Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказала, вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 28.07.1990 року, від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що у даний час [PERSON] навчається у інституті фізичного виховання і спорту Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» на денній формі навчання до 30.06.2013 року. Позивач вказує, що син, у зв'язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги відповідача. Добровільно відповідач матеріальну допомогу на його утримання не надає, хоча має таку можливість. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі ј частини заробітку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 16.11.2012 року та до досягнення сином 23 років, тобто до [INFO]. Позивачка надала до суду заяву, у якій підтримала заявлений позов у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач надав суду заяву, у якій визнав позов частково, згоден сплачувати аліменти до закінчення терміну навчання. Також просив суд розглянути справу за його відсутності. Третя особа надав до суду заяву, у якій підтримав заявлений позов та просив справу розглянути без нього. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково. У свідоцтві про народження [PERSON] батьком записаний [PERSON] /а.с. 2/. Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживають дочка або син. Із матеріалів справи вбачається, що повнолітній син сторін під час навчання проживає зі своєю матір'ю - позивачем [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою 05.11.2012 року ТОВ «Зеніт-Т2»./а.с.4/ Згідно з довідкою №219 від 19.12.2012 року, [PERSON] навчається у інституті фізичного виховання і спорту Державного закладу «Луганський національний університет Тараса Шевченка» на денній формі навчання, термін навчання до червня 2013 року./а.с.17/. Згідно з вимогами ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд враховує, що відповідач, визнавши позов, підтвердив свою можливість сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, тому вказана обставина не потребує додаткового з'ясування у судовому засіданні. Таким чином суд встановив, що третя особа є повнолітнім сином відповідача, який продовжує навчання; навчається на денній формі, у зв'язку з чим свого заробітку не має, перебуває на утриманні матері, з якою проживає; відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ј частини заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2013 року. Вимоги позивача щодо стягнення аліментів до досягнення [PERSON] 23 років задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч.2 ст.199 СК України право повнолітнього сина на отримання аліментів припиняється в разі припинення навчання. Тому вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON] до досягнення ним 23 років, що перевищує строк навчання повнолітнього сина сторін, є необґрунтованим. На підставі ст. ст. 198 - 200 СК України,

Outcome: partial