Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-07 00:00:00

Позивач, АТ Ощадбанкв особі філії Харківське обласне управління АТ Ощадбанк звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 2557 від 22.07.2008 року у розмірі 131\~501,39 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту - 95\~342,87 доларів США; прострочена заборгованість по кредиту - 12\~995,38 доларів США; строкова заборгованість по погашенню відсотків - 1\~994,61 доларів США; прострочена заборгованість по відсоткам - 18\~295,79 доларів США; пеня за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків - 2\~872,74 доларів США, та судові витрати у розмірі 1\~820,00 гривень, з яких: витрати по сплаті державного мита 1\~700,00 гривень; витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи 120,00 гривень. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що 22.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України в особі філії Харківське обласне управління ВАТ Ощадбанк та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2557 відповідно до якого [PERSON] отримав у філії Харківське обласне управління ВАТ Ощадбанк грошові кошти (кредит) в сумі 113\~000,00 (сто тринадцять тисяч) доларів США на споживчі потреби строком на десять років з зобовязанням сплачувати шістнадцять відсотків річних за користування кредитом. Відповідач свої обовязки по кредитному договору не виконує, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість по кредиту. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявлялись, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили, заперечень проти позову не надавали. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору №2557 від 22.07.2008р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України в особі філії Харківське обласне управління ВАТ Ощадбанк та [PERSON], останній отримав у філії Харківське обласне управління ВАТ Ощадбанк грошові кошти (кредит) у сумі 113\~000,00 (сто тринадцять тисяч) доларів США на споживчі потреби строком на десять років з зобовязанням сплачувати шістнадцять відсотків річних за користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору, [PERSON] зобовязався: прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 113\~000,00 доларів США, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 16 % відсотків річних в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором (п.1.1. договору); щомісячно до останнього робочого дня кожного місяця, починаючи з місяця наступного за звітним, проводити погашення кредиту та сплачувати проценти, нараховані Банком, ануїтетними платежами в сумі 1\~930,00 доларів США, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ „Ощадбанк на відповідні рахунки позичальника, відкриті у філії ХОУ АТ „Ощадбанк, останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих Банком процентів здійснити не пізніше 21 липня 2018 року в сумі 1\~430,66 доларів США (п. 1.5.2.3. договору); повернути кредит в сумі 113\~000,00 доларів США, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені Договором (п. 3.3.1. договору); відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з договору (п. 3.3.2. договору). На підставі п.3.2.2. договору, при виникненні простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами чи комісійними винагородами (у разі їх стягнення згідно з умовами кредитного договору), а також у випадках, передбачених цим договором, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку , в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно. При розгляді справи, судом було встановлено, що в забезпечення повернення отриманого кредиту та процентів за його використання між Боржником [PERSON], Кредитором ВАТ „Ощадбанк та Поручителем [PERSON] було укладено Договір поруки № 2557/1 від 22.07.2008р., відповідно до якого Поручитель [PERSON] зобовязався перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником [PERSON] за Кредитним договором №2557 від 22.07.2008р., а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Згідно п. 3.1. Договору поруки №2557 від 22.07.2008р. поручитель відповідає по зобовязаннях за вищезазначеним Кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. Відповідно до п. 3.2. Договору поруки, Поручитель та Боржник залишаються зобовязаними перед Кредитором до тих пір, поки всі зобовязання по Кредитному договору не будуть виконані повністю. Згідно п. 2.1. Договору поруки, у разі порушення Боржником виконання [PERSON] Кредитор має право вимагати від Поручителя виконання зобовязання Боржника перед Кредитором згідно з умовами Кредитного договору в порядку, передбаченому цим Договором. Згідно умов Договору поруки, [PERSON] зобовязався: протягом пяти календарних днів з моменту отримання повідомлення Кредитора або Боржника виплатити несплачену Боржником суму Кредитору ( п. 2.5.). На підставі п. 3.2. Договору поруки солідарні боржники ([PERSON] та [PERSON]В.) залишаються зобовязаними перед Кредитором до тих пір, поки всі зобовязання за Кредитним договором не будуть виконанні повністю. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує належним чином умови укладеного договору, за ним обліковується прострочена заборгованість за Кредитним договором №2557 від 22.07.2008р. більше одного календарного місяця, відповідачем було допущено прострочення платежів по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами, що має систематичний характер, тобто наявний факт порушення Позичальником зобовязань за Кредитним договором, що стало підставою для звернення АТ „Ощадбанк з позовною заявою до суду. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобовязання встановлені статтею 611 ЦК України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно п. 5.2. Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування Кредитом, [PERSON] зобовязався сплатити на користь Позивача пеню в розмірі 0,04% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Розрахунком заборгованості за Кредитним договором №2557 від 22.07.2008р. станом на 12.04.2011р. підтверджується наявність та розмір строкової заборгованості за кредитом, простроченої заборгованості за кредитом та розмір нарахованої суми пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків. Відповідно до п. 8.1. Кредитного договору, договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобовязань по цьому договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що непогашена сума заборгованості за Кредитним договором № 2557 від 22.07.2008р. укладеним з [PERSON] станом на 12.04.2011р. складає 131\~501,39 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту - 95\~342,87 доларів США; прострочена заборгованість по кредиту - 12\~995,38 доларів США; строкова заборгованість по погашенню відсотків - 1\~994,61 доларів США; прострочена заборгованість по відсоткам - 18\~295,79 доларів США; пеня за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків - 2\~872,74 доларів США. Позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь витрати за сплату державного мита у сумі 1700,00 гривень та витрати на сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи 120,00 гривень, сплачені позивачем при предявленні позову до суду. Відповідно до п. 8.1. Договору про іпотечний кредит, договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобовязань по цьому Договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 629 ЦК України регламентує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст. 1048 ЦК України передбачено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 1050 ЦК України регламентує, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно приписів ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно. Дані приписи закону повністю відповідають умовам Договору поруки № 2557/1 від 22.07.2008р. (розділ 1, п. 3. 1.). Згідно платіжних доручень, які містяться в матеріалах справи, позивачем при предявленні позову до суду було сплачено державне мито у розмірі 1700,00 гривень а також сплачено інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідачів на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі встановленому Законом України „Про судовий збір від 08 липня 2011 р. N 3674-VI. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України Окрім того судом встановлено, що Постановою КМУ від 06.04.11. за N 502 було внесено зміни до Постанови КМУ від 25.02.03. N 261 „Деякі питання діяльності відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України. Зазначена постанова встановлює, що Банк утворений відповідно до розпорядження Президента України від 20 травня 1999 р. N 106, постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 р. N 876 шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк", тип якого відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства" змінено на публічне акціонерне товариство. На підставі вказаної постанови внесені зміни до статуту Банку, зареєстровані державним реєстратором Печерської районної в м. Києві державної адміністрації 07.06.2011р. та погоджені Національним банком України 12.06.2011р. На підставі викладеного і

Outcome: approved