Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь 12617,30 гривень матеріальної шкоди та 15000 гривень моральної шкоди, посилаючись на те, що він у 2010 році представляв інтереси [PERSON] фізкультурно-спортивного товариства Колос (далі- ФСТ Колос) у господарському суді Тернопільської області як представник позивача по справі за позовом ФСТ Колос до товариства з обмеженою відповідальністю Агробуд (далі - ТОВ Агробуд) про стягнення боргу повязаного із невиконанням зобовязань по передачі квартири в сумі 522504,00 грн. Рішенням господарського суду Тернопільської області від 21 березня 2010 року було відмовлено в задоволенні вищевказаного позову. Представництво інтересів зазначеного Товариства у господарському суді він здійснював згідно довіреностей, виданих головою [PERSON] ФСТ Колос [PERSON] від 27.01.2009 року 29.12.2009 року. Всі судові витрати по справі в сумі 12617,30 грн. він поніс за власні кошти. Вважаючи, що відповідач [PERSON] його обманув, пообіцявши, що поверне йому понесені ним судові витрати по справі, а не повернув та те, що відповідач [PERSON] неправомірно видав йому довіреності на представництво ФСТ Колос у господарському суді, оскільки не був керівником згаданого Товариства, просить стягнути з відповідача 12617,30 грн. матеріальної шкоди. Крім того вказав, що внаслідок неправомірних дій відносно нього з боку відповідача [PERSON] в нього погіршилися сімейні відносини з дружиною, стан його здоровя А тому просить стягнети з відповідача також 15000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, також доповнили, що відповідач [PERSON] є керівником іншої громадської організації Колос, а не ГРФСТ Колос і тому видавати йому довіреності на представництво даного Товариства в господарському суді по вищевказаній справі не мав права. Посилаючись на наведане, просили позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що він дійсно є головою [PERSON] районного фізкультурно-спортивного товариства Колос агропромислового комплексу з 22 квітня 2005 року по даний час, тобто з часу обрання його головою на звітно-виборчій конференції Товариства. До 22 квітня 2005 року головою [PERSON] районного ФСТ Колос був [PERSON] Вказав, що дійсно в 2010 році в господарському суді Тернопільської області слухалася справа за позовом [PERSON] районного ФСТ Колос до ТОВ Агробуд про стягнення з ТОВ Агробуд боргу, повязаного із невиконанням зобовязань по передачі квартири в сумі 522 504,00 грн. Інтереси позивача ГРФСТ Колос по даній справі в суді представляв громадянин [PERSON] на підставі наданих в січні та грудні 2009 року ним як головою Товариства довіреностей. Вказані довіреності на підставі його наказу в березні 2010 року були скасовані, в результаті чого [PERSON] з березня 2010 року судом не був допущений як представник позивача [PERSON] районного ФСТ Колос до участі в розгляді справи в господарському суді Тернопільської області. Рішенням від 21 березня 2010 року господарський суд Тернопільської області у задоволенні позову ГРФСТ Колос відмовлено. Вважає, що підстав до задоволення позову немає, оскільки саме [PERSON] з власної ініціативи запропонував йому подати вищевказаний позов до господарського суду від Товариства і просив видати йому довіреність для представництва інтересів Товариства в господарському суді з метою вирішення особистого питання отримання квартири, як бувший член Товариства. Будь-яких інших домовленостей, договорів він із [PERSON] не мав і не укладав. Свідок [PERSON] начальник відділу спорту [PERSON] райдержадміністрації, член ГРФСТ Колос підтвердив факт неодноразового звернення [PERSON] до голови ГРФСТ Колос [PERSON] з проханням видати довіреність для представництва ГРФСТ Колос - як позивача по справі в господарському суді з метою отримання кваритири, яку як [PERSON] вважав, не отримав під час того як був до 1992 року членом ФСТ. Суд, заслухавши доводи сторін, пояснення свідка, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в позові слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що у господарському суді Тернопільської області в 2010 році слухалася справа за позовом [PERSON] фізкультурно-спортивного товариства Колос до Товариства з обмеженою відповідальністю Агробуд про стягнення боргу повязаного із невиконанням зобовязань по передачі квартири в сумі 522 504,00 грн. Згідно рішення вищевказаного суду від 12 березня 2010 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 99-106). Як вбачається з довіреностей від 27 січня, 29 грудня 2009 року (а.с. 38,113) та вищевказаного рішення господарського суду Тернопільської області від 12.03.2012 року [PERSON] був представником юридичної особи [PERSON] районного фізкультурно-спортивного товариства Колос в суді. Тобто між ним та відповідачем [PERSON] виникли правовідносини як з юридичною особою, а не з громадянином. Як видно з копії договору про надання правових послуг від 29 січня 2009 року, укладеного між адвокатом [PERSON] та юридичною особою [PERSON] РФСТ Колос(а.с.14) адвокат зобовязувався надати правові послуги у вирішенні господарського спору з ТОВ Агробуд та представляти інтереси ГРФСТ Колос з вирішення вищезазначеного спору у господарському суді Тернопільської област, готувати позовні заяви до суду, а [PERSON] РФСТ Колос зобовязувався оплатити адвокату за надання послуг 1680 грн., шляхом перерахування коштів на картковий рахунок вказаний у договорі. 29 січня 2009 року ГРФСТ Колос через представника [PERSON] сплачено 1680 00 грн. на картковий рахунок адвоката [PERSON], що стверджується копією квитанцій від 29.01.2009 року (а.с.15). В даному випадку позивач просить стягнути матеріальні збитки, які він поніс при представництві інтересів юридичної особи ГРФСТ Колос в господарському суді так як був наділений повноваженнями згідно довіреностей. Однак, будь-яких вимог до юридичної особи ГРФСТ Колос він не ставить. Глава 82 Цивільного кодексу України передбачає стягнення матеріальних збитків при наявності вини з протилежної сторони. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. В даному випадку позивач не довів і судом не здобуто доказів, що відповідач, як фізична особа чинив будь-які винні дії відносно [PERSON] Доказів щодо укладення будь-яких письмових договорів як з фізичною особою [PERSON] позивач суду не надав. Доводи позивача стосуються неправомірних дій юридичної особи [PERSON] РФСТ Колос, які він навів в результаті доручень, договору на надання правових послуг з юридичною особою. Також позивач не довів що має місце моральне страждання, оскільки не доведено, що йому завдана майнова шкода. Посилання позивача і його представника в судовому засіданні на те, що відповідач [PERSON] не мав права видавати йому довіреності від імені [PERSON] РФСТ Колос на представництво інтересів Товариства в суді від 27.01.2009 року, 29.12.2009 року, оскільки останній не є керівником [PERSON] РФСТ Колос, а є керівником іншої громадської організації Колос, суд не приймає до уваги , оскільки дані посилання спростовуються довідкою Тернопільського обласного фізкультурно- спортивного товариства Колос агропромислового комплексу України від 21 червня 2012 року № 121, довідкою [PERSON] районного управління юстиції від 20 червня 2012 року № 388, Статутом [PERSON] районного фізкультурно- спортивного товариства Колос агропромислового комплексу, протоколом конференції [PERSON] РФСТ Колос від 22 квітня 2005 року (а.с. 42-51, 78,79). Посилання позивача на те, що згідно запису в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України керівником [PERSON] РФСТ Колос станом на 08 січня 2009 року є інша особа, а не [PERSON], суд не приймає як доказ, що не має правового значення. Таким чином, слід відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 12617, 30 гривень матеріальної шкоди та 15000 гривень моральної шкоди. На підставі викладеного, гл. 82 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed