Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-11 00:00:00

17 жовтня 2012 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 22 жовтня 2009азвернув Л.Мдмили Михайлівни06 квітня року померла [PERSON]. 06 березня 2008 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла земельну ділянку площею 3,905 га, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 047765 [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, до якої входить земельна ділянка площею 3,905 га, яка розташована на території Тадіївської сільської ради Володарського району Київської області. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 22 жовтня 2009 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 161485 (а.с.6). 06 березня 2008 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Тадіївської сільської ради Володарського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 26 (а.с.7), яким заповіла земельну ділянку площею 3,905 га, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 047765 [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, до якої входить земельна ділянка площею 3,905 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тадіївської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №047765 (а.с.8). Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлої 22 жовтня 2008 року [PERSON] не заводилась. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у звязку з тим, що був втрачений державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку (а.с.10). Дані обставини перешкоджають [PERSON] отримати свідоцтво про право власності на спадщину, а саме, земельну ділянку, тому позивач змушений звернутись до суду. Позивач є спадкоємцем за заповітом (а.с.7). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved