Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до Кілійського районного суду із позовом про встановлення належності житлового будинку спадкодавцям та визнання за ним права власності на спадщину. Позивач, який подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в позовній заяві зазначає , що житловий будинок, розташований по вул. Гагаріна, 231 в м. Кілія Одеської області був збудований в 1963 році його батьками [PERSON] та [PERSON] та належав їм на праві спільної власності подружжя. Після смерті матері [PERSON], яка померла 17 січня 1983 року, відкрилася спадщина , яка складається з ? частки житлового будинку, яку фактично прийняв він та його батько , постійно проживаючи разом зі спадкодавцем, але свої права на спадщини не оформили належним чином. Батько [PERSON] помер 22 травня 2007 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? часток житлового будинку а також земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Для прийняття спадщини позивач звернувся до державної нотаріальної контори де отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. В оформленні свідоцтва на житловий будинок йому відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу про права спадкодавців та державної реєстрації цих прав. Представник відповідача Кілійської міської ради , належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не прибув, надав заяву про згоду з позовом та розгляд справи без його участі. Дослідивши надані докази та розглянувши позовну заяву в межах позовних вимог, суд вважає позов таким , що підлягає задоволенню. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25 жовтня 1962 року. Згідно довідки виконкому Кілійської міської ради житловий будинок по вул. Гагаріна, 231 в м. Кілія відносився до категорії колгоспних дворів, членами якого станом на 16.04.1991 року були [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. Згідно технічного паспорту ,право власності на житловий будинок по вул. Гагаріна, 231 в м. Кілія, збудованого в 1963 році не зареєстроване. Згідно свідоцтва про смерть , [PERSON] померла 17 січня 1983 року, [PERSON] помер 22 травня 2007 року. Згідно повідомлення Кілійської районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], яка померла 17 січня 1983 року, спадкова справа не заводилась, в передбачений законом термін до нотаріальної контори ніхто не звертався. Після смерті [PERSON], який помер 22 травня 2007 року спадкова справа заведена за заявою [PERSON], якому видане свідоцтво про право на земельну ділянку. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 лютого 2008 року спадкоємцем майна [PERSON] який помер 22 травня 2007 року є його син [PERSON]. Свідоцтво видане на спадщину, яка складається з земельної ділянки розміром 2,83 га. Відповідно до ст. 120 ЦК України ( в ред. 1963 року , що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності ( ст. 112 ЦК, відповідно до якої майно може належати на праві спільної власності двом або кільком громадянам.) , тобто без визначення часток. Відповідно д ч.1 , 2 ст. 123 ЦК України ( 1963 року) доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору ( виділ ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцям повинна вирішуватись в судовому порядку. Стосовно порядку спадкування Пленум Верховного Суду України у Постанові № 4 від 24.06.1983 року розяснив , що в разі смерті члена колгоспного двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Оскільки член колгоспного двору [PERSON] померла 17 січня 1983 року, після її смерті спадщина не відкривалась , в звязку з чим власниками колгоспного двору були [PERSON] , який помер 22.05.2007 року, та позивач [PERSON] , які станом на 16.04.1991 року були членами колгоспного двору. Встановлено також, що після смерті [PERSON] , який помер 22 травня 2007 року відкрилася спадщина , яка складається з ? частки житлового будинку, який являвся майном колгоспного двору. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261- 1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги, який відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину, але отримати свідоцтво на спадковий будинок не має можливості через відсутність реєстрації права власності спадкодавця. Таким чином, судом встановлено наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved