Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-07 00:00:00

До суду надійшла зазначена позовна заява, підтримуючи і обґрунтовуючи яку позивач зазначає, що він працював на посаді водія-курєра групи транспорту та доставки відділу транспорту та забезпечення в [PERSON] «Авіакомпанії «Аеросвіт» по 13.02.2013р., з вказаної посади він був звільнений 13.02.2013р. у звязку зі скороченням штату працівників. Однак при цьому відповідач не розрахувався з ним у повному обсязі, тому він просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі, враховуючи індекс інфляції у сумі 7946,07 грн.; компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу у розмірі 6270,82 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 3196,34грн., та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явився. Представник відповідача [PERSON] Авіакомпанії „Аеросвіт в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, своє ставлення до позову не висловив, заперечень не надав. Дослідивши, проаналізувавши та оцінивши в сукупності наявні докази по справі, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні дійсно позивач [PERSON] працював на посаді водія-курєра групи транспорту та доставки відділу транспорту та забезпечення в [PERSON] «Авіакомпанії «Аеросвіт» по 13.02.2013р., з вказаної посади він був звільнений 13.02.2013р. у звязку зі скороченням штату працівників. Відповідно до ст.115 КЗпП України, відповідач зобовязаний регулярно виплачувати заробітну плату, проте в цій частині відповідачем порушено норми чинного законодавства. За період роботи позивача [PERSON] у відповідача виникла заборгованість по заробітній платі за грудень 2012р. 3 089,71 грн., січень 2013р. 3 458,90 грн., лютий 2013р. 1390,38 грн., а всього - 7 938,99 грн. Згідно Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженого ухвалою КМУ від 20.12.1997р. сума компенсації, що належить до виплати позивачу [PERSON] за невчасно виплачену зарплату склала за грудень 2012р. 3 095,88 грн., січень 2013р. 3 465,81 грн., лютий 2013р. 1390,38 грн., а всього - 7 946,07 грн. Індекс інфляції за грудень 2012р. складає 100,2%, за січень 2013р. 100,2 %, за лютий 2013р. 99,9 %. Згідно зі ст.34 ЗУ „Про оплату праці" від 24.03.1995р. компенсація втрати частини заробітку через порушення строків його виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги в порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до п.2 Положення про порядок компенсації працівникам втрат частини заробітної плати через порушення строків її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 1427 від 20.12.1997р., така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівнику за період роботи, починаючи з 01.01.1998 p., якщо індекс цін на споживчі товари і тарифи на послуги зріс більше ніж на 1%. Виходячи з вимог ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 p., з 01.01.2001 р. така компенсація провадиться на підставі цього Закону в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України N159 від 21.02.2001р.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із п.2 зазначеного Порядку компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни на території України в гривнях і не мають разового характеру, зокрема заробітна плата. 13.02.2013р. позивач [PERSON] був звільнений із займаної посади у зв'язку із скороченням штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України. При звільненні йому не виплатили належних коштів, а саме: заробітну плату з грудня 2012 року в сумі 7938,99 грн., враховуючи інфляцію - 7946,07 грн. компенсацію за невикористану відпуску у кількості 29 календарних днів за відпрацьований період з 24.11.2011 по 13.02.2013 в сумі та вихідну допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати в сумі 6270,82 грн. Всього заборгованість Відповідача по виплатам при звільнення та заробітній платі складає 14216,89 грн. Належність позивачу вказаних виплат підтверджується довідкою від 15.03.2013 про заборгованість відповідача по заробітній платі та витягом з наказу № 455-0с від 12.02.2013р. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні з роботи працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Однак в порушення даної норми відповідач [PERSON] „Авіакомпанії „Аеросвіт не розрахувався з позивачем [PERSON], крім того розрахунок не був проведений також на вимогу позивача. На порушення вимог ст.ст.21, 116 ч.1 КЗпП України виплата всіх сум, що належать позивачу, підприємством відповідачем в день звільнення проведена не була. Відповідно до ст.21 ЗУ „Про оплату праці", ст.43 Конституції України кожен працівник має право на заробітну плату. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Перед виплатою працівникові належних при звільненні сум зобов'язаний письмово повідомити його про їх нарахований розмірі. Відповідно до ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відсутність спору щодо суми боргу підтверджується довідкою відповідача за №1600 від 15.03.2013 року. Таким чином час затримки рахується з 13.02.2013. Середній заробіток складає - 3196,34 грн. у місяць. Отже стягненню з відповідача [PERSON] «Авіакомпанії «Аеросвіт» на користь позивача [PERSON] підлягає заборгованість по заробітній платі, враховуючи індекс інфляції у сумі 7946,07 грн.; компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу у розмірі 6270,82 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 3196,34грн. Однак суд вважає недоведеною вимогу позивача стосовно стягнення моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., оскільки позивач не надав доказів того, що саме діями відповідача йому була завдана моральна шкода і саме у зазначеному позивачем розмірі. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України: «відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрат нормальних життєвих звязку і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя». Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ „Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати. Відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ „Про судовий збір, за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3-х розмірів мінімальної заробітної плати. Отже з відповідача [PERSON] „Авіакомпанії „Аеросвіт в дохід держави слід стягнути судові витрати у розмірі 1 % ціни позову, ціна даного позову складає 17 413,33 грн., тому з відповідача [PERSON] „Авіакомпанії „Аеросвіт слід стягнути судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial