overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

Позивачка у вересні 2011 року звернулася до суду із даним позовом, в якому посилалась на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 серпня 2004 року. Від данного шлюбу дітей не мають. Подружнє життя між сторонами не склалося через несумісність характерів. Хоча вони проживають разом в одному будинку, сімейно-шлюбних відносин вони не підтримують, розподіл майна вони здійснять добровільно. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений відповідно до ч.4 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи не подавав. \~\~\~\~ \~ \~Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Відповідно до ст.112 СК України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є неможливість дальшого спільного життя подружжя. Оглянувши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню з тих підстав, що несумісність характерів призвела до розпаду сімейно-шлюбних відносин. Сторони миритися не бажають, що свідчить про те, що сімя розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за можливе оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 26 вересня 1998 року у Безлюдівській селищній раді Харківського району Харківської області, запис № 44. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини не підтримують з січня 2012 року, примирення з відповідачем не можливо, тому шлюб підлягає розірванню. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій вимоги позивача визнав та просив справу розглядати за його відсутності. Суд, вважає що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, тому ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 вересня 1998 року у Безлюдівській селищній раді Харківського району Харківської області, запис № 44, що підтверджено свідоцтвом про одруження, І - ВЛ № 063952, що видане 26 вересня 1998 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Чорна».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

02.04.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, після смерті дружини - [PERSON]. В судове засідання сторони не зявились, при цьому позивач надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу, 19.08.1968 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. 21.08.2011 року померла дружина позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Після смерті залишився будинок за адресою: с. Покошичі, вул. Перемоги, 19, Коропського району Чернігівської області ([PERSON]) за яким не зареєстровано право власності. Зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.03.2012 року вбачається, що [PERSON] є власником 1/2 частини [PERSON]. Згідно довідки виконавчого комітету Покошицької сільської ради Коропського району, Чернігівської області житловий будинок, надвірні будівлі та споруди, які розташовані за адресою: с. Покошичі, Коропського району, Чернігівської області, вул. Перемоги, 19 збудовані в 1969 році подружжям [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємцями майна померлої [PERSON] за законом є її діти [PERSON], [PERSON], які подали заяви до нотаріальної контори про відмову від частки у спадщині та чоловік [PERSON], який прийняв спадщину подавши заяву. Оскільки позивач є спадкоємцем майна померлої дружини, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 74/2011 року, суд вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудовані споруди, вказуючи на те, що згідно договору міни від 31.03.2000 року їм належить квартира [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя. Для поліпшення експлуатаційних та житлових якостей квартири позивачами було зроблене перебудова, в результаті якої загальна площа квартири складає 60,6 м2, житлова 37,6 м2, що зроблено шляхом збільшення вбиральні літ. 9 та ванної кімнати літ. 8 в приміщення спільного санвузлу літ. 7, демонтування комор літ. 5,6. Прохали визнати за ними право власності на самочинно переобладнану квартиру [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя. Позивач в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник Маріупольської міської ради не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.2 ст. 383 власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації. Як вбачається з наданих суду матеріалів, [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя. Згідно з висновком експерта №113 від 03.04.2012 року несуча здатність та технічний стан будівельних конструкцій жилого будинку №18 по вул. Новоросійській не погіршено, перепланування узгоджено з власниками сусідніх квартир. Технічний стан квартири забезпечує її надійну та безпечну експлуатацію.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

У березні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудовані споруди, вказуючи на те, що йому на підставі договору купівлі продажу від 22.12.2009 року належить земельна ділянка, розташована за адресою: м. Маріуполь, пров. Спортивний, 56, з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку. На вищевказаній земельній ділянці позивачем самовільно було зведено житловий будинок літ. А-2, загальною площею 293 м2, житловою площею 107,9 м2, нежитлова прибудова літ. А1-2, тамбур літ. а1-1, площадки літ. а, а2, балкони літ. а3, а4. Прохав визнати за ними право власності на житловий будинок літ. А-2, загальною площею 293 м2, житловою площею 107,9 м2, нежитлова прибудова літ. А1-2, тамбур літ. а1-1, площадки літ. а, а2, балкони літ. а3, а4. Позивач в судове засідання не зявився, в письмовій заяві позовні вимоги підтримав, прохав суд їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, в письмовій заяві на адресу суду позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, прохав розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Згідно ст. 376 ч.5 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як вбачається з договору купівлі продажу земельної ділянки від 22.12.2009 року та державного акту на право власності на земельну ділянку, позивачу належить земельна ділянка площею 0,0395 га., розташована за адресою: м. Маріуполь, Приморський район, пров. Спортивний, 56, з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку. Позивачем самочинно зведено житловий будинок літ. А-2, загальною площею 293 м2, житловою площею 107,9 м2, нежитлова прибудова літ. А1-2, тамбур літ. а1-1, площадки літ. а, а2, балкони літ. а3, а4. З висновку експерта №117 від 05.04.2012 року самочинно збудовані споруди відповідають існуючим будівельним нормам та їх технічний стан забезпечує їх безпечну та надійну експлуатацію.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

Позивач звернулася в районний суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмрі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину, мотивуючи тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та по аналогічних мотивах. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають спільних дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в свідоцтвах про народження яких відповідач записаний батьком. Згідно ст.182 СК України суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи надані позивачем докази про матеріальний стан сторін, суд визначає розмір аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. в місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

У вересні 2011 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання у твердій сумі 300 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 22 липня 2006 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції, актовий запис № 309. Сторони від спільного подружнього життя мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Посилалась, що спільне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, самостійного заробітку не має. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, участі у вихованні дітей не приймає. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позивачка подала суду заяви про можливість розгляду справи за її відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши сторони, перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції, актовий запис № 309. Сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідач інших дітей та інших осіб на утриманні не має, працює та отримує постійний доход. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності зі ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З огляду на викладене, в силу ст. 80 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на її утримання в розмірі 300 грн. щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

У березні 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] посилаючись на те, що з останньою постійно виникали сварки, непорозуміння, що призвело до фактичного розпаду сімї. Від шлюбу подружжя мають доньку Аллу, [INFO]. З жовтня 2011 року позивач і відповідачка шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Примирення з відповідачкою позивач вважає не можливим. Позивачка до суду не зявилась, просила розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала. Відповідач на виклик до суду не зявився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 24 червня 1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку Аллу, [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, між ними часто виникали сварки, конфлікти, що поступово призвело до втрати взаємоповаги та любові між ними. З жовтня 2011 року позивач і відповідачка шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Таким чином, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає за доцільне позов задовольнити .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 22.12.2008 року шлюб між ним та відповідачкою розірвано. На підставі вищезгаданого рішення син [PERSON] залишився проживати разом з батьком позивачем по справі. Відповідачка коштів на утримання дитини не надає, уваги для дитини не приділяє, а йому самому важко утримувати дитину, а тому змушений звернутися до суду про примусове стягнення з відповідачки аліментів. Крім того, посилається на те, що він звертався до суду про позбавлення відповідачку прав щодо малолітнього сина, на даний час справа перебуває в апеляції і має висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки щодо свого сина. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилається на обставини, викладені у позовній заяві, яку просить задоволити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, не повідомивши причин, хоча була своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачки неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягяє до часткового задоволення. З оглянутого свідоцтва про народження дитини вбачається, що 18 червня 2000 року народився [PERSON], який проживає разом з позивачем і перебуває на його утриманні. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.12 ЗУ Про державний бюджет на 2012 рік встановлено станом на 01.04.2012 р. прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років складає 1134,00 грн. Суд при визначенні розміру аліментів виходить з того, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років складає 1134,00 грн., батьки обоє зобовязані утримувати свою дитину, а тому і вищезгадану суму слід розділити на кожного з батьків, що становить до стягнення з відповідачки аліментів в сумі 567,00 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ПАТ „Дельта Банк звернувся з позовом до суду до відповідача про повернення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 17 січня 2008 року відповідач отримав кредит згідно договору №001-23010-170108 у вигляді відновлювальної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно Відповідач порушив договірні зобовязання і станом на 11 січня 2012 року заборгованість становить 1090 гривень 00 копійок. Оскільки на неодноразові звернення про повернення кредиту відповідач не реагує, то виникла необхідність звернутись з даним позовом до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання представник позивача не зявився, попередньо подавши заяву, згідно якої просить позов задовольнити та розглядати позов без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, а тому суд вважає можливим на підставі ст.169 ЦПК України розглянути справу без його участі за наявними матеріалами.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПАТ „Дельта Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення, як обґрунтований та документально підтверджений, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно не виконує умов кредитного договору, на всі звернення позивача до нього не звертає уваги. На підставі ст.ст. 16, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ПАТ „Дельта Банк звернувся з позовом до суду до відповідачки про повернення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 14 вересня 2007 року відповідачка згідно договору №004-23986-140907 отримала платіжну кредитну картку. Відповідачка порушила умови користування кредитною карткою і станом на 11.01.2012 року заборгованість становить 3572 гривні 70 копійок. Оскільки на неодноразові звернення про повернення кредиту відповідачка не реагує, то виникла необхідність звернутись з даним позовом до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання представник позивача не зявився, попередньо подавши заяву, згідно якої просить позов задовольнити та розглядати позов без його участі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, а тому суд вважає можливим на підставі ст.169 ЦПК України розглянути справу без його участі за наявними матеріалами.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПАТ „Дельта Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення, як обґрунтований та документально підтверджений, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка дійсно не виконує умов кредитного договору, на всі звернення позивача до нього не звертає уваги. На підставі ст.ст. 16, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

23 березня 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 20 жовтня 2009 року у Виконкомі Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області, про що свідчить актовий запис № 07. Шлюб виявився невдалим, спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, так як виявились різні характери та погляди на життя, в результаті чого виникають непорозуміння та сварки. Повністю втрачено відчуття поваги та любові один до одного. Сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, не проживають разом з березня 2011 року, тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена, в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Просить суд шлюб розірвати. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, та надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 20 жовтня 2009 року зареєстрували шлюб у Виконкомі Мокрецької сільської ради Броварського району Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 07, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-ОК №091368 виданого у виконкомі Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області. Від спільного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] - [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №152933 виданого у виконкомі Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області 26 березня 2010 року. Судом встановлено, що подружжя не зійшлося характером та поглядами на життя. Між сторонами часто виникали сварки та непорозуміння. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved