Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який в ході судового розгляду справи було змінено. Позивач зазначив, що 14.05.2005 року відбулись прилюдні торги житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Чернишевського, 22, м.Пологи Запорізької області. Ухвалою Верховного Суду України від 20.04.2011 року визнано законним рішення Оріхівського районного суду від 09.06.2008 року про визнання недійсними прилюдних торгів від 12.03.2004 року і 14.05.2004 року та визнання незаконними дій СДП «Укрспецюст» і державного виконавця відділу ДВС Пологівського РУЮ щодо не зняття у встановленому порядку майна з торгів та продажу житлового будинку №22 по вул.Чернишевського, м.Пологи. За твердженням позивача з вказаного рішення суду випливає те, що діями працівників державних органів йому нанесено матеріальну та моральну шкоду. З посиланням на ст.87 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.11 Закону України «Про державну виконавчу службу» позивач зазначає, що шкода, завдана незаконними діями державного виконавця відшкодовується за рахунок державного бюджету. Позивач стверджує, що моральну шкоду за сім років судової тяганини, приниження, фізичне страждання, порушення конституційних прав, незаконне позбавлення права власності, гарантоване ст.41 Конституції України, яке призвело до погіршення рівня життя відповідно до ст.48 Конституції України, використовуючи своє право на відшкодування завданих збитків за рахунок держави ст.56 Конституції України, він оцінює в 50000грн. У звязку з цим, позивач просить відшкодувати за рахунок держави на його користь 50000грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримавши позов та виклавши мотиви його предявлення, просить предявлений позов задовольнити. Представники відповідачів відділу ДВС Пологівського РУЮ та Державної казначейської служби України, а також прокурор, який вступив у дану справу на боці відповідача Державної казначейської служби України, заперечують проти задоволення даного позову посилаючись на безпідставність і недоведеність вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, прокурора та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, 06.02.2001 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», від імені якого діяла керуюча Пологівським відділенням банку №3006 [PERSON] (надалі заставодержатель), та [PERSON] (у подальшому заставодавець) було укладено договір застави. Згідно п.1.1 договору, цим договором забезпечується виконання заставодавцем своїх зобовязань перед заставодержателем, що випливають з кредитного договору №55 від 06.02.2001 року, за яким заставодавець одержав від заставодержателя кредит у розмірі 9000грн. Згідно п.2.1 цього договору, предметом застави є житловий будинок, що знаходиться в м.Пологи вул.Чернишевського, 22, і належить заставодавцеві. Згідно п.4 цього договору, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави в разі, якщо на момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. У звязку не виконанням [PERSON] зобовязання, забезпеченого вказаним договором застави, 05.04.2002 року нотаріусом було вчинено виконавчий напис №669 про звернення стягнення на вказаний предмет застави. Згідно акту опису й арешту майна АА №008451 від 10.05.2002 року, складеного державним виконавцем Дояр Є.В., було описано і накладено арешт на житловий будинок по вул.Чернишевського, 22, м.Пологи, який було передано на зберігання представнику стягувача співробітнику Пологівського відділення №3006 ВАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] 12.03.2004 року та 14.05.2004 року Запорізькою філією державного підприємства «Укрспецюст» було проведено прилюдні торги, на яких вказаний житловий будинок було продано за 8800грн., переможцем конкурсу оголошено [PERSON] Позивачем [PERSON] в судовому порядку оскаржувалась законність проведення вказаних торгів. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 09.06.2008 року було визнано недійсними прилюдні торги від 12.03.2004 року та 14.05.2004 року з продажу житлового будинку №22 по вул.Чернишевського в м.Пологи Запорізької області; визнано незаконними дії СДП «Укрспецюст» в особі Запорізької філії і державного виконавця відділу ДВС Пологівського РУЮ Запорізької області щодо не зняття у встановленому законодавством порядку майна з торгів та продажу житлового будинку №22 по вул.Чернишевського в м.Пологи Запорізької області. Рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області від 18.11.2008 року було скасовано рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 09.06.2008 року та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Ухвалою колегії суддів Верховного Суду України від 20.04.2011 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 18.11.2008 року було скасовано, рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 09.06.2008 року залишено в силі. Позивач [PERSON] стверджує, що вказаними незаконними діями державних органів з проведення прилюдних торгів та продажу, належного йому житлового будинку №22 по вул.Чернишевського в м.Пологи Запорізької області, йому було спричинено моральну шкоду, яка має буди відшкодована грошовими коштами. Поняття моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, передбачені ст.23 ЦК України. Згідно ст.1167 ч.1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 2 статті 1167 ЦК України передбачені підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини органу державної влади. За змістом ст.ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Позивач [PERSON] в установленому порядку не довів підстави для відшкодування причиненої йому незаконними діями державних органів моральної шкоди грошовими коштами. Посилання позивача [PERSON] на сім років судової тяганини, протягом яких у різних судових інстанціях України розглядалась справа щодо оскарження прилюдних торгів з продажу його житлового будинку №22 по вул.Чернишевського в м.Пологи Запорізької області, є безпідставним, оскільки свої позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди до відповідних органів судової влади України він не предявляє. При цьому саме рішенням суду було визнано недійсними прилюдні торги з продажу житлового будинку №22 по вул.Чернишевського в м.Пологи Запорізької області та незаконними дії державних органів щодо його продажу. Посилання позивача [PERSON] на приниження, фізичне страждання, порушення конституційних прав, незаконне позбавлення права власності, гарантоване ст.41 Конституції України, яке призвело до погіршення рівня життя відповідно до ст.48 Конституції України, ним в установленому порядку доведено не було, ніяких належних та допустимих доказів на підтвердження цього до суду надано не було. Сам факт незаконного продажу з прилюдних торгів житлового будинку №22 по вул.Чернишевського в м.Пологи Запорізької області, на який посилається позивач [PERSON], не може належним чином підтвердити вказані обставини. Твердження позивача [PERSON] в ході судового засідання про його звернення до лікарні та наявність у нього захворювання, викликаного вказаними незаконними діями державних органів, є безпідставними, оскільки згідно наданої до суду копії його амбулаторної картки, він дійсно звертався до Пологівської ЦРЛ з приводу стану свого здоровя, однак вказані звернення мали місце лише у 2002 році, при цьому захворювання, яке за його твердженням викликано вказаними незаконними діями державних органів, було діагностовано у нього також у 2002 році, тоді як незаконні дії державних органів, якими позивачу [PERSON] було спричинено моральну шкоду, були вчинені аж у 2004 році. Втрата вартості житлового будинку №22 по вул.Чернишевського в м.Пологи Запорізької області та інших будівель і споруд, розташованих за вказаної адресою, викликаного за твердження позивача [PERSON] його неналежним зберіганням за період з 2001 року по 2009 рік, є фактично матеріальними збитками, які підлягають відшкодуванню у встановленому порядку у випадку їх доведення. При цьому згідно акту опису й арешту майна АА №008451 від 10.05.2002 року, складеного державним виконавцем Дояр Є.В., було описано і накладено арешт на житловий будинок по вул.Чернишевського, 22, м.Пологи, який було передано на зберігання представнику стягувача співробітнику Пологівського відділення №3006 ВАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON], а не державним органам, які є відповідачами у справі, тому зазначені державні органи не несуть відповідальності за належне зберігання вказаного майна. Крім того, позивачем [PERSON] було відчуженого житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: м.Пологи Запорізької області вул.Чернишевського, 22, згідно договору купівлі-продажу від 16.07.2009 року. Позивач [PERSON] просить відшкодувати йому 50000грн. за рахунок держави в якості спричиненої йому моральної шкоди, однак він нічим не обґрунтовує розмір вказаної суми, не наводить ніяких міркувань щодо її визначення. Відповідно до ст.23 ч.3 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] не довів наявність підстав для відшкодування грошовими коштами завданої йому незаконними діями державних органів моральної шкоди, враховуючи обставини справи,

Outcome: dismissed