Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-10 00:00:00

27.05.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є спадкоємцем першої черги після померлої 18.10.2012 року його дружини [PERSON], однак він позбавлений можливості оформити право на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, оскільки при видачі державного акту на право власності на земельну ділянку на імя померлої дружини було допущено помилку у кадастровому номері. У відповідності до ст. 1269 ЦК України позивач прийняв спадщину, однак державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з наявністю технічної помилки в написанні кадастрового номеру. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надійшов лист сільського голови про розгляд справи за відсутності представника Смотриківської сільської ради, позовні вимоги відповідач визнає. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 18.09.2012 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №223115 виданим Смотриківською сільською радою Пирятинського району Полтавської області (а.с. 4). Судом встановлено, що позивач є чоловіком померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та наявними в матеріалах справи паспортними даними позивача (а.с. 3, 5). За змістом листа Пирятинської державної нотаріальної контори №626/02-17 від 12.04.2013 року, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо земельної ділянки за державним актом серії ПЛ №105262, оскільки в державному акті допущено технічну помилку в написанні кадастрового номеру земельної ділянки (а.с. 7). Згідно листа відділу Держземагенства у Пирятинському районі Полтавської області №01-11/0519 від 10.04.2013 року, при друку державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №105262 виданого на імя [PERSON], працівниками ПП «Земельно-кадастровий центр» була допущена технічна помилка в кадастровому номері, а саме необхідно виправити з « 5323885201-01-002-0003» на « 5323885201-01-002-0004» (а.с. 8). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач як законний чоловік померлої має право на спадкування в першу чергу. В судовому засіданні встановлено, що в померлої є також два рідних сини [PERSON] та [PERSON], а отже вони також є спадкоємцями першої черги, однак на спадкове майно померлої матері не претендують. До нотаріальної контори ними подано заяви про відмову від спадщини після смерті матері на користь чоловіка померлої [PERSON] (а.с. 19-22). Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки померла [PERSON] за життя не виправила допущену у змісті державного акту на право власності на земельну ділянку помилки у звязку зі смертю, що є для будь-якої людини подією непередбачуваною, суд вважає, що це майно належало їй на праві власності, а тому позивач як спадкоємець першої черги за законом має право на його спадкування. За обставин, коли земельна ділянка належала померлій, позивач є спадкоємцем першої черги, однак свідоцтво про право на спадщину у спадкоємця відсутнє, учасники процесу не заперечують проти задоволення позову, визнання права власності на земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування за законом відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved