Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом в якому посилався на те, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS], який всупереч вимогам ст.ст. 10, 66, 67, 68, 162 ЖК України, ст.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків, ст.ст.20,21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» не проводить в повному обсязі оплату за отримані житлово-комунальні послуги, запропонований для підписання договір на участь в утриманні житлового будинку - підписати відмовився, та допустив заборгованість станом на 1 лютого 3013 року - 1539, 06 грн., яку і просив стягнути з відповідача на свою користь. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, пославшись на обставини викладені в позовній заяві і просив позов задоволити. Пояснив, що дійсно дана заборгованість за відповідачем утворилася за період часу з 2006 року по 1 лютого 2013 року. На протязі даного часу відповідач вносив деякі платежі, з урахуванням яких і визначено ціну позову. Який розмір боргу відповідно до вимог строку позовної давності - пояснити не зміг. На пропозицію укладення мирової угоди - відмовився, як і від пропозиції представника відповідача про внесення біля 900 грн. в рахунок погашення заборгованості. Натомість наполягав на стягненні саме 1539,06 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, і пояснила, що з позивачем не укладався договір на обслуговування їхньої квартири, а за вивіз сміття він сплачує регулярно. Крім цього, позивачем ніяких робіт не виконується і не виконувалося, а силами мешканців будинку вони провели певні роботи по благоустрою прибудинкової території. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно відповідач проживає за вказаною позивачем адресою, що стверджено довідкою КЖРЕПу №17 від 7 лютого 2013 року за №329, та за період часу з 2006 по 1 лютого 2013 року йому нарахований борг, який є ціною позову, що стверджено наданими позивачем розрахунками. Також встановлено те, що ухвалою Шевченківського райсуду м.Чернівці від 16 січня 2013 року був скасований наказ на стягнення з відповідача боргу на користь позивача. Пунктом 35 «Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинкових територій», що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року встановлено, що власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов»язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найом чи оренду квартири, комунальні та інші послуги. Суд доходить висновку, що представником позивача в судовому засіданні не надано обґрунтованих доказів стосовно ціни позову, оскільки не вказано за які саме надавані ним послуги відповідачу ті повинні їх сплачувати, за період часу з 2006 по 1 лютого 2013 року. Крім того, встановлено, що на протязі цього часу відповідачем вносилися певні кошти, що не заперечував в судовому засіданні і представник позивача. Більше того, відповідач не має наміру ухилятися від оплати наданих йому реально послуг, договору між сторонами не укладено, а тому не може ітися про односторонню відмову відповідача від виконання своїх обов»язків.

Outcome: dismissed