Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-23 00:00:00

Позивач у червні 2012 року звернулася з позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що в період з 07.03.1987 р. по 13.10.1994 р. вона перебувала у шлюбі з [PERSON] (далі - Відповідач). Від даного шлюбу мають двох спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], 1994 р. н. Рішенням Ірпінського міського суду від 20.01.2006 р. у справі № 2-187/2006 рік було вирішено стягнути з Відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина [PERSON] 19.02.1994 р н., в розмірі 150 грн. щомісяця на час хвороби дитини. Позивач зазначає, що у 1997 році її син [PERSON] захворів на тяжку форму психічного розладу і на даний час він визнаний інвалідом 1-ої групи. В зв'язку з потребою постійно доглядати за дитиною-інвалідом, вона не має змоги працювати і на даний час сімейний бюджет складається з мінімальної пенсії та державної допомоги на дитину-інваліда. А на суму додаткових витрат у 150 грн., присуджених на сина [PERSON], вона не має змоги забезпечити його всім, що необхідно для людини з психічним захворюванням інваліда 1-ої групи. Зокрема, існує потреба в покращенні його житлових умов, так як на даний час її син [PERSON] проживає разом з нею та своєю сестрою [PERSON] у 2-кімнатній квартирі, не маючи, таким чином, навіть власної кімнати. Несплата Відповідачем аліментів та додаткових витрат на утримання сина [PERSON] на протязі майже шести років поставила її та дітей в край складне матеріальне становище. В звязку з вищевикладеним, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина повнолітнього [PERSON], [INFO], інваліда 1-ої групи, у розмірі ј частини доходів щомісячно та збільшити розмір стягуваних з відповідача щомісячних додаткових витрат на сина [PERSON], [INFO] до 400, 00 грн. У судове засідання позивач зявилася, позов підтримала в повному обсязі, просила його задоволити. Відповідач в судове засідання з'явився, позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Суду пояснив, що має вкрай тяжке матеріальне становище, на даний час ніде не працює, не має постійного заробітку, а тому виплачувати додаткові витрати на утримання дитини у збільшеному розмірі та аліменти не має змоги. Крім того, вважає, що позивачка не довела в судовому засідання те, що вона понесла додаткові витрати на утримання дитини, на його думку [PERSON] має достатньо коштів для догляду та утримання повнолітнього сина. Заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі із 07.03.1987 року перебували в зареєстрованому шлюбі, 13.10.1994 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4). Рішенням Ірпінського міського суду від 20.01.2006 р. у справі № 2-187/2006 рік було вирішено стягнути з Відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання сина [PERSON] 19.02.1994 р н., в розмірі 150 грн. щомісяця на час хвороби дитини (а.с.5-7). Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що повнолітній [PERSON] хворий на тяжку форму психічного розладу і на даний час він визнаний інвалідом І групи та постійно потребує стороннього догляду, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК Сер. КИО-1 № 0398172 від 07.03.2012 року. Тому, позивач має нести додаткові витрати на утримання дитини на час її хвороби. Відповідно до 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідач є батьком повнолітньої дитини, інваліда І групи, який проживає та знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується актом від 13.06.2012 року (а.с.18), відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину, що підтверджується довідкою розрахунком по виконавчому листу Ірпінського міського суду Київської області за № 2-187 від 20.01.2006 року про наявність заборгованості у Відповідача по виплаті додаткових витрат на дитину. Оскільки в судовому засіданні було беззаперечно встановлено, що дитина хворіє на тяжку хворобу, потребує постійного лікування, тому суд приходить до висновку про необхідність збільшити додаткові витрати на утримання дитини до 300 грн. щомісяця з дня набрання рішенням законної сили та на час його хвороби. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак відповідно до вимог ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач на даний час ніде не працює, не має постійного заробітку, а тому суд приходить до висновку, що Відповідач сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина не має матеріальної змоги. Таким чином, суд задовольняє заявлені вимоги частково. Наведені обставини стверджуються копією свідоцтва про народження, рішенням Ірпінського міського суду Київської області № 2-187/2006 від 20.01.2006 р., копією виконавчого листа по справі № 2-187/2006, довідкою-розрахунку по виконавчому листі Ірпінського міського суду № 2-187 станом на 23.05.2012 р., копією довідки до акту огляду МСЕК Сер КИО-1 № 0398172 та іншими матеріалами справи На підставі ст. ст. 180, 185, 192, 198 СК України,

Outcome: approved