Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

Позивач 08.05.2012 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, посилаючись на те, що позивач за відповідача відшкодував шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася з вини відповідача, в розмірі 3711,82 грн. та за законом має право зворотної вимоги до останнього. А також просить стягнути з відповідача 468 грн. за послуги аварійного комісара, 1000 грн. за юридичні послуги, а також судові витрати. Позов обґрунтовує тим, що 20.02.2009 року в с. Хотянівка Вишгородського району по вул. Лісовій з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем "ДАЧА", д/н. [NUMBER], сталась ДТП. Згідно з постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 03.04.2009 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "ВАЗ", д/н [NUMBER], належний на праві власності [PERSON], чим порушив п. 12.1,12.3 ПДР України. У результаті пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. На час скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та завдану шкоду добровільно не відшкодував. Виходячи з цього, на підставі заяви від 06.05.2009 року про відшкодування шкоди згідно з даними звіту про визначення вартості матеріального збитку №34 від 16.03.2009 року позивачем було виплачено потерпілому вартість відновлювального ремонту, що склала 3711,82 грн., з урахуванням фізичного зносу та без врахування ПДВ. За таких обставин позивач, скориставшись наданим йому законом правом, звертається до відповідача [PERSON] із вимогою та просить суд стягнути з відповідача суму витрат, понесених у зв'язку з відшкодуванням шкоди, завданої ДТП, що сталася з вини відповідача, в загальному розмірі 4179,82 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час судового засідання, причини неявки суду не повідомив. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, враховуючи письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до вимог ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ "Про страхування"до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом встановлено, що ЗАТ "СК "Провідна"за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, оформленого полісом №ВВ/6620929 типу №1 договору, строком дії з 25.12.2008 року по 24.12.2009 року була застрахована цивільно-правова відповідальність як і власника, так і водія автомобіля марки "ВАЗ", д/н [NUMBER]. Відповідно до умов зазначеного договору з урахуванням завданого власнику транспортного засобу розміру матеріального збитку, визначеного звітом про визначення вартості матеріального збитку №34 від 16.03.2009 року, складеного спеціалістом ПП [PERSON], позивачем на підставі наказу МТСБУ №1384 від 02.06.2009 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих було виплачено 03.06.2009 року потерпілому страхове відшкодування у розмірі 3711,82 грн. Підставою для даної виплати стало пошкодження автомобіля марки "ВАЗ", д/н [NUMBER], внаслідок зіткнення 20.02.2009 року на в с. Хотянівка Вишгородського району, по вул. Лісовій з автомобілем [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] Як встановлено постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 03.04.2009 року [PERSON], керуючи автомобілем марки "DACIА LOGAN", д/н. [NUMBER], під час руху не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], належним на праві власності [PERSON], чим порушив п. 12.1,12.3 ПДР України. У зв'язку з цим на нього було накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 34,00 грн. Враховуючи, те що Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило страхове відшкодування в розмірі 3711,82 грн. і до нього в межах цієї суми перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, суд приходить до висновку про правомірність пред'явлених позивачем вимог до відповідача [PERSON] та їх задоволення в цій частині. Крім того, суд відповідно до ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON]О на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 214,60 грн. Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат в розмірі 1000 грн., пов'язаних із отриманням правової допомоги, то слід зазначити, що відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати на правову допомогу відшкодовуються, якщо вони пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права. Однак в матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про понесення позивачем витрат, повязаних із отримання правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, оскільки представництво позивача здійснювалось представниками за довіреністю [PERSON] та [PERSON], а гл.17 Розділу 3 ЦК України, яка регулює порядок представництва в цивільному процесу, не передбачено права особи, яка є представником за довіреністю, на отримання винагороди від довірителя. Крім того, наданий позивачем контракт про надання правовї допомоги від 11.02.2009 року та додаткова угода до нього, за яким позивачем, нібито, було сплачено 1000,00 грн., був укладений з СПД [PERSON], тому не є тим документом, який підтверджує понесені витрати саме на правову допому адвоката або іншого фахівця в галузі права в зв'зяку з розглядом цієї справи, оскільки жодним чином не свідчить про надання цих послуг особою, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання такої допомоги. Щодо наданої копії свідоцтва про право [PERSON] на зайняття адвокатською діяльністю, то це також не є належним доказом надання останньою правової домоги позивачу в зв'зяку з розглядом даної справи, враховуючи, що не надано доказів надання останньою такої допомоги саме як адвокатом та відповідно отримання від позивача винагороди за її надання. За таких обставин суд не знаходить підстав для стягнення на користь позивача з відповідача судових витрат за надання правової допомоги. В задоволенні вимоги про стягнення з відповідача 468,00 грн. витрат за послуги аварійного комісара також слід відмовити, оскільки згідно зі ст. 22 ЦК України, на яку посилається як на правову підставу вказаної вимоги представник позивача, має право на їх відшкодування особа, якій завдано збитків у результаті порушення цивільного права. За змістом цієї норми права збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Витрати понесені позивачем у зв'язку із оплатою послуг аварійного комісара не є збитками, заподіяними у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі позивача або відновленням свого права, а випливають із договірних правовідносин з приводу виконання позивачем взятих на себе зобов'язань за договором страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля марки "ВАЗ", д/н [NUMBER], а тому належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, відповідальної за спричинену шкоду. Крім того, правила ст.22 ЦК України декларують загальні положення права цивільного і не регулюють будь-які певні правовідносини, які виникають, зокрема, з зобов'язань по страхуванню цивільно-правової відповідальності. Виходячи з викладеного, правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Outcome: partial