Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому прохала: 1. Розірвати шлюб між сторонами. 2. Здійснити поділ майна подружжя, відступивши від засади рівності часток, та присудити їй в натурі легковий автомобіль Chevrolet Aveoреєстраційний № ВА 7919АВ вартістю 52\~810 грн., відповідачеві присудити телевізор Samsungдіагональ 21?, телевізор Samsungдіагональ 42?, пральну машину LG, пилосос Orion, кондиціонер Samsung, випрямлювач для волосся Rowenta, епілятор Philips, блендер Kenwood, хлібопіч Kenwood, компютер у комплекті з акустичною системою, принтером, сканером; мікрохвильову піч, міксер, холодильник Атлант, телевізор Grundig, DVD-програвач, мякий куточок з кріслом, кухонний куточок, матрац ортопедичний на загальну суму 28\~314 грн. Своє прохання мотивує тим, що 17 серпня 1996 р. вони уклали шлюб. 02 січня 1999 р. у них народилася дочка [PERSON]. 16 липня 2007 р. їхній шлюб було розірвано за рішенням Олександрійського міськрайонного суду, про що було зроблено актовий запис № 245. 30 листопада 2007 року вона повторно зареєструвала шлюб з відповідачем. Але стосунки після укладення шлюбу не складаються, вони остаточно перестали знаходити спільну мову, втратили почуття любові. Останнім часом відповідач почав виносити з квартири спільне майно та витрачати його на шкоду сім'ї. Він застосував до неї фізичне насильство. Почуття поваги один до одного остаточно втрачені, усі подружні стосунки між ними фактично припинені. Від обовязку піклуватися про належну побудову сімейних відносин, відповідати за свою поведінку в родині відповідач ухиляється. Його поведінка робить подальше спільне життя подружжя неможливим. Збереження шлюбу з ним суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дочки. Усі її звернення щодо поділу належного їм майна за взаємною згодою відповідач залишив без уваги, ділити майно у добровільному порядку не бажає. Протягом останніх років спільного життя відповідач припинив дбати про матеріальне забезпечення сім'ї, почав приховувати від родини спільне майно (грошові кошти), які витрачає лише на себе. Крім того відповідач неодноразово привласнював спільне майно подружжя та витрачав його на шкоду інтересам сімї. З квітня 2009 р. не сплачує на її користь аліменти, які присудженні рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 05 березня 2007 р. на утримання їхньої дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача. Внаслідок чого на день звернення до суду з позовом заборгованість за аліментами становить 11\~670 грн. 74 коп. Позивач працює у товаристві з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма Атісна посаді менеджера-логіста, де розмір її заробітку становить 1214 грн. 64 коп. на місяць. Що не дозволяє їй самостійно забезпечувати потреби спільної дочки. Таким чином розмір аліментів, які повинен сплачувати, але не сплачує відповідач на утримання дочки, недостатній для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування. Тому вона і прохає відступити від рівності часток подружжя в спільному майні. В ході розгляду справи позивач та її представник пояснили, що автомобіль прохають виділити позивачеві, щоб вона могла його продати та придбати собі з дитиною житло, оскільки відповідач намагається виселити їх з квартири. Позивач розповіла також, що після першого розлучення вона з березня до вересня 2007 р. працювала в м. Сан-Петербург. До повторного одруження вони спільне господарство не вели, диван і шафу в цей період вона придбала за свої кошти. Швейної машинки у них не було. Їй сестра давала коробку з-під цієї машинки і вона в ній винесла дитячі речі. У них є фотоапарат Олімпус, радіотелефону Samsungне було і немає. Відповідачеві автомобіль не потрібний, оскільки його на роботу в селище Петрове возять на службовому автобусі. В своїх уточнених вимогах позивач прохає: розірвати шлюб, виділити їй легковий автомобіль Chevrolet Aveoреєстраційний № ВА 7919АВ вартістю 30 000 грн., відповідачеві виділити телевізор Samsungдіагональ 42? (5000 грн.), телевізор Samsungдіагональ 21? (2000 грн.), пральну машину LG(2000 грн.), пилосос Orion(250 грн.), кондиціонер Samsung(2000 грн.), випрямлювач для волосся Rowenta(920 грн.), епілятор Philips(990 грн.), блендер Kenwood(900 грн.), хлібопіч Kenwood(1300 грн.), компютер у комплекті з акустичною системою, принтером, сканером (2500 грн.); мікрохвильову піч (200 грн.), міксер (150 грн.), холодильник Атлант(1000 грн.), телевізор Grundig(800 грн.), DVD-програвач (500 грн.), мякий куточок з кріслом (700 грн.), кухонний куточок (500 грн.), матрац ортопедичний (2000 грн.), туалетний столик (400 грн.), фотокамеру Olimpus(1100 грн.), телевізор Grundig(800 грн.). Диван Венеціяблакитного кольору (3000 грн.) та шафу-купе довжиною 2,4 м (3300 грн.) залишити у її особистій приватній власності, як майно, набуте нею до шлюбу. Відповідач та його представник позов визнали частково. Відповідач погодився на розірвання шлюбу та поділ майна за погодженими сторонами цінами, які зазначені в позовних вимогах позивача. В своїх уточнених зустрічних вимогах прохає виділити йому спірний автомобіль, телевізор Samsungдіагональ 42?, кондиціонер Samsung, мякий куточок з кріслом. Своє прохання мотивує тим, що він працює в селищі Петрове і йому необхідно використовувати свій транспорт. За придбання автомобіля вони винні його родичам 4600 доларів США. Кондиціонер встановлений в кімнаті, яку він займає. Інше майно, яке він прохає виділити собі, також знаходиться в його кімнаті. Прохає включити в розподіл шафу-купе та диван, оскільки вони купувалися за спільні кошти, швейну машинку, радіотелефон Samsung. Пояснив, що він не ухилявся від утримання сім'ї, про те, що з нього стягнули аліменти ще в 2007 р. він довідався лише в грудні 2011 р. і з того часу проводить необхідні платежі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до статей 60, 69-71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Статями 110 -112 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З наданих свідоцтв про реєстрацію актів цивільного стану вбачається, що сторони вперше одружилися 17 серпня 1996 року. 02 січня 1999 р. у них народилася донька Валерія. 16 липня 2007 р. було зареєстровано розірвання шлюбу. Вдруге шлюб між сторонами було зареєстровано 30 листопада 2007 р. В теперішній час між сторонами склалися неприязні відносини, вони втратили порозуміння, тому суд вважає, що вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо поділу спільного майна, то суд вважає, що воно підлягає поділу в кількості, яку зазначила позивач в уточнених вимогах. Радіотелефон Samsungта швейна машинка не можуть бути включені до розподілу, оскільки відповідач не довів їхню наявність. Диван Венеціята шафа-купе відповідно до наданих позивачем документів придбані нею 12 вересня та 9 листопада 2007 р. відповідно, тобто не в період шлюбу. Відповідач не спростував цього факту і не довів, що ці речі купувалися за спільні кошти сторін. Тому їх необхідно визнати особистою власністю позивача. Враховуючи те, що з позивачем залишається проживати малолітня дитина сторін і виділення всіх предметів побуту відповідачеві призведе до порушення її інтересів, а також те, що випрямлювачем волосся та епілятором користуються переважно жінки, що автомобіль являється неподільною річчю і ним користується на даний момент відповідач, суд вважає, що автомобіль вартістю 30\~000 грн. необхідно виділити відповідачеві. Також суд вважає, що на його користь можна виділити телевізор Grundig(800 грн.), оскільки у власності сторін є три телевізори. Інше майно на суму 24\~410 грн. необхідно виділити позивачеві. Оскільки неможливо поділити майно в ідеально рівних частках з відповідача на користь позивача необхідно стягнути компенсацію до ? вартості майна: (30\~800 грн. + 24\~410 грн.) : 2 24\~410 грн. = 3195 грн. Підстав для відступу від рівності часток подружжя в спільному майні суд не вбачає, оскільки на даний час не доведено, що відповідач умисно ухилявся від сплати присуджених аліментів. В звязку з задоволенням вимог про розірвання шлюбу з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 94 грн. 10 коп. сплаченого нею судового збору. В задоволенні вимог про виділення автомобіля позивачеві відмовлено, тому сплачений нею судовий збір відшкодуванню не підлягає. Відповідачем сплачено 214 грн. 80 коп. Його вимоги задовольняються, тому позивач повинна відшкодувати йому ці витрати. Шляхом заліку однорідних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3195 грн. + 94 грн. 10 коп. 214 грн. 80 коп. = 3074 грн. 30 коп.

Outcome: approved