Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обгрунтовує тим, що з 16 січня 2009 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу спільних дітей не має. Оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, перебувати з відповідачем в шлюбі позивач не бажає, тому просить шлюб розірвати. В період шлюбу 29.11.2011 року за спільні сімейні кошти була придбана двохкімнатна квартира №52 в будинку №6 по пров. лікаря [PERSON] в м.Суми. Майно, набуте подружжям під час шлюбу, наежить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Оскільки частки майна дружини та чоловіка є рівними, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на ? частину квартири №52 в будинку №6 по пров. лікаря [PERSON] в м.Суми. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали з зазначених підстав, додатково пояснивши, що кошти для придбання квартири їм допомагали збирати її родичі, родичі [PERSON] та спільні знайомі, але ніяких розписок, як зі сторони її родичів та знайомих, так і зі сторони відповідача не складалось. В судовому засіданні 08.10.2012 року позивач [PERSON] пояснила, що 28000грн. їй передавала [PERSON] для придбання квартири (ці кошти [PERSON] отримала в кредит в банку), 70000грн. передавала [PERSON] з тих коштів, що були вдома. Оскілки вони проживали разом в одній квартирі з матірю відповідача [PERSON], вона не може зазначити, чи це були саме кошти [PERSON], чи це можливо були кошти [PERSON] Крім того, 16.11.2011 року 20000грн. дала рідна тітка [PERSON], 1000 доларів США дала двоюрідна сестра Бересток, 300 доларів передала сусідка батька, 10000грн. батько позичав у свого співробітника, 900 євро, 1300 доларів США та 30000грн. передавав їй батько (на суму близько 30000грн. батько брав кредит в банку). 5000 доларів США їм передав [PERSON] в листопаді 2011 року. В судовому засіданні відповідач, представник відповідача визнав позовні вимоги в частині розірвання шлюбу. Щодо визнання за позивачем права власності на ? частину квартири заперечували, зазначивши, що квартира не є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а була придбана за кошти, які [PERSON] отримав в борг від матері, що підтверджується відповідною розпискою. Кошти в сумі 10000 доларів США матері передав [PERSON], який працює в Уренгої. Мати в присутності позивачки позичила йому 25000 доларів США для придбання квартири. Для попередньої оплати продавцю кошти позивачу давала його мати. Батько [PERSON] ніяких коштів не передавав. Свідок [PERSON], який є співмешканцем сестри відповідача [PERSON], пояснив, що він був присутній, коли 24.11.2011 року мати [PERSON] [PERSON] передавала гроші відповідачу в сумі 12,5 тис. долл. США для придбання квартири. [PERSON] брала кошти в борг у [PERSON] Свідок [PERSON] мати відповідача, пояснила, що в листопаді 2011 року йшла розмова щодо квартири; вона назбирала частину коштів в сумі 70000грн. і 16.11.2011 року взяла в банку кредитні кошти в сумі 31000грн. 19 листопада 2011 року вона передала [PERSON] 100000грн. [PERSON] передав їй кошти в сумі 12,5 тис. долл. ([PERSON] привіз 10000долл. США з Півночі), а вона передала ці гроші сину. Її син [PERSON] написав їй розписку 24.11.2011 року на всю суму 25000 долл.США. З позичених сину коштів нічого не повернуто. Свідок [PERSON] знайомий [PERSON] пояснив, що мати [PERSON] брала в борг у [PERSON] 10000 долл.США і він при цьому був свідком, розписка була написана 20.11.2011 року. Ці кошти передавались для придбання квартири [PERSON] і [PERSON] Свідок [PERSON] давній знайомий [PERSON] пояснив, що [PERSON] звернувся до нього з проханням позичити кошти для придбання квартири. Він працював на Півночі, у нього були акції Газпрому, які він продав і ввіз в Україну 10000 долл.США. Він передав кошти в сумі 10000 долл.США [PERSON] 20.11.2011 року, була написана розписка. Свідок [PERSON], яка спільно проживає з [PERSON], пояснила, що [PERSON] передав кошти в сумі 10000 долл.США в позику [PERSON] Кошти передавались в її присутності та присутності [PERSON] [PERSON] говорив їй, що в них не недостатньо 10000долл.США для придбання квартири. [PERSON] знала про суму в 10000 долл.США. Свідок [PERSON] сестра [PERSON] пояснила, що 24.11.2011 року 12,5 тис. долл.США передавала мати [PERSON] [PERSON] При цьому була присутня і [PERSON] Її мати [PERSON] брала в кредит кошти, за які придбавалась квартира. [PERSON] давав кошти в сумі 10000 долл.США в борг її матері. Їй не відомо, чи передавались якісь кошти для придбання квартири родичами зі сторони [PERSON] Свідок [PERSON] батько позивача, суду пояснив, що кошти для придбання квартири збирали всі. Зокрема у нього було 20000грн, 20000грн. він позичив у сестри [PERSON] в Охтирці, племінниця [PERSON] дала 1000 доларів США, співробітник за місцем роботи позичив 10000грн., він брав кредит на суму 25000грн. Всі ці кошти передавав доньці для придбання квартири, кошти родичам та знайомим повертав сам. Також його зять [PERSON] їздив на Північ і привіз з [PERSON] 5000 доларів США. Чи давала кошти [PERSON] для придбання квартири йому невідомо. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, перевіривши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 січня 2009 року (а.с. 5). Від шлюбу дітей не мають. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, сторони спільного господарства не ведуть. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин суд вважає, що сімя існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. За час шлюбу 29 листопада 2011 року сторонами була придбана двохкімнатна квартира №52 в будинку №6 по пров. лікаря [PERSON] в м.Суми. Право власності на квартиру зареєстровано за [PERSON] Вартість квартири становила 187350грн., що в еквіваленті становить 23448,94 доларів США. Викладені обставини підтверджуються договором купівлі-продажу квартири від 29.11.2011 року (а.с.14), витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.11, 39-43). Відповідно до ст.ст. 60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно з ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідач заперечує проти визнання за позивачем права власності на ? частину квартири, зазначивши, що квартира придбана за кошти, які позичені в його матері, тому квартира не може бути обєктом права спільної сумісної власності подружжя, є боргові зобовязання подружжя. В обгрунтування заперечень відповідачем надана розписка від 24.11.2011 року, відповідно до якої його мати [PERSON] передала йому в позику 25000доларів США на придбання квартири (а.с.18). Як пояснювала свідок [PERSON] 12500 доларів США з зазначеної суми їй передав в позику [PERSON] згідно з розпискою від 20.11.2011 року (фактично було передано 12500доларів США, а в розписці вона зазначила 10000дол.США), а потім вона суму 12500 доларів США, отриманих від [PERSON], передає сину, а син 24.11.2011 року пише розписку на 25000 доларів США, включаючи і кошти, які вона раніше передавала [PERSON] - 100000грн. Згідно з ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Як вбачається з пояснень [PERSON] 20.11.2011 року чи після цієї дати вона передала своєму сину [PERSON] 12500 доларів США, а кошти в сумі 100000грн. [PERSON] передала [PERSON] 19.11.2011 року. Отже, 24.11.2011 року [PERSON] не передавала в позику своєму сину [PERSON] 25000 доларів США. Договір позики укладається саме в момент передачі грошей. Якщо [PERSON] передавала гроші в позику [PERSON] 19.11.2011 року, то в момент передачі коштів повинна була бути складена розписка на отримання коштів в позику [PERSON] чи [PERSON] в сумі 100000грн. Така розписка не складалась. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтверджували в судовому засіданні, що 24.11.2011 року [PERSON] передала [PERSON] 12500 доларів США в позику, але в розписці від 24.11.2011 року вони підтверджують своїми підписами, що [PERSON] передала [PERSON] 25000 доларів США. Отже, відомості, викладені в розписці від 24.11.2011 року, про передачу 24.11.2011 року 25000 долл.США від [PERSON] відповідачу [PERSON] не відповідають дійсності. Крім того, [PERSON] стверджує, що отримала від [PERSON] 12500 доларів США, а розписка була написана на 10000доларів США (а.с.17). Свідок [PERSON] зазначає, що надав кошти в борг [PERSON] в сумі 10000 доларів США. Дослідженими доказами не підтверджується, що квартира була придбана саме за кошти, які, як стверджує відповідач передавались йому його матірю в сумі 25000 доларів США 24.11.2011 року, оскільки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджували, що 24.11.2011 року передавались кошти в сумі 12500 доларів США, а розписка на іншу суму - 12500 доларів США , якщо такі кошти передавались відповідачу [PERSON], в момент передачі коштів не складалась. Дослідженими доказами підтверджуються пояснення [PERSON] щодо коштів, за які була придбана квартира. Так, [PERSON] стверджувала, що 16.11.2011 року вона отримала в банку 31000грн. як кредит. Ці кошти і свої кошти в сумі 70000грн., які вона зберігала вдома, 19.11.2011 року вона передала [PERSON], всього в сумі 100000грн. для внесення попередньої оплати. Як вбачається з розписки [PERSON] остання ще 17.11.2011 року отримала як задаток 10000 доларів США при оформленні документів для продажу квартири (а.с.31). Отже, показання свідка [PERSON] про передачу [PERSON] коштів в сумі 100000грн. 19.11.2011 року для внесення попередньої оплати спростовуються розпискою [PERSON] про отримання 17.11.2011 року 10000 долл.США. Розписка [PERSON] від 17 листопада 2011 року підтверджує, що [PERSON] передавала продавцю частину коштів за квартиру в сумі 10000 долл.США до 24.11.2011 року і ці кошти були у [PERSON] до 19.11.2011 року. При таких обставинах, суд визнає, що надана [PERSON] розписка від 24.11.2011 року, не підтверджує наявність боргових зобовязань сімї [PERSON] і [PERSON] в сумі 25000 долл.США перед [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. В судовому засіданні саме відповідач [PERSON] та його представник надали суду копію розписки та оригінал розписки (для огляду), а не [PERSON] та [PERSON] Отже, ці боргові документи (розписки) не знаходяться у осіб, які за доводами відповідача надавали кошти у [PERSON] та [PERSON], а передані безпосередньо [PERSON] Квартира була придбана за спільні кошти подружжя, в тому числі і за кошти, які вони отримали від своїх рідних та знайомих, квартира придбавалась для подружжя [PERSON]-[PERSON] [PERSON] відповідача [PERSON] та батько позивача [PERSON] отримували кредитні кошти, щоб допомогти [PERSON] та [PERSON] придбати спірну квартиру, що підтверджується договорами та довідка з банку (а.с.21-30, 35-36). Незалежно від джерела походження коштів ( заощадження сімї [PERSON]-[PERSON], кошти, отримані сторонами від інших осіб для придбання квартири) спірна квартира є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, як придбана в період шлюбу. Наявність боргових розписок не впливає на частки сторін в праві спільної сумісної власності на спірну квартиру. Отже, судом встановлено, що спірна квартира №52 в будинку №6 по пров. лікаря [PERSON] в м.Суми була набута сторонами за час шлюбу, частки сторін в спірній квартирі є рівними. З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири №52 в будинку №6 по пров. лікаря [PERSON] в м.Суми.

Outcome: approved