Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Посилається на те, що з відповідачем мають дочку ВЕРОНІКУ [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця. В судове засідання позивач не з'явилася, надала письмову заяву просила провести судове засідання за її відсутності, позовні вимоги зменшила, просила стягувати аліменти на утримання дочки у розмірі % частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця. Відповідач у судове засідання не явився, до суду надійшла письмова заява, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, згоден платити кожен місяць аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів щомісяця. В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходилися у шлюбі, якій розірвано рішенням Славутицького міського суду від 01.06.2012 року. Від сумісного шлюбу мають неповнолітню дочку ВЕРОНІКУ [INFO], яка на даний час проживає разом із матір'ю. Батьком неповнолітньої дівчинки в свідоцтві про його народження записаний відповідач. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов,язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення повноліття. При цьому при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з платника, суд повинен враховувати обставини передбачені ст.ст.182, 200 Сімейного Кодексу України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так як суд вважає, що позивач в судовому засіданні довела, що батько неповнолітньої дитини зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на дочку. Стаття 182 СК України містить перелік обставин, які мають бути враховані судом при визначенні розміру аліментів. До них зокрема, відносяться стан здоров,я та матеріальний стан дитини, стан здоров,я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатний чоловік, дружина, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.З ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а стаття 183 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у частці від доходу батька. Відповідач має працездатний вік, задовільний стан здоров,я, хоча суду не повідомив місце своєї роботи, проте судом зроблено висновок, що аліменти повинні з відповідача стягуватись не у твердій грошовій сумі, а у частці від всіх видів доходу, оскільки відповідач має працездатний вік і згідно своїх батьківських обов'язків відповідач зобов'язаний утримувати дитину. Оскільки відповідач має працездатний вік, задовільний стан здоров,я, то суд вважає, що в даному випадку, з відповідача необхідно стягувати аліменти у частці. Позивач просить стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача щомісяця, відповідач не заперечував проти такого розміру аліментів. Суд вважає, що розмір аліментів позивач обґрунтувала, оскільки на день розгляду справи державою встановлено прожитковий мінімум для дітей у розмірі 1161 гривень, тому в даному випадку розмір аліментів повинен становити в даному випадку у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача.

Outcome: approved