Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-26 00:00:00

11.06.2012 року позивач звернулася до Заводського районного суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1700 грн., але згодом уточнила свої вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позову, до повноліття дитини, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем 18 жовтня 2001 року зареєструвала шлюб. Від спільного подружнього життя з відповідачем народила сина: [PERSON], [INFO]. В теперішній час сторони мешкають окремо, спільного бюджету не мають, неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача. Тому, позивач просила стягувати аліменти з відповідача на її користь, на утримання неповнолітньої дитини сина: [PERSON], [INFO], у розмірі ? частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позову, до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила уточнені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання також не зявився, але надав до суду заяву в якій заперечував проти позовних вимог, та просив розглянути справу без його участі. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 18 жовтня 2001 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке було видано 18 жовтня 2001 року відділом РАГС Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області та актовим записом № 308 (а.с.7). Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане відділом РАГС Заводського районного управління юстиції у Дніпропетровській області та актовим записом № 486, де батьками записано позивачку та відповідача (а.с.8). Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В даний час неповнолітній син знаходяться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с.9) та позивач потребує матеріальної допомоги, яку відповідач їй в змозі надавати. Так, згідно до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Тому, враховуючи зазначене суд вважає правильним стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до повноліття сина. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved