Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 08.01.2008 р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений Кредитний договір №МL-300/3/2008, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 61 957,00 дол. США, що підтверджується валютним меморіальним ордером № 539 від 08.01.2008 року. Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань за кредитним договором-1 між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений договір поруки № SR- 300/3/2008 від 08.01.2008 року (надалі - Договір поруки-1), відповідно до якого відповідач-2 прийняв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем-1 всіх боргових зобовязань перед «Банком» за Кредитним договором №ML-0AM/0350/2007 від 09.07.2007 року. Разом з тим, для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань за кредитним договором-1 між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений договір поруки № SR-300/3/2008/1 від 08.01.2008 року, відповідно до якого відповідач-3 прийняв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем-1 всіх боргових зобовязань перед «Банком» за кредитним договором №ML-0AM/0350/2007 від 09.07.2007 року. Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань за кредитним договором-1 між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений Договір поруки № SR-300/3/2008/2 від 08.01.2008 року, відповідно до якого відповідач-4 прийняв на себе зобовязання відповідати за повис та своєчасне виконання Відповідачем -1 всіх боргових зобовязань перед банком за кредитним договором №МL-0AM/0350/2007 від 09.07.2007 року. Як зазначається позивачем при зверненні до суду позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів; 11.03.2009 р. відповідач-1 не здійснив чергове погашення кредиту за кредитним договором-1, чим порушив зобовязання щодо щомісячної сплати процентів за користування наданими кредитами, що прямо передбачено п. 2 ч. 1 кредитного договору-1. Пунктом 1.9.1 ч. 2 кредитного договору встановлено, що, не зважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових та інших зобовязань за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п.2.3.7. та ст. 3 цього Договору) та/або умов договору поруки. При цьому, виконання боргових зобовязань повинно бути проведено позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. В звязку з невиконанням умов договору, в тому числі по щомісячній сплаті відсотків та погашення основної суми кредиту по кредитному договору-1, позивач надіслав відповідачу-1, відповідачу-2, відповідачу-3, вілповідачу-4 вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором-1, утім, вимоги були проігноровані. Пунктом 1.9.2 кредитного договору передбачене застереження, що вимога вважається надісланою, а відкликання здійсненим в день їх направлення на адресу позичальника (боржника), що зазначена в цьому договорі. До направлення вимоги чи відкликання на адресу позичальника поштою прирівнюється також і їх вручення позичальнику чи його представникам під розписку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до положень п.п. 4.1.1 кредитного договору-1 за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1% (один відсоток) від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожний день прострочки. Згідно п. 4.1.2 кредитного договору-1 за прострочення виконання зобовязань понад 15 (п'ятнадцять) календарних днів позичальник, крім пені, передбаченої в п. 4.1.1 договору, сплачує Банку додатково штраф у розмірі 0,01 % від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 25,00 грн. Відповідно до п. 4.1.3 кредитних договорів-1 за прострочення виконання зобовязань понад 30 календарних днів позичальник крім пені та штрафу передбачених в п. 4.1.1.-4.1.2. договору, сплачує Банку додатково штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 50,00 грн. У звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором-1 станом на 16.12.2009 р. розмір заборгованості складає 64 542,10 дол. США (еквівалент 514 607,07 грн.), з яких: основний боргу у розмірі 58 600,92 дол. США (еквівалент 467 236,86 грн.), відсотки у розмірі 4 547,29 дол. США (еквівалент 36 256,45 грн.), пеня у розмірі 1 393,89 дол. США (еквівалент 11 113,76 грн.). Предмет позову становить вимога про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як з солідарних боржників, на користь Публічного АТ «ОТП Банк» суму боргу за кредитним договором № ML-0AM/0350/2007 від 09.07.2007 року зазначеної вище суми; підставу позову становлять приписи ст.ст. 11, 509-510, 525-527, 530, 610, 612, 625, 1049, 1054 ЦК України. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги позову, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач [PERSON] не скористалася правом брати участь у судових засіданнях. Інші відповідачі позов визнали частково: утворення заборгованості пояснили важким матеріальним становищем, вважали правомірним ухвалення про стягнення заборгованості з урахуванням курсу долара з розрахунку 5,05 грн. за один дол. США. У судове засідання, в якому ухвалено рішення, особи, як беруть участь у справі, не зявилися, про причини неявки не сповістили; представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Врахував заяву представника позивача та пояснення осіб, які брали участь у справі, а також дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про задоволення позову частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Судом встановлено, що 08.01.2008 р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № МL-300/3/2008, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 61 957,00 дол. США; для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань за кредитним договором-1 між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений договір поруки №SR- 300/3/2008 від 08.01.2008 року. Окремі договори поруки також були укладені між банком та відповідачем 3 та між банком та відповідачем 4 08.01.2008 р. Відповідно до укладених договорів поруки поручителі прийняли на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем-1 всіх боргових зобовязань перед «Банком» за Кредитним договором №ML-0AM/0350/2007 від 09.07.2007 р. У звязку з невиконанням умов договору, в тому числі по щомісячній сплаті відсотків та погашення основної суми кредиту по кредитному договору-1 позивач надіслав відповідачу-1, відповідачу-2, відповідачу-3, вілповідачу-4 вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором-1, утім, вимоги не були задоволені. Через невиконанням зобовязань за кредитним договором-1 станом на 16.12.2009 р. розмір заборгованості складає 64 542,10 дол. США (еквівалент 514 607,07 грн.), з яких: основний боргу у розмірі 58 600,92 дол. США (еквівалент 467 236,86 грн.), відсотки у розмірі 4 547,29 дол. США (еквівалент 36 256,45 грн.), пеня у розмірі 1 393,89 дол. США (еквівалент 11 113,76 грн.). Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України «Про банки та банківську діяльність»); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. Виходячи із змісту статей 1046, 1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежать саме на позичальнику. Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, відповідач-1 зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Разом з тим, приймаючи рішення щодо заявлених позивачем вимог, суд враховує, що кредитний договір є дійсним і неоспореним, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Утім, частково задовольняючи позов, суд виходить з того, що позивач не надав доказів у відповідності до ст.ст. 57-59 ЦПК України щодо солідарного обовязку поручителів за зобовязаннями основного боржника відповідача 1, тому для суду відсутні підстави для покладення солідарного обовязку виконання договірного зобовязання на позичальника та усіх поручителів. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: partial