Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою та доповненням і уточненням до неї, в яких вказує, що 05 лютого 2008 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу вони продовжують проживати у одній квартирі. Відповідач систематично користується послугами [PERSON] За час їх спільного подружнього життя, крім квартири, вони придбали ще і земельну ділянку площею 0,06 га., яка належить до садівничого товариства «КАМАЗ», що знаходиться в с. Домажир Яворівського району Львівської області, членом якого з 1990 року є відповідач. У 1995 році було видано державний акт про право власності на згадану земельну ділянку на імя [PERSON] Проте вона постійно обробляє цю земельну ділянку, підтримує в належному стані садівничий будинок. [PERSON] отримав спірну земельну ділянку в той час, коли позивачка та відповідач перебували у подружніх відносинах, проживали разом, вели спільне господарство. Розмов про поділ зазначеної земельної ділянки в добровільному порядку відповідач уникає та проявляє агресивність, тому вона змушена звернутися до суду з позовною заявою, в якій просить суд постановити рішення, яким визнати земельну ділянку, розташовану в с. Домажир Яворівського району Львівської області спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], визнати за нею право на ? даної земельної ділянки та заборонити [PERSON] чинити їй перешкоди у користуванні цією земельною ділянкою. Позивачка подала до суду заяву про слухання справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова № 2-1179/2008 р. від 05 лютого 2008 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23 січня 1982 року у Рясненській сільській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис № 1, розірвано. Згідно державного акту серії ІІІ-ЛВ № 012326 від 17 травня 1995 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,06 га, на підставі рішення Домажирської сільської ради № 56 від 22.11.1994 року. Згідно довідки № 1/18-07 від 18.07.2011 року, виданої [PERSON] садівничим товариством «КАМАЗ», він є членом товариства з 29.01.1990 року і користується земельною ділянкою № 1, на якій розміщено садівничий будинок. Відповідно до ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. - 2 - Згідно ст. 61 СК України, обєктом спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 368 ЦК України, майно набуте за час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно п.а ч.2 ст. 89 ЗК України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки подружжя, а згідно ч.4 цієї ж статті співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділення з неї окремої частки. Таким чином, оцінивши докази по справі в їх сукупності, проаналізувавши матеріали додані до позовної заяви, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково. Слід визнати земельну ділянку площею 0,06 га., розташовану в с. Домажир Яворівського району Львівської області, спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та визначити частку [PERSON] у вказаному спільному майні у розмірі ? частини земельної ділянки. В іншій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачкою не представлено жодних доказів вчинення їй перешкод в користуванні даною земельною ділянкою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed