Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Рибчинецької сільської ради Хмільницькоо району Вінницької області, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON] про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно. Свій позов [PERSON] обґрунтував тим, що 02.09.2010 року в с. Рибчинці Хмільницького району помер його дід [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, а саме: земельна ділянка розміром 2,32 га, яка розташована на території Рибчинецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області та належала [PERSON] згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВН № 024435 від 30 травня 2002 року. Окрім позивача спадкоємцями першої черги за законом є дружина спадкодавця [PERSON] та його дочка [PERSON], які спадщини не приймали та на неї не претендують, про що надали суду відповідні заяви. Позивач, як спадкоємець четвертої черги, є єдиним спадкоємцем який претендує на спадщину, постійно проживав з спадкодавцем [PERSON] на момент його смерті, тобто є таким, що прийняв спадщину в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак оформити своє право в нотаріальному порядку не зумів, що і вимусило звернутись його до суду. У судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача та треті особи позов визнали повністю та не заперечували проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 вересня 2010 року с. Рибчинці Хмільницького району Вінницької області помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка розміром 2,32 га, яка розташована на території Рибчинецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області та належала [PERSON] згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВН № 024435 від 30 травня 2002 року. Позивач є внуком спадкодавця [PERSON] і, відповідно, спадкоємцем четвертої черги, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-8) та довідкою Рибчинецької сільської ради № 393 від 14.12.2011р. [PERSON] проживав зі спадкодавцем [PERSON] на момент смерті останнього, що підтверджується довідкою Рибчинецької сільської ради від 14.12.2011р. № 394. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином суд вважає встановленим факт, що позивач в силу вимог закону є таким, що прийняв спадщину. Інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] спадщину не приймали та на неї не претендують, що підтверджується їхніми письмовими заявами (а.с. 13,14). Як вбачається з інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 31535908 від 31 серпня 2012 року Хмільницької міської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті 02.09.2010р. [PERSON] не заводилась. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах незаборонених законом. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час її відкриття, інші спадкоємці за законом першої черги спадщину не приймали, відповідач та треті особи визнали позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому перешкод в прийнятті позивачем спадщини суд не вбачає.

Outcome: approved