Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою в якій вказала, що її колишній чоловік, [PERSON], у червні 2008 року виїхав на заробітки до міста Санкт-Петербург Російської Федерації і повинен був повернутися у серпні того ж року, але додому не повернувся, зі слів знайомих став зловживати спиртними напоями та перестав телефонувати сім'ї. 7 травня 2009 року за позовом [PERSON] її шлюб зі [PERSON] було розірвано та рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 7 вересня 2009 року з нього до стягнення присуджено аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], у розмірі 1/4 частини заробітку. За ухвалою суду у вказаній справі від 7 вересня 2009 року, [PERSON] було оголошено у розшук, який доручено Кілійському РВ ГУМВС України в Одеській області. Проведеними до цього часу розшуковими заходами місцезнаходження [PERSON] не встановлено. Як зазначає заявник, для отримання допомоги на утримання дитини їй необхідно визнати батька дитини безвісно відсутнім. На підставі викладеного [PERSON] просила суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] безвісно відсутнім. На дату розгляду справи заявником було подано клопотання відповідно до якого він підтримує заявлені вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши подану заяву та надані заявником і витребувані судом докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 7 травня 2009 року у справі № 2-386/09, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 18.05.2009 р. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД № 321465, виданого 15 грудня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 201, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 7 вересня 2009 року у справі № 2-2760/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, позовні вимоги [PERSON]Д було задоволено та присуджено до стягнення з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі ? частини його заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 23.03.2009 року до повноліття дитини 23.11.2018 року. Як встановлено вказаним рішенням суду, відповідач [PERSON] у червні 2008 року виїхав на заробітки до м. Санкт-Петербург та повинен був повернутись у серпні, але не повернувся, перестав телефонувати додому. Після ухвалення рішення, 7 вересня 2009 року в даній справі Кілійським районним судом Одеської області було постановлено ухвалу про розшук відповідача [PERSON], останнє відоме місце проживання якого м. Кілія, вул. П. Дивізії, 1, та виконання ухвали про розшук доручено Кілійському РВ УМВС України в Одеській області. 5 жовтня 2009 року державним виконавцем ВДВС Кілійського РУЮ було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-2760, виданим Кілійським районним судом Одеської області про стягнення з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі ? частини його заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно довідки, виданої 18.08.2010 р. Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області за № 58/5800, [PERSON], [INFO], знаходиться в розшуку, місце проживання та мешкання невідоме. Як вбачається з листа ВДВС Кілійського РУЮ № 22-5894/854, станом на 13.09.2012 р. боржник [PERSON], значиться оголошеним в розшук відповідно до ухвали Кілійського районного суду Одеської області від 07.09.2009 р. При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши докази, встановивши обставини справи та спираючись на наведені положення законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, оскільки більше одного року в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування, та в звязку з тим, що останні відомості про його місце перебування отримані в червні 2008 року, за правилами ст. 43 ЦК України початком його безвісної відсутності слід визначити 1 липня 2008 року.

Outcome: approved