Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить розділити в натурі домоволодіння [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,1363 га для ведення особистого селянського господарства. В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги, просить розділити ще й грошові кошти в сумі 134361 гривню 36 копійок. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що дане майно було придбано в період шлюбу, на придбання будинку був отриманий кредит , який сплачує позивач самостійно, а також для покупки домоволодіння було витрачено 23 тисячі гривень його особистих коштів. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали вказані вимоги, просять їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково, згодні на розподіл домоволодіння тільки згідно другого варіанту. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє вимоги [PERSON] , виходячи з таких підстав. Як встановлено судом 03 квітня 2007 року [PERSON] згідно договору купівлі-продажу придбав у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , сплативши 71718 , 00 гривень. Проте, рішенням апеляційного суду Житомирської області від 09 липня 2010 року залишеним без змін Ухвалою Верховного Суду України домоволодіння визнано спільною сумісною власністю подружжя. 23 березня 2009 року на прізвище позивача було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га розташованої за тією ж адресою з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1363 га для ведення особистого селянського господарства . Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 09 червня 2011 року за [PERSON] визнано право власності на 1\\2 частини вказаних земельних ділянок. Відповідно до вимог ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Оскільки сторони добровільно не дійшли згоди щодо розподілу майна , то позивач звернувся до суду із даним позовом. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 27.06.2012 року (а.с.113- 117) домоволодіння підлягає розподілу по двох можливих варіантах. Рішенням виконкому Радомишльської міської ради від 13 вересня 2012 року надано дозвіл на переобладнання та перепланування приміщень з облаштуванням в кожній з відокремлених частин системи опалення, електроосвітлення, газопостачання в будинку [ADDRESS] . Суд вважає найбільш доцільним і таким, що забезпечить інтереси сторін перший варіант розподілу, запропонований технічною експертизою, виділивши позивачу 51\\100 часток від вартості майна , а відповідачці - 49\\100 часток від вартості майна. Вказане домоволодіння було придбане позивачем [PERSON] в той час, коли шлюб між сторонами ще не був зареєстрований . Як вказано в договорі купівлі - продажу (а.с.7) покупець діє з письмової згоди особи, з якою він перебуває у громадянському шлюбі з 09.12.2006 року - [PERSON] . Тобто, сторони знаходились у громадянському шлюбі нетривалий час , будинок з господарськими спорудами був придбаний за кошти отримані від кредиту в сумі 50 тисяч гривень та 21718 гривень за рахунок власних заощаджень. Суд не приймає до уваги вимоги позивачки про розподіл домоволодіння згідно другого варіанту, оскільки запропонований відповідачкою варіант обмежить права іншого власника на користування саме жилим приміщенням і не задовольняє потреби у користуванні ним. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» ( з наступними змінами) якщо виділ технічно можливий , але з відхиленням від розміру часток кожного власника , суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Посилання на наявність у позивача автомобіля і необхідність отримання йому гаража є безпідставними, оскільки із висновку експертизи видно, що вказаний гараж є невеличким і непридатним для утримання автомобіля . Найбільш доцільним та таким , що відповідає інтересам обох сторін суд вважає 1 варіант висновку експертизи щодо розподілу земельних ділянок. В період спільного проживання сторін ще до реєстрації шлюбу позивач отримав кредит в сумі 50 тисяч гривень, що стверджується кредитним договором №56 від 22 березня 2007 року. Решта коштів - 21718 гривень є власними заощадженнями позивача. За користування кредитними коштами позивач зобов`язаний сплачувати відсотки 16,3% річних в порядку і на умовах, та в строки визначені цим договором. Відсотки за користування кредитом складають 62643 , 36 гривень. З цієї суми позивачем сплачено 34405,99 гривень. Тобто розподілу підлягає грошова сума 71718 гривень - кошти витрачені на купівлю будинку; 62643,36 гривень - відсотки за користування кредитом, що разом становить 134361,36 гривень : 2= 67180, 68 гривень (1\\2 частина спільних коштів). Проте, враховуючи, що відповідачка [PERSON] сплатила 13691 гривню до банку, про що надано суду копії квитанцій, суд вважає необхідним зменшити вказану суму коштів. На підставі викладеного та

Outcome: approved