overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-15 00:00:00

13.03.2012 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною її дочки [PERSON], [INFO], яка внаслідок хронічного психічного захворювання не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними; а також встановлення над нею опіки. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи із заявою погодилась. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], є дочкою заявника. Внаслідок стійкого хронічного психічного розладу їй встановлено І групу інвалідності. Як убачається з висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 08.05.2012 року (а.с. 29 31), у [PERSON] простежуються клінічні ознаки глибокої розумової відсталості, внаслідок перенесеної нейроінфекції у формі дикертінаційного синдрому (F73 за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). У неї також виявлено відсутність фразової мови та повне неосмислення оточуючої дійсності у поєднанні з вираженими ознаками загального фізичного не розвинення. Вищезазначені риси психіки такі глибокі, тотальні та незворотні, що повністю позбавляють [PERSON] можливості регулювати свою поведінку у соціумі. За таких обставин експерти дійшли до висновку, що вищезазначене психічне захворювання позбавляє [PERSON] здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до статей 39, 60 ЦК України викладене вище являється підставою для визнання [PERSON] недієздатною і встановлення над нею опіки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-15 00:00:00

У квітні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 28.04.2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 2208,69 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на суму залишку заборгованості та кінцевим терміном повернення 28.04.2008 року. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 21944,77 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 21944,77 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином в засобах масової інформації, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 28.04.2006 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 2208,69 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на суму залишку заборгованості та кінцевим терміном повернення 28.04.2008 року. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 21944,77 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-15 00:00:00

Орган опіки і піклування Костопільської РДА звернулися в суд з позовною заявою в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що відповідач не виконує обов'язків по належному вихованню своєї дитини, не приймає участі у її вихованні та матеріальному утриманні. Батько дитини вживає алкогольні напої, веде антигромадський спосіб життя. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю покликаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки в судове засідання суду невідомі. Суд, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст.224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Мати дитини [PERSON] померла, свідоцтво про смерть від 08.04.2006р серія І-ИД №013792, видане Гутянською сільською радою. Рішенням Костопільського районного суду від 04.02.2011р малолітнього [PERSON], 20.06.2003р.н. відібрано від батька без позбавлення його батьківських прав. Розпорядженням голови Млинівської райдержадміністрації Рівненської області від 22.04.2011р №136 над малолітнім [PERSON] встановлено опіку та опікуном призначено [PERSON], в сімї якої дитина проживає на даний час. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обовязків, у вихованні сина участі майже не приймає, протягом року відвідав дитину лише один раз, навчанням, вихованням та здоровям сина не цікавиться. З висновку органу опіки та піклування №1056/01-30/12 від 03.03.2012р вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд приходить до висновку, що батько не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини та його матеріальне забезпечення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як нехтування своїми обовязками зі сторони батька. Згідно ст.164 Сімейного кодексу батьки, які ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей можуть бути позбавленні батьківських прав. Тому суд вважає, що ухиляння відповідача від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню своєї дитини є підставою для позбавлення його батьківських прав. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в прибуток держави судовий збір в розмірі 107,30грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-15 00:00:00

Комунальне житлове підприємство № 20 звернулося до суду з позовом, зазначивши, що відповідачі по справі зареєстровані в [INFO]. Відповідачі по справі. у вказаному житловому приміщенні не проживають з 2001 року, не оплачують комунальні послуги, у звязку з чим станом на 5 січня 2011 року створилася заборгованість в сумі 4015 гривень 91 копійка. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Заочним рішенням від 30 травня 2011 року позов був задоволений, і відповідачі були визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням. 4 лютого 2012 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ухвалою суду від 27 березня 2012 року заочне рішення було скасовано. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що дійсно не живе у квартирі біля 10 років, а живе з сімєю в іншому місці. Відповідач [PERSON] його рідний брат, який купив собі квартиру та живе в ній. Він, [PERSON] навідувався в квартиру, але не жив в ній та не сплачував послуги. Жити в квартирі було неможливо, оскільки в ній майже не було унітазу. Коли він прийшов до квартири черговий раз, він побачив, що двері в квартирі замінені та узнав, що в квартирі живуть інші люди. Коли він дізнався, що визнаний таким, що втратив право на користування квартирою, він звернувся до суду. Просить в позові відмовити, оскільки він та його брат мають дітей, для яких саме квартира і зберігалася. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Суд, вислухавши свідчення представника позивача, свідків, розглянувши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі по справі зареєстровані в [INFO]. Відповідачі по справі. у вказаному житловому приміщенні не проживають з 2001 року, не оплачують комунальні послуги, у звязку з чим станом на 5 січня 2011 року створилася заборгованість в сумі 4015 гривень 91 копійка. Ці обставини підтверджуються показами свідків комісійними актами (а.с. 11, 12, 13, 14), розрахунком заборгованості (а.с. 15-18), крім того не спростовуються відповідачами, а лише підтверджуються відповідачем [PERSON] Підстав, передбачених частиною 2 ст. 71 ЖК України для збереження за відповідачами житлового приміщення при відсутності понад 6 місяців немає, у звязку з чим суд вважає, що вони не проживають у даній квартирі без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-15 00:00:00

Позивачка звернувся з позовом до суду до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 січня 2000 року вони уклали з відповідачем шлюб в сільській раді с.Добра, Маньківського району, Черкаської області, актовий запис №1. Від даного шлюбу у них народилася донька Оксана, [INFO]. Причинами для розірвання шлюбу стало те, що вони мають різні характери та погляди на життя. Вони прийшли до висновку, що проживати разом не можуть. З січня 2012 року разом не проживають, їх шлюб носить формальний характер, зберігати шлюб вона не бажає, а тому звернулася з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач позов визнав, проти задоволення не заперечував. В судовому засіданні встановлено, що сімя сторін розпалась і зберегти її при встановлених обставинах неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та відповідача, їхньої дитини, що має істотне значення, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що відповідач добровільно не надає коштів на утримання сина [PERSON], [INFO], просить стягнути з відповідача по 1/4 частині з усіх видів заробітку на утримання сина, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, суду показала, що відповідач на користь інших осіб аліменти не сплачує, від спільного проживання у них є [PERSON], [INFO], який перебуває на повному її утриманні, а тому просить стягнути з відповідача аліменти. Просить позов задовольнити, суду пояснила, що відповідач має можливість і зобовязаний сплачувати грошові кошти на утримання дітей. Відповідач в судове засідання не зявився, пояснень до суд не надав, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає за можливе згідно ст. ст. 224 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи Заслухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження в суді, підлягає до задоволення по таким підставам. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем з 2002 року по 2004 рік проживали однією сім'єю. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який перебуває на повному утриманні позивачки, проживає разом з позивачкою. Відповідач має можливість і зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дітей, добровільної грошової допомоги на утримання позивачки не надає, на утримання інших осіб аліментів не сплачує. Вищенаведене підтверджується показаннями позивача, свідоцтвом про народження дитини, довідкою про утримання дітей від 26.09.2011 року № 759 виданої виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради народних депутатів «Білоцерківська житлово експлуатаційна контора № 8». Аналізуючи надані докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що відповідач повинен сплачувати грошові кошти на утримання дітей в розмірі по 1/4 частині з усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму ля дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином повноліття, позов підлягає задоволенню. Позов підлягає до задоволення на підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, де вказано, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від заробітку. Згідно Закону України «Про внесення змін до Сімейного Кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей» від 22 вересня 2005 року, розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 03.09.2010 року уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя та сімейні сварки. Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня місяця 2011 року. Примирення, на думку позивача, неможливе. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідачка до суду не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час слухання справи повідомлялася вчасно та належним чином (рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням). До суду не надійшло заперечень проти позову. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обовязки сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях відповідачки, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 03.09.2010 року. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня місяця 2011 року, спільне господарство не ведеться. Зазначене свідчить про розпад сімї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення відсотків за порушення грошового зобовязання, внаслідок невиконання рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 01.12.2010 року, яким стягнуто на його користь з [PERSON] 18620,60 грн. боргу за договором позики. Через невиконання судового рішень відповідачем внаслідок знецінення присуджених грошових сум йому завдана майнова шкода, просить стягнути з [PERSON] на його користь суму індексу інфляції за період з 1 грудня 2010 року по 20 березня 2012 року в розмірі 1089,30 грн., три проценти річних від простроченої суми за цей же період в розмірі 728,28 грн., а всього 1817,58 грн., а також стягнути судові витрати в сумі 214,60 грн. Позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги повністю, дав пояснення згідно заяви, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 01.12.2010 року стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] 18620,60 грн. боргу за договором позики, вказані кошти відповідач позивачу не оплатив. Відповідач всупереч ст. 60 ЦПК України не представив суду доказів, які б спростовували пояснення позивача, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити. Таким чином доводи позивача про прострочення боржником грошових зобовязань знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник зобовязаний до сплати боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. З врахуванням встановлених величин індексу інфляції за період з 1 грудня 2010 року по 20 березня 2012 року та 3% річних від простроченої суми стягненню на користь позивача з [PERSON] підлягає 1089,30 грн. внаслідок інфляційних процесів та 728,28 грн. трьох процентів річних від простроченої суми, що разом складає 1817,58 грн. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на оплату судового збору, які підтверджуються документально, на суму 214,60 грн. На підставі викладеного, ст. 625 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-15 00:00:00

Позивач у березні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 101\~904,22 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до Кредитного договору № 014/123745/3001/73 від 08.02.2007р. [PERSON] отримав кредит у сумі 16\~800,00 доларів США зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 101\~904,22 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав, на його задоволенні наполягав. Відповідач в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 014/123745/3001/73 від 08.02.2007р. [PERSON] отримав кредит у сумі 16\~800,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування ним. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 07.02.2012 року за ним склала 12\~754,45 дол., у тому числі: непогашена сума кредиту 7\~769,83 дол. США; несплачені проценти 1\~441,51 дол. США; нарахована пеня за прострочення тілу кредиту 1\~906,93 дол. США; нарахована пеня за прострочення відсотків по кредиту 1\~636,17 дол. США. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-15 00:00:00

Позивач 27.02.2012 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути заборгованість по кредитному договору в сумі 2456,26 грн. При цьому посилається на те, що 16.10.2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 002-05004-161007 за яким відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку для здійснення операцій з грошовими коштами, за умови погашення суми заборгованості частинами. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином станом на 21.12.2011 року створилась заборгованість в сумі 2456,26 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Відповідно до ст.158, 169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.10.2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 002-05004-161007 за яким відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку для здійснення операцій з грошовими коштами, за умови погашення суми заборгованості частинами. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином станом на 21.12.2011 року створилась заборгованість в сумі 2456,26 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В ст.ст.1054, 1050 ЦК України зазначено, що наслідками порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved