Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

В листопаді 2012 року ГУПФУ в Миколаївській області звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просило стягнути з відповідача на користь Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області кошти в розмірі 115827,80 грн., які були витрачені на навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] за направленням Головного управління ПФУ в Миколаївській області навчалася в Національному авіаційному університеті з вересня 2007 року по червень 2012 року за напрямом «Компютерна інженерія» та спеціальністю «Компютерні системи та мережі». Відповідно до вимог діючого законодавства відповідачка зобовязана відпрацювати за направленням в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Але [PERSON] не виконала умови діючого законодавча та укладеного договору на навчання, в звязку з чим нанесла позивачу збитки в розмірі 115827,80 грн., які були витрачені на її навчання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області в судове засідання не зявився, позов ГУПФУ в Миколаївській області підтримав, просив задовольнити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 12 червня 2007 [PERSON] було направлено на навчання до Національного авіаційного університету по спеціальності (спеціалізації) «Компютерна інженерія» на денну форму навчання, де відповідачка навчалась з вересня 2007 року по червень 2012 року (а.с.10). Відповідно до ч. 2 статті 52 Закону України «Про освіту» випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобовязані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На виконання зазначеної норми Закону був розроблений «Поряд, працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка як здійснювалась за державним замовленням», затверджений постановою Кабінету Міністр України від 22.08.1996 р. № 992. Відповідно до п. 4 Порядку, керівники вищих навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду. Згідно з угодою випускник зобов'язаний глибоко оволодіти всіма видами професійної діяльності передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою та відпрацювати\~ у замовника не менше трьох років, а вищий навчальний заклад забезпечити відповідну якість та рівень підготовки фахівця з вищою освітою (п.6 Порядку). 31 серпня 2007 року за № 52 між Університетом та [PERSON].М. був укладений договір про надання освітніх послуг, а саме - про підготовку фахівця освітньо- кваліфікаційного рівня «бакалавр» за спеціальністю 7/8.091501 «Компютерна інженерія (а.с. 8). Згідно умов Договору Університет зобовязується надати відповідачу освітні послуги на рівні державних стандартів освіти на умовах чинного законодавства та працевлаштувати студента відповідно до спеціальності та кваліфікації в системі Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Крім того, відповідач зобовязаний після завершення навчання в Університеті прибути до головного управління УПФУ Миколаївській області для працевлаштування та відпрацювати в системі Пенсійного фонду України не менше 3-х років. Порушуючи умови Договору та Порядку, [PERSON] не прибула до головного управління ПФУ в Миколаївській області, не надала доказів отримання диплому про повну вищу освіту та доказів наявності поважних причин, за яких допускається розірвання Договору. 22 серпня 2012 року листом Головного управління УПФУ в Миколаївській області батько відповідача був повідомлений про можливість вирішення питання про стягнення відповідачки коштів, витрачених на навчання, в судовому порядку. [PERSON] не зверталась до Головного управління УПФУ в Миколаївській області за вирішенням питання відносно виконання умов договору або його розірвання. Згідно довідки Національного авіаційного університету від 06 вересня 2012 року №. 2750/04 сума витрат на одного студента, який навчається за державним замовленням\~ 2008-2012 роках, становить 115827,80 грн. (а.с.12). Відповіддю Національного авіаційного університету від 10.10.2012 року № 240/01- 03-ВКД підтверджено, що [PERSON] одержала диплом магістра державного зразка КВ №41873320 та додаток до диплома про вищу освіту 12 ВА № 228635 (наказ ректора про випуск від 31.05.2012 № 1013/ст). Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконала умови договору, а саме 13.06.2012 року отримала посвідчення № 1502 про направлення її на роботу до ГУ УПФУ в Миколаївській області, але до нього не звернулось, договір не розривала, в звязку з чим, позов підлягає повному задоволенню. В порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved