Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-03 00:00:00

Позивач ТОВ Санофі Авентіс Україна звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у звязку зі звільненням відповідача 01.12.2012р. (Наказ № К-91/12 від 07.11.2012р.) позивачем на адресу відповідача було надіслано повідомлення № 6433/1 від 08.11.2012р. щодо необхідності повернення належного позивачеві ноутбука Latitude E6420 та службового автомобіля [NUMBER] (надалі також Автомобіль) разом із документами та ключами від автомобіля (копія повідомлення є в матеріалах справи). Проте, відповідач відмовився повернути позивачеві зазначене майно, про що працівниками позивача було складено [PERSON] № 1 від 04.12.2012р. У зв'язку з тим , що автомобіль [NUMBER] та інше майно позивача залишається у незаконному володінні та користуванні відповідача, позивач звернувся до суду з позовом та просить суд витребувати у відповідача та повернути позивачеві належне йому на праві власності майно: ноутбук Latitude E6420: Standard Base (серійний номер: FLXD6R1); витребувати у відповідача та повернути позивачу автомобіль [NUMBER], номер кузова [NUMBER], разом із ключами від автомобілю та документами на автомобіль (оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 01.08.2012 серії ААС984196), право володіння та користування яким належить позивачеві відповідно до Договору оперативного лізингу парку транспортних засобів № 138812 від 01.03.2012р. Відповідач в судове засідання не зявився , про час та місце розгляду був сповіщений в установленому порядку . За таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 січня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Санофі-Авентіс Україна та [PERSON] був укладений трудовий договір, відповідно до якого відповідача було прийнято на роботу до позивача на посаду фахівця з просування медичних препаратів . Про прийняття на роботу відповідача був виданий Наказ № К-74 від 11.01.2011 року . Відповідно до пунктів 7.1 - 7.3 Трудового договору Для виконання обовязків за цим Договором роботодавець може передавати працівнику у тимчасове користування обладнання, транспортні засоби, інформаційні матеріали та інші активи . Працівник несе повну матеріальну відповідальність за передані йому активи та підписує окремий Договір про повну матеріальну відповідальність. Працівник має право використовувати передані йому активи тільки для виконання зобовязань за цим Договором.. 24 лютого 2011 року між позивачем та відповідачем був підписаний [PERSON] приймання-передачі автомобіля № 000004384, за яким відповідачу для виконання трудових обовязків було передано у користування належний позивачеві автомобіль [NUMBER], а також паливну картку за номером 143044566 та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 29.12.2010 року. Крім того, позивач надав відповідачу інше майно у користування на період існування трудових відносин, а саме: мобільний телефон Nokia, включаючи корпоративний мобільний номер, ноутбук Latitude E6420: Standard Base (серійний номер: FLXD6R1), сім-картку (3G SimCard PeopleNet) та модем для мобільного Інтернету Huawei. 07 листопада 2012 року позивачем було видано Наказ № К-91/12 про звільнення Відповідача за п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України з 01 грудня 2012 року . 08 листопада 2012 року позивачем на адресу відповідача було надіслано повідомлення № 6433/1, в якому було зазначено про видання Наказу про звільнення та про необхідність відповідачеві з'явитися до офісу позивача для отримання трудової книжки, повернення позивачу належних останньому матеріальних цінностей, обладнання та документів. Зокрема, у повідомленні позивач просив відповідача повернути службовий автомобіль [NUMBER] та паливну картку за № 143044566 . 04 грудня 2012 року [PERSON] зявилась до офісу позивача, де їй було запропоновано повернути позивачеві майно (що було надано їй у користування на період перебування у трудових відносинах з позивачем) у звязку з припиненням трудових відносин та факт приймання-передачі майна засвідчити шляхом складання відповідного акту. Проте, відповідач відмовився повернути позивачеві належне йому майно, включаючи службовий автомобіль, ключі від нього та документи, про що працівниками позивача було складено [PERSON] № 1 від 04.12.2012 року . Відповідно до ст. 41 Конституції України: Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України: Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України: Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 387 ЦК України встановлює, що: Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Позивач як власник ноутбуку Latitude E6420: Standard Base (серійний номер: FLXD6R1) та інших матеріальних цінностей, переданих відповідачеві у тимчасове користування для виконання трудових обовязків, має право на підставі ст. ст. 317, 312 та 387 ЦК України витребувати у відповідача належне позивачеві майно, яке перебуває у незаконному володінні, користуванні та розпорядженні відповідача. Відповідно до ст. 398 ЦК України: Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Крім того, 20.03.2012р. між позивачем та ТОВ Ілта було укладено Договір оперативного лізингу парку транспортних засобів № 138812 , відповідно до якого Лізингодавець (ТОВ Ілта) має надати в лізинг Лізингоодержувачу (ТОВ Санофі-Авентіс Україна) Транспортні Засоби, вказані у Лізингових протоколах на умовах вказаних в Договорі та у відповідних Лізингових протоколах. Лізингодавець має надати ТЗ в комплектації та з документами, що дозволяє правомірно управляти та користуватись ним відповідно до цього Договору (п. 1.1 Договору оперативного лізингу). Відповідно до п.2.2 Договору оперативного лізингу Транспортний Засіб вважається взятим Лізингоодержувачем у лізинг від Лізингодавця на умовах цього Договору з дати підписання [PERSON] приймання-передачі (Додатку №3 до цього Лізингового Договору) Лізингоодержувачем та Лізингодавцем. Датою передачі Транспортного Засобу вважається дата підписання [PERSON] Передачі Сторонами. Крім того, 06.06.2012р. між позивачем та ТОВ Ілта було укладено Договір № СА-001588, на підставі якого право власності на автомобіль [NUMBER], номер кузова [NUMBER], перейшло до ТОВ Ілта З 03 серпня 2012 року позивач розпочав користуватись автомобілем [NUMBER], номер кузова [NUMBER], на підставі Договору оперативного лізингу відповідно до [PERSON] приймання-передачі транспортного засобу від 03.08.2012 року Між позивачем та Лізингодавцем було підписано Лізинговий протокол № 1.30 від 28.05.2012р., відповідно до якого розмір щомісячного Чергового лізингового платежу за користування автомобілями Skoda Fabia Ambiente 1.4 (63kW) протягом 2012-2013р.р., включаючи ПДВ, становить 63\~ 614,40 грн. Згідно з Додатковою угодою № 1-1 від 28.09.2012р. до Лізингового протоколу 1.30 від 28.05.2012р. розмір щомісячного Чергового лізингового платежу за користування автомобілями Skoda Fabia Ambiente 1.4 (63kW) протягом 2012-2013р.р. було зменшено до 61\~ 420,80 грн. (включаючи ПДВ). За надання послуг з оперативного лізингу транспортних засобів позивачем було здійснено разовий платіж в сумі 8\~ 872\~ 603, 20 грн. за користування лізинговими автомобілями, що були у використанні, протягом 12 місяців (копія платіжного доручення № 19372 від 21.06.2012р. додається). Факт надання послуг з оперативного лізингу (оренди) транспортних засобів, в т.ч. автомобіля [NUMBER], за період грудень 2012р. березень 2013р. підтверджується відповідними Актами про надання послуг лізингу . Такми чином, позивач, оплативши послуги з оперативного лізингу (оренди) автомобіля [NUMBER], з 01.12.2012 року позбавлений можливості використовувати автомобіль у своїй господарській діяльності у звязку із перебуванням автомобіля у незаконному володінні та користуванні відповідача. Стаття 387 ЦК України встановлює, що: Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно зі ст. 396 ЦК України Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 ЦК України. Відповідно до ст. 400 ЦК України Недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Відповідно до статті 1213 ЦК України Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Санофі-Авентіс Україна знайшли своє підтвердження в судовому засіданні , так як позивач як управомочена особа, яка відповідно до Договору оперативного лізингу є володільцем автомобілю [NUMBER], вправі на підставі ст. ст. 387 та 396 ЦК України витребувати своє майно від відповідача, який незаконно фактично володіє цим автомобілем, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved