Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивачвідповідач обґрунтовує тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння, вони з дружиною мають різні погляди на подружнє життя та виховання дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства припинено, а тому, позивач-відповідач просить суд розірвати шлюб. Відповідач-позивач [PERSON] у своєму позові посилається на те, що батько дитини повинен брати участь у її утриманні та вихованні. Вказала, що інших утриманців у [PERSON] немає, він отримує стабільний та високий заробіток, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу своїй дочці, додала, що позивач-відповідач надає кошти на утримання дитини лише останні три місяці, що не може вважатись належним проявом батьківської турботи та піклування. Підтримавши позовні вимоги просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, [PERSON] просить шлюб розірвати, позовні вимоги [PERSON] визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/7 частини від всіх видів доходів, вважаючи такий розмір достатнім для забезпечення належного утримання дитини та посилаючись не те, що має на утриманні непрацездатного батька [PERSON], потребує коштів на своє лікування, так як хворіє ерітематозною гастропатією з ерозією, функціональною недостатністю стравохідного отвору, поверхневим гастритом в стадії загострення та ураженням селезінки, значна частина його доходів йде на покриття витрат по найму житла та оплату комунальних послуг. Окрім того має грошові зобов»язання за договором про надання споживчого кредиту та договором позики. Відповідач-позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнали повністю, не заперечували проти розірвання шлюбу, підтримали позовні вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та зустрічний позов про стягнення аліментів підлягають до задоволення повністю виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі з 12.08.2006 року перебувають у шлюбі від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачений порядок присудження коштів на утримання дитини, згідно якого аліменти присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Посилання позивача-відповідача на незадовільний стан здоров»я та необхідність у зв»язку з цим нести витрати на лікування не заслуговують на увагу суду, оскільки як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є членом громадської організації «Лікарняна каса Рівненської області»з 01 лютого 2011 року, та має право на відшкодування коштів за надане медикаментозне забезпечення в стаціонарі та денному стаціонарі, діагностичне обслуговування, обстеження та дообстеження в лікувально-профілактичних закладах, проте в 2012 році, маючи на це право, він за відшкодуванням коштів витрачених на лікування не звертався. Утримання батька-пенсіонера [PERSON] також не є підставою, яка враховується судом при визначенні розміру аліментів, оскільки позивачем-відповідачем , як того вимагає ст.. 60 ЦПК України не надано суду доказів того, що його батько потребує такого утримання і ним воно надається. Щодо посилання позивача-відповідача на те, що він несе витрати по сплаті комунальних послуг за обслуговування квартири [ADDRESS], то вони судом не приймаються до уваги, оскільки, як вбачається із матеріалів справи такі витрати несуть сторони спільно. Окрім того, [PERSON] вказує, що несе витрати по найму житла, проте, як ствердила в судовому засіданні відповідач-позивач [PERSON], яка допитана в судовому засіданні в якості свідка[ADDRESS] в м. Рівне, по вул. Буковинській, 14 придбана ними за час шлюбу, перебуває у спільній сумісній власності , а тому [PERSON] має право проживати у ній не винаймаючи собі іншого житла та не несучи при цьому додаткових витрат. Перешкод у цьому нею не створюється. На думку суду, надані позивачем копії договору про надання споживчого кредиту та розписка про отримання в борг коштів не можуть бути підставою, яка повинна бути врахована судом при визначені розміру аліментів, оскільки [PERSON] не надано доказів того, що дані кошти були використані для задоволення потреб дитини або в її інтересах. Судом враховується також стан здоров»я дитини [PERSON], яка згідно довідки дитячої поліклініки № 3 хворіє частими гострими респіраторними інфекціями, трахеїтами, ВСД, а тому їй рекомендується оздоровлення в літній період в південних областях України. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працевлаштований, працює заступником начальника цеху на ВАТ «Рівнеазот», отримує стабільний високий дохід, який дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі про який просить відповідач-позивач [PERSON] Враховуючи викладене, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з позивача-відповідача на користь відповідача-позивача, визначивши їх сплату в частці від заробітку [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем-позивачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість його задоволення в цій частині повністю.

Outcome: approved