Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу, посилаючись на те, що відповідачка взяла у неї в борг 23800 дол.США, що складає за офіційним курсом НБУ (за 1 дол. США-7993 грн.) 190233,40 грн, але в строк борг не повернула. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Представник відповідачки в судове засідання не зявився, повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 07.07.2011 року відповідачка взяла в борг у позивачки 23800 дол.США, що складає за офіційним курсом НБУ (за 1 дол. США-7993 грн.) 190233,40 грн, що підтверджується розпискою відповідачки. Згідно зазначеної розписки відповідач зобовязалась повернути гроші до 07.10.2011 року, але до теперішнього часу борг вона не повернула, чим взяті на себе зобовязання не виконала. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, начених родовими ознаками. Ч.2 ст. 1047 ЦК України вказує що, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Тобто, договір позики укладається у простій письмовій формі, а тому власноручно написана відповідачем письмова розписка і є документом, що стверджує правові стосунки між позивачем та відповідачем. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За положеннями статтей 526, 530 ч.І ЦК України зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін). Відповідно до ч.І ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикадовцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позикадовцем) у строк та в порядку, встановленим договором. Ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором невстановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки національного банку України. Укладеним між сторонами договором розмір процентів не встановлений, а тому він може бути стягнений на рівні облікової ставки Національного банку України і становить 21677,49 грн. Позивач неодноразово намагалася повернути свої кошти, але відповідач ухиляється від виконання зобов'язання. В частинах 1 та 3 ст.23 ЦК України вказано, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, пеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Неправомірними діями відповідачки позивачці заподіяно моральну шкоду, оскільки позивачка була вимушена неодноразово звертатись до неї з приводу виконання договору позики, можливістю скористатись належними їй коштами та загостренням в зв'язку з цим стосунків в сімї. Це привело до негативних емоцій та переживань. Відповідно до ст. 23, ст. 1167 ЦК України, розмір відшкодування моральної шкоди визначається з урахуванням характеру заподіяних фізичних та моральних страждань, та інших негативних наслідків. Виходячи з умов розумності і справедливості суд вважає, що розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню складає 20000 грн. Аналізуючи докази зібрані по справі суд вважає їх достовірними, а позовні вимоги такими що підлягають задоволенню, оскільки боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved