Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, третя особа: ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ Одеської області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 квітня 2011 року старшим державним виконавцем ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ [PERSON] було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 25748331 та одночасно накладено арешт на все нерухоме майно боржника [PERSON], в т.ч. на житловий будинок № 5 по вул. Чкалова в селі Бритівка Білгород-Дністровського району Одеської області. Однак, позивач стверджує, що власником даного житлового будинку є не відповідач [PERSON], а вона на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 16.03.2012 року по справі № 1505/1870/2012, яка набрала законної сили 22.03.2012 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засіданні зявилась, позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи, ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ Одеської області, у судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 05 жовтня 2010 року Приморським районним судом м. Одеси була розглянута цивільна справа № 2-356/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. За результатами розгляду суд ухвалив рішення, яким частково задовольнив позов [PERSON], стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду 30 576,00 грн., моральну шкоду 5 000,00 грн. та судові витрати 2 452,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області рішення Приморського районною суду м. Одеси від «05»жовтня 2010 року по справі № 2-356/10 залишено без змін. В порядку ч. 1 ст. 223 ЦПК України рішення Приморського районного суду м. Одеси від «05»жовтня 2010 року по справі № 2-356/10 набрало законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 08 квітня 2011 року старшим державним виконавцем ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ [PERSON] було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 25748331 та одночасно накладено арешт на все нерухоме майно боржника [PERSON], в т.ч. на житловий будинок № 5 по вул. Чкалова в с. Бритівка Білгород-Дністровського району Одеської області. Однак, вказаний житловий будинок належить позивачу на праві приватної власності відповідно до ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 16.03.2012 року по справі № 1505/1870/2012, яка набрала законної сили 22.03.2012 року. Позивач вказує, що після звернення до БТІ для реєстрації права власності, їй повідомили, що для реєстрації необхідно надати витяг з реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про зняття з нього арешту. З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, третя особа: ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ Одеської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved