Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-21 00:00:00

В липні 2009 р. ЗАТ „[PERSON] компанія „АХА Україна звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в сумі 10 898,38грн., витрат за проведення авто-товарознавчого дослідження у сумі 350 грн., 112 грн. судового збору та 252 грн. витрат на оплату ІТЗ при зверненні до суду. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 19.08.2008р. на пр.Жовтневому в м.Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля „Кіа, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Автомобіль „Кіа, що належить на праві власності [PERSON], який був застрахований в ЗАТ „СК „Український [PERSON], правонаступником якого є ЗАТ „АХА Україна, за договором страхування наземного транспорту № 2034685/05АК від 22.02.2008р. Відповідно до довідки ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області від 29.08.2008р. ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог ПДР України. Крім того вина відповідача підтверджується постановою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 08.09.2008р. по справі №3-11796/2008р. ЗАТ „СК „АХА Україна, виконуючи свої зобовязання згідно з договором страхування здійснило виплату власнику автомобіля „Кіа [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 10 898,38 гривень, у звязку з чим позивач набув право регресу до винної особи відповідно до ст. 993 ЦК України та ст.27 Закона України „Про страхування. Через те, що в добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати збитки, вимушені звернутися до суду з вказаним позовом та просили стягнути 10 898,38 гривень страхового відшкодування, витрат за проведення авто-товарознавчого дослідження у сумі 350грн., 112грн. судового збору та 252грн. витрат на оплату ІТЗ при зверненні до суду. Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.12.2010 року позовна заява ЗАТ „[PERSON] компанія „АХА Україна, правонаступником якого є [PERSON] акціонерне товариство „[PERSON] компанія „АХА Україна, був задоволений в повному обсязі. Ухвалою суду від 02.03.2012р. вказане заочне рішення було скасовано, а справа призначена до розгляду в загальному порядку. Ухвалою суду від 19.06.2012р. було замінено позивача [PERSON] акціонерне товариство „[PERSON] компанія „АХА Україна та його правонаступника [PERSON] акціонерне товариство„[PERSON] компанія „АХА Страхування. В судове засідання представник позивача не зявився, в заяві просив розглядати справу без участі їх представника на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Заперечував проти заявлених позовних вимог з тих мотивів, що немає підстав для стягнення з нього заявленого розміру страхового відшкодування. Пояснив, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.05.2009р. з нього на користь [PERSON] стягнуто 8343,97грн. матеріального збитку, 1000 грн. моральної шкоди,91,93грн. судового збору, витрати на оплату ІТЗ у сумі 30грн., витрати за проведення дослідження авто-товарознавчої експертизи у сумі 500грн. Надав копію висновку спеціаліста від 25.08.2008р. автотоварознавчого дослідження автомобіля KIA CEED 1.6, реєстраційний номер [NUMBER] та копію рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 21.05.2009р., яким з нього вже стягнута сума матеріальних збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем [NUMBER], що належить [PERSON] Просив відмовити в задоволені позову. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 19 серпня 2008 р. сталася ДТП за участю автомобіля KIA CEED, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням власника та автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з постанови судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.09.2008 року по адміністративній справі № 3-11796/2008 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п.п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, тому він був визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 68 гривень. Оскільки постанова в адміністратівній справі набрала законної сили, а тому у відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України є обовязковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду з питань, чи мало місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає встановленим факт того, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], який порушив Правила дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди автомобілю КІА, державний номер [NUMBER], власник якого [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспотрної пригоди та стягнення моральної шкоди. Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 21.05.2009р., яке набрало законної сили, встановлено, що ЗАТ „[PERSON] компанія „АХА Україна виплатило [PERSON] страхову виплату у розмірі 10 898,38 гривень, тому сума матеріальних збитків, залишена без відшкодування, в розмірі 8 343,97 гривень була стягнута з [PERSON] на користь [PERSON] В липні 2009 року ЗАТ „[PERSON] компанія „АХА Україна звернулася до Корабельного районного сулу м.Миколаєва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в сумі 10\~898,38грн.. На підтвердження своїх позовних вимог та як на підставу виплати потерпілому від ДТП [PERSON] виплати страхового відшкодування ЗАТ „[PERSON] компанія „АХА Україна знову надала постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.09.2008 року по адміністративній справі № 3-11796/2008 про визнання [PERSON]винним у скоєнні дорожньо-транспотрної пригоди та висновок спеціаліста-акт № 000323-Д-20.08.08. автотоварознавчого дослідження KIA CEED, д.н. [NUMBER]. Проте при дослідженні цих документів суд зясовує, що в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] визнанний винним у скоєнні ДТП, коли не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожнє покриття та виникнення попереду перешкоди, і допустив зіткнення з транспортним засобом „КІА, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] При дослідженнні ж звіту № 000323-Д-20.08.08. автотоварознавчого дослідження, складеного від 21.08.2008р., вбачається, що спеціалістом зроблений висновок та розрахунок суми матеріального збитку, завданого автомобілю KIA CEED, державний номер [NUMBER], в результаті пошкодження гравієм, а не у звязку із дорожньо-транспортною пригодою при зіткненні автомобілів. Вина відповідача [PERSON] в заподіянні шкоди автомобілю KIA CEED саме гравієм ніякими достовірними доказами не підтверджена. Крім того висновок спеціаліста-автотоварознавця, який був покладений в основу рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва під час розгляду позовних вимог [PERSON] щодо відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди, має суттєві відмінності, ( а саме дата складання, сума завданого матеріального збитку, причини пошкодження автомобіля) від висновку спеціаліста-автотоварознавця, долученого до позовної заяви про відшкодування з [PERSON] майнової шкоди, завданої в результаті ДТП. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням того, що суду не надано доказів на підтвердження вини [PERSON] в пошкодженні автомобіля [PERSON] гравієм, у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо стягнення страхового відшкодування з відповідача.

Outcome: dismissed