Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-27 00:00:00

У травні 2012 року ПАТ КБ «Акцент Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.02.2008 між ПАТ КБ «Акцент Банк» та відповідачем було укладено Кредитний Договір № ABLXRX12750047, відповідно до умов Договору відповідач отримала кредит у розмірі 12\~420,14 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.02.2009. Відповідно до Договору відповідач була зобовязана щомісячно у встановлені строки здійснювати погашення заборгованості за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитним коштами. Оскільки, відповідач, не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобовязання, позивач просив суд стягнути з неї суму заборгованості у розмірі 43\~127,31 грн. Позивач в судове засідання свого представника не направив, до суду надійшла заява в якій представник позивача просить розглядати справу без його присутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце й час розгляду справи 23.08.2012, 31.10.2012 та 28.11.2012 повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи за позовом Публічного акціонерного товариства [PERSON] «Акцент Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. 23.02.2008 між ПАТ КБ «Акцент Банк» та відповідачем було укладено Кредитний Договір № ABLXRX12750047, відповідно до умов Договору відповідач отримала кредит у розмірі 12\~420,14 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.02.2009. Відповідно до Договору відповідач була зобовязана щомісячно у встановлені строки здійснювати погашення заборгованості за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитним коштами. З умовами договору [PERSON] була ознайомлена, нею він підписаний. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 23.04.2012, сума заборгованості відповідача складає 43\~127,31 грн., а саме: 6\~141,91 грн. заборгованість за кредитом; 241,91 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1\~825,74 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 32\~387,84 пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи; 500 грн. штраф (фіксована частина); 2\~029,87 грн. штраф (процентна складова). Строк і умови повернення кредиту та сплати відсотків визначені п. 4.1 5.6 Договору. Статтями 525, 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідачем в односторонньому порядку порушені умови зазначеного договору. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 5.1 Договору встановлено, що у випадку несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми прострочення заборгованості по кредиту за кожний день прострочення, але не менше 1 гривні. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до виплаченої пені банком не нараховуються. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог, про стягнення неустойки (штрафу, пені). За змістом ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. При цьому договір має бути укладений у письмовій формі та відповідати загальним вимогам до договорів, які підлягають укладанню у письмовій формі. Пунктом 5.5 Кредитного договору передбачено збільшення строку позовної давності до 5 років. Однак, договір предметом якого було б збільшення строку позовної давності у письмовій формі, як це передбачено п. 2 ч. 1 ст. 259 ЦК України сторонами не укладався. Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Пунктом 31 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено: «Враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої (нумерація змінена) статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.» Враховуючи те, що заборгованість за кредитом, відсотками та комісіями складає 8209,60 грн., а нарахована пеня 32\~387,84 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню нараховану в межах однорічного строку давності, а саме 562,34 грн.

Outcome: partial