Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

В лютому 2012 р. Прокурор Ленінського району м. Миколаєва звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради до [PERSON] про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 15.04.2010 [PERSON], перебуваючи на території асфальтобетонного заводу, не організував належним чином дотримання правил охорони праці і техніки безпеки при виконанні робіт підлеглими, не створив умов безпеки праці, в звязку з чим асфальтобетонник - варильник зазначеного заводу [PERSON], під час виконання вказівки відповідача, отримав травми та тілесні ушкодження. В період з 15.04.2010 р. по 05.05.2010 р. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні № 2 Миколаївської міської лікарні швидкої медичної допомоги. Згідно довідки бухгалтерії вартість лікування [PERSON] склала 3\~155 грн. 12 коп. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2011 року провадження у кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, було закрито. Посилаючись на викладене та відповідно до ст. 1206 ЦК України просив суд стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради кошти, витрачені Миколаївською міською лікарнею швидкої медичної допомоги на лікування потерпілого від злочину в сумі 3 155 грн. 12 коп. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Не заперечував проти відшкодування коштів, витрачених на лікування потерпілого від злочину, однак зазначав, що в звязку з тяжким матеріальним станом не має можливості сплатити всю суму одразу. В судове засідання представник Департаменту фінансів Миколаївської міської ради не зявився, повідомлявся судом належним чином. Від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 15.04.2010 р. [PERSON], перебуваючи на території асфальтобетонного заводу філії «Миколаївський ДЕУ» ДП «Миколаївський облавтодор», працюючи на посаді механіка зазначеного заводу, не організувавши належним чином дотримання правил охорони праці і техніки безпеки при виконанні робіт підлеглими, не створив умов безпеки праці у відповідноситі з діючим законодавством, не провівши цільовий інструктаж проведення зазначеного виду робіт, в усній формі дав вказівки на очищення накопичувача асфальтобетонної сумішіасфальтозмішуючої установки. Проведення вказаних робіт було доручено асфальтобетоннику варильнику зазначеного заводу [PERSON] В процесі очистки накопичувача [PERSON] одержав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, в звязку з чим в період з 15.04.2010 р. по 05.05.2010 р. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні № 2 Миколаївської міської лікарні швидкої медичної допомоги. Згідно довідки Централізованої бухгалтерії Миколаївського міського відділу охорони здоровя від 24 березня 2011 року № 15 на лікування потерпілого [PERSON] було затрачено 3 155 грн. 12 коп. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2011 року кримінальну справу за обвинуваченням [PERSON] в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, було закрито в звязку з актом амністії. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані докази в сукупності суд приходить до висновку, що позов Прокурора Ленінського району м. Миколаєва в інтересах Департаменту фінансів Миколаївської міської ради є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 214,60 грн. На підставі ст. 1206 ЦК України та

Outcome: approved