Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

У липні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 грудня 2007 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»та [PERSON], уклали кредитний договір № 3451 (далі -Договір), згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі у національній валюті України на загальну суму 300 000,00 грн. строком на 60 місяців із розрахунку 14% відсотків річних. Договором, передбачене надання кредиту у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах ліміту кредитування (надалі -ліміт Кредиту) у період з моменту виконання Позичальником загальних умов надання кредиту до 14 грудня 2008 року. Відсотки нараховуються позивачем щомісячно на рахунок, відкритий в банку за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий відповідачем, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. При нарахуванні процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем 14 грудня 2007 року. Відповідно до умов договору відновлюваної кредитної лінії зобов'язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно починаючи з наступного місяця в якому видано перший транш, а останній платіж не пізніше дати остаточного погашення кредиту. Відповідачем станом на 20 червня 2012 року порушені умови кредитного договору щодо повернення кредиту і сплати відсотків за користування коштам та наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 121 699,41 грн., в тому числі заборгованість по кредиту (сума не простроченого кредиту) -49 995,00 грн.; сума прострочених чергових платежів за кредитом -60 933,29 грн.; прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі -6323,07 грн.; пеня за прострочення сплати чергового платежу та відсотків за користування кредитом -4447,42 грн. У зв'язку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором платежів позивач неодноразово повідомляв відповідача про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Відповідач уникає зустрічей з представниками позивача і не здійснює ніяких дій для погашення заборгованості. Таким чином, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»заборгованість за кредитним договором у в сумі 121699,41 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо пред'явлених йому позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 14 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 3451 (далі -Договір) (а. с. 9-11). Позивач умови Договору виконав та надав відповідачу кредит у розмірі 300 000 грн. Відповідач умови Договору не виконав і відповідно до Розрахунку заборгованості за договором станом на момент подачі позовної заяви заборгував позивачу суму у розмірі 121699,41 грн. Відповідач на момент розгляду судом справи сплатив позивачу 30000 грн. В судовому засіданні відповідач позов на суму 91 699 грн визнав. Позивач не заперечував проти часткового задоволення позову в межах вказаної суми, оскільки відповідач частково сплатив заборгованість за Договором під час розгляду справи. Враховуючи те, що відповідач не виконав умов Договору у повному обсязі, визнав дану обставину в судовому засіданні, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а позов про стягнення з відповідача заборгованості підлягає частковому задоволенню. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1216 грн. Враховуючи зазначене та

Outcome: partial