Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-11 00:00:00

У березні 2012 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 05 червня 2006 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,20 га, надану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: Харківська область, м. Барвінкове, вул. Свердлова, 27. При зверненні до Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку у звязку з відсутністю Витягу з Поземельної книги. Вважаючи, що за нею відповідно до діючого законодавства повинно бути визнано право власності на вищезгадану земельну ділянку, просила задовольнити позовні вимоги. Позивач на виклик до суду не зявилась, у заяві на адресу суду просила розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до копії Державного акту (Серія ХР № 02-00-058597) [PERSON] належало право власності на земельну ділянку площею 0,20 га, надану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Барвінківської міської Ради за адресою: Харківська область, м. Барвінкове, вул. Свердлова, 27. Згідно копії свідоцтва про смерть (Серія 1-ВЛ № 062035 від 05.06.2006 р.) [PERSON] помер. Відповідно до постанови державного нотаріуса № 1483/02-31 від 21.12.2011 року, спадкоємцем за законом, крім позивача, є донька спадкодавця [PERSON], яка письмово відмовилась від належної їй частки у спадщині після смерті батька [PERSON] Зазначеною постановою нотаріуса позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку у звязку з відсутністю Витягу з Поземельної книги. З листа Управління Держкомзему у Барвінківського районі Харківської області від 14.11.2011 р. № 4397 убачається, що Поземельна книга та Книга записів про державну реєстрацію державних актів ведеться лише з жовтня 2002 року. Враховуючи те, що Державний акт (Серія ХР № 02-00-058597) зареєстрований 22 квітня 1997 року, витяг з Поземельної книги не може бути виданий. Враховуючи ті обставини, що позивач \~успадкувала \~право на земельну ділянку, але в установленому порядку не може реалізувати своє право на зазначене майно, так як воно не визнається іншими особами, то за нею, як спадкоємицею [PERSON] за законом, слід визнати право власності на земельну ділянку площею 0,20 га, надану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Барвінківської міської ради за адресою: Харківська область, м. Барвінкове, вул. Свердлова, 27. Одночасно, при вирішенні спору судом враховуються і норми ст. 131 ЗК України, якою визначено, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод та ст. 392 ЦК України, якою визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі ст.ст. 25 п. 4, 346 ч.1 п. 11, 392, 1216, 1233, 1269 ЦК України, ст.ст. 125, 126, 131 ЗК України,

Outcome: approved