Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-10 00:00:00

Територіальне медичне об'єднання Михайлівського району Запорізької області звернулося до суду із заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого на заразну форму туберкульозу, який порушує протиепідемічний режим, [PERSON]. В заяві зазначено, що [PERSON] перебуває на обліку в протитуберкульозному кабінеті Михайлівського району з грудня 2006 року, коли вперше захворів на активний туберкульозний процес. Неодноразово перебував на лікування в Молочанській психіатричній лікарні. Після виписки з лікарні за медичною допомогою не звертався, лікування переривав. За протитуберкульозними ліками з'являється нерегулярно, від консультації в ЗОПТКД відмовлявся. Лише 08 грудня 2011 року був обстежений в ЗОПТКД, висновок: РТБ легенів (дессемінований), дест+, МТБ-М-, К+, гист0, кат 2,ког 1. Призначено відправити на стаціонарне лікування до Молочанської психіатричної лікарні, проте хворий від госпіталізації категорично відмовився. Амбулаторно лікуватися також відмовляється. З урахуванням того, що хворий на заразну резистентну форму туберкульозу [PERSON] несе епідемічну небезпеку для своєї родини (доньки та матері), оточуючого суспільства, має супутній діагноз шизофренія, параноідна форма, параноідний синдром безперервний тип перебігу, порушує проти епідеміологічний режим, та згідно висновку лікарської консультативної комісії, ТМО Михайлівського району просить суд примусово госпіталізувати хворого на заразну форму туберкульозу [PERSON] до протитуберкульозного відділення Молочанської психіатричної лікарні Токмакського району строком на три місяці. В судовому засіданні представники заявника [PERSON] і [PERSON] заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] відповідно до положень ст. 285 ЦПК України не викликався, оскільки за даними протитуберкульозного закладу становить загрозу розповсюдження хвороби. Суд, вислухавши пояснення представників заявника, вивчивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 286 ЦПК України, рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», лікування хворих на туберкульоз здійснюється під обов'язковим медичним контролем із дотриманням установлених стандартів лікування. Лікування та медичний (диспансерний) нагляд за всіма хворими на туберкульоз, інфікованими мікобактеріями туберкульозу та особами, які були в контакті з хворими на заразні форми туберкульозу, здійснюються спеціалізованими протитуберкульозними закладами. Хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обов'язкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Обов'язкова госпіталізація осіб, щодо яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється на строк до трьох місяців. Продовження лікування цих осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк на підставі висновку лікарської комісії протитуберкульозного закладу. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», особи, хворі на туберкульоз, зобов'язані дотримуватися режиму лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, дотримуватися вимог санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм у лікувально-профілактичних закладах, на роботі та в побуті, вживати інших заходів для запобігання поширенню туберкульозу. Відповідно до п. 21-1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про міліцію», міліція зобов'язана здійснювати за рішенням суду привід осіб, хворих на заразні форми туберкульозу до протитуберкульозного закладу. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], та перебуває на обліку в протитуберкульозному кабінеті Михайлівського району як особа, яка хворіє на туберкульоз, з грудня 2006 року. Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії Територіального медичного об'єднання Михайлівського району Запорізької області, хворий [PERSON], [INFO], знаходиться на диспансерному обліку в протитуберкульозному кабінеті Михайлівського району з грудня 2006 року, коли вперше захворів на активний туберкульозний процес. Рішенням ЦВКК Молочанської психіатричної лікарні від 05 грудня 2006 року було установлено діагноз: ВДТБ верхньої частки лівої легені(інфільтративний), дест-, МБТ-, М-, К-, кат 1, ког 4. Супутній діагноз: шизофренія, параноідна форма, параноідний синдром безперервний тип перебігу. Стаціонарне лікування отримував з 27 листопада 2006 року в Молочанській психіатричній лікарні до 16 лютого 2007 року. Протитуберкульозне лікування самостійно перервав. Повторно перебував на лікуванні в Молочанській психіатричній лікарні з 06 березня 2007 року по 01 грудня 2009 року. За час лікування методом посіву знайдено МБТ ( +), Діагноз: РТБ верхньої частки лівої легені (інфільтративний), дестр-, МТБ +, М+, кат 4, ког 1. Супутній діагноз: шизофренія. Після виписки хворий за медичною допомогою не звертався, лікування перервав. Останнє стаціонарне лікування в Молочанській психіатричній лікарні з 21 лютого 2011 року в зв'язку із загостренням психіатричного захворювання. 28 серпня 2011 року виписаний за заявою матері. 30 серпня 2011 року [PERSON] після виклику дільничної медичної сестри протитуберкульозного кабінету прибув на прийом. За протитуберкульозними ліками з'являвся нерегулярно. Бактерювиділення зберігалося (від 31 жовтня 2011 року), від консультації в ЗОПТКД хворий відмовлявся. Лише 08 грудня 2011 року був обстежений в ЗОПТКД, висновок: РТБ легенів (дессемінований), дест+, МТБ-М-, К+, гист0, кат 2,ког 1. Призначено відправити на стаціонарне лікування до Молочанської психіатричної лікарні. Після консультації хворий лікування перервав, від госпіталізації категорично відмовився. Амбулаторно лікуватися також відмовляється. [PERSON] несе епідеміологічну небезпеку для своєї родини (матері та доньки), оточуючого суспільства, оскільки хворіє на бацилярний туберкульоз легенів, має супутній діагноз шизофренія, параноідна форма, параноїдний синдром безперервний тип перебігу. Лікарсько-консультативною комісією прийнято рішення, що хворий на заразну форму туберкульозу підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного відділення Молочанської психіатричної лікарні строком на три місяці. Таким чином, встановлено, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу, є постійним джерелом розповсюдження туберкульозу серед населення, не бажає добровільно пройти курс лікування, категорично відмовляється від лікування та госпіталізації для стаціонарного лікування в протитуберкульозному закладі. На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу, який порушує протиепідемічний режим, [PERSON] до протитуберкульозного відділення Молочанської психіатричної лікарні Токмакського району строком на три місяці.

Outcome: approved