Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

У квітні 2011 року представник позивача звернувся з позовом, в якому вказав, що 05 вересня 2008 року між банком і [PERSON] укладено кредитно-заставний договір № HMKWAN12770323 про надання кредиту у сумі 26244,84 долари США за сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04 вересня 2015 року. Для забезпечення виконання зобовязання було укладено договір застави рухомого майна, згідно якого [PERSON] надав в заставу автомобіль CHERY, модель TII TIGGO, рік випуску 2008, тип ТЗ легковий автомобіль, № кузова/шасі LVVDB14BX8D207342, реєстраційний номер [NUMBER], що належить йому на праві приватної власності. Свої зобовязання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 26244,84 доларів США. Відповідач свої зобовязання виконав частково. Внаслідок порушення умов договору станом на 18 березня 2011 року виникла заборгованість в розмірі 34273,04 долари США, яка складається з наступного: 19136,28 долари США заборгованість за кредитом; 5713,86 долари США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1416,73 долари США заборгованість по комісії за користування кредитом; 6344,13 долари США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 31,49 долари США- штраф (фіксована частина), 1630,55 долари США штраф (процентна складова). На неодноразові звернення щодо погашення заборгованості відповідач не реагує, тому позивач просить в порядку ст.19 Закону України «Про заставу» звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості на автомобіль марки CHERY, модель TII TIGGO, рік випуску 2008, тип ТЗ легковий автомобіль, № кузова/шасі LVVDB14BX8D207342, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві приватної власності [PERSON]. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу слухати за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги не визнав, незгідний з розміром заборгованості по відсотках, який йому нарахований, оскільки кредитор не повідомив його про збільшення відсоткової ставки. Погоджується на реалізацію майна, що передано в іпотеку. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк (далі ПАТКБ „ПриватБанк) та [PERSON] 05 вересня 2008 року уклали кредитно-заставний договір №НМКWАN12770323. Відповідно до п.17.1.1 кредитно-заставного договору позивач зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 19375,52 доларів США на наступні цілі: 17823,03 долари США - на придбання автомобіля, 981,33 долари США - оплата перших страхових платежів, 7,25 оплата коштів за реєстрацію предмета Застави в Державному Реєстрі, 534,69 долари США оплата винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту. Відповідно до п.7.1.6 договору процентна ставка по кредиту становить 15,00 % річних. Кінцевий термін погашення кредиту, згідно п.17.1.5 договору, 04 вересня 2015 року. Відповідно до п.4.3 кредитно-заставного договору, позичальник сплачує винагороди, в розмірах і у строки, що зазначені в статті 17.1.8 даного Договору. Якщо згідно зі ст.17.1.7 Договору передбачена щомісячна сплата винагороди, то вона встановлюється у фіксованому розмірі (вказаному у статті 17.1.7 Договору) і сплачується щомісяця від дня списання коштів з кредитного рахунку до Дати погашення. При цьому незалежно від кількості днів, що минули від дня закінчення останнього періоду сплати до дня остаточного погашення кредиту, винагорода сплачується у вищевказаному розмірі. Відповідно до п.4.4 кредитно-заставного договору, погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до статті 17.8 Договору, до складу яких входять платежі за винагородою (у випадку її наявності), процентами за кредитом. Згідно п.14.2 договору, у випадку порушення Позичальником зобовязань щодо повернення основної суми кредиту, передбаченого статтями 6.2.2 та 6.2.3 Договору щодо сплати винагород та процентів, Позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Згідно п.14.3 договору, у випадку порушення Позичальником зобовязання щодо повернення основної суми Кредиту, передбаченого статтею 6.2.4 Договору, Позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. На виконання п.17.9 договору між банком та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу CHERRY TII TIGGO, рік випуску 2008 тип ТЗ легковий автомобіль, № кузова/шасі LVVDB14BX8D207342, реєстраційний номер [NUMBER], за яким банку в заставу передано даний автомобіль. Згідно п.17.10 договору, сторони погоджують, що на дату підписання договору вартість предмета застави становить 83690 грн. Згідно п.17.11 договору, станом на дату підписання Договору розмір забезпечених вимог становить 35502,60 доларів США плюс нараховані проценти та винагороди, а також інші суми, що можуть підлягати сплаті Позичальником за договором. ПАТКБ „ПриватБанк свої зобовязання за кредитним договором виконало в повному обсязі, видало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 26244,84 долари США. В порушення умов кредитного договору та ст.ст.509, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] свої зобовязання виконав частково, так як станом на 18 березня 2011 року заборгованість відповідача становить 32611 долари США, в тому числі: - основний борг 19136,28 доларів США; - відсотки 5713,86 доларів США; - комісія 1416,73 долари США; - пеня 6344,13 долари США. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. В силу ч.2 ст.1050 ЦПК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За цією статтею Цивільного кодексу України пеня і штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Відповідно до ч.1 ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Згідно ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Одночасне нарахування пені та штрафу за порушення строків виконання зобов'язання за кредитним договором є подвійною цивільно-правовою відповідальністю, що суперечить ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України. Оскільки, згідно умов договору штраф накладається за порушення строків виконання будь-якого грошового зобовязання за договором і одночасно за порушення цих же строків передбачено нарахування пені, суд приходить до висновку, що штрафи в сумі 31,49 долари США та 1630,55 долари США нараховані безпідставно, а тому їх слід виключити із загальної суми боргу. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] неналежно виконує свої зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим у нього перед позивачем існує заборгованість на суму 32611 долари США. Вказані обставини підтверджуються: кредитно-заставним договором №НМКWАN12770323 від 05 вересня 2008 року; розрахунком заборгованості за договором №НМКWАN12770323 від 05 вересня 2008 року; статутом ПАТКБ „ПриватБанк. Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позову в частині звернення стягнення на предмет застави автомобіля CHERRY TII TIGGO, рік випуску 2008 тип ТЗ легковий автомобіль, № кузова/шасі LVVDB14BX8D207342, реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення на стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до ч.6 ст.20 Закону України «Про заставу», звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.2 ст.590 Цивільного кодексу України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, якщо зобовязання не буде виконане у встановлені строки (терміни). Відповідно до ст.25 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур передбачених ст.26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. За таких обставин слід задовольнити вимоги в частині звернення на предмет застави з наданням права позивачеві на відчуження предмету застави, в тому числі і зняття автомобіля з обліку та отриманням для цього необхідних документів. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в сумі (1700+120=)1820,00 грн..

Outcome: partial