Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту належності земельних ділянок померлому та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, вказуючи на те, що 17 грудня 2008 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з земельної ділянки розміром 4,73 га, розташованої на території Калюжненської сільської ради Лебединського району, а також земельної ділянки площею 5,15 га, яка належала його дружині [PERSON], померлій 22.03.1999 року, що була передана їй у власність на підставі рішення Лебединської райдержадміністрації від 07.10.1996 року № 288, після смерті якої батько прийняв спадщину шляхом розпорядження майном померлої, але не переоформив та Державний акт на цю земельну ділянку не отримав. Спадкоємицею на це майно померлого згідно закону є позивачка, оскільки інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовилися на її користь. Але при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини, йому було відмовлено в оформленні документів, оскільки відсутні право установчі документи, а саме державні акти на право власності на земельні ділянки, що стверджує належність майна померлому. Тому вона звертається до суду і прохає суд встановити факт належності [PERSON], померлому 17 грудня 2008 року земельної ділянки розміром 4,73 га, переданої йому на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Калюжненської сільської ради від 17.11.2000 року, розташованої на території Калюжненської сільської ради Лебединського району та факт належності йому земельної ділянки площею 5,15 га, розташованої на території Калюжненської сільської ради Лебединського району як такої, що перейшла йому в порядку спадкування від померлої 22.03.1999 року [PERSON]. Визнати за нею право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився. В поданій суду заяві не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на спадкове майно, прохає прийняти рішення в його відсутності. Треті особи [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти задоволення вимог позивачки. На підставі ст..ст. 130 та 174 ЦПК України за згодою позивача , суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. ст. 325, 328, 392, ст. ст.1222, 1268 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні, 17 грудня 2008 року помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.6). 22 березня 1999 року померла [PERSON], що стверджується копією про смерть ( а.с.7) З копії свідоцтва про народження та копії свідоцтва про одруження ( а.с. 5) вбачається, що позивачка є рідною дочкою померлих. З довідки Калюжненської сільської ради Лебединського району № 634 від 18.12. 2012 року ( а.с. 31) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] згідно записам в погосподарських книгах проживали як подружжя. З копії сертифікату серії СМ № 0185229, виданого 20 листопада 1996 року на підставі рішення Лебединської райдержадміністрації від 07 жовтня 1996 року за № 288 ( а.с.8) вбачається,що [PERSON] належала земельна частка ( пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СТОВ ім.. Мічуріна розміром 5,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Сертифікат зареєстровано 22 листопада 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 229. З копії Державного акту СМ № 594, виданого Калюжненською сільською Радою 17.11.2000 року ( а.с.9) вбачається,що [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка розміром 4,73 га розташована на території Калюжненської сільської ради. З оголошення в газеті ( а.с. 10) вбачається, що Державний акт СМ № 594, виданий Калюжненською сільською Радою 17.11.2000 року [PERSON] вважається загубленим. З довідки відділу держкомзему у Лебединському районі про правовий статус земельної ділянки ( а.с. 29) вбачається, що померлий [PERSON] дійсно має у приватній власності на підставі Державного акту СМ № 594, земельну ділянку розміром 4,73 га розташовану на території Калюжненської сільської ради Лебединського району. Обмеження та сервітути на земельну ділянку відсутні. Вартість земельної ділянки станом на 2012 рік становить 97487 грн. З розрахунку вартості земельної частки ( паю) виданого відділу держкомзему у Лебединському районі ( а.с. 28) вбачається, що померла [PERSON] дійсно має у приватній власності на підставі Сертифікату СМ № 018547 від 20.11.1996 року земельну ділянку розміром 5,13 га розташовану на території Калюжненської сільської ради Лебединського району. Обмеження та сервітути на земельну ділянку відсутні. Вартість земельної ділянки станом на 2012 рік становить 59395 грн. З довідки Калюжненської сільської ради Лебединського району № 634 від 18.12.2012 року( а.с.31) вбачається, що [PERSON] яка померла 22.03. 1999 року до дня смерті проживала в [INFO]. Заповіт від її імені сільською радою не посвідчувався. З довідки Калюжненської сільської ради Лебединського району № 633 від 18.12.2012 року ( а.с.30) вбачається, що заповіт від імені [PERSON] сільською радою не посвідчувався. З довідки Михайлівської сільської ради Лебединського району № 257 від 05.04.2012 року( а.с.34) вбачається, що [PERSON] який помер 17.12. 2008 року до дня смерті проживав в [INFO]. З повідомлення Лебединської державної нотаріальної контори ( а.с.39-43) вбачається, що спадкові справи після смерті [PERSON], померлого 17.12.2008 року та померлої 22.03.1999 року [PERSON] не заводились. Від імені [PERSON] Михайлівською сільською радою посвідчувався заповіт 17.02.2001 року за реєстровим № 4. З копії заповіту від 17.02.2001 року за реєстровим № 4 вбачається, що [PERSON] заповідав належний йому грошовий вклад [PERSON] З досліджених в судовому засіданні заяв [PERSON] від 20.10.2012 року, ( а.с. 15), [PERSON] від 26.11. 2012 року ( а.с. 14), [PERSON] від 28.12.2012 року ( а.с. 44) вбачається, що останні відмовилися від своєї частки в спадщині, після смерті батька [PERSON] на користь своєї сестри [PERSON] Свідки [PERSON] та пушкар О.Є. ствердили суду, що знали подружжя [PERSON] та [PERSON], так як проживали в одному селі. Обоє вони працювали в колгоспі і отримали за життя земельні ділянки при розпаюванні. [PERSON] померла в 1999 році і після її смерті чоловік розпоряджався належним їй майном. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і такі, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved