Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

У травні 2012 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 13.03.2007 р. між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу РАНТЬЄ№ 2630/01/27164, відповідно до якого позивач вніс депозитний внесок у розмірі 80\~000, 00 доларів США з отриманням за користування ним процентів за основною відсотковою ставкою 5,6 % річних та додатковою відсотковою ставкою, розмір якої залежав від тривалості попереднього перебування коштів на зазначеному рахунку. Відповідно до п. 4.1.3 договору банківського вкладу „РАНТЬЄ" № 2630/01/27164 позивач має право на його дострокове припинення та отримання суми вкладу. Позивач неодноразово звертався до Відповідача з заявою про видачу грошових коштів з депозитного рахунку, проте кошти не отримав, у чому позивач вбачає порушення свого права як споживача. Крім того, 20.12.2012 р. між позивачем і відповідачем було укладено кредитний договір № 87/07-Ф, за яким позивач отримав грошові кошти у розмірі 631\~250, 00 грн. для придбання автомобіля ANGE ROVER№ кузову SALMF13488A265154. У подальшому позивачу стало відомо, що відповідач маючи у володінні депозитні грошові кошти, належні позивачу та повноваження щодо їх звернення на свою користь у рахунок погашення зобов?язань позивача, замість цього розпочав процедуру звернення стягнення на вищезазначений автомобіль у погашення заборгованості за кредитним договором від 20.12.2007 р. № 87/07-Ф, у чому позивач вбачає порушення свого права. Також з?ясувалося, що грошові кошти з депозитного рахунку № 263530002458 були видані банком, при цьому підпис від імені отримувача на видатковому касовому документі [PERSON] не належав, що було встановлено почеркознавчою екпертизою. З урахуванням викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача згідно п. 6.2. договору банківського вкладу „РАНТЬЄ" № 2630/01/27164, рахунок №263530002458 та повернути позивачу з Статутного фонду відповідача кошти в розмірі 638\~800, 00 грн. (шістсот тридцять вісім тисяч вісімсот гривень 00 коп.), що еквівалентно 80 000,00 доларів США (вісімдесяти тисячам доларів США), а також основні та додаткові відсотки за користування банківським вкладом РАНТЬЄ, які згідно уточнених вимог становлять 36\~075, 22 доларів США (тридцять шість тисяч сімдесят п?ять доларів США 22 цента), що за офіційним курсом обміну валют встановленим Національним банком України на 12.07.2012 р. становить 288 349, 23 грн. (двісті вісімдесят вісім тисяч триста сорок дев?ять гривень 23 коп.). Також позивач вважає, що йому була спричинена моральна шкода і посилається на те, що згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Відповідно до ст. 1167 цього ж кодексу, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Позивач аргументує завдання моральної шкоди тим, що заставою за кредитним договором №87/07-Ф від 20.12.2007р. є автомобіль RANGE ROVER № кузова SALME 13488А265154, на який Відповідачем було звернено стягнення в 2010 р., через що позивач не мав можливості їм користуватися і цими діями було завдано позивачу значної моральної шкоди, а саме душевних страждань, довготривалого стресу, погіршення стосунків у сім?ї, втрати довіри близьких людей, неможливості реалізації своїх звичок і бажань. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.03.2007 р. між [PERSON] та ПАТ КРЕДОБАНКбув укладений договір банківського вкладу РАНТЬЄ№ 2630/01/27164, що передбачав здійснення депозитного внеску у розміні 80\~000, 00 доларів США та отримання в подальшому процентів за основною ставкою 5,6 % річних та додатковою ставкою, розмір якої залежав від тривалості попереднього перебування коштів на зазначеному рахунку. 20.12.2007 р. між тими ж сторонами був укладений кредитний договір № 87/07-Ф, за яким [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 631\~250, 00 грн. для придбання автомобіля ROVER№ кузову SALMF13488A265154, при цьому зазначений автомобіль був переданий у заставу у забезпечення зобов?язань позичальника. 20.12.2007 р. грошові кошти у розмірі 80\~000, 00 доларів США, що перебували на депозитному рахунку № 263530002458 на підставі договору банківського вкладу РАНТЬЄ№ 2630/01/27164 від 13.03.2007 р., були згідно заяві на видачу готівки № 219505 видані відповідачем ПАТ КРЕДОБАНКневстановленій особі, оскільки представник [PERSON] факт повернення йому коштів заперечувала, а згідно висновку проведеної Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління внутрішніх справ судової почеркознавчої експертизи від 09.09.2010 р. № 63/04-202 підпис у цьому видатковому документі від імені отримувача коштів виконаний не [PERSON], а іншою особою. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1 Закону України Про захист прав споживачів, споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовую або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов?язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов?язків найманого працівника; продавець - суб?єкт господарювання, який згідно з договором реалізую споживачеві товари, послуги або пропонує їх до реалізації; послуга діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Тож згідно Закону України Про захист прав споживачівдані правовідносини між позивачем та відповідачем підпадають під ознаку споживчих відносин. Відповідно до ст. 4 Закону України Про захист прав споживачів: споживачі мають право на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції, звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав. Частина 4 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачіврегламентує права споживача в разі порушення умов договору про виконання робіт: при наявності в роботі(послузі) суттєвих недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до ст. 22 цього Закону, захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст. 1058 ЦК України обов?язком банку за договором банківського вкладу є виплата на користь вкладника обумовлених процентів та повернення внеску після закінчення його строку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов?язання має бути виконане належним чином відповідно до вимог закону та умов договору, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов?язаний виконати свій обов?язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Кожна із сторін у зобов?язанні має право вимагати доказів того, що обов?язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором і несе ризик наслідків непред?явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов?язання повинне бути виконане у гривнях, а у випадку визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача грошових коштів за договором банківського вкладу РАНТЬЄ№ 2630/01/27164 від 13.03.2007 р. та процентів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. Згідно ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільного права є примусове виконання обов?язку в натурі. З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що обовзок відповідача в частині повернення грошових коштів з депозитного рахунку № 263530002458 не може вважатися виконаним, правильність наведеного позивачем розрахунку процентів, що підлягають сплаті, відповідачем не спростована, суд вважає позов обґрунтованим, втім таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з поточного валютного курсу НБУ у наступному розмірі: (80\~000,00 доларів США + 36\~075, 22 доларів США) Ч 7,993 грн./долар США = 927\~789, 23 грн. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести підстави, на які вона посилається. В звязку з тим, що позивачем не надано до суду доказів спричинення йому моральної шкоди, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення, пропорційно задоволеній частині позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial