Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] 03.10.2012 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 12.10.2002 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з чим нею подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Діти на даний час проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Посилаючись на наведені обставини та зазначивши, що відповідач добровільно не сплачує аліменти, допомоги на утримання дітей не надає, хоча неофіційно, на замовлення громадян займається встановленням кондиціонерів та супутникових антен, у звязку з чим має мінливий дохід, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення повноліття усіма дітьми. В судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги, подавши відповідну письмову заяву, і просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.10.2012 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач позов не визнав повністю, мотиви невизнання позову суду не повідомив та відповідних пояснень з цього приводу давати відмовився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є спільні діти: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], і це підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.7-8), у яких їх матірю вказано позивачку, а батьком - відповідача. На день звернення позивачки до суду позивачка з відповідачем спільно не проживають. При цьому їхні неповнолітні діти знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується поясненнями позивачки та довідкою виконкому Березанської селищної ради від 01.10.2012 року (а.с.12). Отже, між сторонами існують сімейні правовідносини, урегульовані Сімейним кодексом України ( ч.1. ст.2 СК ), та взаємні батьківські обовязки щодо утримання їх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття відповідно до вимог ст.180 СК України. За змістом положень ч.ч. 13 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, відповідно до встановлених обставин, враховуючи, що домовленості про утримання неповнолітніх дітей сторони не дійшли, позивачка сама несе весь тягар утримання їх спільних з відповідачем дітей, а відповідач свого обовязку по їх утриманні не виконує, чим порушує права і законні інтереси позивачки, суд вважає, що у позивачки є правові підстави вимагати стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд відповідно до ст.182 СК України враховує матеріальне становище дітей, які є неповнолітніми, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, що він є працездатною особою, на своєму утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має, та що інші утримання по виконавчим листам з відповідача не проводяться. Відповідно до ст.183 СК України суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача, як про це просить позивачка. Відповідно до викладеного, на підставі ст.ст. 121, 122, 180 183, 191 СК України,

Outcome: approved