Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про надання дозволу на виготовлення проїзного документу дитини для виїзду за кордон без згоди та супроводу одного з батьків. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 14.07.2001 року по 13.11.2007 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON]. Вказує, що після розірвання шлюбу, їх син [PERSON] залишився проживати з нею та перебуває на її утриманні. Батько дитини зрідка бачиться з дитиною, цікавиться її життям, здоров'ям та інтересами тільки в телефонному режимі. Також вказує, що в неї та сина є бажання відвідувати родичів за кордоном, які проживають в Росії, однак також можливості вони не мають, оскільки відповідач такої згоди їм не надає. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі. Оскільки відповідач згоди на виїзд дитини за кордон не надає, просить надати дозвіл на виготовлення та оформлення проїзних документів для виїзду за кордон України та на виїзд за кордон України громадянина України, який не досяг 16-річного віку - [PERSON], [INFO] у супроводі його матері - [PERSON] без згоди та супроводу його батька - [PERSON] у період з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON], позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивачки та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні представник третьої особи - Органу опіки та піклування Черкаської міської ради [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника [PERSON], представника Органу опіки та піклування Черкаської міської ради [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи із наступного. Сторони ([PERSON] та [PERSON]) перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2001 року по 13.11.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження дитини, 1-СР, № 156961. Після розірвання шлюбу неповнолітній [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю та перебуває на її утримані. Позивачка [PERSON] має постійне місце проживання та роботи в Україні. Відповідач [PERSON] сином не цікавиться та не приймає участі в його вихованні, стосунки з ними не підтримує. Звернутися до відповідача для отримання згоди на виїзд неповнолітньої дитини за кордон позивачка немає можливості, оскільки відповідач міняє постійно місце проживання і його місце перебування позивачці не відомо. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За таких умов при вирішення питань, що є предметом розгляду даної справи, суд має виходити перш за все з позиції захисту інтересів дитини. Дане положення закраплене і в ч. 8 ст. 7 СК України, за яким регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та пп. 2 ч. 4 Правил перетинання державного кордону України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 (у редакції постанови КМУ від 25.08.2010 року № 724), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку без згоди та супроводу батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Правилами оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ № 231 від 31.03.1995 року визначено, що виїзд неповноітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям - громадянам України згідно з цими правилами; проїздний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супровіді через державний кордон. Пунктом 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення передбачено, що оформлення паспорта/порїздного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Оскільки в судовому засіданні обєктивно встановлено, що позивачці [PERSON] не виявляється можливим отримати згоду батька - [PERSON]І на виїзд неповнолітнього [PERSON] за межі України, суд вважає, що з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, необхідно дозволити неповнолітньому [PERSON] виїзд з матір'ю за кордон без згоди батька - [PERSON], з моменту набрання рішенням законної сили, терміном на три роки. На підставі викладеного,

Outcome: partial