Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Позивач в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Вимоги мотивує тим, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню своєї малолітньої доньки, не бере участі у її вихованні, не надає матеріальної та іншої допомоги, не піклується про стан її здоров'я та розвиток доньки, зловживає алкогольними напоями, не працює, не створює належних умов для проживання дитини. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, в своїх поясненнях послався на обставини, які зазначено у позовній заяві. Представник служби у справах дітей Компаніївської районної державної адміністрації та прокурор в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, вважають доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належно, будь-яких заперечень та заяв на відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не подала. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача встановлено, що санітарно-побутові умови незадовільні, в кімнаті брудно, стіни закопчені, підлога не застелена. На час перевірки в будинку накурено, речі розкидані. У дитини відсутні одяг, іграшки, засоби особистої гігієни. Дитина голодна. В сім'ї для дитини склалася загрозлива ситуація для здоров'я та життя дитини. Дитина не доглянута, одяг брудний, особиста гігієна не підтримується. Крім того, згідно характеристики Петрівської сільської ради [PERSON] не має постійного місця проживання, власного житла немає, не працює, не обробляє присадибну земельну ділянку, зловживає спиртними напоями, веде асоціальний спосіб життя, не виконує обов'язки по піклуванню та вихованню малолітньої доньки (а.с.9, 14). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). Стаття 165 СК України визначає коло осіб, які мають право звернення до суду з відповідним позовом. Отже, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач, яка є матір'ю малолітньої [PERSON], ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо належного виховання дитини, не турбується про доньку, не забезпечує необхідним одягом, їжею, тобто не робить нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки, де б вони не перебували, зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Пункт 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»зазначає, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі , необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків внаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму та наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Згідно статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. За висновком опікунської ради при Петрівській сільській раді Компаніївського району Кіровоградської області від 01.08.2012 р. проживання малолітньої [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] неможливе в зв'язку з асоціальним способом життя останньої та невиконанням батьківських обов'язків, в зв'язку з чим було прийнято рішення виконавчого комітету Петровської сільської ради № 25 від 01.08.2012 р. про негайне вилучення дитини, так як є загроза здоров'ю та життю дитини (а.с.4-5). Доказів щодо належного утримання та виховання своєї доньки відповідач до суду не подала та пояснення позивача не спростувала. Таким чином, суд вважає, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме: [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно статті 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Тому, суд вважає, що вимога позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання малолітньої [PERSON], на користь тих осіб, установ, яким буде передано її на виховання, є обґрунтованою. Судові витрати по справі в порядку п.3 ч.1 ст.80, п.4 ч.3 ст.81 ЦПК Українипідлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved