Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 09.09.2008 року між [PERSON] та ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №CSHGG00000316, згідно якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 7210,0 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 09.09.2011 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати Позичальник зобов'язаний надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також інші виплати. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. У порушення умов Кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач [PERSON] зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості Позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за Кредитним договором відповідач станом на 02.02.2012 року має заборгованість в розмірі 20883,24 дол. США, яка складається: із заборгованості за кредитом - 7101,61 дол. США; заборгованості по процентах за користування кредитом - 2506,83 дол. США; заборгованості по комісії за користування кредитом - 673,56 дол. США; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 9576,98 дол. США, штраф (процентна складова) - 992,94 дол. США, штраф (фіксована частина) - 250 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 09.09.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] було укладено Договір іпотеки №CSHGG00000316, згідно умов якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, загальною площею 43,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачеві [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом зверенння стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про зверення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуваням процедури продажу, встановленої ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає право Іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про зверення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою Іпотекодержателя вправі винести рішення про виселень: - мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців Таким чином [PERSON] підлягає виселенню з квартири, розташованої за адресою: м Черкаси, [ADDRESS]. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в [PERSON]», громадяни [PERSON], іноземці та особи без громадянства реєстру ють свсч місце проживання. Наявність осіб, зареєстрованих у квартирі, на яку звертається стягнення, негативне відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 «Про свободу пересування та вільний вибір міця проживання в [PERSON] зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. А тому, просять в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № CSHGG00000316 від 09.09.2008 року в розмірі 20883,24 дол. США. - звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних йому для здійснення продажу. Виселити [PERSON], який зареєстрований та проживає в квартирі № 44, яка розташована за адресою: м. Черкаси, вул. Різдвяна, буд. 57, зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у м. Черкаси. Судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача. У судовому засіданні представник позивача, за довіреністю [PERSON], позовні вимоги підтримав, пояснивши, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим заборгованість постійно збільшується, а тому просив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру № 44, яка розташована в м. Черкаси по вул. Різдвяній, буд. 57, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі-продажу будь- яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних йому для здійснення продажу. Крім того, просив виселити відповідача [PERSON] з вказаної квартири, пояснивши, що позивач разом з вимогою про погашення заборгованості за Кредитним договором, попереджав відповідача [PERSON] про можливе виселення з квартири. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача - [PERSON], вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення частково, оскільки на підставі наявних у справі доказів об'єктивно встановлено наступне. 09.09.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір CSHGG00000316, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредитні кошти шляхом надання готівки через касу на строк з 09.09.2008 року по 09.09.2011 року включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 7210,0 дол. США на наступні цілі: у розмірі 7210,0 дол. США на капітальний ремонт, з них 7000,0 дол. США на капітальний ремонт, шляхом видачі готівки через касу, а також в розмірі 210,0 дол. США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, зі сплатою за користування кредитом 1,67%на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,0% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 5,04% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення податкового моніторингу, згідно п. 7.2 даного Договору. Періодом сплати є період з 25 по 31 число кожного місяця, (п. 7.2 (п. 8.1 Кредитного договору). Відповідно до п. 7.2 Кредитного договору щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 288,3 дол. США, згідно Графіку погашення кредиту (Додаток № 2 до Кредитного договору) для погашення заборгованості за Кредитним довго ром, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі, який зазначений у п. 8.4 Договору за кожний день прострочки. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезгаданої пені Банком не нараховуються. Відповідно до п. 8.4 Кредитного договору, при порушенні Позичальником зобов'язань із погашення кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше гривни. Відповідно до п. 5.3 Кредитного договору при порушенні Позичальником строків платижів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів. Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 09.09.2008 року укладено договір іпотеки № CSHGG00000316, відповідно до умов якого [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] та яка належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 1742 від 27.03.2007 року. Свої зобов'язання за Кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 7210,0 дол. США. В порушення умов Кредитного договору та ст. 526 ЦК України, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 02.02.2012 року має заборгованість перед банком в сумі 20883,24 дол. США, з яких: 7101,61 дол. США - заборгованість за кредитом; 2506,83 дол. США - заборгованість по процентах за користуванян кредитом; 673,56 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 9576,98 дол. США - пеня за несвоєчасність виконння зобов'язань за договором; 992,94 дол. США - штраф (процента складова); 250 грн. - штраф (фіксована частина), що підтверджується розрахунком заборгованості. Однак при визначенні суми заборгованості відповідача [PERSON], суд не погоджується з доводами позивача та враховує вимоги ст. 61 Конституції, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, А тому, враховуючи, що пеня та штрафи (фіксована частина та процентна складова) нараховані відповідачу [PERSON] за одні і ті ж порушення умов Кредитного договору, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем станом на 02.02.2012 року, з урахуванням вимог ст. 61 Конституції України, складає: 19858,98 дол. США, з яких: 7101,61 дол. США - заборгованість за кредитом; 2506,83 дол. США - заборгованість по процентах за користуванян кредитом; 673,56 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 9576,98 дол. США - пеня за несвоєчасність виконння зобов'язань за договором (тобто за виключенням штрафів). Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом зверенння стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 16.7.1 Договору іпотеки квартири від 09.09.2008 року Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань за Кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про зверення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуваням процедури продажу, встановленої ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Оскільки в судовому засіданні об'єктивно встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання повернути позику частинами перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за Кредитним договором № CSHGG00000316 від 09.09.2008 року не виконав, в зв'язку з чим станом на 02.02.2012 року має заборгованість за тілом кредиту, відсотками та пенею в сумі 19858,98 дол. США, що стверджується розрахунком заборгованості, то відповідно до п. 16.7.1 Договору іпотеки квартири від 09.09.2008 року ст. 33 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель, а саме ПАТ КБ «ПриватБанк» має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення на предмет іпотеки: квартиру, загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м. , яка розташована за адресою: [ADDRESS] та яка належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 1742 від 27.03.2007 року. При визначенні способу реалізації предмета іпотеки, суд вважає на необхідне встановити спосіб реалізації - шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних йому для здійснення продажу. Що стосується вимог позивача в частині виселення відповідача [PERSON] з квартири [ADDRESS], то вони до задоволення не підлягають, оскільки таке виселення, на думку суду, являється передчасним. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбаченого законом. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців. Разом з тим, ч. 1 цього Закону зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У частинах ч. 2 і 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» законодавець встановив певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Оскільки на час ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні виконання імперативно-диспозитивних приписів, встановлених ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК України, щодо примусового виселення за рішенням суду мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, на які здійснюється звернення як на предмет іпотеки, то такі позовні вимоги на цій стадії не можуть бути задоволені, оскільки на цей момент відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав та свобод іпотекодержателя або нового власника щодо звільнення таких житлових приміщень їх мешканцями в розумінні вимог ст. 3 ЦПК України щодо права особи для звернення до суду за захистом. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачений ним судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: 1586 грн. 67 коп. На підставі ст. 61 Конституції України, cm. ст. 526, 627, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial