overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 5 569,69грн., посилаючись на те, що 03.02.2012 року відповідач [PERSON] позичив у нього кошти в сумі 500 євро, що еквівалентно 5 569,69грн. та зобов'язався повернути вказані кошти на протязі 2012року, цього ж дня відповідач [PERSON] частково повернув позивачу [PERSON], за вказаним договором позики 200грн., що по офіційному курсу НБУ, на той час, становило 19,12 євро., однак, незважаючи на неодноразові вимоги про повернення коштів, боргу в повному обсязі не повернув. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у заяві та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи судом повідомлявся. На підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини. Згідно письмової розписки від 03.02.2012 року [PERSON], отримав від [PERSON] кошти в розмірі 500 євро, що еквівалентно 5 569,69грн. та зобов'язався повернути борг на протязі 2012року. Такими чином, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем, у строк та в порядку, встановленому договором. Борговий документ - оригінал розписки про отримання у борг коштів у сумі 500 євро, частково повернутий на суму 200грн. на час звернення з позовом до суду знаходиться у позивача, що підтверджує факт невиконання зі сторони відповідача [PERSON] зобов'язань щодо повернення позикодавцеві грошових коштів. Договором позики між сторонами не був визначений розмір і порядок одержання процентів, у відповідності до ст.1048 ЦК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути проценти за договором позик відповідно до рівня облікової ставки НБУ, яка в період 2012 та на початок 2013рокцу була не змінена та становила 7,75%, виходячи з наступного розрахунку позивача: 480,88 євро *7,75*361:100=36,75 євро. Таким чином, судом встановлено порушення відповідачем [PERSON] прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу за договором позики у сумі 517,63 євро, що еквівалентно 5 569,69грн. та судових витрат по справі, позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку на утримання малолітнього доньки [PERSON], [INFO], оскільки останній не надає матеріальної допомоги на її утримання, а також аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку на її утримання, оскільки вона на даний час не працює та потребує матеріальної допомоги до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання сторони не зявились, проте звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позивачка позов підтримала, а відповідач позов визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6), яка потребує матеріальної допомоги, однак відповідач, як батько дитини, в теперішній час даної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним. Окрім цього, позивачка в даний час не працює, оскільки здійснює догляд за донькою до досягання нею трирічного віку. Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. Наявність порушення відповідачем своїх обовязків як батька утримувати свою малолітню дитину, а також наявність права позивачки згідно ст. 84 СК України на її утримання від відповідача, як батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, є підставою для повного задоволення позову. Водночас, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що має на утриманні сина [PERSON] [INFO] Відповідач по справі, являється батьком дитини, не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина. На даний час дитина перебуває на повному матеріальному забезпеченні своєї матері, позивача по справі, а тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 28.08.2010 року сторони по справі уклали шлюб. Наведене підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу І-ОК № 101663. Сторони по справі мають сина [PERSON] [INFO]. Дане підтверджується свідоцтвом про народження дитини, Серія І-ОК № 205630 від 27.01.2012р. Відповідно до довідки № 320 від 218.02.2013 р., виданої Білоцерківською ЖЕК № 1 малолітній [PERSON] перебуває на утриманні матері позивача по справі. Судом встановлено, що відповідач не бажає добровільно належно матеріально забезпечувати свого сина . Так, згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищезазначене, та визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь держави 114 грн. 70 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

28 лютого 2013 року до Краснокутського районного суду звернулася позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі з 14 серпня 2010 року, який зареєстрований відділом РАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області актовий запис № 52. Протягом шлюбу сімейні стосунки з чоловіком не склалися, надмірне вживання алкоголю відповідачем та брутальне ставлення до позивачки, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сімю сторони не мають, в звязку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву де просить суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву де просить суд слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, та просить розірвати шлюб. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулася \~до суду з позовом, в якому зазначила, що 12 грудня 2011 року померла її мати [PERSON], і після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді грошових заощаджень, що зберігались на ощадних книжках. Ці книжки вона знайшла тільки у лютому 2013 року, коли почала прибирати будинок, де проживала мати, і готувати його для продажу. Просить надати додатковий термін для звернення із заявою в нотаріальну контору 3 місяця. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка позов підтримала і пояснила, що ще за життя мати розпорядилась спадковим майном і переоформила житловий будинок № 58 по вул. Менделєєва в м. Бердянську на її ім.»я, тому вона вважала, що іншої спадщини немає і до нотаріуса із заявою про \~прийняття спадщини не зверталась, про наявність ощадних книжок вона взагалі нічого не знала, і мати мабуть, про них забула і не сказала про їх існування, оскільки померла майже у 90 років. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради в судове засідання не явився, про день слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, і суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних доказів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість надання додаткового строку на прийняття спадщини, оскільки це відповідає вимогам ст. 1272 ч. 2 ЦК України, яка передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 12. 12. 2011 року в м. Бердянську Запорізької області померла мати [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Родинні відносини позивача з померлою підтверджено копією свідоцтва про її народження, свідоцтва про укладення шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається з довідки Бердянської державної нотаріальної контори після смерті 12. 12. 2011 року [PERSON] заяви про прийняття або про відмову від спадщини не реєструвались та спадкова справа не заводилась. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В якості спадкового майна залишились грошові заощадження на рахунку № 6834 і № 01449 на ощадних книжках «Ощадбанку», про що свідчать копії ощадних книжок. У звязку з тим, що вказані книжки [PERSON] знайшла тільки у лютому 2013 року, вона не звернулася до нотаріуса у шестимісячний термін після відкриття спадщини. Суд, аналізуючи ці обставини, вважає причину пропуску строку для звернення за оформлення спадщини поважною і можливим призначити додатковий строк для прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи, що позов законний, обґрунтований, доведений належними доказами, у суду є підстави для його задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

У січні 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14 жовтня 2006 року, Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 531. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спір щодо місця проживання дитини відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. У судовому засіданні позивачка підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в котрій просив суд слухати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 14 жовтня 2006 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 531. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка - [PERSON] , висловила своє бажання й надалі іменуватися прізвищем - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

У січні 2013 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 29 вересня 1989 року, Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 666. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачкою припинені з 1995 року, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного , у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач стверджує, що суперечок майнового характеру не має. Позивач в судовому засіданні не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в котрій просив суд слухати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 29 вересня 1989 року, між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований, Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 666. Відданого шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

У січні 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 жовтня 1996 року, відділом реєстрації одружень в м. Миколаєві, актовий запис № 939. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з грудня 2012 року, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спір щодо місця проживання дітей відсутній. Діти залишаються проживати разом із позивачем. У судовому засіданні позивачка підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в котрій просив суд слухати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 12 жовтня 1996 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований, відділом реєстрації одружень в м. Миколаєві, актовий запис № 939. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спір щодо місця проживання дітей відсутній. Діти залишаються проживати разом із позивачем. Шлюбні відносини сторонами припинені з грудня 2012 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка - [PERSON] , висловила своє бажання й надалі іменуватися прізвищем - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та обов?язки, після народження сина сімейне життя погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та окремого проживання. За таких обставин шлюб існує формально, сім`я фактично розпалася і зберегти її неможливо. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, на даний час немає. Позовна заява про розірвання шлюбу надійшла до суду у грудні 2012 року. Однак, враховуючи думку відповідача, який заперечував проти розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім?ю необхідно зберегти, сторонам надавався строк на примирення, а саме до 26 березня 2013 року. 26.03.2013 р. в судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги в повному обсязі, просила шлюб розірвати, посилаючись на викладене у позовній заяві, крім того зазначила, що строк на примирення нічого не надав, а тому позивач наполягає на розірванні даного шлюбу. Крім того, на адресу суду надійшли письмові пояснення позивача, в яких вона просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти розірвання шлюбу, посилаючись на те, що бажає зберегти сім?ю, однак за час, який судом було надано на примирення, згоди з позивачем вони не дійшли, продовжують проживати окремо. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 липня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 698 (а.с.5). Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують і живуть окремо. Спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім?ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. Спору про поділ майна на даний час не має. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім?я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім"ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дитини. Тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. На підставі викладеного і

Outcome: approved