Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що відповідач добровільно не надає коштів на утримання спільного неповнолітнього сина Максима, [INFO], просить стягнути з відповідача по 1/4 частині з усіх видів заробітку на утримання дитини до повноліття дитини та на її особисте утримання в розімрі 1/6 частині з усіх видів заробітку до досягнення сином трьохрічного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, суду показала, що відповідач на користь інших осіб аліменти не сплачує, від спільного проживання у них є неповнолітній син Максим, 22,вересня [INFO], який перебуває на повному її утриманні, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина та на її ососбтсе утримання до досягнення сином трьохрічнго віку. Просить позов задовольнити, суду пояснила, що відповідач має можливість і зобовязаний сплачувати грошові кошти на утримання сина [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, пояснень до суд не надав, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник відповідача в судовому засіданні при вирішенні питання про стягнення аліментів покладався на розсуд суду. Заслухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження в суді, підлягає до задоволення по таким підставам. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них є неповнолітній син Максим, [INFO], який перебуває на повному утриманні позивачки, проживає разом з позивачкою. Відповідач має можливість і зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина, добровільної грошової допомоги на утримання позивачки не надає, на утримання інших осіб аліментів не сплачує. Вищенаведене підтверджується показаннями позивача, свідоцтвам про народження диттини, про реєстрацію шлюбу, довідкою про утримання дитини від 25.01.2011 року № 4332 виданої виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради народних депутатів «Білоцерківська житлово експлуатаційна контора № 8». Позов підлягає до задоволення на підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, де вказано, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від заробітку. Згідно Закону України «Про внесення змін до Сімейного Кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей»від 22 вересня 2005 року, розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 2 ст 84 СК України (далі - Кодекс) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 даної статті Кодексу, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 6 даної статті Кодексу, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Аналізуючи надані докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що відповідач повинен сплачувати грошові кошти на утримання дитини в розмірі по 1/4 частині з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та на її особисте утримання в розмірі 1/6 частині з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною трьохрічного віку, позов підлягає задоволенню. Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved