Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 25.10.2012 року із позовом, в якому зазначив, що він є наймачем квартири [ADDRESS], яка є неприватизованою та перебуває у комунальній власності. На даний час у вказаній квартирі, окрім нього та його дітей, зареєстрована відповідач його колишня дружина, оскільки їх шлюб було розірвано у 2001 році, після чого вона перестала проживати за вказаною адресою та не приймає участі в оплаті комунальних послуг. З часу її реєстрації на неї нараховуються експлуатаційні витрати і комунальні платежі, у погашенні яких вона не приймає участі, що веде до утворення заборгованості. Оскільки реєстрація відповідача носить виключно формальний характер і не збігається з місцем її фактичного проживання, позивач просить суд визнати її такою, що втратила право на користування житлом та зняти її з реєстраційного обліку. Позивач на судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позов та просить розглянути справу без його участі (а.с.26). Відповідач на судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, але ігнорує виклики до суду, через що вони повернулись до суду за спливом строку зберігання, чим умисно затягує розгляд справи, письмових заперечень проти позову та посилань на докази, якими вони обґрунтовуються не подала, причину неявки суду не повідомила (а.с.21,24) Відповідно до вимог ч.1 ст.74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно з ч.5 цієї ж статті у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Третя особа про час і місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій зазначила, що просить розглянути справу без участі її представника (а.с.14). Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS], яка є неприватизованою та перебуває у комунальній власності, на підставі ордеру № 83/2 від 14.08.1992 року (а.с.6). На даний час у вказаній квартирі, окрім позивача та його дітей, зареєстрована відповідач, яка є його колишньою дружиною (а.с.9). Згідно з актом від 22.10.2012 року, складеним майстром КЖП № 45 [PERSON], відповідач по справі формально зареєстрована у належній позивачу квартирі, однак з 1996 року по теперішній час не проживає у ній (а.с.5). Відповідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. У відповідності до ч.2 ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання»від 16.01.2003 року № 35 (із змінами і доповненнями), реєстрацію фізичних осіб здійснюють територіальні підрозділи, а у випадку необхідності територіальні органи Державного департаменту у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб (далі уповноважені органи), шляхом внесення адресно-довідкових картотек, з можливістю їх автоматизованої обробки. Згідно з п.14 вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України, зняття з реєстраційного обліку здійснюється уповноваженими органами, на підставі заяви фізичної особи та рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином суд вважає встановленим те, що реєстрація відповідача у квартирі позивача носить виключно формальний характер і він з червня 2010 року фактично в ній не проживає та не сплачує нараховані на нього експлуатаційні витрати і комунальні платежі, чим порушує права власника в частині вільного користування та розпорядження зазначеним домоволодінням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved