Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

У жовтні 2012 року позивачі звернулися до суду із позовною заявою, в якій просили суд визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком № 220 по вул.. Ватутіна в м. Миколаєві. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказували, що на підставі Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі № 2-920/1990 від 01.10.1990 року їй - [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1\\2 частина житлового будинку № 220 по вул.. Ватутіна, в м. Миколаєві, інша 1\\2 частина даного будинку належить співпозивачу по справі - [PERSON]. На даний час шлюб між ними розірвано. 22 липня 1988 року син позивачів, [PERSON], зареєстрував шлюб з відповідачем по даній справі - [PERSON], з 03.12.1988 року вона була зареєстрована в спірному житловому будинку. 16.07.2008 року шлюб між ними було розірвано, після чого відповідачка зібрала свої особисті речі та покинула будинок в якому була зареєстрована. На даний час відповідачка мешкає за адресою: будинок № 281/1 по вул.. Ольшанців, в м. Миколаєві. Посилаючись на те, що відповідачка не проживає в [INFO], понад шести місяців, має інше постійне місце проживання, позивачі просили позов задовольнити. В судовому засіданні позивачі позов підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач в суд не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином, не представила доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивачів ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення позивачів, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі № 2-920/1990 від 01.10.1990 року, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить А частина житлового будинку № 220 по вул.. Ватутіна, в м. Миколаєві, інша 1\\2 частина даного будинку належить співпозивачу по справі - [PERSON]. На даний час шлюб між ними розірвано. 22 липня 1988 року син позивачів, [PERSON], зареєстрував шлюб з відповідачем по даній справі - [PERSON], з 03.12.1988 року вона була зареєстрована в спірному житловому будинку. 16.07.2008 року шлюб між ними було розірвано, після чого відповідачка зібрала свої особисті речі та покинула будинок в якому була зареєстрована. На даний час відповідачка мешкає за адресою: будинок № 281/1 по вул.. Ольшанців, в м. Миколаєві. Факт не проживання відповідача у житловому приміщення - будинку № 220 по вул. Ватутіна, в м. Миколаєві, підтверджується актами про не проживання від 18.10.2009 року та 11.10.2012 року, зареєстровані в КП ДЄЗ «Океан» в присутності сусідів: [PERSON] та [PERSON] Таким чином вбачається, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору-судом. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ст. 107 Житлового Кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Таким чином, з огляду на те, що відповідач більше шести місяців відсутня в спірному будинку без поважних причин, має інше постійне місце проживання, перешкод, щодо входження до приміщення їй ніхто не чинив і не чинить, замки не змінювали, особистих речей відповідача також в даному житловому приміщенні не має, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved