Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк»та Староміського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції про визнання права власності і звільнення майна з-під арешту. В позовній заяві зазначено, що 22.10.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автомобіля MITSUBISHI LANCER 1.6 COMFORT, 2007 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова) JMBSRCS3A7U016118, реєстраційний номер [NUMBER] за 12000 доларів США, що еквівалентно 96000 грн. На підтвердження виконання умов договору [PERSON] 22.10.2010 року передала позивачу автомобіль, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. З того часу жодних претензій до позивача щодо повернення транспортного засобу не надходило. У вересні 2012 року при зверненні до УДАІ УМВС України у Вінницькій області із заявою про реєстрацію транспортного засобу, позивачу було відмовлено, оскільки на придбаний позивачем транспортний засіб накладено арешт та оголошено заборону його відчуження відповідно до постанови державного виконавця Староміського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції [PERSON] від 26.06.2012 року. Дана постанова була винесена в ході виконавчого провадження щодо примусового стягнення із [PERSON] заборгованості на користь ПАТ АБ «Укргазбанк»згідно виконавчого листа №2-48/11, виданого 14.06.2012 року Староміським районним судом м. Вінниці. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача позов визнав. Представник відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк»в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що [PERSON] є поручителем перед банком за отриманим позичальником кредитом і нарівні з ним несе солідарну відповідальність за виконання кредитних зобов»язань. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача в судове засідання не з»явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 22.10.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автомобіля MITSUBISHI LANCER 1.6 COMFORT, 2007 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова) JMBSRCS3A7U016118, реєстраційний номер [NUMBER] за 12000 доларів США, що еквівалентно 96000 грн. Всі істотні умови угоди було узгоджено та виконано та будь-яких заперечень щодо ціни та предмета угоди не виникало. На підтвердження виконання умов договору [PERSON] 22.10.2010 року передала позивачу автомобіль, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. З того часу жодних претензій до позивача щодо повернення транспортного засобу не надходило. У вересні 2012 року при зверненні до УДАІ УМВС України у Вінницькій області із заявою про реєстрацію транспортного засобу позивачу було відмовлено, оскільки на транспортний засіб, придбаний позивачем, накладено арешт та оголошено заборону його відчуження відповідно до постанови державного виконавця Староміського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції [PERSON] від 26.06.2012 року. Дана постанова винесена за виконавчим провадженням щодо примусового стягнення із [PERSON] заборгованості на користь ПАТ АБ «Укргазбанк»згідно виконавчого листа №2-48/11, виданого 14.06.2012 року Староміським районним судом м. Вінниці. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності прямо не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 336 ЦК України передбачено, що особа, яка заволоділа рухомою річчю, від якої власник відмовився, набуває право власності на цю річ з моменту заволодіння нею. Частиною 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод»від 17.07.1997 р. закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В абзаці 3 п.16 постанови від 26 грудня 2003 року №14 Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Судові витрати позивач просив залишити за собою. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved