Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

У лютому 2011 року [PERSON] міська рада звернулась до суду із вказаним позовом, який 07.04.2011 року було уточнено. Вобгрунтування позову зазначено, що гуртожиток по вул. Каховська, 26 є власністю територіальної громади м. Запоріжжя, знаходиться на обслуговуванні та в господарському віданні Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційне підприємство по обслуговуванню гуртожитків». У кімнаті 502 гуртожитку з 02.04.2004р. зареєстрована [PERSON] Перевірками встановлено, що з квітня 2009 року по теперішній час відповідачка у гуртожитку не проживає, про що за участю мешканців гуртожитку складено ряд актів. Із вказаного періоду її місце знаходження невідомо. Тому, оскільки відповідачка відсутня за місцем реєстрації понад 6 місяців, позивач просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування кімнатою №502 гуртожитку по вул.. Каховській, 26 у м. Запоріжжі, а також зобовязати Ленінський ВДВС Запорізького МУЮ звільнити кімнату від особистих речей відповідачки та передати речі під опис адміністрації КП «РЕПОГ» на відповідальне зберігання, зобовязати СГІРФО Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] міської ради за довіреністю підтримала позов та викладене в ньому з урахуванням уточненої позовної заяви, просила уточнений позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що [PERSON] поселилася у гуртожиток на законних підставах, проживає у гуртожитку, у кімнаті знаходяться її речі, оплачує надані їй комунальні послуги за весь час проживання у кімнаті 502 «б» гуртожитку. Факт користування спірним житлом підтверджується також тим, що відповідачка обслуговувалась за територіальністю в КУ «[PERSON] міська багатопрофільна клінічна лікарня №9». Періодично її відсутність за місцем реєстрації і проживання була повязана з тим, що вона перебувала у відпустці, тривалі проміжки часу доглядала хвору матір у м. Приморську Запорізької області, тобто була відсутня з поважних причин. При цьому її відсутність жодного разу не тривала 6 місяців і більше. Із зазначених підстав у задоволенні позову просить відмовити. Представники третіх осіб повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню у звязку з наступним. Згідно зі ст.ст. 29, 310 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання, а також має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до ст.10 ЦПК України розгляд і вирішення справ в порядку цивільного судочинства здійснюється на засадах змагальності та свободи сторін у наданні доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення. Судом встановлено, що кімната №502 гуртожитку по вул. Каховській, 26 у м. Запоріжжі є власністю територіальної громади м. Запоріжжя та знаходиться на обслуговуванні та господарському віданні КП «РЕПОГ», що підтверджується рішенням [PERSON] міської ради №113 від 25.03.2009р. З 02.03.2004р. відповідачка була зареєстрована у кімнаті 502 «б» (18 кв.м.) гуртожитку по вул. Каховська, 26 у м. Запоріжжя тимчасово до 02.03.2005р. Відповідно до договору №21-05 від 14.11.2005р., ВАТ «Запоріжжяобленерго» надало [PERSON] право на поселення і проживання за вказаною адресою, у звязку з чим тимчасова прописка була змінена на постійну. Згідно довідки КП «РЕПОГ», [PERSON] зареєстрована за цією адресою на теперішній час. На підтвердження того, що [PERSON] не проживає у кімнаті 502 «б» гуртожитку з 2009 року, позивач посилається на акти комісії КП «РЕПОГ» від 07.10.2009р., 20.01.2010р., 15.04.2010р., 22.11.2010р., 15.04.2009р., 07.04.2009р., 19.08.2010р.,20.10.2010р., 16.12.2010р., 21.01.2011р., 21.09.2010р., складених за участі мешканців гуртожитку, якими встановлено, що у кімнаті №502 «б» гуртожитку [PERSON] не проживає з квітня 2009 року, фактичне місце проживання [PERSON] не відомо. Проте, вказані акти про не проживання [PERSON] в зазначеному приміщенні складені у шаблонній формі, були підписані одними і тими ж особами завідуючим гуртожитком [PERSON], мешканкою кімнати №502 «а» [PERSON], мешканками гуртожитку [PERSON], [PERSON], ліфтером КП «РЕПОГ» [PERSON], не містять ніяких конкретних фактів, на підставі яких зроблено висновок, що відповідачі не проживають у жилому приміщенні. Акти складені без опитування інших сусідів відповідачів та без огляду житлового приміщення. В актах зазначено, що мешканці гуртожитку підтверджували, що [PERSON] не проживає в кім. 502 «б» з 01.04.2009р., однак хто саме це підтверджував, не вказано. Начальником КП «РЕПОГ», печаткою та штампом підприємства ці акти не завірені належним чином. [PERSON], яка мешкає постійно у кімнаті №502 «а» гуртожитку, вказує на те, що [PERSON] не мешкає у гуртожитку з травня 2008 року. Показання свідків не містять відомостей щодо точного періоду не проживання, причин не проживання у спірному жилому приміщенні, їх пояснення щодо періоду відсутності відповідачки за вказаною адресою є суперечливими. Доводи відповідачки, що в кімнаті знаходяться її речі, представником позивача, свідком [PERSON], не заперечувалися. Із матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи у суді і після винесення заочного рішення у справі позивач виставляє відповідачці рахунки на сплату житлово-комунальних послуг. Згідно наданих письмових доказів відповідачка оплачує надані їй комунальні послуги за весь час проживання у кімнаті 502 «б» гуртожитку. Факт користування відповідачкою спірним житлом підтверджується довідкою КУ «[PERSON] міська багатопрофільна клінічна лікарня №9», яка свідчить про обслуговування відповідачки за місцем реєстрації та проживання. Відповідачка не заперечувала, що періодично з поважних причин була відсутньою за місцем реєстрації і проживання, що повязане з тим, що вона перебувала у відпустці, тривалі проміжки часу доглядала хвору матір у м. Приморську Запорізької області, і на підтвердження цих обставин надала відповідні довідки. Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користуванням інакше ніж з підстав і в порядку визначеним законом. Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. [PERSON] набула права користування жилим приміщенням в установленому порядку, а тому слід виходити з того, що вона на законних підставах користується жилим приміщенням і відповідно до зазначених правових норм має обґрунтовану презумпцію своїх прав. Доводи позивача про відсутність [PERSON] у спірному жилому приміщенні з квітня 2009 року понад шість місяців підряд без поважних причин не підтверджені безспірними доказами, які позивач повинен був надати відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, а тому відсутні передбачені ст. 71 ЖК України підстави для задоволення позову. Питання про поворот виконання рішення підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 380 ЦПК України.

Outcome: dismissed