Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, яким просила визнати за [PERSON] право власності на квартиру № 149 по Салтівському шосе в м. Харкові, визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири, як на майно, що було придбано під час шлюбу з [PERSON], визнати за нею право власності на 1/4 спірної квартири в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка, та загалом визнати за нею право власності на 3/4 частини спірної квартири, визнати за [PERSON] право власності на ? частину вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька. В обґрунтування позову посилалася на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбу із [PERSON], від подружнього життя народився син [PERSON]. В період шлюбу вона разом із чоловіком придбали в ЖБК «Сфера» трьохкімнатну квартиру № 149 в будинку № 250-а по Салтівському шосе у м. Харкові. 11.12.2001 року чоловік помер, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді частини квартири та спадкоємцями першої черги якого є вона та відповідач по справі. На підставі викладеного позивачка звернулася до суду із відповідями позовом. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, яким просив визнати за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині квартири № 149 в будинку № 250-а по Салтівському шосе у м. Харкові, визнати за ним право власності на 1/4 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. В обґрунтування позову посилався на те, що батько в період шлюбу придбав вищевказану квартиру, проте 11.12.2001 року він помер та відкрилася спадщина на квартиру, та він як спадкоємець першої черги має право на її частку в порядку спадкування за законом. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, проти позовних [PERSON] не заперечувала. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував, також підтримав свої позовні вимоги. Треті особи до судового засідання не зявилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, через канцелярію суду подали заяви про розгляду справи у їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, позов [PERSON] також підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки обєднання житлових кооперативів «Сфера» [PERSON], який помер 11.12.2001 року був володільцем квартири № 149 в будинку № 250-а по Салтівському шосе в м. Харкові та був зареєстрований за даною адресою з 21.07.1980 року по день смерті. Вартість квартири ним сплачено у 1991 році. Тобто [PERSON] у відповідності до ст. 15 Закону України „Про власність, що діяв на час виникнення спірних правовідносин набув права власності на квартиру № 149 в будинку № 250-а по Салтівському шосе у м. Харкові в ЖБК „Сфера як член житлово будівельного кооперативу, що повністю вніс пай за квартиру, надану у користування. Статтями 15, 17 Закону України від 7 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність», який діяв на час виникнення спірних правовідносин між сторонами передбачено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.08.1972 року та мешкали разом зі своїм сином [PERSON] за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, б 250-а ,кВ. 149. 11.12.2001 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ВЛ № 325192, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Згідно реєстрації [PERSON] з 21.07.1980 року прописана за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, б. 250-а, кв. 149. Згідно реєстрації [PERSON] з 24.05.1994 року прописаний за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, б. 250-а, кв. 149. Заповіту [PERSON] не залишив, а тому право на його спадщину одержують спадкоємці за законом. Саме [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями першої черги, що підтверджується вищевказаними документами. Після смерті [PERSON] його дружина та син не зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. З відповіді 12-ї Харківської Державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON] заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON], [PERSON] фактично прийняли спадщину після смерті батька та чоловіка [PERSON], так як протягом часу для прийняття спадщини продовжували проживати у квартирі, що підтверджується даними про їх реєстрацію за вказаною адресою. Майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Згідно ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і у тому випадку, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми чи з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до розяснень, що містяться в п.п „и п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 18 вересня 1987 року „ Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи (зі змінами і доповненнями) до повної сплати пайового внеску за квартиру суд вирішує питання про право власності на частку в паєнагромадженнях, а після завершення сплати про право на частку в праві власності на квартиру залежно від належної особі частки в паєнагромадженні. На підставі викладеного суд приходить до висновку що [PERSON] повинно належати 1/2 частина квартири на праві спільної сумісної власності подружжя та 1/4 в порядку спадкування після смерті чоловіка, а загалом 3/4 спірної квартири, тоді як [PERSON] повинно належати 1/4 спірної квартири в порядку спадкування за законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial