Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-27 00:00:00

25 лютого 2011 року [PERSON] звернувся позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, а саме просив поділити спільне сумісне майно визнавши за ним право власності на ? частину будинку №62 розташованого по вул.. Щорса в смт. Велика Димерка Броварського району Київської області. Свій позов обґрунтовує тим, що в них із відповідачем 12 серпня 1978 року був зареєстрований шлюб. За час шлюбу ними спільно побудовано нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в смт. Велика Димерка, вул.. Щорса, буд. 62 Броварського району Київської області, загальною площею 127,6 кв.м. Позивач вважає, що вказаний будинок належить подружжю порівну, добровільної згоди між ними не досягнуто, тому був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Не погоджуючись з первісним позовом відповідач 26 липня 2011 року подала до суду зустрічний позов про поділ майна подружжя в якому просила поділити спільне сумісне майно, а саме будинок №62 розташованого по вул.. Щорса в смт. Велика Димерка Броварського району Київської області відповідно висновку експерта, варіанту №2 відступивши від рівності долей. Зустріний позов обґрунтовує тим, що після розірвання шлюбу та припинення ведення спільного господарства зі своїм чоловіком, за попередньою домовленістю з ним, вона за власні кошти значно поліпшила технічний стан будинку, провела ряд ремонтних робіт. Відповідач тривалий час непрацював, на її пропозиції відповідачеві внести рівні кошти на відновлення будинку відмовився. Вважає, що поділ будинку в рівних частинах неможливий, оскільки вона за власний кошт значно збільшила вартість будинку. В добровільному порядку поділити будинок в натурі не має можливості тому просить позов задовольнити згідно висновку експерта варіанту розподілу 2. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю просив його задовольнити, зустрічний позов не визнав Відповідач в судовому засіданні заявлені позивачем вимоги не визнала повністю. Просила відмовити в задоволенні позову. Зустрічний позов підтримала в повному обсязі щодо розподілу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в №62 розташованого по вул.. Щорса в смт. Велика Димерка Броварського району Київської області та варіанту поділу по варіанту № 2 визнала повністю, при цьому пояснила, що саме по додатковому варіанту №2 поділ буде проведено правильно, оскільки цей варіант надає можливість безперешкодно користуватися як частиною будинку так і господарськими спорудами. Додатковий варіант №3 позбавляє її права користуватися господарськими спорудами, що суперечить закону. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, встановив. Суд встановив, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 1978 року по 17 липня 2008 року. За час перебування в шлюбі сторони побудували житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в смт. Велика Димерка, вул.. Щорса, буд. 62 Броварського району Київської області, загальною площею 127,6 кв.м. Про дане свідчить договір на право забудови індивідуального жилого будинку на праві приватної власності, Отже, житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в смт. Велика Димерка, вул.. Щорса, буд. 62 Броварського району Київської області, загальною площею 127,6 кв.м, загальною площею 127,6 кв.м., побудований сторонами під час шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згода про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, сторонами не досягнута. Відповідно п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося, суд відповідно до ч. 6 ст. 57 СК може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин. При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Згідно висновку експерта С-12158 судової будівельно технічної експертизи від 30 березня 2012 року запропоновано три варіанти поділу будинку з господарськими будівлями. Сторони ні по одному із запропонованих варіантів поділу не дійшли згоди. Позивач просить суд провести поділ будинку по варінту № 3, а відповідач по варіанту №2. Суд вважає за необхідне провести поділ будинку з господарськими будівлями по варіанту №2, оскільки такий поділ буде найбільш задовольняти інтереси та потреби сторін та поставить їх в однакове становище, щодо володіння та користування будинком та господарськими спорудами: дає можливість забезпечити сторони не лише частинами будинку, а й господарськими будівлями для його обслуговування, прилеглої до будинку земельної ділянки.

Outcome: partial