Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-29 00:00:00

У липні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області про визнання дійсним заповіту, складеного 05 січня 2005 року [PERSON], померлою 04 серпня 2007 року, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області 05 січня 2005 року за реєстровим № 2, згідно якого її двоюрідна бабка [PERSON] все своє майно заповіла їй, позивачці, дошлюбне прізвище якої було [PERSON]. Після реєстрації шлюбу з [PERSON] 04.06.2005 року вона прийняла прізвище чоловіка [PERSON]. 06.08.2007року померла [PERSON]. В установлений законом строк вона, позивачка, подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини на підставі цього заповіту, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не змогла, оскільки у вказаному заповіті секретарем виконавчого комітету Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області помилково розяснені спадкодавцю вимоги статті 535 ЦК України, яка на час складання заповіту втратила чинність, та не розяснені вимоги статті 1241 ЦК України, яка діяла в цей час. Будь-яких спадкоємців, які б прийняли спадщину в установлений законом строк , або мають право на обовязкову частку в спадщині, не має, тому вона відповідно до ст. 1223 ЦК України має право на спадкування після смерті [PERSON] Позивачка надала до суду заяву про підтримання позову та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач -Малинівська селищна рада Чугуївського району Харківської області не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу за відсутністю її представника. Представник третьої особи - Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області до суду не з'явився, заперечень на позов не надав. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії заповіту від 05 січня 2005 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області [PERSON] 05 січня 2005 року за реєстровим № 2, [PERSON] заповіла все своє майно, яке їй буде належати і в чому б воно не заключалося та де б не знаходилось [PERSON]. В заповіті зазначено, що секретарем виконкому розяснено [PERSON], зміст ст.. 535 Цивільного Кодексу України (1963 р.), яка на час складення заповіту втратила чинність, однак за своїм змістом аналогічна вимогам ст.1241 ЦУ України Вказаний заповіт підписаний спадкодавцем [PERSON], складений по формі, що відповідає вимогам ст..1247 ЦК України, та посвідчений секретарем виконавчого комітету Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області [PERSON] відповідно до вимог ст.. 1251 ЦК України. З тексту заповіту не вбачається наявність будь-яких даних, які б свідчили про те, що він протирічить вимогам закону і не відповідає дійсній волі спадкодавця [PERSON] До суду не надано й доказів про те, що зазначений заповіт визнаний в установленому порядку недійсним. [PERSON] померла 04 серпня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть, виданого 06.08.2007 року Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області ( серія 1-ВЛ № 124152). Як вбачається з відповіді Чугуївської державної нотаріальної контори № 713\\01-16 від 22.03.2012р. після смерті [PERSON], померлої 04 серпня 2007 року в термін, передбачений ст. 1261 ЦК України, з заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотконтори звернулась спадкоємиця [PERSON]. Заведена спадкова справа № 36\\08. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 21). З паспорту [PERSON] та копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] [INFO] після укладення шлюбу з [PERSON] 04.06.2005 року в Ульянівській сільській раді Богодухівського району Харківської області за актовим записом № 07 взяла прізвище чоловіка [PERSON].(а.с. 6). Будь-яких даних, що свідчили б про наявність пороку волі спадкодавця [PERSON] при складанні та посвідчені заповіту на імя [PERSON] ( у шлюбі [PERSON]) [PERSON], до суду не надано. До своєї смерті [PERSON] не скасовувала та не змінювала складений нею заповіт на імя позивачки. У зв'язку з чим та відповідно до ч.2 ст. 219 ЦК України суд вправі визнати вищевказаний заповіт дійсним.

Outcome: approved