Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2013 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила суду, що на даний час сімя сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сімї є втрата взаємних почуттів, постійні сварки, непорозуміння, що призвело до фактичного розпаду сімї, у результаті чого сторони проживають окремо, а тому просить розірвати шлюб, примиритися категорично не бажає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Просить не відновлювати дошлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву у якій вказав, що не заперечує проти задоволення у повному обсязі позовних вимог [PERSON] Судом установлено: Факт перебування сторін у шлюбі з 19.05.2010 року підтверджується свідоцтвом про одруження від 19.05.2010 року виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області. (а.с. 4) За час спільного проживання без реєстрації шлюбу у [PERSON] та [PERSON] 29.12.2009 року народився син [PERSON]. (а.с. 5) На даний час спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю у сторін не виникає, як і про те з ким буде проживати неповнолітній син. Спільне господарство не ведеться. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Так встановлено, що відповідач застосовував до позивача фізичну силу, у результаті чого вона зажадала моральних та фізичних страждань, що підтверджується висновком Гребінківського РВ УМВС України в Полтавській області від 09.01.2013 року про результати проведення перевірки по повідомленню та заяві [PERSON] (а.с. 6-7) Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства та те, що сторони проживають окремо, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб. У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У свою чергу, ст. 79 ЦПК України відносить до судових витрат і витрати на правову допомогу. Таким чином, при стягненні витрат на правову допомогу визначального значення набуває саме документальне підтвердження понесених витрат. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] понесла витрати на правову допомогу у розмірі 300 грн. (а.с. 9-10)

Outcome: approved