Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Одеської міської ради в якій просить визнати за нею, [PERSON], право власності на нежитлове приміщення підвалу площею 48,8 кв.м., яке складається з коридору площею 5,4 кв. м., нежитлових приміщень площею 14,0 кв.м., 8,0 кв.м., 12,4 кв.м., 1,1 кв.м, 7,1 кв.м. і санвузлу площею 0,8 кв.м., розташоване в будинку № 12 по вул. Ковальській в м. Одесі. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона є власницею квартири № 4 по вул. Ковальська, м. Одеса. Під її квартирою розташоване спірне підвальне приміщення. Позивачка зазначає, що має бажання виділити в натурі спірне підвальне приміщення у звязку з чи неодноразово зверталася до Виконкому Одеської міської ради з приводу визнання за нею права власності на спірне нежитлове приміщення, проте посадові особи відповідача безпідставно відмовляли їй, чим порушили її права. Позивачка у судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі. У разі неявки у судове засідання представника відповідача просить ухвалити заочне рішення. Представник відповідача, Виконавчого комітету Одеської міської ради, у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], є власницею квартири загальною площею 60,9 кв. м., розташованої за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 16.05.2003 р. між нею та [PERSON] та посвідченого Першою одеською державною нотаріальною конторою. Право власності на вказану квартиру зареєстровано КП Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості28.05.2003 р. під № 783 в книзі 405пр-13. Під квартирою позивачки розташоване нежитлове приміщення підвалу площею 48,8 кв.м., яке складається з коридору площею 5,4 кв. м., нежитлових приміщень площею 14,0 кв.м., 8,0 кв.м., 12,4 кв.м., 1,1 кв.м, 7,1 кв.м. і санвузлу площею 0,8 кв.м. Згідно ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України власникам квартир у двох або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або в середині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України Про приватизацію державного житлового фондувласники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Положенням частини 2 статті 10 вказаного Закону дано офіційне тлумачення згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 02.03.2004 р. по справі № 4-рн/2004, відповідно до якого допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього, а питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на вчинення будь-яких дій стосовно допоміжних приміщень вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Таким чином усі співвласники квартир та інших приміщень у вказаному багатоквартирному будинку по вул. Ковальській, 12 в м. Одесі є власниками всіх допоміжних приміщень у будинку. Отже спірне нежитлове приміщення підвалу знаходиться у спільній сумісній власності усіх власників квартир зазначеного будинку. Позивачка бажає виділити у власність в натурі спірне підвальне приміщення. При цьому нею були отримані письмові згоди всіх співвласників будинку, що підтверджується заявами сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], завіреними дільницею № 2 КП ДЄЗ Центральне. Позивачка, користується спірним приміщеннями протягом тривалого часу зі згоди інших співвласників. Таким чином між співвласниками склався певний порядок користування всіма допоміжними приміщеннями будинку, відповідно до якого саме позивачка є користувачем спірного приміщеннями підвалу. Згідно ст. 370 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Таким чином наша з співвласниками угода щодо переходу у мою власність вказаного приміщення відповідає вимогам законодавства. Позивачка неодноразово зверталась до Виконкому Одеської міської ради з приводу визнання за нею права власності на спірне нежитлове приміщення, проте посадові особи відповідача безпідставно відмовляли їй. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право осорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що право власності позивача підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved