Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-26 00:00:00

В січні 2012 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] Держкомзему у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку ст. 120 ЗК України і видачу Державного [PERSON] на землю. В ході розгляду справи позовні вимоги булим уточнені. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі в позовній заяві, уточненій позовній заяві і в судовому засіданні представник позивачів посилався на те, що рішенням Дніпропетровської міської ради № 97/12 від 08.10.2003 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0493 га, розташовану за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Академіка Образцова, буд. 155, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. 27.10.2004 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді спадкового майна, що складалось із домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Академіка Образцова, буд. 155, загальною площею 62,4 кв.м. та земельної ділянки площею 0,0493 га за вказаною адресою. Спадкоємцями за законом стали її сини: [PERSON] та [PERSON], які одержали Свідоцтва про право на спадщину за законом - по ? частки зазначеного спадкового майна від 05.04.2006 року. Частки домоволодіння за вказаною адресою були своєчасно зареєстровані [PERSON] та [PERSON] в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. За договором дарування від 11.05.2007 року ? частина домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Академіка Образцова, буд. 155 була подарована позивачу [PERSON], її колишнім чоловіком [PERSON]. Нею було отримано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно ? частку домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Образцова академіка, буд. 155 від 14.06.2007 року. Згідно договору дарування Дарувальник безоплатно передає у власність Обдарованої ? (одну другу частину) житлового будинку (домоволодіння) № 155 з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці розміром 493 кв.м. у м. Дніпропетровську, вул. Академіка Образцова. Через тяжку хворобу та скрутне матеріальне становище [PERSON] не встиг своєчасно впорядкувати документи на право власності на ? частину земельної ділянки згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.04.2006р. і не отримав [PERSON] акт на землю за вказаною адресою. 10 липня 2007 року [PERSON] помер. Позивачкою [PERSON], у відповідності до вимог чинного законодавства, було набуто право на ? частину вище зазначеного домоволодіння. Звернувшись до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори за оформленням свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого колишнього чоловіка [PERSON], позивачка отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.01.2012 року з посиланням на те, що до неї перейшло право власності на ? частку жилого будинку і, відповідно, за нею має бути визнано право власності на зазначену ? частку земельної ділянки у судовому порядку в порядку ст. 120 ЗК України. Співвласником зазначеного домоволодіння після смерті [PERSON] був [PERSON], який також належним чином не оформив свої спадкові права на ? частину земельної ділянки і не одержав [PERSON] на право власності на цю земельну ділянку. 03 серпня 2010 року [PERSON] помер. Спадщину за законом після його смерті прийняла його дружина [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 травня 2011 року. Право власності на ? частку домоволодіння № 155 по вул. Академіка Образцова у м. Дніпропетровську на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.05.2011 року було належним чином зареєстровано [PERSON] та отримано Витяг про державну реєстрацію прав від 06.06.2011 року. Але право власності на відповідну частину земельної ділянки, на якій знаходиться ? частина належним чином зареєстрованого домоволодіння, не виявилось можливим зареєструвати в нотаріальному порядку. Нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.05.2011 року у зв'язку з тим, що не надано документа, необхідного для вчинення нотаріальної дії, а саме Державного [PERSON] на право власності на цю земельну ділянку. Враховуючи викладене, позивачки змушені були звернутись до суду з позовом про визнання права власності на зазначену земельну ділянку в порядку ст. 120 ЗК України. Просили суд, визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0493 га., що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Академіка Образцова,155, яка їй належить на підставі договору дарування від 11.05.2007 року, посвідченого Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, та зареєстрованого в реєстрі за №2-2081, котра належала [PERSON], померлому 10.07.2007 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.04.2006 року Шостою дніпропетровською державною нотаріальною контрою, реєстр №2-389, після смерті його матері [PERSON], померлої 27.10.2004 року кадастровий номер 1210100000:04:222:0018; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0493 га., що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Академіка Образцова,155, яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 12.05.2011 року Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-643, бланк ВРК №111614, після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 03.08.2010 року, якому вона належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.04.2006 року Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстр №2-387 після смерті матері [PERSON], померлої 27.10.2004 року. Представник позивачів у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відмітка про отримання повідомлення ( а.с.47). Про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Відповідно до листа від 06.03.2012 року за № 427/01-16 просили розглядати справу у їх відсутності та прийняти рішення на розсуд суду ( а.с.48). За згодою представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до Державного [PERSON] на право власності на земельну ділянку ДП № 036056, виданого на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 08.10.2003 року № 97/12, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0493 га, розташованої на території Індустріального району м. Дніпропетровська, вул. Академіка Образцова, 155 (а.с. 11). [PERSON] померла 27 жовтня 2004 року (а.с.74). Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 05 квітня 2006 року, посвідчених державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованих в реєстрі за номером 2-389 та 2-387, спадкоємцями майна [PERSON] Антоніни, яка померла 27.10.2004 року, є її сини [PERSON] та [PERSON], а саме ? частки кожен. Спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в м. Дніпропетровську, вул. Академіка Образцова, будинок № 155 та земельної ділянки площею 0,0493 гектарів в межах згідно з планом, що знаходиться на території Індустріального району м. Дніпропетровська, вул. Академіка Образцова, б.155, що призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 036056, виданого 19.12.2003 року Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №97/12 від 08.10.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 041863; кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:04:222:0018 ( а.с.85,86). [PERSON] помер 10 липня 2007 року (а.с. 97). Відповідно до договору дарування від 11 травня 2007 року [PERSON] подарував [PERSON] ? частину житлового будинку (домоволодіння) № 155, з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці розміром 493 кв.м., що знаходиться в м. Дніпропетровську на вул. Академіка Образцова (а.с. 14). [PERSON] помер 03 серпня 2010 року (а.с. 29). Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 12 травня 2011 року року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за номером 1-643, спадкоємцем майна [PERSON], який помер 03 серпня 2010 року, є його дружина [PERSON]. Спадкове майно складається з ? частки домоволодіння, що знаходяться в м. Дніпропетровську, вул. Академіка Образцова, будинок № 155 ( а.с. 20). Згідно до постанови Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 31 травня 2011 року видати свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON], померлого 03 серпня 2010 року на майно, що складається з ? частини земельної ділянки в м. Дніпропетровську, вул. Академіка Образцова, 155- неможливо у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку (а.с. 31). Згідно до постанови Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 27 січня 2012 року видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого 10 липня 2007 року на майно, що складається з ? частини земельної ділянки в м. Дніпропетровську, вул. Академіка Образцова, 155 - неможливо у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку (а.с. 30). Як вказав в судовому засіданні представник позивачів [PERSON] та [PERSON] після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на земельну ділянку були подані необхідні документи в [PERSON] Держкомзему у м. Дніпропетровську для отримання державних акту на землю, однак на даний час акт не виготовлено та ними не отримувався. Згідно до листа [PERSON] Держкомзему у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області № 10/10-125 від 28.12.2011 року [PERSON] та [PERSON] не отримували державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0493 га, що розташована на території Індустріального району м. Дніпропетровська, вул. Академіка Образцова, буд. 155 ( а.с. 27). Відповідно до ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. З 01 січня 2002 року відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 р. у відповідності із Законом України від 5 березня 2009 р. № 1066-VI право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; г) громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки (пункт 7 розділу X "Перехідні положення" ЗК), одержані ними до 1 січня 2002 р. у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством; ґ) при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р„ згідно зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. № 997-У - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. При переході права власності на будинок або його частину за договором довічного утримання до набувача переходило право на земельну ділянку, де вони розташовані, на умовах, на яких ця ділянка належала відчужувачу. В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до фізичних або юридичних осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою. З 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. № 1702-УІ; (Підпункт ґпункту 18 із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2). Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Оскільки позивачі є власниками домоволодіння № 155 по вул. Академіка Образцова в м Дніпропетровську по ? частині кожен, то після набуття ними права власності на ці частини домоволодіння ним перейшло право власності й на земельну ділянку пропорційно частки домоволодіння, тобто по ? частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачами при подачі позову було сплачено судовий збір не в повному розмірі то підлягає стягненню недоплачений судовий збір від суми оцінки земельної ділянки, а саме по 3004 грн. 04 коп.

Outcome: approved