Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що до Дніпропетровського професійно-технічного училища № 2 вона влаштувалася на роботу в якості викладача російської мови і літератури 19 лютого 1988 р.; їй було надано житло у житловому будинку № 27 апо вул. Новоселівській в м. Дніпропетровську. На облік, як людина, яка потребує поліпшення житлових умов, по спискам Дніпропетровського ПТУ № 2 вона я стала 19 червня 1990 року (вид черги - першочергова) у виконкомі Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, номер черги 222, на черзі перебуває зі складом сім'ї 2 осіб: [PERSON] я та її донька [PERSON]. Як зазначається позивачем при зверненні до суду згодом, відповідно до рішення виконкому АНД райради м.Дніпропетровська № 507/1 від 20.10.1995 р. будинок № 27 апо вул. Новоселівській, в якому вона мешкала із донькою, був визнаний ветхим, таким, що не підлягає капітальному ремонту, та після відселення громадян будинок було потрібно використовувати в господарських цілях, оскільки жити в ньому було неможливо. У 1997 р. почалася реконструкція гуртожитку, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Новоселівська, буд. 27, який перебував на балансі Дніпропетровського ПТУ №2. Після завершення реконструкції згідно рішення виконкому Дніпропетровської міської ради № 985/17 від 18 червня 1998 р. був затверджений акт приймальної комісії від 04.05.1998 р. про прийняття в експлуатацію 39 - квартирного житлового будинку по вул. Новоселівській в м. Дніпропетровську, а також власником квартир №№ 33, 37, 43, 49, 52, 54, 57, 60, 62, 63, 69 було визнано - Управління освіти обласної державної адміністрації, про що було видано свідоцтво про право власності на зазначені квартири. Управління освіти Дніпропетровської обласної державної адміністрації, став власником зазначених квартир, звернулося з листом № 6/3-113 від 20.07.1998 р. до голови Амур-Нижньодніпровського виконкому м. Дніпропетровська з проханням про видачу ордерів на перелічені квартири згідно зі списком, який надавався; позвиач була зазначена в цьому списку на заняття двокімнатної квартири [ADDRESS]. Окрім того, відповідно до спільного рішення профкому і адміністрації Дніпропетровського ПТУ №2 від 10 березня 1998 р. (виписка із протоколу № 1 від 10.03.1998 року) було вирішено виділити позивачеві двокімнатну квартиру у реконструйованому гуртожитку. Потім були загальні профспілкові збори ПТУ №2 від 17.11.1998 р., де був присутній директор ПТУ №2 [PERSON], на яких було вирішено просити виконком про виділення ордерів співробітникам училища, які перебувають на квартирному обліку згідно контрольного списку (згідно контрольного списку робітників ПТУ, які перебувають на квартирному обліку, позивач є першою у списку на отримання квартири). З усного розпорядження директора Дніпропетровського ПТУ №2 позивач із донькою вселилася до квартири [ADDRESS] у 1998 р.; квартира загальною площею 69,9 кв. м, житловою 37,0 кв. м, що підтверджується експлікацією внутрішніх площ до плану забудови по вул. Новоселівській, буд. 27 у м. Дніпропетровську. Згодом на протязі довгих років, починаючи з 1998 р. та до цього часу, Управління освіти Дніпропетровської обласної державної адміністрації, адміністрація ПТУ №2, позивач особисто та інші співробітники ПТУ №2, які заселилися до наданих раніше квартир, вели листування з АНД виконкомом м. Дніпропетровська про надання всім особам, які перераховані у контрольному списку, доданому до протоколу зборів, які заселилися до квартир, ордерів на займані квартири. Спочатку виконком відмовляв через те, що списки були складені невірно, бо на квартирному обліку була відсутня працівник ПТУ [PERSON], яка працювала з 1961 р. та вийшла на пенсію. На протязі 1998-2008 р.р. вирішувалося питання, що [PERSON] приватизувала приміщення, в якому вона проживала до постановки на облік, а тому відпала потреба в наданні їй квартири, а також тому, що фактично надана позивачеві двокімнатна квартира житловою нормою перевищує 13,65 кв. м на одну особу, встановлену на Україні, 03 листопада 1998 року за № 156 адміністрація і профком Дніпропетровського ПТУ №2 звернулося з клопотанням до виконкому АНД райради м. Дніпропетровська про видачу ордеру позивачеві на квартиру [ADDRESS] з перевищенням норми згідно до законодавства 4,7 кв. м на одного члена сімї, бо при проведенні реконструкції гуртожитку під житло по технічним умовам не були витримані державні стандарти житла. Інших квартир, які б максимально були наближені до норми житлової площі, яку позивач потребувала, у житловому будинку № 27 по вул. Новоселівській не було, а тому позивач могла би претендувати лише на зазначену квартиру. На всі перелічені звернення до виконкому останній не реагував; тоді директор Дніпропетровського ПТУ №2 сказав позивачеві та іншим працівникам ПТУ, які також отримали квартири в цьому будинку, що ордери на квартири будуть надані. У 2011 р. позивач в черговий раз звернулася до Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради із заявою про надання їй ордеру на квартиру, яка їй була надана у користування фактично ще 12 років тому назад, та 21 червня 2011 р. позивач отримала відповідь АНД районної у місті Дніпропетровську ради за №Н-12, в якій в наданні ордеру було відмовлено. При цьому у відповіді має посилання на ст. 58 Житлового Кодексу України, що житлові приміщення видаються лише на вільні квартири, а через те, що позивач тривалий час займає дану квартиру, тому у видачі ордера відмовляють, рекомендовано звернутися до суду. Підставу позову становлять приписи ст.ст. 9, 15, 31, 52, 58, 61 ЖК; у позові з урахуванням уточнень предмета позову й заявлено вимогу про зобовязання Амур-Нижньодніпровську районну у м. Дніпропетровську раду видати [PERSON] ордер на квартиру №57 загальною площею 69,6 мІ, житловою площею 37,0 мІ в будинку №27 по вул. Новоселівській у м. Дніпропетровську на склад сімї з двох осіб: [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд повністю задовольнити поданий позов, пояснив, що правомірно користується житловим приміщенням та незаконно було відмовлено у видачі ордера; відповідач в особі представника не заперечував проти задоволення позову. Заслухав пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 9 ЖК громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду; за ст. 15 зазначеного кодексу виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP, на території району, міста, району в місті здійснюють державний контроль на використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша статті 30), керують житловим господарством, забезпечують належний технічний стан, капітальний і поточний ремонт житлового фонду, що є у віданні Ради, здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад, здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов (частина перша статті 36), а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях (стаття 41), затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов (стаття 39), приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради (стаття 51), затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого житлового фонду (стаття 52). За ст. 31 зазначеного кодексу громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю. Відповідно до ст. 52 ЖК жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення; за ст. 58 ЖК на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Судом було встановлено, що відповідно до рішення виконкому Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 21.08.1997 р. Про зміну правового режиму гуртожитку ПТУ-2 по вул. Новоселівській, 27 був змінений правовий режим гуртожитку ПТУ №2 та гуртожиток було введено до складу житлового фонду для постійного проживання працівників ПТУ №2 та управління освіти. Було ухвалено також після реконструкції гуртожитку під житло керівництву управління освіти провести заселення квартир згідно з чинним законодавством України; виконком Амур-Нижньодніпровської райради було зобовязано видати ордери для постійного проживання сімей працівників ПТУ №2 та управління освіти. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартири №№33, 37, 43, 49, 52, 54, 57, 60, 62, 63, 69 в житловому будинку (літ А-9), який розташований у м. Дніпропетровську по вул. Новоселівській, 27, зазначені квартири зареєстровані Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації на праві держаної власності за держаною в особі Верховної Ради України. Згідно із списком, направленим Управлінням освіти Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 20.07.1998 р. голові Амур-Нижньодніпровського райвиконкому м. Дніпропетровська, [PERSON] підлягала поселенню в квартирах по вул. Новоселівській, 27, які отримало управління після реконструкції гуртожитку ПТУ №2 згідно договору з МП Секор, також було висловлено прохання виписати ордери на поселення згідно діючого законодавства ([PERSON] відповідно до рішення від 21.11.1997 р. №492/3 перебувала на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем реєстрації у виконкомі Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради складом сімї 2 особи: [PERSON] та її донька [PERSON]П.). Судом було встановлено, що [PERSON] була надана квартира №57 загальною площею 69,6 мІ, житловою площею 37,0 мІ в будинку №27 по вул. Новоселівській у м. Дніпропетровську на склад сімї з двох осіб: [PERSON] та [PERSON]; протягом усього часу позивач вносить плату за користування житлом відповідно до укладених договорів, сплачує вартість інших комунальних послуг, про що позивач надала докази у відповідності до вимог ст.ст. 57-59 ЦПК України. Утім, не зважаючи на наявність рішення про надання жилого приміщення в будинку державного житлового фонду виконавчий комітет Амур-Нижньодніпровської районної ради не видав позивачеві ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення (ст. 58 ЖК). За наведених вище підстав, оскільки судом встановлена правомірність користування позивачем житловим приміщенням, зазначеним вище, та відсутність відповідної правової підстави (ордера) для користування житловим приміщенням є перепоною позивачу укласти відповідний договір найму житлового приміщення та здійснювати інші права, передбачені ЖК (зокрема, ч. 4 ст. 48 ЖК), для суду вбачаються підстави для задоволення позову повністю.

Outcome: approved