Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-07 00:00:00

0 Позивач 11.09.2009 року звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачівзаборгованості по кредитному договору №34 укладеному з ПП «Овен» в особі директора [PERSON] 13.02.2008 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.02.2008 року з [PERSON] та [PERSON] укладені договори поруки відповідно до яких останні зобов'язалися відповідати по зобов'язанням ПП «Овен». Відповідачі не виконують взяті на себе кредитні зобов'язання, що призвело до утворення заборгованість в сумі 113167,47 грн. Судом проведено заміну позивача з АКБ «ІМЕКСБАНК» в особі філії АКБ «ІМЕКСБАНК» у М.Житомирі на Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК» в особі AT «ІМЕКСБАНК» у М.Житомирі. В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про уточнення позовних вимог та просив стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 49 090,21 грн., в останнє судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов не визнала посилаючись на те, що заборгованість по кредитному договору погашена за рахунок заставного майна, пеня нарахована з порушенням строків позовної давності, договір поруки укладений між позивачем та [PERSON] є припиненим. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.02.2008 року між позивачем та ПП «Овен» в особі директора [PERSON] укладений кредитний договір №34, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 100 000 грн. під 19 відсотків річних, а в подальшому збільшена відсоткова ставка до 32 % річних. Термін дії договору - до 12.02.2009 року. 13.02.2008 року між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладені договори поруки відповідно до яких вони зобов'язалися відповідати по зобов'язанням ПП «Овен». В договорі поруки укладеному між позивачем та [PERSON] зазначена відсоткова ставка 19 відсотків річних, а в договорі поруки укладеному з [PERSON] 32 відсотка річних. Станом на 06.07.2010 року, відповідно до наданого позивачем розрахунку, відповідачі мають заборгованість по кредиту - 20 367,65 грн., по пені - 28 722,56 грн., а всього 49 090,21 грн., дана заборгованість по умовам кредитного договору підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Окрім іншого судом встановлено, що на забезпечення виконання зобовязань, що випливають з кредитного договору про відкриття кредитної лінії від 13 лютого 2008 року, укладено договір застави від 13.02.2008 року відповідно до якого, Приватним підприємством «Овен» надано в заставу позивачу два автобуси марки Рута АО 483, 2006 р. випуску, що належали ПП «Овен» на праві власності. 13 березня 2009 року з метою задоволення вимог позивача станом на 19.03.2009 року в розмірі 105522,77 грн. приватним нотаріусом Житомирського міського округу [PERSON] вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на майно ПП «Овен», а саме на два автобуси Рута АО 483, 2006 р. випуску. За вказаним виконавчим написом передбачено задоволення вимог AT «ІМЕКСБАНК» за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаних транспортних засобів в розмірі 99391,46 грн. - заборгованість по простроченому кредиту, 1568,50 грн. - заборгованість по простроченим відсоткам, 4562,81 грн. - заборгованість по пені. 27.04.2010 року Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису № 2727 від 13.03.2009 року з підстав повного фактичного виконання шляхом звернення стягнення на два автобуси та за рахунок коштів отриманих від їх реалізації задоволено вимоги AT «ІМЕКСБАНК» в сумі 105522,77 грн. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що вищевказані кошти від реалізації майна зараховані на погашення заборгованості по тілу кредиту в сумі 78823,71 грн. та заборгованості по простроченим відсоткам в сумі 26698,66 грн. Однак, реалізація майна відбувалася в примусовому порядку і кошти, які надійшли від продажу майна повинні були зарахуватися на погашення боргу в порядку, передбаченому у виконавчому написі від 30.03.2009 року. Оскільки, коштів отриманих від продажу заставного майна, належного на праві власності відповідачам вистачало на покриття суми заборгованості по тілу кредиту, суд не вбачає підстав для стягнення задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 20367,65 грн. Враховуючи ту обставину, що нарахування пені позивачем відбувалося на суму основного боргу, яка не підлягає стягненню, вказані вимоги є також безпідставними.

Outcome: dismissed