Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-04 00:00:00

В січні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в сумі 40 000,00 грн. і моральної шкоди в сумі 15 000,00 грн. та про зобов'язання за власний рахунок демонтувати наявні в квартирі [ADDRESS] гідрофор і накопичувальний бак та привести систему водопостачання цієї квартири у відповідність до проекту забудови. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що 03 жовтня 2008 року сталося затоплення належної їй квартири № 27, що розташована на другому поверсі будинку № 21 по вул.Ланжеронівській у м.Одесі, з розташованої поверхом вище квартири № 13 цього будинку, яка належить на праві власності відповідачу [PERSON], через самовільне переобладнання нею системи холодного водопостачання та встановлення гідрофору і накопичувального баку у своїй квартирі. Під час розгляду даної справи з'ясувалося, що 22.01.2008 року між відповідачем [PERSON] і ПП „Пори року укладено договір найму, за умовами якого [PERSON] передала, а ПП „Пори року прийняло в тимчасове платне користування квартиру під № 13 в будинку № 21 по вул.Ланжеронівській у м.Одесі, у звязку з чим суд залучив ПП „Пори року до участі у даній справі у якості співвідповідача. В судовому засіданні [PERSON], який є представником позивача [PERSON], підтримав позов, а [PERSON], який є представником відповідача [PERSON], не визнав позов, посилаючись, що п.7.1 ст.7 вищевказаного договору найму від 22.01.2008 року передбачено, що наймач бере на себе зобов'язання нести всі витрати при нанесенні збитку перед третіми особами, тому вважав, що ПП „Пори року повинно нести цивільну відповідальність перед [PERSON] за затоплення належної їй квартири, яке сталося 03 жовтня 2008 року. [PERSON], який також є представником відповідача [PERSON], не повідомив суду причину своєї неявки в судове засідання 05 жовтня 2012 року, хоча про наступну дату і місце розгляду справи був повідомлений під розписку відповідно до ч.3 ст.191 ЦПК України, про що свідчить наявний в матеріалах справи довідковий лист від 28 вересня 2012 року. Приватне підприємство „Пори року також не повідомило суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце розгляду справи було повідомлене належним чином, про що свідчить розписка про одержання директором цього підприємства судової повістки. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що позивач [PERSON] є власником квартири № 27 загальною площею 112,7 кв.м., що розташована на другому поверсі триповерхового житлового будинку № 21 по вул.Ланжеронівській у м.Одесі, на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 26 липня 2004 року. Власником квартири № 13 загальною площею 176,5 ку.м., що розташована на третьому поверсі будинку № 21 по вул.Ланжеронівській у м.Одесі, є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою одеською державною нотаріальною конторою 03.12.2002 року за р.№ 7-3261. 03 жовтня 2008 року сталося затоплення належної [PERSON] квартири [ADDRESS] з належної відповідачу [PERSON] квартири № 13 в цьому будинку, у звязку з виходом з ладу системи накопичення води за допомогою гідрофору в квартирі відповідача [PERSON], що в свою чергу призвело до погіршення технічного стану квартири позивача [PERSON], що підтверджується актом дослідження від 03.10.2008 року, складеним працівниками дільниці № 1 КП „ЖКС „Порто-Франківський (а.с.7). З складеного 24.03.2011 року ПП „Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім..[PERSON]С. експертного висновку № 143/2010 слідує, що, по-перше, дефекти в квартирі позивача [PERSON], а саме, в приміщенні жилої кімнати, площею 24,8 кв.м., повязані з затоплення цієї квартири 03 жовтня 2008 року ; по-друге, при дослідженні системи водопостачання квартири відповідача [PERSON] експертом було установлено, що в приміщеннях кухні площею 7,7 кв.м., туалету площею 1,7 кв.м., ванної кімнати площею 7,96 кв.м. і кухні площею 11,6 кв.м. проведено заміну труб водопостачання на нові пластмасові, а також підключення до гідрофору, отже було проведено їх реконструкцію ; по-третє, накопичувальний бак і гідрофор розміщені в кухні площею 11,6 кв.м. квартири відповідача [PERSON], що суперечить вимогам СНіП, але в окремих випадках по узгодженню з місцевими органами санітарно-епідеміологічної служби допускається, за умови, що сумарний рівень шуму в приміщеннях не буде перевищувати 30дБ. Відповідач та її представники не надали суду доказів на підтвердження того, що відповідачем було отримано відповідну дозвільну документацію на проведення реконструкції системи водопостачання в квартирі [ADDRESS], отже ця реконструкція є самовільною, тому реконструйована відповідачем система водопостачання в її квартирі підлягає приведенню у відповідність до проекту забудови за власний рахунок відповідача. Крім того, відповідач та її представники не надали суду доказів на підтвердження того, що відповідачем було узгоджено з місцевими органами санітарно-епідеміологічної служби розміщення накопичувального баку і гідрофору в кухні площею 11,6 кв.м. її квартири, та що сумарний рівень шуму не перевищує 30 дБ., отже розміщені відповідачем у своїй квартирі накопичувальний бак і гідрофор підлягають демонтуванню за власний рахунок відповідача. Більш того, суд враховує, що [PERSON], який є представником відповідача [PERSON], підтвердив в суді, що влітку 2008 року відповідачем було виконане рішення Приморського районного суду м.Одеси від 30.08.2007 року по цивільній справі № 2-1252/07, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.02.2008 року, в повному обсязі, в тому числі в частині зобов'язання [PERSON] за власний рахунок демонтувати водонакопичувальний бак та привести систему водопостачання у квартирі [ADDRESS] відповідно до проекту, але згодом відповідачем знову було проведено реконструкцію системи водопостачання з улаштуванням накопичувального баку і гідрофору в її квартирі, без отримання дозвільної документації на проведення реконструкції системи водопостачання та без узгодження з місцевими органами санітарно-епідеміологічної служби на розміщення накопичувального баку і гідрофору. З огляду на наведене, суд вважає неспроможними доводи представника відповідача стосовно того, що цивільно-правову відповідальність за наслідки затоплення квартири позивача, яке сталося 03 жовтня 2008 року, повинно нести ПП „Пори року, з посиланням на п.7.1 ст.7 укладеного 22.01.2008 року між [PERSON] і ПП „Пори року договору найму. Згідно складеного 24.03.2011 року ПП „Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім.Скибінського С.С. експертного висновку № 143/2010, вартість поновлювального ремонту в квартирі позивача для усунення наслідків її затоплення 03 жовтня 2008 року, з урахуванням вартості будівельних робіт і матеріалів, складає 22 054,70 грн. Таким чином, позовні вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню у розмірі 22 054,70 грн. Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати у загальному розмірі 267,55 грн., з яких : витрати, повязані зі сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, - 237,55 грн. (220,55грн.+8,50грн.+8,50грн.); витрати, повязані з оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, - 30,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial