Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що батько її доньки не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, крім того, вона перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, не працює, а отже, потребує коштів на своє особисте утримання, а тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення даного позову і до повноліття дитини, та стягнути з відповідача на своє особисте утримання кошти в розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення дитиною трьох річного віку. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач позов не визнав. Свої заперечення аргументував тим, що має сумніви щодо свого батьківства дитини [PERSON], а тому і не бажає сплачувати аліменти на її утримання і кошти на утримання бувшої дружини. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.02.2012 року. 09.07.2012 року сторони по справі розірвали шлюб. Наведене стверджується копією свідоцтва про шлюб та копією рішення Білоцерківського міськрайонного суду про розірвання шлюбу (а\\с6,7). Позивач в судовому засіданні пояснила, що при розгляді справи про розірвання шлюбу вона приховала від суду факт своєї вагітності. Відповідач про вагітність [PERSON] знав, але при розгляді справи про розірвання шлюбу був відсутній, позов визнавав. Також, встановлено, що сторони по справі мають дочку [PERSON] [INFO]. Батьками дитини в свідоцтві про її народження значаться сторони по справі. Дане підтверджено свідоцтвом про народження, Серія І-ОК № 220769 від 04.09.2012р. (а\\с 8). Відповідно до довідки № 173 від 23.10.2012 р. наданої Білоцерківським НАУ, [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 19.10.2012р. по 16.08.2015р. Відповідно до довідки № 239 від 20.11.2012р. наданої Білоцерківським НАУ, відповідач працює в Білоцерківському національному аграрному університеті на посаді інженера та має загальну заробітну плату за останні півроку в сумі 9033,49 грн. Судом встановлено, що сторони перебувають в неприязних відносинах, не мають домовленості щодо утримання дитини, відповідач не бачиться з дитиною, знає, що записаний батьком цієї дитини, але заперечує своє батьківство відносно малолітньої [PERSON], інших непрацездатних осіб на своєму утриманні не має. Позивач в судовому засіданні пояснила, що перебуває в скрутному матеріальному становищі, дитина потребує медичного обстеження, позивач не працює, тимчасово проживає зі своїми батьками в селі, а тому потребує кошти на утримання дитини та на своє особисте утримання. Відповідач пояснив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання, лише, дочки і, лише, при умові, що буде підтверджено його батьківство відносно неї. Однак, законодавством не передбачено такого виду стягнення аліментів, як під умовою, за судовим рішенням пізніше. Відповідача ніхто не обмежував і не обмежує у праві на звернення до суду з позовом про оспорювання свого батьківства. На час розгляду даної справи судом, відсутні будь-які дані про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. В доказ про оспорювання батьківства суду надано емоційні заперечення відповідача і клопотання про зупинення провадження у справі. Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. А відповідно до ч.4 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. З відповідача підлягає стягненню сума судових витрат по справі в розмірі 214,60 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved