Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-27 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином - рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.30), однак повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надійшло, як не надійшло і заяви про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача - ПрАТ Лізинг інформаційних технологій в судове засідання не з`явилася, надіславши суду письмове клопотання від 05.02.2013 р. про розгляд справи за її відсутності, де також вказала, що в силу ч.1 ст.224 ЦПК України позивач не заперечує проти заочного розгляду справи й ухвалення у ній заочного рішення. З`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Як вбачається з наведених у позовній заяві обставин й поданих позивачем письмових доказів на підтвердження цих обставин (а.с.2 - 4, 17 - 19, 22 - 25), 10 квітня 2008 року між ТОВ Версія-Сістемс, яке діяло від імені ПрАТ (на той час - ЗАТ) Лізинг інформаційних технологій на підставі довіреності №08030607 від 06.03.2008 р., та відповідачем [PERSON] було укладено договір №08041010 Про отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT. Однак, в порушення взятих на себе договором зобовязань, зокрема пунктів 3.1, 5.4.2 вказаного договору, відповідач (Клієнт) неналежно виконував свої зобовязання щодо оплати позивачеві (Оператору) своєчасно та в повному обсязі коштів, передбаченим пакетом LeaseIT й договором, внаслідок чого в період з 01 квітня 2009 по 01 серпня 2012 року в нього ([PERSON]О.) утворилася перед позивачем заборгованість в сумі 9763 грн. 15 коп. (а всього в період з 10.04.2008 р. по 01.08.2012 р. відповідачем позивачу було сплачено лише 2109 грн. 03 коп.). Таким чином, вказана сума і підлягає до стягнення, що позивач підтвердив документально наданою ним суду копією структури грошових нарахувань та надходжень №2012072602 від 26.07.2012 р. (а.с.20, 21). Відповідно до ч.1 ст.509, ст.526, абз.1 ч.1 ст.530, ст.610, ч.ч.1 - 3 ст.612, ч.ч.1 - 3 ст.623 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з наведених норм закону, встановлених судом обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Позивач також документально підтвердив понесені ним судові витрати у виді сплаченого при предявленні позову судового збору в розмірі 220 грн. 40 коп. (а.с.1), тому вказані витрати підлягають до стягнення на його користь з відповідача.

Outcome: approved