Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних \~\~коштів та трьох відсотків річних за весь час прострочення, посилаючись на те, що рішенням суду від 26.10.2009 року з відповідача в користь позивача стягнуто 59850 грн. коштів на підставі попереднього договору від 11.11.2008 року та 10.02.2009 року, однак на даний час рішення суду набрало законної сили та добровільно не виконано [PERSON], тому вона зобовязана сплатити відповідачу інфляційні кошти та три відсотки річних від простроченої суми, просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити виходячи із підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, хоча судом були прийняті всі необхідні міри для її належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 77, 169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлена належним чином і не зявилася в судове засідання без поважних причин, а тому слухати дану справу можливо без її особистих пояснень, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши зібрані докази по справі, суд встановив наступні обставини: Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26.10.2009 року по справі № 2-6785/09р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів вирішено стягнути з відповідача в користь позивача 59850 грн. безпідставно отриманих коштів. Рішення суду вступило в законну силу. Вказаним рішенням встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Тернопільської міської ради від 10.12.2008 року, власником однокімнатної квартири [ADDRESS] є [PERSON] 11.11.2008 року між [PERSON] - продавцем та [PERSON] - покупцем було укладено нотаріально посвідчений попередній договір, згідно якого сторони зобов'язалися в майбутньому, в термін до 30.12.2008 року, укласти і належним чином оформити договір купівлі - продажу однокімнатної квартири [ADDRESS]. При цьому, покупець [PERSON] передав, а продавцець [PERSON] отримала 32340 грн.. що в гривневому еквіваленті становить 5500 дол. США завдатку. З часу укладення даного договору відповідачка [PERSON] передала [PERSON] ключ від квартири, де останній розпочав проводити ремонт. Далі 10.02.2009 року [PERSON] передав [PERSON] ще 2000 дол. США в рахунок оплати вартості вищевказаної квартири, про що свідчить дана [PERSON] розписка. Усі зобов'язання, передбачені вищевказаним попереднім договором між сторонами припинилися, оскільки жодна із сторін у термін до 30.12.2008 року не запропонувала іншій укласти основний договір купівлі продажу \~квартири. Передавши позивачу [PERSON] ключ від спірної квартири та прийнявши від нього частково оплату вартості квартири 10.02.2009 року у сумі 2000 доларів США [PERSON] тим самим прийняла умови [PERSON] щодо часткової оплати ним вартості квартири. [PERSON] всього сплатив [PERSON] за придбання квартири [ADDRESS] 7500 дол. США. при цьому розрахунок проводився у доларах США чого сторони не заперечили. Крім цього, суд прийшов до висновку у наведеному рішенні, що не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення інфляційних коштів з відповідачки [PERSON] оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України нарахування індексу інфляції передбачає за невиконання грошових зобов'язань та не може бути застосована до даних правовідносин. Відповідно до ч. 3 ст. 635 ЦК України, зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Також ч. 2 ст. 642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, падала послуги, викопала роботи, сплатила відповіли\ суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а тому з відповідача слід стягнути в користь позивача три відсотки річних від простроченої суми боргу в розмірі 3\~936, 02 грн., вимога щодо стягнення коштів в сумі \~8\~285, 47 грн. інфляційних витрат до задоволення не підлягає через відсутність прострочення виконання грошового зобов'язання, тобто жодна із сторін у термін до 30.12.2008 року не запропонувала іншій укласти основний договір купівлі продажу \~квартири. З \~[PERSON] також слід стягнути в користь [PERSON], відповідно ст. 88 ЦПК України, понесені судові та поштові витрати .

Outcome: partial