Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації, третьої особи -Дубовецької сільської ради про визнання права власності на будинковолодіння за [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та за заповітом після смерті [PERSON] У ході судового розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на 1/4 частину будинковолодіння за [ADDRESS] як за членом колишнього колгоспного двору, на 1/8 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] та на 3/8 частин в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] В обгрунтування вимог вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частин будинковолодіння за [ADDRESS]. Він та його мати [PERSON] спадщину прийняли шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, однак спадкових прав не оформили. [INFO] померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі на будинковолодіння [ADDRESS]. За час життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно позивачу по справі. Він є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом та у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Посилаючись на те, що нотконторою йому відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом на спірне будинковолодіння, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, зіславшись на доводи викладені у заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо [PERSON] надійшла суду заяву, про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Представник Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву, про розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи - Дубовецької сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву, про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що будинковолодіння за [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року було колгоспним двором, членами якого на цей час були: батько позивача [PERSON] - голова двору, мати позивача [PERSON], позивач [PERSON] та дружина позивача [PERSON], що стверджується довідкою за №84 від 14.03.2012 року, виданою Дубовецькою сільською радою. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, [PERSON], [PERSON],[PERSON] та [PERSON] належить по 1/4 частині житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами за [ADDRESS]. Даний факт також відображений у технічному паспорті на житловий будинок, виданий Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 25.11.2011 року [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Дубовецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 17.10.1995 року, про що зроблено актовий запис за № 15. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі на 1/4 частку будинковолодіння за [ADDRESS]. Спадкоємцями майна [PERSON] за законом є дружина [PERSON] та його сини [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину шляхом фактично вступу в управління спадковим майном, що визнається позивачем та підтверджується довідкою за №82 від 14.03.2012 року, виданою Дубовецькою сільською радою. [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли, оскільки у нотконтору із заявами про прийняття спадщини не зверталися та в управління спадковим майном не вступали. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] успадкували по 1/8 частин спірного будинковолодіння. 15 квітня 2004 року, на випадок своєї смерті [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла [PERSON] все належне їй майно, що стверджується заповітом, посвідченим секретарем Дубовецької сільської ради від 15.04.2004 року та зареєстрованим в реєстрі за №23. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Дубовецькою сільською радою Тернопільського району від 26.05.2011 року, про що зроблено актовий запис за №06. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, у тому числі на 3/8 частин будинковолодіння за [ADDRESS](1/4 частин належать їй як члену колгоспного двору та 1/8 -успадкована після смерті чоловіка [PERSON].). Єдиним спадкоємцем її майна за заповітом є [PERSON] [PERSON] у встановлений законом строк прийняв спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця постійно проживав із ним у спірному будинковолодінні, що підтверджується довідкою за №83 від 14.03.2012 року, виданою Дубовецькою сільською радою. Крім того, 03.08.2011 року подав у нотконтору заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.02.2012 року за №314/02-14 винесеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння за [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного. Встановлено, що спірне будинковолодіння належало до типу колгоспного двору, членом якого були [PERSON] - голова двору, [PERSON],[PERSON] та [PERSON] та які станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, кожному члену двору належить по 1/4 частині будинковолодіння за [ADDRESS]. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/4 частину спірного будинковолодіння як на частку члена колишнього колгоспного двору слід задовольнити. Одночасно, суд вважає, що підлягають до задоволення і вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/8 частин будинковолодіння за [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та на 3/8 частин спірного будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] була фактично прийнята спадкоємцями [PERSON] та [PERSON], застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р. при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з вимогами ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р. спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом майна [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину шляхом фактично вступу в управління спадковим майном. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] здійснювали заходи по утриманню спадкового майна, однак спадкових прав не оформили. Інші спадкоємці майна [PERSON] його сини [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку спадщину не прийняли. Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру за №29890826 від 15.03.2012 року, виданої Тернопільською районною державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] успадкували по 1/4 частин будинковолодіння за [ADDRESS]. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась після 1 січня 2004 року, а тому застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу України. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Єдиними спадкоємцями за заповітом майна [PERSON] є її син [PERSON], який на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем у спірному будинку, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Із заявою про відмову від спадщини у нотконтору не зверталася. Інших спадкоємців майна [PERSON] заповітом не має. Таким чином, [PERSON] після смерті [PERSON] успадкував 3/8(1/4 - яка належить їй як члену колгоспного двору та 1/8 -яку покійна успадкувала після смерті [PERSON].) частин спірного будинковолодіння. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на: 1/4 частину будинковолодіння за [ADDRESS] як на частку члена колишнього колгоспного двору; на 1/8 частин будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] та на 3/8 частин цього будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON]

Outcome: approved