Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-03 00:00:00

В лютому 2013 року [PERSON] (далі позивач 1) та [PERSON] (далі позивач 2) звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації (орган опіки і піклування) (далі відповідач) про визнання незаконним висновку. Ухвалою суду від 28.02.2013р. до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено [PERSON]. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовували тим, що 07.11.2012р. на засіданні опікунської ради були розглянуті заяви позивачів про призначення їх опікунами над їх дідусем [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], у разі визнання його судом недієздатним. Також на даному засіданні була розглянута заява третьої особи, яка є дочкою [PERSON] За результатами розгляду трьох заяв відповідач прийшов до висновку стосовно призначення опікуном [PERSON] третю особу. Позивачі вважають такий висновок необґрунтованим, незаконним, зробленим без зясування всіх обставин справи, оскільки, третій особі 59 років, вона є пенсіонеркою та сама може потребувати як медичної так і матеріальної допомоги. Розгляд питання проводився з порушенням підсудності, без обстеження житлових умов третьої особи. Позивачі здійснюють догляд за дідусем, забезпечують його продуктами харчування, наймають доглядальниць, так як він потребує цілодобового догляду. Поведінка третьої особи суперечить інтересам [PERSON], оскільки, пенсію дідуся вона отримує і витрачає не на його користь, його потреби, а на свої потреби. Тому третя особа не може бути опікуном [PERSON] Висновок відповідача порушує права позивачів, а тому вони просять визнати незаконним висновок органу опіки та піклування в особі Шевченківської районної в м. Києві держадміністрації №02/37-9345 від 30.11.2012 року. В судовому засіданні представник позивачів підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суду пояснила, що висновок відповідача №02/37-9345 від 30.11.2012 року є законним та обґрунтованим, проведений з урахуванням всіх обставин справи та не порушує права позивачів. Також суду пояснила, що рішення про призначення опікуна приймає суд, а на даний час за заявою позивачів їх заява до Шевченківського районного суду м. Києва про визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки залишена без розгляду. Третя особа в судовому засіданні заперечувала проти вимог позову та просила суд відмовити в його задоволенні. Суду пояснила, що [PERSON] є її батьком, за яким вона доглядає. За його довіреністю вона отримує його пенсію, з якої оплачує послуги доглядальниць, що наймаються позивачами, а також придбає інші необхідні для нього речі. Вона не працює, також отримує пенсію, має вільний час та відвідує свого батька щодня. При цьому позивачів в квартирі свого батька вона майже не бачить, так як вони проживають окремо від нього. Має намір і бажання в подальшому опікуватись батьком. Вислухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходилась цивільна справа за заявою [PERSON], [PERSON], заінтересовані особи : Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація, [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатним та встановлення опіки. Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 02/37-9345 від 30.11.2012р., на засіданні опікунської ради 07.11.2012р. (протокол №10) розглянуто заяви [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про призначення їх опікунами над [PERSON] Беручи до уваги думку близьких родичів [PERSON] його сина [PERSON], його онук [PERSON] та [PERSON], його дочки [PERSON], стосовно призначення йому опікуном його дочки [PERSON], а також враховуючи можливості останньої виконувати обвязки опікуна, її стосунки з підопічним, відповідач не заперечував проти призначення [PERSON], опікуном над [PERSON], у разі визнання його судом недієздатним. Відповідно до п.2.4, 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 р. N 34/166/131/88, для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов'язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва, а тому відповідач мав право проводити розгляд заяв про встановлення опіки за місцем проживання особи, яка підлягає опіці. Також в судовому засіданні підтверджено можливість третьої особи виконувати обовязки опікуна, її родинні відносини з підопічним. Проте, не встановлено обставин, що перешкоджали б третій особі виконувати дані обовязки. Згідно до ч.ч.1-4 ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч.1 ст.60 ЦК України). Таким чином, остаточне рішення щодо призначення опіки над недієздатною особою приймає суд. Проте, як пояснили в судовому засіданні представник позивачів та підтвердили представник відповідача та третя особа, позивачі подали до суду заяву про залишення без розгляду їх заяви про визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки. Тобто, не скористалися своїм правом для вирішення в судовому порядку питання про призначення опікуна. Рішення органів опіки і піклування про призначення чи звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов'язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені в установленому законом порядку (п.1.8. Правил опіки та піклування). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі не надали суду належні та допустимі докази, не довели суду їх переконливість, а також не довели обставини, на які посилалися як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги позивачів не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed