Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору № KTXRFB10025941 від 14.07.2007 року [PERSON] 14.07.2007 року отримала кредит у розмірі 2745,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 19.03.2013 року має заборгованість в розмірі 26674,01 грн., яка складається з: 2148,97 грн.- заборгованість за кредитом, 10\~058,11 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 775,79 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом, 11944,76 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до п.1.5.20 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.- штаф (фіксована частина), 1246,38 грн.- штраф (процентна складова). Просять стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 26674,01 грн. за кредитним договором № KTXRFB10025941 від 14.07.2007 року, а також судові витрати у розмірі 266,74 грн. судовий збір. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позові. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що у 2007 році вона дійсно укладала з позивачем кредитний договір. На даний момент вона не працює, на обліку в Дружківському міському центрі зайнятості не перебуває, допомогу по безробіттю не отримує. Ніякого майна не має. Мешкає разом сином в його будинку. Син є інвалідом 2-ої групи з дитинства, і навчається в Краматорському професійному торгово-кулінарному ліцеї. Дохід їхньої родини складається зі стипендії сина в розмірі 275 грн., та з його соціальної пенсії в розмірі 894 грн., яка призначена йому з 17.05.2013 року по інвалідності. Батько сина ніякої допомоги на його утримання не надавав і не надає, аліменти не сплачував, хоча має таку можливість оскільки працює в Росії. Її батьки померли, і тому їй не має до кого звернутися за допомогою. Просить суд, з урахуванням її матеріального положення, зменшити розмір нарахованої по кредиту неустойки. Суд дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Суд встановив, що між ЗАТ Приватбанк та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № KTXRFB10025941 від 14.07.2007р., відповідно до якого, Банк надав відповідачу строковий кредит в сумі 2745,20 грн. на строк 18 місяців з 14.07.2007р по 14.01.2009р. включно, з умовами сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,42 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 82,36 грн. в обмін за зобовязання відповідача з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки(а.с.3). Відповідач зобовязаний погашати заборгованість щомісячно в період сплати, за який приймається період з 20 по 25 число кожного місяця у сумі 241,12 грн., яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії та інше. Відповідач був ознайомлений і погодився з умовами кредитування, які були надані йому в письмовій формі. Відповідно до п.п.3.2.2, 3.2.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (далі- Умов) позичальник зобовязується погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, та сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви, умов та тарифів. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту. Відповідно до п.5.1 Умов при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань передбачених заявою т п.п.3.2.2,3.2.3 даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Згідно п.5.3 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань передбачених договором більш наж 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Згідно п. 5.4 Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбачених п.п. 5.1,5.2,5.3 Умов, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання повинне бути виконане позичальником. Відповідно до п. 5.5 Умов терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки- пені, штрафів за даним договором встановлюється тривалістю 5 років. (а.с. 28-32). Суд встановив, що відповідач [PERSON] не виконувала належним чином умови кредитного договору щодо погашення кредиту і відсотків за ним, у звязку з чим, станом на 19.03.2013 року має заборгованість 26\~674,01 грн., де заборгованість за кредитом- 2148,97 грн., заборгованість за відсотками 10\~058,11 грн., заборгованість з комісії- 775,79 грн., заборгованість з пені- 11944,76 грн., штраф (фіксована частина)- 500,00 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості)- 1246,38 грн. (а.с.3). В судовому засіданні перевірений розрахунок заборгованості за кредитним договором, суд вважає даний розрахунок правильним. Відповідач суму заборгованості не оспорює, а просить зменшити розмір неустойки. Відповідно до ч. 3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд встановив, що відповідач на даний момент не працює, на обліку в Дружківському міському центрі зайнятості не перебуває, допомогу по безробіттю не отримує. Ніякого майна не має. Мешкає разом сином в його будинку. Син є інвалідом 2-ої групи з дитинства,і навчається в Краматорському професійному ліцеї. Дохід їхньої родини складається зі стипендії сина в розмірі 275 грн., та з його соціальної пенсії в розмірі 894 грн., яка призначена йому з 17.05.2013 року по інвалідності, що підтверджується довідками з Пенсійного фонду, МСЕК, про доходи, копією трудової книжки (а.с.32 - 54). Тому з урахуванням тяжкого матеріального становища відповідача, і того, що розмір отриманого відповідачем кредиту, значно менший ніж нарахована неустойка, суд вважає, що розмір заборгованості з пені, яка підлягає стягненню, можливо зменшити з 11\~944,76 грн. до 2500 грн. Оскільки відповідач не здійснює оплату кредиту в добровільному порядку, суд вважає стягнути з відповідача в примусовому порядку заборгованість в загальній сумі 15\~482,87 грн. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача штрафу в сумі 500 грн. та 1246,38 грн., які передбачені п. 5.3 кредитного договору, то суд вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню. За порушення позичальником строків виконання зобовязання за кредитним договором Банком одночасно нараховано пеню та штраф, при цьому останній нараховано, в тому числі, й на суму пені. Отже банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно - правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial