Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним, як за єдиним власником нерухомого майна, право власності на домоволодіння з господарськими будівлями і надвірними спорудами, що розташоване в м. Вилкове, Кілійського району, Одеської області, по вул.. Леніна, 80. Позивач в поданій письмовій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в особі спеціаліста-юриста Вилківської міської ради надав суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти позовних вимог. Дослідивши матеріали справи у судовому засіданні, вивчивши докази по справі, суд вважає позов заснованим на законі, таким що не порушує законних прав та інтересів інших осіб, а тому задовольняє позов у повному обсязі. Позивач, який є власником домоволодіння з будівлями та спорудами, який розташований в м. Вилкове, вул.. Леніна, 80 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.01.2012 року, на даній земельній ділянці, яка знаходиться у його приватній власності відповідно до державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 706798 від 05.06.2012 року, здійснив певні добудови та реконструкції, а саме переобладнав приміщення 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5 площею 64,6 кв.м. під нежитлове приміщення, а також самовільно збудував добудову з мансардою літ. а та сарай літ. З. Проте, після завершення будівництва, позивач не ввів збудовані будівлі та споруди до експлуатації як того вимагало законодавство, після чого звертався до органів виконавчої влади за належним оформленням прав на збудоване майно, але йому було відмовлено у такому оформленні, так як оформлення прав на самочинно збудоване майно можливо лише у судовому порядку. Судом встановлено, що позивачем при будівництві будівель були дотримані архітектурні, будівельні і санітарні норми, що підтверджується відповідними висновками. Згідно з ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди та набувати на них право власності за умови додержання ним архітектурних, будівельних, санітарних та інших норм. Позивачем були отримані узгодження Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури № 437 від 25.10.2012 року про відповідність домоволодіння з господарськими будівлями і спорудами вимогам ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» і ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України», відповідний висновок Кілійського РВ УМНС в Одеській області - № 680 від 06.11.2012 року. Цими висновками позивачу узгоджено оформлення права власності на домоволодіння з будівлями та спорудами. В технічному паспорті, складеному КП «Кілійське РБТІ та РОН» вказано, що домоволодіння з господарськими будівлями і надвірними спорудами, яке розташоване в м. Вилкове Кілійського району по вул. Леніна, 80 складається з літ. А житлового будинку загальною площею 188,1 кв.м., житловою площею 81,4 кв.м., до якого входять приміщення 1-1 торгівельного залу аптеки, 1-2 коридору, 1-3 санвузлу, 1-4 кімнати обслуговування, 1-5 складського приміщення, 2-1 коридору, 2-2 коридору, 2-3 житлової кімнати, 2-4 житлової кімнати, 2-5 кухні, 2-6 санвузлу, 2-7 гостинної; літ. Ж вбиральні, літ. З сараю, № 1-3, І надвірних споруд, яке розміщене на земельній ділянці площею 614 кв.м.. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частина 5 ст. 376 ЦК України регламентує, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно побудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як було встановлено у судовому засіданні, такі права та інтереси порушені не були, позивач на правових підставах збудував та реконструював певні будівлі та споруди, узгодив їх у встановленому законом порядку, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є єдиною підставою для належного здобуття таких прав на таке майно, що у комплексному дослідженні законодавчих підстав визнання права на таке майно дає підстави суду задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та визнати право власності на вказане домоволодіння з будівлями та спорудами з вказаними реконструкціями та перебудовами.

Outcome: approved