Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-17 00:00:00

[PERSON], звернувся з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України в період 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. В обґрунтування своїх вимог вказує, що народився в м. Кам»янець-Подільському [INFO]. 28 листопада 1987 року йому був виданий паспорт громадянина СРСР та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] 29 листопада 1988 року поступив на навчання до Кам»янець-Подільського вищого військово-інженерного командного училища, яке закінчив 20 червня 1993 року. Під час навчання без його відома мати зняла його з реєстрації за зазначеною адресою. Після звільнення з військової служби в запас постійно проживав у свого батька в квартирі [ADDRESS] де проживає і на даний час. Через відсутність реєстрації місця проживання не зміг отримати паспорт громадянина України зразка 1993 року і проживає без такого паспорта. Начальником Кам»янець-Подільського МВ УМВСУ йому було відмовлено у видачі паспорта громадянина України через відсутність рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. Просить визнати факт постійного проживання його на території України в період 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, просить задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не з»явився, подав суду заяву, просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, свідків, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Підстави та порядок набуття громадянства України, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб урегульовані Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-ІІІ «Про громадянство». Згідно з п. 1-4 ст. 3 Закону України «Про громадянство» громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на пості йне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними врегульовано Указом Президента України № 215/2001 від 27 березня 2001 року «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» ( з подальшими змінами і доповненнями), яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок). Судом встановлено, що відповідно актового запису про народження № 055 від 01.08.1970 року [PERSON] народився [INFO] в м. Кам»янець-Подільському. На даний час заявник не має паспорта громадянина України. Як вбачається з листа Кам»янець-Подільського міського відділу УДМС України в Хмельницькій області № 807 від 27.11.2012 року заявнику відмовлено у видачі паспорта громадянина України, оскільки в ході розгляду заяви було встановлено, що [PERSON] документувався паспортом громадянина колишнього [NUMBER] від 28.11.1987 року. Згідно Указу Президента України від 27 березня 2001 року № 215 встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадяни на України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року в тому числі особи, які за станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України. Із матеріалів справи вбачається, що заявник в період часу з 1989 по 1993 рік навчався в вищому військово-інженерному командному училищі, що підтверджується дипломом серії [NUMBER] від 20.06.1993 року . З довідки № 192/3 від 23.11.2012 року, виданої Кам»янець-Подільським ОМВК вбачається, що заявник 19.01.1992 року прийняв військову присягу на вірність народу України. З 27.09.1993 року проходив військову службу в 1500 центр підготовки інженерних військ, що підтверджується наказом МОУ № 01905 від 27.09.93 року. Звільнений з військової служби у запас 16.12.1996 року згідно наказу НГШ № 0605 від 16.12.1996 року, посвідченням особи [NUMBER]. З посвідчення особи [NUMBER] [PERSON] на 13 сторінці є відмітка про реєстрацію шлюбу з [PERSON] 28 серпня 1993 року, на 14 сторінці є відмітка про громадянство України. Згідно актів перевірки паспортного режиму від 01.10.2004 року та від 28.11.2012 року [PERSON], проживає без реєстрації в квартирі [ADDRESS] з 1996 року. Цю обставину також підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які суду показали, що дійсно [PERSON] тривалий час проживає [ADDRESS] по теперішній час, за цією адресою народився його син, з дня народження заявник постійно проживав в м. Кам»янець-Подільському, Хмельницької області і за межі України не виїздив. Як показали в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] батько заявника [PERSON] відмовлявся зареєструвати його за місцем свого проживання. На даний час через відсутність паспорта громадянина України заявник позбавлений можливості зареєструватися за місцем проживання своєї сім"ї. Із копії паспорта громадянина СРСР на ім.»я [PERSON] вбачається, що заявник був зареєстрований [ADDRESS] з 20.11.1987 року і знятий з реєстрації 12.11.1989 року. Як вбачається із копії паспорту [PERSON], батька заявника, [PERSON] є громадянином України. Як вбачається із копії паспорта на ім.»я [PERSON] дружини заявника, [PERSON] є громадянкою України. Як вбачається з свіоцтва про народження [PERSON] син заявника народився в м.Кам"янці-Подільському. Згідно з п. 8 Порядку Для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);(підпункт "б" пункту 8 у редакції Указу Президента України від 30.05.2012 р. N 367/2012) в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає доведеним факт постійного проживання на території України [PERSON], станом на 24 серпня 1991 року, а заяву такою, що підлягає задоволенню згідно п.1 ст.256 ЦПК України. З урахуванням наведено суд вважає, що доведення факту постійного проживання на території України в період з 13 листопада 1991 року не має юридичного значення для захисту прав та інтересів заявника.

Outcome: partial