overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Позивач у березні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 1\~901,81 грн. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що Кредитного договору № 001-03138-160407 від 16.04.2007р. [PERSON] отримав кредит в сумі 1\~533,28 грн. зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 1\~901,81 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання у справі не зявилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 001-03138-160407 від 16.04.2007р. [PERSON] отримав кредит в сумі 1\~533,28 грн. зі сплатою відсотків за користування ним. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 10.02.2012 року за ним склала 1\~901,81 грн., у тому числі: заборгованість за сумою кредиту 1\~411,13 грн.; заборгованість за відсоткам 85,92 грн.; заборгованість за комісіями 404,76 грн. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України одною з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Позивачка в квітні 2012 року звернулася до суду з позовом, де вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2003 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами було розірвано 05.05.2010 року. На даний час сторони проживають окремо. Проте відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, не бере участі у його вихованні, тому позивачка змушена звернутися до суду. Просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 33% щомісячно до повноліття дитини. У судове засідання позивачка не зявилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду відгук на позов, в якому не заперечує проти задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2003 року. Згідно свідоцтва про народження у сторін народився син [PERSON], [INFO]. 05 травня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 135357. У відповідності зі ст. ст. 180, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати і надавати матеріальну допомогу на дитину, при цьому розмір аліментів за заявою платника або одержувача аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний доход, або частина доходу одержує в натурі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та необхідності стягнути з відповідача аліменти на сина у судовому порядку у розмірі ј грн. щомісяця, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини зобовязаний її матеріально утримувати. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 109,40 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

У березні 2012 року МКП Дніпропетровські міські теплові мережізвернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом про стягнення боргу по оплаті за теплопостачання посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Миру, 55/103, позивач надає їм житлово-комунальні послуги, а саме постачає у квартиру, де останні зареєстровані та мешкають, теплопостачання, але відповідачі систематично порушують свої зобовязання з оплати наданих послуг за встановленими тарифами, у звязку з чим заборгованість у період з 01.02.11р. по 01.02.2012р. склала 2 701 грн. 66 коп. З урахуванням викладеного просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги, та судові витрати, понесені позивачем у звязку з необхідністю звернення до суду з цим позовом. У судове засідання представник позивача не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце їх проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази, надані позивачем, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та мешкають у квартирі [ADDRESS]. Відповідачі свої зобовязання перед позивачем в частині оплати наданих ним послуг з теплопостачання не виконували належним чином, у звязку з чим виникла заборгованість за сплату наданих послуг у період з 01.02.11р. по 01.02.2012р. склала 2 701 грн. 66 коп. Відповідно до ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 214,00 грн. підлягає стягненню з відповідачів на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

У березні 2012 року МКП Дніпропетровські міські теплові мережізвернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом про стягнення боргу по оплаті за теплопостачання посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Миру, 12/343, позивач надає їм житлово-комунальні послуги, а саме постачає у квартиру, де останні зареєстровані та мешкають, теплопостачання, але відповідачі систематично порушують свої зобовязання з оплати наданих послуг за встановленими тарифами, у звязку з чим заборгованість у період з 01.01.07р. по 01.02.2012р. склала 4 414 грн. 58 коп. З урахуванням викладеного просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги, та судові витрати, понесені позивачем у звязку з необхідністю звернення до суду з цим позовом. У судове засідання представник позивача не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце їх проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази, надані позивачем, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та мешкають у квартирі [ADDRESS]. Відповідачі свої зобовязання перед позивачем в частині оплати наданих ним послуг з теплопостачання не виконували належним чином, у звязку з чим виникла заборгованість за сплату наданих послуг у період з 01.01.07р. по 01.02.12р. склала 4 414 грн. 58 коп. Відповідно до ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 214,00 грн. підлягаює стягненню з відповідачів на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

У березні 2012 року МКП Дніпропетровські міські теплові мережізвернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом про стягнення боргу по оплаті за теплопостачання посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Миру, 18/61, позивач надає їм житлово-комунальні послуги, а саме постачає у квартиру, де останні зареєстровані та мешкають, теплопостачання, але відповідачі систематично порушують свої зобовязання з оплати наданих послуг за встановленими тарифами, у звязку з чим заборгованість у період з 01.03.10р. по 01.02.2012р. склала 3 134 грн. 87 коп. З урахуванням викладеного просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги, та судові витрати, понесені позивачем у звязку з необхідністю звернення до суду з цим позовом. У судове засідання представник позивача не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце їх проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази, надані позивачем, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та мешкають у квартирі [ADDRESS]. Відповідачі свої зобовязання перед позивачем в частині оплати наданих ним послуг з теплопостачання не виконували належним чином, у звязку з чим виникла заборгованість за сплату наданих послуг у період з 01.03.10р. по 01.02.2012р. склала 3 134 грн. 87 коп. Відповідно до ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 214,00 грн. підлягає стягненню з відповідачів на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Позивач у березні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 1\~575,11 грн. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що відповідно до Кредитного договору № 001-33000-160307 від 16.03.2007р. [PERSON] отримала кредит у сумі 2\~875,00 грн. зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 1\~575,11 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, просив суд слухати справу без його участі, просив позов задоовльнити. Відповідачка в судові засідання у справі не зявлялася, про час і місце їх проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору 001-33000-160307 від 16.03.2007р. [PERSON] отримала кредит у сумі 2\~875,00 грн. зі сплатою відсотків за користування ним. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 10.02.2012 року за нею склала 1\~575,11 грн., у тому числі: заборгованість за сумою кредиту 781,03 грн.; заборгованість за відсоткам 20,44 грн.; заборгованість за комісіями 773,64 грн. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України одною з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Позивач 09.11.2009 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 5080,37 грн. При цьому посилається на те, що 20 березня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 26-08кКо\\Жт , за яким відповідач отримала кредит в сумі 2000 грн. під 0,1918% за кожен календарний день до 20.03.2010 року. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, відсоткам та покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд постановляє заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 березня 2008 року року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 26-08кКо\\Жт, за яким відповідач отримала кредит в сумі 2000 грн. під 0,1918% за кожен календарний день на термін до 20.03.2010 року. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає. За таких обставин утворився борг за кредитним договором, який становить 5080,37 грн., а саме: сума заборгованості по кредиту- 1980,25 грн., заборгованості по сплаті відсотків- 1892,16 грн, пені за несвоєчасне виконання зобов»язань- 1207,96 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За таких обставин суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

У квітні 2012 року [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з заявою про розірвання шлюбу. Посилаються на те, що спільне життя у них не склалось так, як у них різні погляди на сімейне життя. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у звязку з чим подальше збереження сімї вважають неможливим. У судовому засіданні представник одного з заявників та заявники заявлені вимоги підтримали, просили шлюб розірвати. Згідно з ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 липня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва від 18 липня 1998 року (а.с. 7); від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві 24 березня 2000 року (а.с. 8). 02 квітня 2012 року сторони уклали нотаріальний договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2409. Вищезазначеному договорі сторони визначили, що син після розірвання шлюбу буде проживати з матірю [PERSON], а також встановили порядок, умови та розмір аліментів, які [PERSON] буде сплачувати на утримання сина. У судовому засіданні заявники підтвердили, що вони проживають окремо з жовтня 2009 року, з того ж часу не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, примирення вважають неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. При укладенні шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище. При розгляді справи судом [PERSON] зазначила, що не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення заяви про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища [PERSON] на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Прокурор Врадіївського району звернувся до суду з позовом в інтересах Кумарівської сільської ради про визнання спадщини відумерлою, мотивуючи свої вимоги тим, що у померлого 09.12.1999 року [PERSON] залишилась земельна частка (пай) розміром 6,1 га вартістю 19501 грн., яка належала йому на праві приватної власності відповідно до сертифіката серії МК №0052268. Дана земельна ділянка знаходиться на території Кумарівської сільської ради. Посилаючись на вказане і на те, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, і спадкова справа не відкривалась, прокурор просить задовольнити його позовні вимоги. У судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх. Представник Кумарівської сільської ради в судове засідання не зявився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Від заінтересованої особи - представника відділу Держкомзему у Врадіївському районі надійшла заява, в якій вона не заперечувала проти визнання спадщини відумерлою, і просить розглядати справу в її відсутності. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти. [PERSON] помер 09.12.1999 року, що підтверджується записом акта про смерть №17 від 10.12.1999 року (а.с.7). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, відповідно до листа Кумарівської сільської ради (а.с.4). Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася. Відомості про інших спадкоємців до нотконтори не надходили (підтверджується довідкою Врадіївської державної нотаріальної контори від 02.03.2012 року №197/01-16). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 6,1 га., вартістю 19501 грн., яка знаходяться на території Кумарівської сільської ради та належала померлій на підставі сертифіката серії МК №0052268. Відповідно до ч.1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

Outcome: approved