Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить здійснити тлумачення заповіту, складеного 27.03.2003 року на його імя покійним дідом [PERSON] в частині посилання на спадкування сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0101828, виданого КСП ім. Шевченка, вважаючи, що це посилання стосується і земельної ділянки площею 2,49 га на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №002916, виданого на імя [PERSON] на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09 червня 2004 року №241/А-2004, визначити йому додатковий строк тривалістю у шість місяців для подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його діда [PERSON], померлого 02 серпня 2005 року, стверджуючи, що його дід [PERSON] мав право на земельну частку (пай) на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0101828, виданого КСП ім. Шевченка. За свого життя, 27 березня 2003 року, в Перелітській сільській раді Балтського району Одеської області [PERSON] склав заповіт, в якому заповів позивачу [PERSON] належний йому сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0101828, виданий КСП ім. Шевченка, згодом, на підставі вище вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримав на своє імя встановленого зразка державний акт серії ОД №002916 на право власності на земельну ділянку площею 2,49 гектарів на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області, але після цього [PERSON], по причині юридичної неосвіченості, не вніс змін до заповіту від 27.03.2003 року, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і державним актом на право власності на земельну ділянку немає. 02 серпня 2005 року [PERSON] помер. Після його смерті позивач, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв спадщину, але у встановлений законом строк, по причині юридичної неосвіченості, відсутності коштів не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, свідоцтво про право на спадщину не отримав, крім того, в заповіті спадкодавця вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай), а в позивача на руках перебуває державний акт на право власності на земельну ділянку. Вказані обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді земельної ділянки, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Представник Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу за його відсутності у відповідності з вимогами законодавства України. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що дід позивача [PERSON] мав право на земельну частку (пай) на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0101828, вище вказаний сертифікат він 27.03.2003 року заповів позивачу (заповіт посвідчений секретарем Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр №70, заповіт ніким не змінено і не скасовано), згодом на підставі вище вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримав на своє імя встановленого зразка державний акт серії ОД №002916 на право власності на земельну ділянку площею 2,49 гектарів на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області, але після цього він, по причині юридичної неосвіченості, не вніс змін до заповіту, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і державним актом на право власності на земельну ділянку не існує, що вказана обставина не є суттєво важливою при здійсненні права спадкування, заповіт в частині інших питань він не змінював і не скасовував, будучи людиною похилого віку, не маючи юридичної освіти, він не міг передбачити, що з отриманням державного акту заповіт буде недійсним, не бажав таких наслідків, в іншому випадку він би скасував заповіт, але як зазначалося вище - відомостей про зміну або скасування заповіту суд не має. Таким чином, суд дійшов висновку, що заповіт, складений [PERSON] на сертифікат на право на земельну частку (пай), поширюється і на державний акт на право власності на земельну ділянку. Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв спадщину, але у встановлений законом строк, по причині відсутності коштів на належне оформлення спадщини, юридичної неосвіченості, не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкуванняособа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ст.1272 п.3 ЦК України. На думку суду, пропуск позивачем строку звернення із заявою про прийняття спадщини стався з поважних причин і вважає за доцільне визначити йому додатковий строк у шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved