Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-16 00:00:00

23 липня 2012 року [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначав наступне. 30.06.2007 р. між ним та відповідачем у справі було укладено шлюб, зареєстрований Орджонікідзевським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 226 .Під час шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Вважав недоцільним і неможливим подальше збереження сімї. Шлюбні стосунки фактично припинені з березня 2012 року, спільне господарство не ведеться. Малолітній син за їх взаємною згодою проживає із відповідачем. З питань щодо виховання сина, поділу майна та розірвання шлюбу спору немає. Посилаючись на зазначене, просив суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, без проведення фіксації судового процесу, підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, без проведення фіксації судового процесу, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей. З матеріалів справи вбачається, що 30.06.2007 р. Орджонікідзевським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 226, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Судом встановлено, що з березня 2012 року по теперішній час спільне господарство сторони не ведуть, мешкають разом, проте сімейних відносин не підтримують, мають окремий бюджет, спору про розподіл майна немає. Між сторонами досягнуто угоди про утримання дитини. Примирення та збереження сімї неможливе. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і збереження сім'ї неможливе, суд приходить до висновку про те, що шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved