Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-21 00:00:00

В березні 2013 року позивачка [PERSON] звернулась з позовною вимогою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області 04 вересня 2007 року, актовий запис №62. Від вказаного шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились з квітня 2012 року. Тому, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] (дошлюбне прізвище Михайлова) та [PERSON], зареєстрований 04 вересня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №62. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Просила її шлюб з відповідачем розірвати, так як відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно в зв"язку з відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги . Також позивачка просила відновити її дошлюбне прізвище "Михайлова". Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі, просить шлюб розірвати, на примирення не згодний, майновий спір не вирішено. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №62. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з червня 2012 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає відновити дошлюбне прізвище "Михайлова", що підтверджується її письмовою заявою. Спір по розділу майна не врегульовано. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 114,70 грн. на користь позивачки [PERSON]. На підставі ст. 105 ч.3,110,112,113,115,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved