Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь держави 40 грн. 80 коп. заподіяних збитків та суму судового збору. Свій позов аргументував тим, що відповідач [PERSON] 12.07.2011 на Антонівському водосховищі в районі с. Глинянка Барського району здійснював незаконний вилов риби забороненим знаряддям лову (сіткою), чим порушив правила рибальства, вилучивши з природного середовища рибу породи карась в кількості 8 шт., загальною вагою 0,5 кг, та завдав інтересам держави збитки в розмірі 40 грн. 80 коп.. Факт вчинення даного порушення підтверджується постановою Барського районного суду Вінницької області про вчинення адміністративного правопорушення. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, відповідач позов визнав повністю і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.66 Конституції України кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно з ч.1 ст. 45 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, зокрема, органи державної влади можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. У відповідності до вимог ст.10 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів", посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.63 Закону України "Про тваринний світ" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що 12.01.2011 відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі якого, згідно постанови Барського районного суду Вінницької області його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.4,5), своїми протиправними діями [PERSON] спричинив збитків інтересам держави на загальну суму 40 грн. 80 коп. (а.с.6). Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved