Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-07 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що 01 березня 2011 року на території гаражного кооперативу «Металург», який розташований по вул. Металургів у м. Бровари сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер РО 3234, яким керував [PERSON] Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2011 року у справі № 3-1312 винним у цій ДТП визнано відповідача [PERSON] Внаслідок даної ДТП належному їй транспортному засобу марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER], були спричинені значні механічні пошкодження, а їй з завдано матеріальний збиток у сумі 15885 грн. 60 коп., що підтверджується рахунком-фактурою № 1-00000172 від 12 квітня 2011 року, замовленням-нарядом №1-00000186 від 11 квітня 2011 року. Також нею понесені і судові витрати, а саме: 162 грн.79 коп. сплата державного мита та 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення при розгляді цивільної справи, всього 282 грн. 79 коп. Після ДТП водій автомобіля «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер РО 3234, [PERSON] предявив Поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/4984452, виданий Закритим акціонерним товариством «Українська екологічна страхова компанія» (далі ЗАТ «УЕСК», Страховик). Згідно із п. 9.2 ст.9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязків ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 грн. на одного потерпілого. За період з 26 травня по 02 серпня 2011 року на рахунок станції технічного обслуговування ФОП «Веретенніков Віктор Іванович» (далі СТО), на якій проводився ремонт транспортного засобу «Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER], Страховик перерахував страхове відшкодування за [PERSON] у сумі 5607 грн. 37 коп. Виходячи з наведеного, розмір невідшкодованої їй частини майнової шкоди складає 9768 грн. 23 коп. У ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом статті 1187 ЦК України відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, котра застрахувала власну цивільно-правову відповідальність, у випадку недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Крім майнової шкоди, їй заподіяно ще й моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях з приводу пошкодження автомобіля, неможливістю отримати компенсацію завданого матеріального збитку протягом тривалого часу, було порушено її ритм життя. З врахуванням уточнення позовних вимог просила стягнути на її користь з відповідача [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та невідшкодовану частину матеріальної шкоди в розмірі безумовної франшизи 510 грн. До участі у справі як співвідповідача судом залучено Закрите акціонерне товариство «Українська екологічна страхова компанія» (далі ЗАТ «УЕСК», Страховик), де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] У ході розгляду справи позивач [PERSON] позовні вимоги змінила і просила стягнути на її користь із ЗАТ «УЕСК», де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 9768 грн. 23 коп. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що відповідно до рахунку-фактури № 1-00000172 від 12 квітня 2011 року та замовлення-наряду № 100000186 від 11 квітня 2011 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER], складає 15885 грн. 60 коп. За період з 26 травня по 02 серпня 2011 року на рахунок СТО, на якій проводився ремонт транспортного засобу «Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER], Страховик перерахував страхове відшкодування за [PERSON], як особи винної у ДТП в розмірі 5607 грн. 37 коп. Інша частина вартості ремонту автомобіля, на даний час Страховиком не відшкодовані. На даний час автомобіль позивача відремонтований, із СТО після ремонту їй повернули в грудні 2011 року та вона ним користується. Просила позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягнути із ЗАТ «УЕСК» на користь позивача майнову шкоду в розмірі 9768 грн. 23 коп. та судові витрати в сумі 282 грн. 79 коп., а також стягнути з відповідача [PERSON] частину невідшкодованої майнової шкоди в розмірі безумовної франшизи 510 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Відповідач ЗАТ «УЕСК» у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути позов у його відсутності, враховуючи при цьому, що відповідач неодноразово не зявився в судове засідання без поважних причин. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов в частині майнової шкоди в розмірі безумовної франшизи 510 грн. визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. У частині відшкодування моральної шкоди позовні вимоги позивача визнав частково та пояснив, що на даний час він перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому може відшкодувати моральну шкоду лише тільки в розмірі 500 грн. і зазначив, що саме такий розмір шкоди і завдано позивачу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2011 року у справі № 3-1312/2011 встановлено, що 01 березня 2011 року на території гаражного кооперативу «Металург», який розташований по вул. Металургів у м. Бровари сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер РО 3234, яким керував [PERSON] Винним у цій ДТП та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом визнано [PERSON] Згідно із довідкою ВДАЇ по обслуговуванню Броварського району при УДАЇ ГУМВС України в Київській області належний позивачу [PERSON] автомобіль марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER], отримав такі механічні пошкодження: деформовано переднє ліве крило, передня панель, розбито передній бампер, корпус повітряного фільтра, пошкоджена передня ліва блок фара з показником повороту, протитуманний ліхтар. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ЗАТ «УЕСК», що підтверджується Полісом № ВЕ/4984452 з терміном дії до 11 травня 2011 року, в якому розмір безумовної франшизи передбачений в розмірі 510 грн. Згідно виписки про надходження коштів від 13 квітня 2012 року виданої ФОП «Веретенніков Віктор Іванович» на п/р 260053162801 в ТОВ «Даніель» в м. Києві, МФО 380980, відповідно до замовлення-наряду № І-00000186 від 11 квітня 2011 року за ремонт автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER], замовник - [PERSON] в період з 26 травня по 02 серпня 2011 року перераховано 5607 грн. 37 коп. Відповідно до рахунку-фактури № І-00000172 від 12 квітня 2011 року та замовлення-наряду № І-00000186 від 11 квітня 2011 року ([PERSON] виконаних робіт) виданих ФОП «Веретенніков Віктор Іванович» розмір відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER] з врахуванням ПДВ 20% становить 15885 грн. 60 коп. У ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. В обґрунтування розміру майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, [PERSON] надала суду рахунок-фактуру № І-00000172 від 12 квітня 2011 року та замовлення-наряд № І-00000186 від 11 квітня 2011 року ([PERSON] виконаних робіт) виданих ФОП «Веретенніков Віктор Іванович», згідно з якими розмір відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER] з врахуванням ПДВ 20% складає 15885 грн. 60 коп. Інших доказів на підтвердження розміру майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, позивачем [PERSON] не надано. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із вимогами ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України обовязок доведення розміру шкоди лежить на позивачеві. У судовому засіданні достовірно встановлено, що після ДТП належний позивачу автомобіль марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER], повністю відремонтований на СТО, виданий [PERSON] та використовується останньою. Будь-яких доказів понесення реальних, фактичних збитків ні [PERSON], ні його представником суду не надано та судом не здобуто. Замовлення-наряд (акт виконаних робіт), які за своїм змістом не можуть поєднуватися в один документ. Замовлення-наряд передує виконанню робіт, а акт виконаних робіт складається уже після проведення ремонтних робіт. Замовлення-наряд (акт виконаних робіт) не може належним чином підтверджувати розмір заподіяної позивачу внаслідок ДТП майнової шкоди у сумі 15885 грн. 60 коп., оскільки представником позивача у суді не доведено той факт, що усі перераховані у даному замовленні ремонтні роботи проводилися саме у звязку із ДТП. У ч.1 ст.143 ЦПК України встановлено, що для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за завою осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд розяснював представнику позивача право заявити клопотання про призначення експертизи на підтвердження розміру майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Однак таке клопотання до суду не заявлялось. Виходячи з наведених вище обставин, слід дійти висновку, що розмір майнової шкоди (ремонту автомобіля на СТО ФОП «Веретенніков Віктор Іванович») позивачем та його представником у суді не доведений. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] в частині стягнення на її користь із ЗАТ «УЕСК» майнової шкоди, завданої їй внаслідок ДТП, задоволенню не підлягає. У ч. 1, п.2 ч.2 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У ч. 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи характер, обсяг та тривалість душевних страждань, яких зазнала [PERSON], отриманих нею внаслідок пошкодження належного їй автомобіля під час ДТП, а також враховуючи принцип розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що моральну шкоду позивачу необхідно визначити в розмірі 2000 грн. Крім того, необхідно зазначити, що моральна шкода не є засобом збагачення, тому заявлену суму моральної (немайнової) шкоди в розмірі 5000 грн., суд вважає занадто завищеною, тому позов у частині стягнення із [PERSON] на користь позивача моральної шкоди підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати двох відсотків від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Що стосується позовних вимог в частині стягнення майнової шкоди в розмірі безумовної франшизи передбаченої умовами Полісу суд, вважає за можливе задовольнити позов, оскільки відповідач [PERSON] в цій частині позов визнав, а також визнав, що розмір безумовної франшизи який передбачений Полісом складає 510 грн., тому ця обставина в силу ст. 61 ЦК України доказуванню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог щодо кожного з відповідачів. В частині стягнення з відповідача ЗАТ «УЕСК» судових витрат які складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи задоволенню не підлягають, оскільки представником позивача у суді не доведено той факт, що усі перераховані у даному замовленні ремонтні роботи проводилися саме у звязку із ДТП. Згідно із ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial