Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-20 00:00:00

Позивачка через свого представника звернулася до суду з позовом до відповідача з вимогою про визнання за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарським спорудами, який розташований по вул. Верхня № 110 в с. Тернавка Герцаївського району. Свої вимоги мотивував тим, що у 1967 році її сестрою, [PERSON], було побудовано житловий будинок який розташований за вищевказаною адресою та до нього зведено господарські споруди. 28 січня 2012 року [PERSON] померла, після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно, в тому числі й на зазначене нерухоме майно. Позивачка, як єдиний спадкоємець за заповітом спадщину прийняв своєчасно. Через те, що спадкодавцем не було отримано за життя свідоцтво про право власності на вищевказане нерухоме майно, остання не може оформити на себе спадщину. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві і просив їх задовольнити. Відповідач - Тернавська сільська рада Герцаївського району в судове засідання свого представника не направила, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечують. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові матеріали по справі, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню виходячи з наступного. Так, з матеріалів справи вбачається, що по вул. Верхня № 110 в с. Тернавка Герцаївського району розташоване домоволодіння, яке складається з житлового будинку та господарських споруд. Як випливає з витягу з погосподарської книги Тернавської сільської ради Герцаївського району, житловий будинок з господарськими спорудами який озташований по вул. Верхня № 110 в с. Тернавка Герцаївського району зареєстрований у сільській раді за [PERSON] з 1967 року ( а.с. 11). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок який розташований в с. Тернавка по вул. Верхня, 110 Герцаївського району побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований з 1960 року в сільській раді за [PERSON] то з того часу остання була власником цього житлового будинку. 28 січня 2012 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть виданого виконкомом Тернавської сільської ради 30 січня 2012 року серії 1-МИ за № 098347 (а.с. 7). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина в т.ч. і на її житловий будинок з господарськими спорудами. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК України). Спадкодавець [PERSON] все майно яке належало їй на день смерті на випадок своєї смерті заповіла позивачці згідно заповіту від 16 січня 2006 року посвідченого секретарем Тернавської сільської ради Герцаївського району та зареєстрований в реєстрі за № 07 (а.с. 8) . Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи померлої [PERSON], позивачка 15 лютого 2012 року звернувся до приватного нотаріусу Герцаївського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], (а.с. 29) проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, постановою нотаріуса від 01 серпня 2012 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 12). Інших спадкоємців які би мали право на спадщину в т.ч. і обовязкову частку, після смерті [PERSON], судом не встановлено, що також підтверджується довідкою виконкому Тернавскої сільської ради Герцаївського району № 610 від 20 лютого 2010 року (а.с. 9). За вищенаведених обставин, відповідно до встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню, так як на момент смерті [PERSON] останній належав вищезазначений житловий будинок та в порядку спадкування за заповітом він має перейти до позивачки. На підставі ст.ст. 1217, 1222, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved