Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з усіх видів заробітку щомісяця в розмірі ? частини але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітнього віку. До судового розгляду справи позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав, та пояснив суду Що з нього вже стягуються аліменти, в нього на утриманні знаходиться непрацездатна мати і сплачувати аліменти в розмірі ? від доходу він не може. До того ж, він хоч і записаний батьком [PERSON] про те біологічним батьком дитини не є. Посилався також на те, що [PERSON] працює та отримує заробітну платню. Просив розгляд справи перенести, оскільки не знав, що потрібно документально підтверджувати свої заперечення. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є рідним батьком онука позивачки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.2), його мати [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем [PERSON] 03 липня 2012 року [PERSON] померла. Після її смерті відповідач рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12.11.2012 року ( а.с.3-5) був позбавлений батьківських прав, відносно [PERSON]. Рішенням Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради від 16.01.2013 року ( а.с.6)піклувальником неповнолітнього [PERSON] призначена була - [PERSON]. Неповнолітній [PERSON], [INFO] , мешкає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні, відповідач є батьком дитини. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Ст. 181 Сімейного кодексу України передбачає, що способи виконання батьками обвязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. П. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості має батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК) і виплачується щомісячно. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього онука [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 29 січня 2013 року (моменту подання позовної заяви). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оголошував перерву у судовому засіданні 05 березня 2013 року та 21 березня 2013 року для отримання правової допомоги. Відповідач в судовому засіданні 05 квітня 2013 року знову клопотав про надання часу для надання доказів по справі. З огляду на те, що відповідно до статті 157 ЦПК України справу про стягнення аліментів потрібно розглянути протягом одного місяця, а відповідачу неодноразово надавався час для надання фактичних даних суд приходить до висновку, що [PERSON] навмисно затягує розгляд справи. Враховуючи вищезазначене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, та враховуючи те, що обставини, на які посилається відповідач не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В разі зміни обставин відповідач має право звернутися до суду з позовом про зменшення аліментів. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 229,40 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved