Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом в інтересах [PERSON], в якому просили визнати недійсними договори купівлі-продажу квартири № 46 по пр.. [PERSON],161 в м. Харкові, укладені - 01.04.2011 між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 1101; - 12.05.2011 між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 502; зобовязати КП «ХМБТІ» анулювати реєстрацію права власності на спірну квартиру за [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування свої позовних вимог позивачі зазначили, що квартира № 46 по пр.. [PERSON],161 в м. Харкові належала на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2010 [PERSON]. 08.12.2010 померла [PERSON] Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син [PERSON], який не є працездатним та на теперішній час згідно постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.02.2011 госпіталізовано до психіатричної установи за вчинення особливо-небезпечного діяння, застосовані примусові заходи медичного характеру. Позивачам, як єдиним родичам [PERSON], стало відомо, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.02.2011 визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири № 46 по пр.. [PERSON],161 в м. Харкові, укладений 10.11.2010 між [PERSON] та [PERSON], за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. 01.04.2011 [PERSON], діючи від імені [PERSON], уклав із [PERSON] договір купівлі-продажу спірної квартири, право власності на імя [PERSON] зареєстровано в КП «ХМБТІ». В свою чергу 12.05.2011 [PERSON] уклала із [PERSON] договір купівлі-продажу зазначеної квартири, остання не зареєструвала своє право власності на квартиру в КП «ХМБТІ». Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 24.11.2011 апеляційна скарга [PERSON] задоволена; рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.02.2011 скасовано, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Харківської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності відмовлено. Позивачі вважають, що право власності від [PERSON] перейшло до [PERSON] поза її волі, що є підставою визнання недійсним права власності на спірну квартиру [PERSON], недійсними також є і наступні договору купівлі-продажу спірної квартири. До суду також звернувся [PERSON] в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги до предмету спору та просив визнати недійсними договори купівлі-продажу квартири № 46 по пр.. [PERSON],161 в м. Харкові, укладені - 01.04.2011 між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 1101; - 12.05.2011 між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 502; зобовязати КП «ХМБТІ» анулювати реєстрацію права власності на спірну квартиру за [PERSON] В обґрунтування вимог [PERSON] зазначав, що він є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON], звернувся із заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини отже спадщина належала йому з часу відкриття спадщини. Перехід права власності на спірну квартиру всупереч вимог Цивільного кодексу України є недійсністю правочинів щодо спадкового майна та прав на це спадкове майно. Оскільки [PERSON] неправомірно отримала у власність спірну квартиру та в такий же спосіб відчужила її, не будучи належним власником, то і [PERSON] та [PERSON] є незаконними власниками його спадщини. Оскільки договори купівлі-продажу відносно спірної квартири суперечать вимогам ст.. 1268 ЦК України, такі правочини є нікчемними. [PERSON] вважає, що оскільки всі правочини щодо спадкового майна, право на яке має саме він, суперечать вимога ЦК України, право власності [PERSON] та [PERSON] є недійсним з моменту його вчинення, подальший перехід права власності на спірне майно взагалі є нікчемним в розумінні вимог ЦК України. У судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги, просили позов задовольнити. Від представника третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, не визнала вимоги третьої особи [PERSON], посилаючись на те, що вона придбала зазначену квартиру на законних підставах, піклувалась про її належний та придатний для користування стан, тому вважає позов необґрунтованим. Відповідач [PERSON] та її представник заперечували проти позовних вимог та вимог третьої особи [PERSON], оскільки [PERSON] спірну квартиру придбала у встановленому законом порядку, вважає себе добросовісним набувачем, на момент вчинення правочини квартира не була під забороною, під арештом, квартира нікому більше не належала, у спорі чи під забороною не перебувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала. Від третіх осіб - Приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], Приватного нотаріус а ХМНО [PERSON], КП «Харківське міське БТІ» надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності у звязку із завантаженістю їх представників. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Квартира № 46 по пр.. [PERSON],161 в м. Харкові належала на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2010 [PERSON]. 08.12.2010 померла [PERSON], єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син [PERSON], який не є працездатним та на теперішній час згідно постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.02.2011 госпіталізовано до психіатричної установи за вчинення особливо-небезпечного діяння, застосовані примусові заходи медичного характеру. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.02.2011 визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири № 46 по пр.. [PERSON],161 в м. Харкові, укладений 10.11.2010 між [PERSON] та [PERSON], за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. 01.04.2011 [PERSON], діючи від імені [PERSON], уклав із [PERSON] договір купівлі-продажу спірної квартири, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 1101; право власності на імя [PERSON] зареєстровано в КП «ХМБТІ». 12.05.2011 [PERSON] уклала із [PERSON] договір купівлі-продажу зазначеної квартири, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 502, даних про те, що [PERSON] зареєструвала своє право власності на квартиру в КП «ХМБТІ» не має. Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 24.11.2011 апеляційна скарга [PERSON] задоволена; рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.02.2011 скасовано, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Харківської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності відмовлено. Позивачі просять визнати недійсними договори купівлі-продажу квартири № 46 по пр.. [PERSON],161 в м. Харкові, укладені - 01.04.2011 між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 1101; - 12.05.2011 між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 502; зобовязати КП «ХМБТІ» анулювати реєстрацію права власності на спірну квартиру за [PERSON] та [PERSON] Третя особа [PERSON] просить також зобовязати КП «ХМБТІ» анулювати реєстрацію права власності на спірну квартиру за [PERSON] Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, а саме зміст правочину не може суперечити положенням ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Так, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.02.2011 визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири № 46 по пр.. [PERSON],161 в м. Харкові, укладений 10.11.2010 між [PERSON] та [PERSON], за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 24.11.2011 апеляційна скарга [PERSON] задоволена; рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.02.2011 скасовано, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Харківської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності відмовлено. Стаття 61 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Отже, [PERSON] при укладанні договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] із [PERSON] не мала підстав для вчинення зазначеного правочину, оскільки спірна квартира не перебувала у її власності на законних підставах, тому цей правочин є недійсним. Що стосується позовних вимог щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 12.05.2011, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 502, то в задоволенні цих вимог суд вважає необхідним відмовити з наступних підстав. Так, підставою для недійсності правочину є недодержання стороною вимог, встановлених на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 за № 9 вказано, що не є укладеним правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення. Згідно із статтями 210 та 640 ЦК України не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Як повідомила відповідач [PERSON], вона не зареєструвала своє право власності на спірну квартиру в КП «ХМБТІ», що також підтверджується довідкою КП «ХМБТІ», що є в матеріалах справи. Позовні вимоги щодо зобовязання КП «ХМБТІ» анулювати реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] також задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст.. 15 ЦПК України суди загальної юрисдикції розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин тощо. Суду не надано даних щодо відмови КП «ХМБТІ» у встановленому законом порядку реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS], вимоги щодо анулювання державної реєстрації не можуть розглядатися як позовні вимоги, оскільки це ніяким чином не порушує права та інтереси позивачів.

Outcome: partial