overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними був укладений шлюб 24 квітня 2003 року у міському відділі реєстрації актів громадського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці де зроблений реєстровий запис №386 від 24 квітня 2003 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO] Позивач вказує, що збереження сім'ї неможливе, оскільки між ним та відповідачкою спільне життя не склалося та шлюбні відносини фактично припинені. Вважає, що подальше сімейне життя з відповідачкою неможливе. Просить шлюб укладений між ними розірвати. В попереднє судове засідання позивач не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В попереднє судове засідання відповідачка не з'явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.04.2003 року у міському відділі реєстрації актів громадського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, де зроблений відповідний актовий запис №386, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. /а-с.3/. Від шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Згідно ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, та зокрема суперечить правам та інтересам позивача, а також те, що відповідачка позов визнала, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] . звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є донькою відповідача. З 01 вересня 2010 року навчається у Донецькому гірничому технікумі ім. Є.Т. Абакумова на денній формі навчання. Вона знаходиться на утриманні позивачки, однак коштів недостатньо для нормальних умов життя. У травні 2012 року відповідач припинив сплачувати аліменти позивачці на утримання доньки, які він раніше сплачував щомісячно на підставі виконавчого листа Вугледарського міського суду Донецької області від 22 січня 2004 року за рішенням суду від 28.01.1997 року по справі № 2-54/1997. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь для утримання повнолітньої дитини [PERSON] , яка продовжує навчання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 03.08.2012 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до судового засідання надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги та їх обґрунтування підтримала, просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до начала розгляду повідомив, що згідний на стягнення аліментів у розмірі ? частини усіх видів його заробітку до закінчення строку навчання доньки [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, чи син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частина 3 ст.199 СК України передбачає, що право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 22.06.1994 року, виданого Єгорівською сільською радою, Волноваського р-ну, Донецької області -відповідач [PERSON] . є батьком - [PERSON] [INFO] . (а.с. 6) Донька позивачки, згідно довідки від 20.03.2012 року, навчається у Донецькому гірничому технікуму ім.. Є.Т. Абакумова на 2 курсі, форма навчання денна. (а.с.8) Не має можливості працювати та забезпечити своє проживання. У відповідності до ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. З огляду на викладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на час навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 03.08.2012 року і до закінчення навчання , але не більше ніж до виповнення 23 років позивачу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд ВВАЖАЄ ЗА необхідне проголосити його вступну та резулятивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-13 00:00:00

У суд з заявою звернувся [PERSON] , який просить постановити рішення про призначення його опікуном над його недієздатною матір`ю [PERSON] . Свої вимоги обґрунтував тим, що Рішенням Ківерцівського районного суду від 31 березня 1998 року було визнано недієздатною, вона є інвалідом 2-ї групи. Рішенням Берестечівської міської ради від 21 березня 2007 року [PERSON] було призначено опікуном над матір`ю, про те 14 серпня 2009 року Горохівський районний суд призначив опікуном директора Берестечківського психоневрологічного інтернату Приходько C.І. Дане рішення було скасовано Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 25 січня 2012 року. На цей час немає судового рішення про призначення опікуна над [PERSON] . В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав. Представники Руденського психоневрологічного інтернату та Хворостівської сільської Ради проти заяви не заперечують. Прокурор вимоги заяви також підтримав. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з рішення виконкому Берестечківської міської ради від 21.03.207 року №25, вирішено призначити [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] .. Згідно Рішення Ківерцівського районного суду від 31 березня 1998 року [PERSON] 1955 року було визнано недієздатною. Відповідно рішення Горохівського районного суду від 14 серпня 2009 року директора Берестечківського психоневрологічного інтернату Приходько C.І. було призначено опікуном недієздатної [PERSON] . Згідно Рішення Апеляційного суду Волинської області від 25 січня 2012 року рішення Горохівського районного суду від 14 серпня 2009 року було скасовано. З довідки серії MCE № 169914 вбачається, що [PERSON] 1955 року народження, є інвалідом 2 групи довічно. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір`ю заявника є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] заявник змінив своє прізвище [PERSON] на прізвище [PERSON] . Згідно довідки від 06.11.2002 року №3292 до складу сім`ї [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , входить [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, дошлюбне прізвище матері заявника [PERSON] . Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 11 лютого 2003 року прізвище матері заявника записано [PERSON] . Хворостівська сільська рада Любомльського району своїм рішенням від 24.07.2012 року №33 рекомендує призначити заявника опікуном над недієздатною [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у paзі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Обставин, які перешкоджали б призначенню заявника опікуном, по справі не встановлено. Таким чином, заявлені вимоги обґрунтовані і доведені, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачем спільного життя не склалося, від даного шлюбу у них народився син [PERSON] 2006року народження, який проживає з позивачем, стосунки між ними погіршились, вони припинили вести спільне господарство, понад чотири місяці проживають окремо, шлюб носить формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим, проти примирення категорично заперечує. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві, проти примирення категорично заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини. Сторони уклали шлюб 16 лютого 2006року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №161 від 16.02.2006року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №976 від 16.05.2006року. Сторонам було надано строк на примирення, проте примирення між сторонами не відбулось. Судом встановлено, що у сторін внаслідок непорозумінь склалися неприязні стосунки. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливим, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] завернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому прохає суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 18 лютого 2006 року. Свої вимоги обґрунтовує тим що спільне життя з відповідачем у них не склалося, під час сумісного проживання відповідач зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки, застосовував до неї фізичну силу, не надавав допомоги по господарству. З березня 2012 року вони проживають окремо, тому вона вважає, зло збереження їх сім`ї неможливе. Після розірвання шлюбу її прізвище прохає залишити « [PERSON] ». В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу її прізвище прохає залишити « [PERSON] » (а.с.14). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі. В своїй заяву [PERSON] зазначив, що він позов визнає, згоден на розірвання шлюбу (а.с.15). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 лютого 2006 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В свідоцтвах про народження дітей позивачка зазначена матір`ю, а відповідач батьком (а.с.5,6). Як вбачається з позовної заяви, сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружні стосунки з березня 2012 року. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] неможливе та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а також інтересам їх малолітніх дітей. Спір про майно сторони будуть вирішувати окремо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до приватного підприємства « Кілафф » про стягнення заробітної плати, не сплаченої при звільненні, видачі трудової книжки про звільненні та компенсації за вимушений прогул, посилаючись на те, що з 09.03.2011 року по 12.03.2012 року вона працювала в якості начальника відділу контролю якості у приватному підприємстві « Кілафф ». Під час її звільнення з нею не був проведений повний розрахунок, а саме не сплачена - заборгованість по заробітній платі у розмірі 1 497 грн. 16 коп., а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 4 177 грн. 49 коп., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 1 341 грн. 37 коп. Просить суд зобов'язати видати трудову книжку, стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 1 497, 16 грн., середній заробіток за весь час затримки, компенсацію за невикористану відпустку. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.03.2011 року [PERSON] була прийнята на посаду начальника відділу контролю якості у приватному підприємстві « Кілафф ». 12 березня 2012 року [PERSON] звільнилась із займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Судом встановлено, що під час звільнення [PERSON] з нею не був проведений повний розрахунок по заробітній платі у розмірі 1 497 грн. 16 коп. та компенсації за невикористану відпустку у розмірі 1 341 грн. 37 коп. За таких обставин, суд приходить висновку, у виконання вимог ст. 116 КЗпП України стягнути з приватного підприємства « Кілафф » на користь позивача невиплачену суму заробітної плати у розмірі 1 497 грн. 16 коп. та компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 1 341 грн. 37 коп. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У зв'язку з чим, суд приходить висновку, у виконання вимог ст. 117 КЗпП України стягнути з приватного підприємства « Кілафф » на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки у розмірі 4 177 грн. 49 коп. На підставі ст.ст. 83, 116, 117, 235, 237-1 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

06 червня 2012 року Прокурор Центрального району м.Миколаєва в інтересах держави в особі Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальних збитків у розмірі 29 905 грн. 00 коп. Прокурор Центрального району м.Миколаєва надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін у справі, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до Вироку Центрального суду Миколаївської області від 02 квітня 2012 року [PERSON] визнана винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, при наступних обставинах. [PERSON], працюючи директором ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Перспектива-М»,виготовила завідомо недостовірні документи у вигляді довідок о вартості виконання будівельних робіт за серпень 2011 року, привласнила отримані грошові кошти у розмірі 29 905 грн.,розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд. Судом встановлено, що висновки суду про доведеність вини [PERSON] у вчиненні злочину за ст.. 191 ч. 2 КК України, як привласнення та розтрата чужого майна, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній або кримінальній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, відповідач надав квитанцію від 21 березня 2012 року про повернення в добровільному порядку привласнених коштів за невиконання робіт у сумі 3200 грн. 00 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1195 ЦК України, суд вважає пред'явлений позов підлягаючим частковому задоволенню. З відповідача слід стягнути на користь позивача матеріальні збитки у розмірі 26 705 грн.00 коп.(29 905 грн. –3200 грн.) Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 267 грн. 05 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

20 липня 2011 року ПАТ «УСК «Гарант-Авто» звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього суми матеріальної шкоди –сплаченого страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги в розмірі 25 549 грн. 68 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в прядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 16 червня 2009 року був укладений Договір (Поліс) №19 G-0219120 добровільного страхування транспортного засобу Сканія, д/н 09390КО, в тому числі і від пошкодження транспортного засобу або його частин внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 06 березня 2010 року сталася ДТП, під час якої [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Сканія», дн 09390 КО, рухаючись на автодорозі Ульянівка-Миколаїв зіткнувся із зустрічним транспортом на своїй смузі руху, який внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження. Відповідно до Постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2010 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.00 коп. Страховик

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

14 лютого 2012 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором №20-060810 від 23 серпня 2006 року. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 23 серпня 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №20-060810, відповідно до якого позивач на умовах забезпеченості, повернення, строковості, оплатності та цільового використання надав відповідачу кредит на купівлю автомобіля марки –Богдан, моделі DF-47 у розмірі 19 485 доларів США, зі сплатою 12 % річних. Кінцевий термін повернення кредиту –не пізніше 21 серпня 2009 року. Відповідно до п. 1.3 Договору, відповідач зобов’язався сплачувати щомісячну комісію за обслуговування кредиту у розмірі 0,15 % від суми фактичної заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 7.3 Договору, відповідач зобов’язався повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за кредитом, щомісячну комісію та інші платежі відповідно до умов даного договору. Згідно з п. 11.1 договору, у разі порушення строків сплат кредиту та/або процентів за кредитом та/або щомісячної комісії, відповідач зобов’язався сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожен день прострочки платежу. Дотепер відповідач свої зобов’язання за вищевказаним договором не виконав, сума основного боргу –14 944,35 доларів США (що за курсом НБУ –119402,36 грн.), заборгованість по нарахованим процентам –5189,35 доларів США (Що складає еквівалент за курсом НБУ -41461,86 грн.), комісія за супроводження кредиту -8756 грн. 70 коп., пеня за несвоєчасно погашені відсотки та основного боргу-4902,29 доларів США (що складає еквівалент за курсом НБУ-39168,31 грн.)-станом на 23 січня 2012 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 25 035,99 доларів США, що складає еквівалент за курсом НБУ –208 789 грн. 25 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527, 553, 554, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, з відповідача слід стягнути заборгованість за договором №20-060810 у сумі 25 035,99 доларів США, що складає еквівалент за курсом НБУ –208 789 грн. 25 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2087 грн. 89 коп.

Outcome: approved