overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.03.1993 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають та надалі будуть проживати з відповідачем. Протягом жовтня 2012 року шлюбні відносини між сторонами припинені у зв'язку з виникненням сварок, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу суперечать його інтересам. Просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, де підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, про що є відповідне повідомлення. Причин неявки суду не повідомила, провести розгляд справи за її відсутністю не просила. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних причин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.03.1993 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, додане до матеріалів справи.(а.с.11) Шлюбні відносини між сторонами припинені у зв'язку з виникненням сварок. З жовтня 2012 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не спілкуються. Суперечок про майно між сторонами немає. 30 жовтня 2012 року сторонам, за клопотання відповідачки [PERSON], був наданий строк для примирення тривалістю один місяць, але як вбачається із заяви позивача відповідачкою не здійснювались спроби налагодити стосунки з позивачем. Поведінка відповідачки свідчить про те, що вона не має наміру зберегти родину, а зловживаючи своїми процесуальними правами перешкоджає розгляду справи по суті в строки визначені законом. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з тим, що вирішення питання щодо прізвища, яким особа буде іменуватися після розірвання шлюбу, залежить винятково від бажання особи, враховуючи, що відповідачка будучи ознайомленою зі змістом пред'явлених до неї позовних вимог, не виявила бажання повернути їй дошлюбне прізвище. Суд вважає необхідним залишити відповідачу шлюбне прізвище «[PERSON]». Враховуючи наведене суд вважає доведеним, що сторони тривалий час однією родиною не проживають, миритися не мають наміру. При наявності таких обставин збереження даного шлюбу не відповідає інтересам сторін і надалі є недоцільним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-01 00:00:00

Головний лікар Херсонської обласної психіатричної лікарні звернувся до суду з вказаною заявою в якій просить прийняти рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку, посилаючись на те, що останній страждає на параноїдну форму шизофренії, виявляє загострення захворювання у формі галюцинаторно-параноїдного синдрому, у звязку з чим хворий потребує лікування в умовах стаціонару, на що він згоди не дає. В судовому засіданні представник ХОПЛ підтримав заявлені вимоги за підставами вказаними у заяві. Лікар-псіхіатр [PERSON] підтримав заяву, просив її задовольнити. Прокурор вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу, особа, яка страждає на психіатричне захворювання, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та внаслідок психічного розладу ця особа вчиняє чи виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Судом встановлено, що [PERSON] знаходиться на обліку в Херсонській міській психоневрологічній поліклініці з 1999 року, за висновком лікарів-психіатрів Херсонської обласної психіатричної лікарні № 5293 від 28.12.2012 року він страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, цей стан позбавляє його здатності правильно розуміти оточуючу дійсність та керувати своїми вчинками, у звязку з чим він потребує лікуванню в умовах стаціонару в примусовому порядку, оскільки страждає на психічне захворювання й вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього самого, що підтверджується поясненнями представника ХОПЛ в судовому засіданні та матеріалами справи. За вказаних обставин, суд знаходить необхідним задовольнити заявлені вимоги, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON] страждає на психічне захворювання, вчиняє й виявляє реальні наміри вчинити дії небезпечні для нього самого та потребує лікуванню в умовах стаціонару на що не дає своєї згоди.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-01 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 23 січня 2003 року померла її мама [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на домоволодіння. З поважних причин позивачка пропустила строк прийняття спадщини, вчасно не вступила у володіння спадковим майном, заяви нотаріусу не подала через наявність іншого спадкоємця, яка не вчиняла таких дій. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача Кузьмівської сільської ради в судове засідання подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON], після її смерті залишилось певне майно , що знаходиться у с. Озеряни, Генічеського району, Херсонської області, спадщина також відкрилась у Генічеському районі У встановлений законом строк він не зміг звернутись до державної нотаріальної контори так як не знав про наявність заповіту, також віддаленість його місця мешкання від місця відкриття спадщини, тривалі від'їзди у зв'язку з роботою за межі Херсонської області В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просить суд задовольнити його позов та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник Озерянської сільської ради, який повідомлен про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, просить справу розглядати у його відсутність, з позовом погоджується. Суд, вислухавши позивача та вивчивши надані письмові докази та інші докази в їх сукупності, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть, [INFO] померла [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина. Померлою було складено заповіт. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] Позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України. Причиною такого пропуску стало те, що позивач не знав про існування заповіту. Враховуючи наведене, суд вважає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними. У відповідності до вимог ч. З ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-02 00:00:00

[PERSON] в поданій суду позовній заяві просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і посилається на те, що відповідач, будучи батьком останньої, не виконує свого обовязку по утриманню дитини та не бере ніякої участі у її вихованні. [PERSON] в судове засідання не зявилася. Відповідач [PERSON] позов визнав, згоден сплачувати аліменти з заявленому позивачкою розмірі, про що надав відповідну заяву, в якій також просить справу слухати у його відсутності. \~ Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з ухваленням рішення у відсутності сторін. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно свідоцтва про народження дочки - [PERSON], [INFO], батьком останньої записаний [PERSON], який зобовязаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Однак, всупереч вимогам вищевказаного закону, обовязку по утриманню дочки він не виконує. Мати дитини, позивачка по справі, самостійно не спроможна її належним чином утримувати та виховувати. Тому, за вказаних обставин, суд вважає вимоги позивачки підставними. Що стосується розміру стягуваних аліментів, так суд на даний час вважає необхідним погодитись з вимогами позивачки, яких не оспорює відповідач, про стягнення з останнього аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, що забезпечить в достатній мірі розвиток та утримання дитини. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 450 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що з 03.11.2007 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрували у відділі РАЦСу Трускавецького МУЮ Львівської області. Від даного шлюбу 14.12.2008 року у них народився син [PERSON]. Вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 30.05.2011 року [PERSON] засуджений до 8-ми років позбавлення волі і відбуває покарання за цим вироком. В даний час вона також звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу В неї немає достатніх коштів на належне утримання сина, оскільки вона не має жодних доходів, так як перебуває у відпустці по догляду за сином. Відповідач не виконує вимоги ст.. 180 СК України обовґязок утримувати сина до досягнення ним повноліття, а тому вона змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зґявився, оскільки відбуває покарання в Сокальській ВК № 47, однак в матеріалах справи мається його заява в якій він позов не визнає, так як в даний час не має доходів. Справу просить слухати у його відсутності. Вислухавши пояснення позивачки, беручи до уваги заяву відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що батьком [PERSON] - 14.12.2008р.н., являється [PERSON], що стверджується відповідним записом в свідоцтві про народження (а.с. 3). Як встановлено в судовому засіданні, син проживає разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. (а.с. 4) Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка виховує та проживає з малолітнім сином, не працює, перебуває у важкому матеріальному становищі. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання сина, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 79, 80, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем по справі, [PERSON], про що було зроблено відповідний актовий запис за №1194. Даний шлюб для позивачки вторинний. Від шлюбу дітей немає. Позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними погіршилися, оскільки відповідач з неповагою відносився до її доньки від першого шлюбу, [PERSON] Подальше життя та збереження сім'ї вважає неможливим у зв'язку з тим, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому просить розірвати його у судовому порядку. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився по невідомим суду причинам, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу(а.с.6) видно, що 03 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], про що було зроблено відповідний актовий запис за №1194. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини «[PERSON]». Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами постійно виникали непорозуміння, які негативно позначилися на їх взаємовідносинах, а врешті привели до розриву сімейних відносин, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-02 00:00:00

До Іваничівського районного суду звернулася [PERSON] із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що станом на 15.04.1991 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] були членами колгоспного двору і їм належало по 1/5 частки домоволодіння по [ADDRESS]. За життя голови двору було побудовано прибудову до будинку (кухню і коридор), однак оформити її не встиг. [INFO] року помер [PERSON] Заповіту він не залишив, а тому спадщину (1/5 частки) дружина [PERSON] прийняла фактично, проживаючи разом із спадкодавцем. Проте, через відсутність у позивача документів, що підтверджують право власності спадкодавця на частки житлового будинку, у видачі свідоцтва про спадщину їй було відмовлено. У зв'язку з наведеним позивач звернулася з позовом до суду про визнання за нею права власності на 49% житлового будинку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Представник Мишівської сільської ради, відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, від них надійшли клопотання про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти визнання за позивачем права власності на належну їй частку житлового будинку та частку після смерті її чоловіка. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до погосподарської книги № 13 с. Іванівка за 1991-1995р.р. головою колгоспного двору по [ADDRESS] був [PERSON], а його членами, які постійно проживали в даному будинку, були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Станом на 15 квітня 1991 року, тобто на момент набрання чинності Законом України «Про власність», коли припинила існування така окрема форма власності як власність колгоспного двору, виходячи з рівності часток кожного члена колгоспного двору, кожному з членів на праві власності належало по 1/5 частини житлового будинку (ст. 123 ЦК УРСР 1963 року). За життя [PERSON] побудував прибудову до будинку (кухню і коридор), однак оформити її не встиг. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається зі свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 6) [INFO] року помер [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину житлового будинку, яку успадкувала його дружина [PERSON], подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Крім неї інші спадкоємці не зверталися з заявами до нотаріальної контори. Таким чином, частка [PERSON] в майні колгоспного двору становила 2/5 ( 1/5+1/5=2/5). Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Тому, за позивачем [PERSON] необхідно визнати право власності на 2/5 частки в майні колгоспного двору з прибудовою до будинку .

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 04.01.2013 року. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-02 00:00:00

04.12.2012 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 01.02.2002 року, від якого мають неповнолітню дитину. В обґрунтування позову зазначила, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на повну відсутність почуття взаємної любові, поваги, розуміння та взаємодопомоги. Проживають окремо. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Дитину просить залишити на її виховані. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач не заперечив щодо розлучення. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.02.2002 року /а.с.4/, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, вони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що спільно вони не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матірю. Відтак, доньку [PERSON] суд залишає на виховані з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Важливо зазначити, що визначення місцем проживання неповнолітньої дитини місця проживання одного з батьків зовсім не означає, що другий з батьків позбавляється права брати участь у вихованні і житті дитини. У відповідності до ст. 113 СК України, вимоги позивачки щодо відновлення її дошлюбного прізвища також підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 113 СК України, вимоги позивача щодо відновлення її дошлюбного прізвища також підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду із позовом, про стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання сторони не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримав, а відповідач позов визнав у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Справа розглядається без участі сторін за наявними в ній доказами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні встановлено, що у сторін по справі від шлюбу народилася дитина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дитини та про укладення шлюбу. Відповідач утримання дитині не надає та дитина перебуває на утриманні матері, позивачці по справі. Зазначене підтверджується, обставинами, викладеними у позовній заяві та не було заперечене відповідачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач не надає утримання своїй дитині, що є порушенням її цивільних прав, і тому, порушене цивільне право підлягає захисту, а позов, - задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судові витрати по справі повинні бути стягнуті з відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду із позовом, про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття найстаршою дитиною, а потім аліменти стягувати у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання сторони не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримав, а відповідач їх визнав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Справа розглядається без участі сторін, на підставі наявних в ній доказів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні встановлено, що від спільного шлюбу сторін по справі, народилися діти, що підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу та народження. Відповідач утримання не надає, що ним було визнано в поданій до суду заяві. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що неповнолітній перебуває на утриманні у позивачки, відповідач повинен надавати щомісяця неповнолітньому аліментне утримання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судові витрати по справі повинні бути покладені на відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved