Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

У березні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 23 листопада 1996 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Оскільки подружнє життя у них не склалося, вони мають різні погляди на життя. Відповідач проживає своїм життям та не цікавиться життям своєї родини, не піклується про сина, зловживає спиртними напоями, а також ухиляється від фінансової підтримки своєї родини, позивач вважає, що їх шлюб існує лише формально і тому має бути розірваний. Позивач в судове засідання не з`явився, але надіслав заяви від 17 та 24 травня 2013 року в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала (а.с.15-23). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав (а.с.20,21). Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 23 листопада 1996 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БК № 347791, актовий запис № 43, видане у Глевахівської селищної радою Васильківського району Київської області. (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК № 225909, актовий запис про народження № 54, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.7). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Між сторонами досягнуто згоди про те, що дитина буде проживати разом з матірю. Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просив судові витрати на відповідача не покладати.

Outcome: approved