Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить встановити, що вона є рідною донькою [PERSON], померлої 04.10.2008 року, встановити факт сумісного проживання з померлою [PERSON] , визначити частки у праві спільної сумісної власності та визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В заяві зазначила, що після смерті матері відкрилась спадщина, однак оформити у встановленому законом порядку виявилось неможливим через розбіжності в написанні прізвища позивача, а саме : у свідоцтві про її народження як її прізвище, так і прізвище її батьків українською записано як «Приходько», у свідоцтві про смерть батьків їх прізвища українською зазначені як «[PERSON], однак у довідці Запорізького міського ВРАЦС прізвище позивача до реєстрації шлюбу зазначено українською як «Пріходько», а після реєстрації шлюбу «Спіріденко».У паспорті позивача прізвище зазначено українською як «Спириденко». Внаслідок допущених помилок при перекладі прізвищ на українську мову, позивач, як єдиний спадкоємець після смерті матері - [PERSON] не може прийняти спадщину у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Позивач та відповідач в судове засідання не зявились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи за їхньою відсутністю, позивач позов підтримав, представник відповідача позов визнав , не заперечує проти його задоволення, тому відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представники третьої особи : Восьмої державної нотаріальної контори м. Запоріжжя в судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на жило від 03.12.2001 року , виданого Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради , квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності матері позивача [PERSON] та сину позивача [PERSON], тобто кожному із співвласників належить по 1/2 частині квартири. 04 жовтня 2008 р. померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть І ЖС № 124236, виданим Запорізьким міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 8899. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] позивач по справі, інших спадкоємців не має, заповіт відсутній. З 2006 року позивач - [PERSON] і по день смерті матері мешкала разом з нею у спірній квартирі, оскільки матір була похилого віку й потребувала сторонньої допомоги та матеріальної підтримки. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS], однак оформити у встановленому законом порядку виявилось неможливим через розбіжності в написанні прізвища позивача, а саме : у свідоцтві про її народження як її прізвище, так і прізвище її батьків українською записано як «Приходько», у свідоцтві про смерть батьків їх прізвища українською зазначені як «[PERSON], однак у довідці Запорізького міського ВРАЦС прізвище позивача до реєстрації шлюбу зазначено українською як «Пріходько», а після реєстрації шлюбу «Спіріденко».У паспорті позивача прізвище зазначено українською як «Спириденко». Внаслідок допущених помилок при перекладі прізвищ на українську мову, позивач, як єдиний спадкоємець після смерті матері - [PERSON] не може прийняти спадщину у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS], у звязку з чим вимушена звернутися до суду. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець , який постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] з 2006 року і по момент смерті матері [PERSON] , дійсно проживала разом із померлою, тобто фактично прийняла спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно копії технічного паспорта на квартиру, спірна квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності матері позивача [PERSON] та сину позивача [PERSON], тобто кожному із співвласників належить по 1/2 частині квартири. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними , якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними , законом або рішенням суду. Факт родинних відносин підтверджується: копією свідоцтва про народження позивача (арк.спр.№14), копією довідки Запорізького міського ВРАЦС про реєстрацію шлюбу (арк.спр.№13), копією паспорта позивача (арк.спр.№12), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища (арк.спр.№16), копією про смерть [PERSON]С.(арк.спр.№17), копією технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] (арк.спр.№19-21). Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів , що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню

Outcome: approved