору дарування від 7 червня 2012 року [PERSON] є власником ? житлового будинку № 45 по вул. Ячника в м. Остер. Про визнання права власності на іншу ? загаданого будинку з надвірними будівлями як спадкового майна і клопоче позивач. Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнати за [PERSON] право власності на ? домоволодіння № 45 по вул. Ячника в м. Остер Козелецького району Чернігівської області в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 4 березня 2009 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин,зазначив,що його батько - [PERSON], є інвалідом першої групи Великої Вітчизнаної війни. Заявник бажає встановити над батьком опіку, оскільки останній потребує постійного стороннього догляду,але він не може реалізувати своє право, тому що у свідоцтві про народження заявника його та батькове прізвище вказано як [PERSON]. Просив заяву задовольнити, встановити факт,що [PERSON] є його батьком. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав повністю,обґрунтувавши її наведеними в ній обставинами. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність зазначивши, що не заперечує проти встановлення факту родинних відносин. Суд вислухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи встановив: [PERSON], є інвалідом першої групи Великої Вітчизнаної війни. Заявник бажає встановити над батьком опіку, оскільки останній перебуває в нерухомому стані та потребує стороннього догляду, що підтверджується довідкою Бровківської сільської ради № 419 від 11.07.2012, однак не може реалізувати своє право, тому що у свідоцтві про народження заявника його та батькове прізвище вказано як [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією паспорта (а.с.4,6). Як вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.5), копії паспорта (а.с.7) та копії свідоцтва про одруження (а.с.8) прізвище батька заявника записано як [PERSON], тобто виникла помилка при написанні прізвища. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що [PERSON] є сином [PERSON], різниця в прізвищі батька заявника, зазначеному у свідоцтві народження та паспорті, виникла в наслідок помилки, замість «Гненюк» записано «Гнинюк». Відповідно до ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. Оцідивши докази в їх сукупності суд задовольняє заяву,встановлює факт родинних відносин між між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], як сином та батьком.. У відповідності до ч.7 ст. 235 ЦПК України в справах окремого провадження при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved