Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-14 00:00:00

До суду з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона з [PERSON] перебуває в шлюбі з 29 квітня 1958 року. 29 квітня 1958 року, згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності [PERSON] було надано земельну ділянку для будівництва житлового будинку за адресою м. Мерефа, в?їзд Новопроїжджий № 1. [PERSON] та [PERSON] на спільні кошти стали будувати житловий будинок, який закінчили будівництвом в 1975 році. Житловий будинок, розташований за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, Новопроїжджий в?їзд № 1 зареєстрований в бюро технічної інвентаризації за [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САС № 722464, видане 12.01.2011 року виконкомом Мереф?янської міської ради Харківського району, Харківської області. Земельна ділянка площею 0,0664 га за цією ж адресою цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд також зареєстрована за [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 030370. Позивач просить визнати спільним майном подружжя житловий будинок за адресою: Харківська область, Харківський район, в?їзд Новопроїжджий №1 та земельну ділянку, кадастровий номер 6325110700:00:036:0019, яка знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, в?їзд Новопроїжджий №1. Визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, в?їзд Новопроїжджий №1 та на Ѕ частину земельної ділянки, кадастровий номер 6325110700:00:036:0019, яка знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, в?їзд Новопроїжджий №1. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Відповідач позовні вимоги визнав частково, просив поділити спірний будинок по 1/3 частині за [PERSON], [PERSON] та їх сином. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевірив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З 29 квітня 1958 року по теперішній час [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження 11-ЯР №487723, видане РАЦС Харківського району, Харківської області. 29 квітня 1958 року, згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності [PERSON] було надано земельну ділянку для будівництва житлового будинку за адресою м. Мерефа, в?їзд Новопроїжджий № 1. З1958 року [PERSON] та [PERSON] на спільні кошти стали будувати житловий будинок, який закінчили будівництвом в 1975 році, що підтверджується Актом про закінчення будівництва та ввод до експлуатації будинку від 12 березня 1980 року. Житловий будинок, розташований за адресою м. Мерефа Харківського району Харківської області, Новопроїжджий в?їзд № 1 зареєстрований в бюро технічної інвентаризації за [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САС № 722464, видане 12.01.2011 року виконкомом Мереф?янської міської ради Харківського району, Харківської області. Земельна ділянка площею 0,0664 га за цією ж адресою цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд також зареєстрована за [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 030370. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України у п.23 своєї постанови №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", роз'яснив судам, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).0 Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.5 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними / ч.1 ст. 70 СК України/. Судові витрати, суд розподіляє, на підставі ст.ст.60,88 ЦПК України, в межах заявлених вимог.

Outcome: approved