Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

В березні 2012 року Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у м. Києві звернувсь до суду з названим позовом, в якому вказував, що відповідно до умов Договору № 232 від 29 березня 2010 року, Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у м. Києві прийняв на себе зобовязання перерахувати Рівненському вищому професійному училищу Департаменту Державної служби охорони при ГУМВС України кошти за підготовку [PERSON] за професією охоронник для служби в УДСО при ГУМВС України у м. Києві, [PERSON] оволодіти всіма видами професійної діяльності, прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УДСО при ГУМВС України у м. Києві 3 липня 2010 року і відпрацювати мінімум 2 (два) роки. На виконання умов Договору відповідач пройшов навчання та був призначений на посаду міліціонера взводу з охорони обєктів батальйону міліції Оболонського району ВДСО УДСО при ГУМВС України у м. Києві. Грубо порушуючи взяті на себе зобовязання, 30 червня 2011року, [PERSON], подав рапорт на звільнення за власним бажанням. На підставі вищевикладеного, Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у м. Києві просить суд стягнути з [PERSON] на користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у м. Києві борг в сумі 8401 грн. 93 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] на виклик суду в судове засідання повторно не зявився, про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, докази чого знаходяться в матеріалах справи, заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав. Суд визнав наявних у справ матеріалів та доказів достатніми для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до умов Договору №232 від 29 березня 2010 року Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у м. Києві прийняв на себе зобовязання перерахувати Рівненському вищому професійному училищу Департаменту Державної служби охорони при ГУМВС України кошти за підготовку [PERSON] за професією охоронник для служби в УДСО при ГУМВС України у м. Києві, а [PERSON] відповідно - зобовязання оволодіти всіма видами професійної діяльності і прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УДСО при ГУМВС України у м. Києві 3 липня 2010 року та відпрацювати мінімум 2 (два) роки (а.с.2). На виконання умов Договору відповідач пройшов навчання та був призначений на посаду міліціонера взводу з охорони обєктів батальйону міліції Оболонського району ВДСО УДСО при ГУМВС України у м. Києві. Судом встановлено, 30 червня 2011року, [PERSON], подав рапорт на звільнення за власним бажанням (а.с.8). Наказом УДСО при ГУМВС України у м. Києві від 14 липня 2011 року №71 [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням. Згідно умов Договору №232 від 29 березня 2010 року, відповідач зобовязаний був відпрацювати мінімум 2 (два) роки. [PERSON] працював в УДСО при ГУМВС України (ВДСО Оболонський) з 03.07.2010 року по 14.07.2011 року, що становить 13 місяців. Невідпрацьований позивачем час, складає 11 місяців (а.с.6). Внаслідок невиконання умов вищезазначеного Договору, перед відповідачем за невідпрацьований час, утворилася заборгованість в сумі 8 401,93 грн. [PERSON] порушив умови вищевказаного Договору, передбачені 2.3, не відпрацювавши повністю відповідний термін. Відповідач не виконує умови Договору, передбачені п. 2.4., який вказує, що при неприбутті на роботу за призначенням або відмові стати до роботи відповідно до укладеного договору, відрахуванні з навчання за негативними мотивами, звільнення за власним бажанням до закінчення визначеного договором строку в установленому порядку відповідач зобовязаний компенсувати всі витрати, що здійснив позивач у звязку з виплатою грошового утримання за час навчання, проведення навчання та утримання відповідача в навчальному закладі. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про освіту» випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Вказані вимоги Закону відповідач виконав частково, зявившись на визначене місце роботи, однак не повністю відпрацювавши передбачений термін. Ст. 526 ЦК України, вказує, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст. 611 ЦК України. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Ст. 625 ЦК України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до довідки розрахунку вартості навчання відповідача в Рівненському вищому професійному училищі Департаменту Державної служби охорони при ГУМВС України вказані витрати складають 15 276 грн. 23 коп. (а.с.6). Оскільки, відповідач частково відпрацював визначений період, то проведено розрахунок щодо невідпрацьованого ним терміну, що складає 8 401 грн. 93 коп. (а.с.6). На день розгляду справи в суді, відповідач не погасив заборгованість, не провів компенсацію всіх витрат, повязаних з навчанням відповідача, передбачених за договором №232 від 29 березня 2010 року. Таким чином, враховуючи, що вимоги позивача обґрунтовані, базуються на законі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача вартість навчання за невідпрацьований період, що в перерахунку складає 8 401 грн. 93 коп. Відповідно до вимог ст. 88 ч. 1 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у сумі 214 гривень 60 копійок.

Outcome: approved