Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження квартирою, яка належить на праві приватної власності. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За даною адресою вона постійно проживає та зареєстрована. Також в цій квартирі зареєстровані її син - [PERSON] та дружина її сина - [PERSON]. [PERSON] не має права власності на зазначену квартиру. Місце проживання [PERSON] за вказаною адресою було зареєстроване 15.12.2011 року з умовою, що [PERSON] в подальшому зніметься з реєстрації за вказаною адресою та зареєструється за місцем фактичного проживання. На момент подання позовної заяви [PERSON] неодноразово попереджена нею про необхідність зняття з реєстрації за адресою: [ADDRESS] та реєстрації за місцем фактичного проживання, як їй відомо, за адресою: [ADDRESS]. Вона не проживає в її квартирі з моменту реєстрації та по теперішній час, про що є відповідні докази, а саме: Акт перевірки паспортного режиму від 16.07.2012 року, складений Комунальним підприємством «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», та це можуть підтвердити заявлені свідки. [PERSON], хоча і згодна з її вимогою, не претендує на проживання в її квартирі, що підтверджується доданими до позовної заяви доказами, але не здійснює жодних дій по зняттю з реєстрації з квартири, яка належить їй на праві приватної власності. Саме тому вона вважає, що відповідач порушує її права користування та розпорядження квартирою, яка належить їй на праві приватної власності тому що [PERSON] не вчиняє дій по зняттю з реєстрації і у неї є підстави вважати, що в досудовому порядку вони не дійшли згоди з даного питання, вона проживає за іншою адресою. У звязку з реєстрацією [PERSON]Л в її квартирі нараховуються суми плати за комунальні послуги у розрахунку на зареєстровану в квартирі особу, які надаються комунальними підприємствами міста. Оскільки [PERSON] зареєстрована, то це спричиняє для неї додаткові та не обґрунтовані витрати. А поки [PERSON]Л буде зареєстрована в її квартирі, то у комунальних підприємств будуть підстави нараховувати плату за неї у відповідності з чинним законодавством. Таким чином, вона вважає, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить їй на праві власності і, з огляду на те, що її права користування та розпорядження цією квартирою порушуються відповідачем [PERSON], то вона цілком має законне право звернутися до Сєвєродонецького міського суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження квартирою, яка належить їй на праві приватної власності. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила доводи, викладені у позові, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою, що належить їй, [PERSON], і знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] з зазначеної адреси. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з договором міни квартири ВЕО № 519331 від 08.06.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON], який зареєстрований в реєстрі за № 2634. Згідно з витягом про державну реєстрацію прав № 4112244 від 08.06.2007 року, виданим КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації», власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], є [PERSON]. Згідно з домовою книгою, у квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно з паспортом громадянина України серії ЕН 851676, виданим 16 грудня 2011 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON] зареєстрована у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], з 15 грудня 2011 року. Згідно з актом перевірки паспортного режиму, затвердженим директором комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» 16.07.2012 року, за адресою [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. При огляді зазначеної квартири встановлено, що в ній проживають [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено з пояснень позивача, існування реєстрації відповідача в квартирі позивача обмежує його права, так як він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, який у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаній квартирі. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та вважаються судом доведеними. Однак, не дивлячись на доведеність фактів, викладених позивачем у позовній заяві, суд вважає за необхідне задовльнити позов частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевказану норму Закону, суд не має можливості задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та ухвалити рішення про зняття відповідача з реєстрації, оскільки в даному випадку зняття його з реєстрації може бути здійснено компетентним органом на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: partial