Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-17 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ТОВ Українське Фінансове Агенство ВЕРУС в особі філії ТОВ Українське Фінансове Агенство ВЕРУС у Комінтернівському районі м. Харкова, [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 128985,92 грн., Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № DN81AR03110241 від 09.08.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 82870,96 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.08.2014 року. Погашення заборгованості за договором здійснюється позичальником щомісяця в період сплати, а саме з 09 по 13 числа кожного місяця, шляхом надання Банку коштів для погашення заборгованості (щомісячного платежу). З метою забезпечення виконання зобов?язань відповідача [PERSON] за кредитним договором, було укладено договір застави рухомого майна № DN81AR03110241 від 09.08.2007 року, за яким передала в заставу автомобіль Daewoo Nexia, 2007 року випуску, д.н. [NUMBER]. 22.03.2011 року ПАТ КБ ПриватБанк з Товариством з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агентство ВЕРУС, в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агентство ВЕРУС у Комінтернівському районі міста Харкова було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ Верус поручився за виконання [PERSON] зобов?язань за кредитним договором. Взяті на себе зобовязання за Кредитним договором № DN81AR03110241 від 09.08.2007 року [PERSON] виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] вищевказані грошові кошти. Відповідач до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов?язання, в зв?язку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом. Представник позивача в судовому засідання підтримав позовні вимоги в повному обсязі та происв їх задовольнити. Також підтримав пояснення, викладені в позовній заяві, та додав, що в зв'язку із настанням обставин визначених п.п. 2.3.1. кредитного договору за кредитом була підвищена відсоткова ставка з 9 % до 21 % на рік, про правомірність таких дій банку свідчать надані наказ голови правління банку, копія листа про підвищення відсоткової ставки, копія поштового реєстру про його відправку. Окрім того, в зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором [PERSON] передала в заклад банку предмет застави для його подальшого продажу та зарахування отриманих від цього коштів для погашення заборгованості за кредитом, чим визнала факт невиконання умов договору. Предмет застави був реалізований 02.07.2010 року за 33520,00 грн., які були зараховані для погашення заборгованості за кредитним договором. Після продажу предмета застави умови кредитного договору зберігють чинність та не втрачають своєї сили, зобов'язання по сплаті кредиту не припиняються. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково визнала позовні вимоги, підтвердила факт підписання та укладення кредитного договору і договору застави рухомого майна, пояснила, що дійсно самостійно в рахунок погашення заборгованості передала автомобіль, а також вважала,, що після передачі та продажу предмета застави в заклад банку її зобов'язання перед банком припинились. Окрім цього [PERSON] пояснила, що не має можливості сплачувати щомісячні платежі за кредитним договором, оскільки знаходиться в складному матеріальному та сімейному становищі, про що надала довідки про розмір пенсії за інвалідністю, довідки та виписки з лікарні, де перебуває на лікарні. Вказує на неможливість виконання умов кредитного договору. Вислухавши пояснення сторін, та на підставі наявних в матеріалах справи доказів,суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № DN81AR03110241 від 09.08.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 82870,96 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.08.2014 року. Погашення заборгованості за договором здійснюється позичальником щомісяця в період сплати, а саме з 09 по 13 числа кожного місяця, шляхом надання Банку коштів для погашення заборгованості (щомісячного платежу). Відповідно до пункту 2.3.1. кредитного договору № DN81AR03110241 від 09.08.2007 року, банк має право в односторонььому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні конюктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). В звязку із виникненням саме такої ситуації ПАТ КБ ПриватБанк було прийнято відповідне рішення та видано наказ від 05.01.2009 року, затверджений головою правління ПриватБанку [PERSON] про підняття відсоткової ставки за кредитним договором № DN81AR03110241 від 09.08.2007 року з 9 % до 21 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Про зміну відсоткової ставки за користування кредитом [PERSON] повідомлялась шляхом направлення відповідного повідомлення. Зазначені обставини підтверджуються копією наказу ПАТ КБ ПриватБанк від 05.01.2009 року, копією повідомлення від 05.01.2009 року та копією поштового реєстру від 08.01.2009 року з відміткою поштамту про прийняття 08.01.2009 року. [PERSON] України № 661-17 від 12.12.2008 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку набрав чинності з 10.01.2009 року, та враховуючи те, що в кредитному договорі передбачено право банку на підвищення відсоткової ставки в односторонньому порядку, - ніяких законодавчих обмежень на вчинення такого правочину станом на 05.01.2009 року не було, тобто дії ПриватБанку з підвищення процентної ставки є законними та правомірними. Відповідно до положень частин 1 і 2 статті 651 ЦК України допускається зміна договору однією із сторін в односторонньому порядку, якщо таке передбачено договором та не суперечить законодавству. Ніяких обмежень законом на вчинення таких правочинів на той час не існувало. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 19.12.2012 року по справі № 6-144цс12, в якій спірним було питання правомірності підвищення ПриватБанком розміру відсоткової ставки за кредитним договором. А враховуючи положення ст. 360 ЦПК України, дотримання судами України судової практики Верховного Суду України щодо застосування окремого нормативно-правового акту є обов'язковим. З метою забезпечення виконання зобов?язань відповідача [PERSON] за кредитним договором, було укладено договір застави рухомого майна № DN81AR03110241 від 09.08.2007 року, за яким передала в заставу автомобіль Daewoo Nexia, 2007 року випуску, д.н. [NUMBER]. 22.03.2011 року ПАТ КБ ПриватБанк з Товариством з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агентство ВЕРУС, в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агентство ВЕРУС у Комінтернівському районі міста Харкова було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ Верус поручився за виконання [PERSON] зобов?язань за кредитним договором. Згідно п.п. 2, 4 Договору поруки від 22.03.2011р. у випадку невиконання боржником зобов'язань за Кредитним договором, Поручитель та Боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. В судовому засідання достовірно встановлено, що взяті на себе зобов'язання за зазначеним Договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. Відповідачами зобов'язання за кредитним договором належним чином та своєчасно не виконувалися й не виконуються до теперішнього часу. В рахунок погашення заборгованості за кредитом 14.08.2009 року [PERSON] добровільно передала предмет застави автомобіль Daewoo Nexia, 2007 року випуску, д.н. [NUMBER], що підтверджується копією акту прийняття автомобіля від 14.08.2009 року, яким поручила ПриватБанку передати його на реалізацію і направити отримані кошти на погашення заборгованості; та копією довіреності від 14.08.2009 року, виданої [PERSON] на продаж автомобіля. 02.07.2010 року автомобіль був реалізований за 33520,00 грн., і всі кошти направлені в для погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується меморіальними ордерами доданими до письмових пояснень та розрахунком заборгованості. В зв'язку із тим, що коштів, отриманих після продажу предмета застави не було достатньо для повного погашення заборгованості за кредитним договором, на решту заборгованості продовжували нараховуватись проценти та інші нарахування. Пунктом 4.1. кредитного договору за порушення зобовязань, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3, 7.5. даного договору, банк має право нараховувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. Пунктом 5.1. кредитного договору встановлений строк дії договору, а саме: договір діє в обємі виданих позичальнику коштів до повного виконання сторонами зобовязань за договором. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення Позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором № DN81AR03110241 від 09.08.2007 року [PERSON] станом на 18.05.2012 року має заборгованість 128985,92 грн., яка складається з наступних нарахувань:. - 58463,20 грн. - заборгованість за кредитом; - 39914,19 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 7244,54 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 23363,99 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В силу статті 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредиторами за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання ст. 625 ЦК України. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення Позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, факти зазначені в позовній заяві знайшли підтвердження в судовому засіданні , а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved