Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, несумісності характерів та різних поглядів на життя, подружніх стосунків не підтримують. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Вихованням та утриманням дітей відповідач не займається, тому подальше збереження шлюбу із відповідача суперечить інтересам позивача. Данні обставини стали причиною того, що позивач вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як не бажає більше зберігати шлюб з відповідачем, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином. Суду надала заяву, просить справу розглянути у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.17). Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про визнання позовних вимог (а.с.18). Розглянувши подані заяви, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 10 травня 2007 року Степанівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.4). Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], від 03.07.2007року, актова запис № 20; доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], від 18.10.2012року, актова запис № 251, батьками яких є сторони по справі. Сторони миритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - «[PERSON]». На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved