Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року сталося зіткнення автобуса „БАЗ-А079.23", д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] із комбайном „Нива „ під керуванням [PERSON] .В результаті зіткнення помер син позивачки .25.10.2011 року постановою Бердичівського міськрайонного суду [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії. [PERSON] є винним у такій дорожньо-транспортній пригоді, його цивільно-правова відповідальність застрахована відповідачем -Страховою компанією Уніка „ . При розгляді справи за заявою позивача провадження в справі було закрито в частині вимог до [PERSON] через відмову від позову .Згідно позову та уточнень до нього позивач просить стягнути зі страхової компанії 152550 грн. моральної шкоди та аліменти щомісячно з 6.08.2010 року довічно в сумі 1102 грн.Вказує,що з вини [PERSON] вона втратила свого сина ,який був її єдиною опорою ,підтримував морально і матеріально .Вона отримує пенсію за віком ,інших джерел доходів немає,її матеріальне становище є вкрай нужденним.Вона втратила сон та спокій ,смерть сина є незагойною раною до кінця життя. Позивач подала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. В судовому засіданні представник позивача заявлені його довірителем вимоги підтримав. Вказав, що позивачка є пенсіонером за віком .Через смерть сина різко погіршився стан її здоров"я , вона морально страждає, перенесла інсульт,їй потрібні ліки,які виробляється за кордоном.Через те, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована, то страхова компанія зобов"язана виплати матеріальну і моральну шкоду .Відповідно до ст.9 Закону в межах ліміту -51 тисяча гривень можуть бути стягнуті аліменти.Нині покійний син позивачки не працював, проте він мав доходи від продажу будинку, ці кошти використовував на свої потреби та надавав утримання позивачці.Він був єдиним годувальником, інші 3 сина живуть в м.Києві і утримання матері не надають. Представник відповідача в судове засідання не з"явився,подав заяву про слухання справи без участі представнитка, просить врахувати письмові заперечення.В запереченнях вказано, що позивач з письмовою заявою про виплату страхового відшкодування не звертався. Нормами Закону України „Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів „ передбачено, що страховик в разі настання страхового випадку відшкодовує в межах ліміту оцінену шкоду,яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи.В разі смерті годувальника право на страхове відшкодування мають непрацездатні батьки до відновлення ними працездатності ,їм відшкодовується частина неотриманих доходів потерпілого.Моральна шкода ,передбачена пунктами 1,2 ч.2 ст.23 ЦК України,відшкодовується потрепілому у встановленому судом розмірі. Суд ,оцінивши надані сторнами докази в їх сукупності, прийшов до висновку про часткове задвоолення позову виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] помер унаслідок одержання [INFO] року тілесних ушкоджень у результаті дорожньо-транспортної пригоди , що сталась з вини [PERSON] . Останній постановою Бердичівського міськрайонного суду від 25.10.2011 року був звільнений від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.2 КК України на підставі ст.1 п."г" ,ст.6 Закону України „Про амністію „ (а.с.4-7). Позивачка є матір"ю нині покійного [PERSON],вона є непразедатною за віком (а.с.8). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] Івановича- особи, винної в ДТП , застрахована відповідачем по справі (а.с.18). Відповідно до пунктів 27.1, 27.2 статті 27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" право на отримання відшкодування за шкоду, пов'язану із смертю потерпілого, мають особи, які знаходилися на утриманні потерпілого, та особи, які взяли на себе витрати з поховання. У зв'язку із смертю годувальника в результаті дорожньо-транспортної пригоди право на страхове відшкодування мають: - діти (в тому числі усиновлені) - до досягнення ними повноліття; непрацездатна вдова (вдовець), непрацездатні батьки - до відновлення ними працездатності, а також працездатна вдова (вдовець), якщо у сім'ї є діти віком до восьми років. Згідно з пунктом 27.4 статті 27 цього Закону у зв'язку із смертю годувальника відшкодовується частина неотриманих доходів потерпілого, яка кожному утриманцю належала б при його житті, за вирахуванням пенсій, наданих утриманцям внаслідок втрати годувальника. Порядок вирахування відшкодування утриманцям визначає Кабінет Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2004 року N 1776 затверджено Порядок проведення розрахунку розміру страхового відшкодування утриманцям у зв'язку із смертю годувальника внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - Порядок).За пунктом 1 цього Порядку розрахунок розміру страхового відшкодування, що виплачується утриманцям у зв'язку із смертю годувальника внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - страхове відшкодування), проводиться у межах визначеного законодавством ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, який діяв на дату укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з договором (а.с.18)встановлено ліміт відповідальності за шкоду життю, здоров"ю на одного потерпілого -51 тисяча гривень. Відповідно до пункту 2 Порядку частина неотриманих доходів померлого годувальника, яка за його життя належала б кожному утриманцю, визначається із середньомісячного доходу померлого, який включає виплати, що підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб, пенсії, державну соціальну допомогу та щомісячні виплати за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, за останній календарний рік (за відрахуванням частки, яка припадала на померлого і працездатних осіб, та суми пенсій, виплачених утриманцям внаслідок втрати годувальника) шляхом ділення частини неотриманих доходів померлого годувальника, що припадає на зазначених осіб, на кількість цих осіб. Позивачем ,всупереч вимогам ст.10,60 ЦПК України, не представлено жодного доказу на підтвердження середньомісячного доходу померлого [PERSON],наявності та кількості його утриманців , ,договір купівлі продажу житлового будинку від 2.10.2009 року (а.с.157) таким доказом не являється, а тому в задоволенні таких вимог суд відмовляє за безпідставністю. Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судом встановлено, що через протиправні дії [PERSON]загинув син позивачки, що призвело до її душевних страждань, істотності вимушених змін в житті та неможливості відновлення попереднього стану.Позивачем не доведено погіршення стану здоров"я, потребу в ліках , доказів на підтвердження таких обставин не надано. З врахуванням вимог розумності та справедливості суд визначає розмір заподіяної позивачці моральної шкоди в сумі 30 тисяч гривень . Відповідно до пункту 22.3. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. За таких вимог закону вимоги стягнення моральної шкоди підлягають задоовленню частково, на користь позивачки підлягає стягненню 2550 грн. моральної щкоди, що становить 5 відсотків ліміту, визначеного договором (51 тисяча гривень х 5%= 2550 грн.).Від вимог до особи,яка визнана винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, позивач відмовилась. Судові витрати суд стягує з відповідача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України пропорційно до суми задоволених вимог.

Outcome: approved