Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-02 00:00:00

29.11.2012 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив встановити факт прийняття ним спадщини та визнання права власності на квартиру. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі- продажу від 27.05.1996 року його мати придбала квартиру за адресою [ADDRESS], яка складається з однієї кімнати. Право власності зареєстроване в КП «БТІ». [INFO] мати померла і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді зазначеної квартири. В квартирі матері він став проживати зразу ж після її смерті матері, тому що його сім»я проживає в двохкімнатній квартирі з двома дорослими синами, тому він з дружиною проживає в квартирі матері. Оскільки інших спадкоємців не має він просив визнати за ним право власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, позов визнав частково і просив розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно з п. 4 та 1 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції від 16.03.2003 р.) положення цього кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 р., а згідно із п.5 правила книги №6 застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство. В судовому засіданні встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу від 27.05.1996 року, право власності зареєстроване в КП «Бюро технічної інвентаризації м. Макіївки»19.06.1996 року. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис 03.10.1997 року за № 258. Рішенням Совєстького районного суду м. Макіївки від 10.02.2012 року встановлено факт родинних відносин, а саме що [PERSON] є сином померлої [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартирі [ADDRESS], житловою площею 16,40 кв.м., яка складається з однієї кімнати, таким чином судом встановлено, що на момент смерті спадкодавця існувало майно, що підлягає спадкуванню. Свідок [PERSON] надав суду пояснення про те, що сім»ю [PERSON] він знає понад 50 років, підтримує дружні стосунки з [PERSON]. Його мати проживала в однокімнатній квартирі, а він із сім»єю проживав в двокімнатній квартирі. Після смерті матері [PERSON] із дружиною переїхали в її квартиру, а діти залишилися в двохкімнатній квартирі, де він проживає до теперішнього часу. Крім [PERSON] в сім»ї дітей більш не було. Згідно зі статтею 524 ЦК України (в редакції від 18 липня 1963 року) спадкування здійснюється за законом або заповітом. Спадкування за законом має місце тоді та якщо, воно не змінено заповітом. Згідно з правилами статті 525 Цивільного кодексу України (в редакції від 18 липня 1963 року) часом відкриття спадщини слід вважати день смерті спадкодавця, зазначений у свідоцтві про смерть, що виданий відповідним державним органом реєстрації актів громадянського стану. На момент смерті спадкодавця, тобто станом на 28.09.1997 року юридичну силу мав Цивільний кодекс України в редакції від 18 липня 1963 року з відповідними змінами та доповненнями, спірні правовідносини виникли та закінчились (так як спадщина була прийнята) до 01 січня 2004 року, а тому спадкування повинно здійснюватися за правилами, встановленими саме цим кодексом. Аналогічне роз'яснення міститься в пункті 1Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до вимог ст..529 зазначеного Цивільного кодексу України спадкоємцями першої черги за законом являються в рівних частках діти, дружина, чоловік та батьки померлого. Таким чином, на час відкриття спадщини спадкоємцем першої черги за законом являється [PERSON] Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України в редакції від 18 липня 1963 року законодавець визнає, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо: фактично вступив до управління або володіння спадковим майном; надав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Ці дії на вимогу частини 2 статті 529 Цивільного кодексу України в редакції від 18 липня 1963 року спадкоємець повинен зробити впродовж шести місяців від дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що позивач після смерті матері став постійно проживати в її квартирі, доглядає за нею, сплачує всі комунальні платежі, тобто фактично прийняв спадщину. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач фактично прийняв спадщину то згідно зі ст. 328 ЦК України за ним можливо визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved