Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-10 00:00:00

В серпні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] –про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог при зверненні до суду зазначив що відповідач не виконує умови кредитного договору № 1266-1ФКВ-07 від 10. 10. 2007 року, внаслідок чого станом на 20. 08. 2012 року утворилась заборгованість в сумі 40104 грн. 67 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»в судове засідання свого представника не направили, попередньо надавши до суду заяву в якій просять суд розгляд справи провести у відсутність представника позивача, окрім того в заяві зазначили, що не заперечують проти ухвалення по справі заочного рішення. [PERSON] в судове засідання не з’явився, свого представника до суду не направив, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10. 10. 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк»та відповідачем було укладено кредитний договір № 1266-1ФКВ-07 (а.с. 8-12). Відповідно до умов вищезазначеного кредитного договору, банк надав позичальнику суму кредиту 10309,00 дол. США, строком на 84 місяці з кінцевою датою повернення кредиту 09. 10. 2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 9,5 % річних. Відповідно до п. 2.4. кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менше як 122,73 дол. США 73 центи по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Згідно п. 2.6. кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Відповідно до п. 6.2. кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником таабо його поручителями умов кредитного договору таабо договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобов’язань за цим договором, а позичальник зобов’язаний протягом 30 календарних днів з дати отримання позичальником відповідної вимоги від банку повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити процентів, комісії, штрафні санкції, інші платежі за кредитним договором. З матеріалів справи вбачається, що 30. 06. 2010 року між ТОВ «Укпромбанк», АТ «Дельта Банк»та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов’язань ТОВ «Укрпромбанку»на користь АТ «Дельта Банк»[PERSON] передав (відступив) [PERSON] права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов’язань перед Національним банком, внаслідок чого [PERSON] замінив [PERSON] як кредитора (став новим кредитором) у зазначених зобов’язаннях. В наслідок передачі [PERSON] [PERSON] прав вимоги до боржників, [PERSON] перейшло (відступило) право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов’язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 15-19). Вбачається, що відповідно до вищезазначеного договору про передачу активів та кредитних зобов’язань АТ «Дельта Банк»набув права вимоги по кредитному договору № 1266-1ФКВ-07 від 10. 10. 2007 року. Встановлено, що боржник порушив свої зобов’язання за кредитним договором № 1266-1ФКВ-07 від 10. 10. 2007 року, оскільки умови кредитного договору належним чином не виконує, про що повідомлявся шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов’язань, згідно умов кредитного договору (а.с. 7). Проте, вбачається, що письмова вимога банку про виконання зобов’язань залишилась без реагування. На підтвердження заборгованості відповідача перед банком, позивачем було надано до суду довідку про заборгованість відповідача за кредитним договором № 1266-1ФКВ-07 від 10. 10. 2007 року (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Згідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов‘язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов’язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов’язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Вбачається, що станом на 20. 08. 2012 року відповідач має заборгованість за кредитним договором № 1266-1ФКВ-07 від 10. 10. 2007 року в сумі 40104 грн. 67 коп., яка складається із 37996,24 грн. –сума заборгованості за кредитом, 1614,83 грн. –сума заборгованості за відсотками, 493,60 грн. –сума комісії за ведення кредиту, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що боржник не виконав свої зобов’язання перед позивачем, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 40104 грн. 67 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в сумі 401 грн. 04 коп.

Outcome: approved