Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-28 00:00:00

В лютому 2014 р.[PERSON]звернувся до суду з позовом,уточненим в процесі розгляду справи , про стягнення боргу за договором позики, в якому зазначає, що 19.07.2013 р.між ним та відповідачем [PERSON]було укладено договір позики,за яким останній в день укладання договору отримав грошові кошти в сумі 12000 гривень, про що відповідач склав розписку, повернення суми боргу сторони договору обумовили строком до 01.09.2013 р. Оскільки в обумовлений строк відповідач суму боргу не повернув,має прострочення виплати суми боргу з 01.09.2013 р.до звернення до суду із позовом 216 дні,позивачем нараховані три проценти річних 213 гр.04 коп.та сума боргу з урахуванням індексу інфляції за період з вересня 2013 р.по квітень 2014 р.розрахована в розмірі 12446 гр.77 коп. Посилаючись на те,що укладання з відповідачем договору позики та отримання ним грошей у вказаному вище розмірі підтверджується розпискою,в добровільному порядку відповідач суму боргу не повернув,позивач просить суд стягнути з [PERSON]на його користь загальну суму боргу з нарахованими 3% річних та індексом інфляції в розмірі 12446 гр.77 коп.,витрати по оплаті судового збору 243 гр.60 коп. В судовому засіданні позивач та його представник за довіреністю [PERSON]заявлені вимоги підтримали та пояснили,що договір позики між сторонами був укладений в письмовій формі та підтверджений розпискою, в якій зазначена сума позики та строк її повернення.Позивач у встановлений договором позики строк добровільного виконання зобов*язання від відповідача не отримав,чим порушені його майнові права.Просили суд позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з [PERSON]на користь [PERSON]загальну суму боргу з нарахованими 3% річних та індексом інфляції в розмірі 12446 гр.77 коп.,витрати по оплаті судового збору 243 гр.60 коп. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з*явився з невідомих причин,викликався шляхом направлення судових повісток,які отримав особисто та завчасно. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження ,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача та його представника ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних правовідносин є, зокрема, правочини. Відповідно до п.3 ч.1 ст.208,ст.1046,ч.2 ст.1047 ЦК України,договір між фізичними особами на суму,яка в 20 і більше разів перевищує розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян,може бути укладений в письмовій формі,шляхом видачі розписки або іншого документу,внаслідок чого між сторонами виникає грошове зобов*язання. За змістом ст.525,526,629 ЦК України зобов*язання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору. З матеріалів справи суд встановив,що 19.07.2013 р.між позивачем [PERSON]та відповідачем [PERSON]був укладений договір позики,оформлений розпискою,в якому вказано,що [PERSON] зобов*язується до 01.09.2013 р.повернути борг [PERSON] в сумі 12000 гривень,зазначені паспорті дані позичальника та боржника. Надана позивачем на підтвердження факту укладання з відповідачами договору позики розписка в оригіналі є письмовим доказом, що відповідає положенням ст.57 ЦПК України. Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України ,до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Про необхідність урахування зазначених конституційних положень судам роз*яснено в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про підготовку цивільних справ до судового розгляду». На час розгляду справи достовірність вказаної вище розписки не оспорювалась та не спростована відповідачем. З наведеного суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини,які регулюються нормами Цивільного Кодексу України про грошові зобов*язання. Як передбачено ст.1049 ЦК України, позичальник зобов*язаний повернути позикодавцю позику в строк і в порядку, встановленому договором. Строк повернення грошових коштів відповідачем [PERSON]позикодавцю [PERSON]в розписці встановлений до 01.09.2013 р. На час розгляду справи відповідачами не надано доказів про те, що гроші ними повернуті. Крім того,відповідно до ст.625 ЦК України,боржник,який прострочив виконання грошового зобов*язання,на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення ,а також три проценти річних від простроченої суми,якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем нараховані три проценти річних на суму боргу 213 гр.04 коп.(з розрахунку 3%/365 днів року*12000 гр.*216 днів прострочення),вказаний розрахунок відповідає вимогам закону та не спростований відповідачем. З урахуванням встановленого індексу інфляції за період з вересня 2013 р.по квітень 2014 року,який ґрунтується на інформації Укрстату,загальна сума боргу розрахована 12446 гр.77 коп.(з розрахунку(100,0:100)*(100,4:100)*(100,2:100)*(100,5:100)*(100 ,2:100)*(100,6:100)*12213 гр.04 коп.),вказаний розрахунок відповідає вимогам закону та не спростований відповідачем. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо ,а також достатність і взаємний зв*язок доказів в їх сукупності. Частиною 3 ст.10,ст.60 ЦПК України обов*язок доведення обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, покладено на сторони. Відповідачем у спростування наданих позивачем доказів про укладання договору позики ,суми боргу,строків повернення суми боргу,її розрахунку, жодного доказу суду не надано. Аналізуючи наведене суд встановив передбачені законом підстави для стягнення з відповідача суми боргу за договорами позики з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору 243 гр.60 коп. На підставі ст.11,208,525,526,533 ч.2,629,ст.1046,ч.2 ст.1047,1049 ЦК України,ст.3,10,11,57,60,88,212-215,218 ЦПК України,суд-

Outcome: approved