Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою №33 за адресою: м. Львів, вул. Трильовського, 5. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що є наймачем вказаного житлового приміщення. У даній квартирі зареєстровані також відповідачі та третя особа [PERSON]. Відповідачі у даній квартирі не проживають, оскільки переїхали на постійне місце проживання в [INFO]. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою №33 за адресою: м. Львів, вул. Трильовського, 5. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Просить позов задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду письмові заперечення у яких просять суд відмовити у позові. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечує, пояснив, що дійсно відповідачі у квартирі №33 за адресою: м. Львів, вул. Трильовського, 5 не проживають, оскільки переїхали на інше постійне місце проживання в [INFO]. Заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 107 ЖК УРСР наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем квартири №33 за адресою: м.Львів, вул.Трильовського, 5 згідно ордера на жиле приміщення №026627 від 26.12.1989р. Крім позивача, у даному житловому приміщенні зареєстровані також відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та третя особа [PERSON], що підтверджується довідкою АОСББ Сихівчани з місця проживання про склад сімї та реєстрацію №10517 від 06.10.2011р. З 2001 року відповідач, [PERSON], та з вересня місяця 2011 року відповідачі, [PERSON] і [PERSON], у даній квартирі не проживають, оскільки переїхали на інше постійне місце проживання в [INFO], що підтверджуються довідками АОСББСихівчани та довідкою Борщовицької сільської ради №716 від 26.10.2011р. Як вбачається з довідки Борщовицької сільської ради №170 від 21.03.2012р., сільська рада не може стверджувати про те, що відповідачі проживають в [INFO], однак суд оцінює її критично, оскільки остання надала такі відомості та вказане підтверджується іншими доказами по справі. У відповідності до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З акту від 01.11.2011р. вбачається, що [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] більше десяти років, а [PERSON] та [PERSON] більше місяця з дати складання акта. Постановою про відмову у порушенні кримінальної справи від 12.12.2011р. встановлено, що відповідачі з 2001 року постійно проживають [INFO]. Крім того, поясненнями свідка - [PERSON], підтверджується факт того, що з 2001 року відповідачі не зявлялись у квартирі №33 за адресою: м. Львів, вул. Трильовського, 5 чи поблизу неї, також остання ствердила, що під час візуального огляду даної квартири чи на сходовій клітці вона не бачила жодних речей, які б могли належати відповідачам. Твердження відповідачів про те, що позивачем чиняться перешкоди у користуванні квартири [ADDRESS] є голослівними та не підтвердженні жодними допустимими доказами. Заяву щодо надання для проживання та користування кімнати площею 16,1 кв.м. від 26.10.2011р., яка нібито адресувалась виключно позивачу суд не приймає до уваги, оскільки відповідачами не надано жодного доказу, що може підтвердити факт відправлення та отримання останнім вказаної заяви. Крім того, дані пояснення спростовується іншими вищезазначеними доказами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги правомірні та обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки з 2001 року відповідач, [PERSON], та з вересня місяця 2011 року відповідачі, [PERSON] і [PERSON], у квартирі №33 за адресою: м. Львів, вул. Трильовського, 5 не проживають у звязку з тим, що переїхали на інше постійне місце проживання в [INFO]. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь позивача слід стягнути 107грн. 30 коп. судового збору. На підставі ст.ст.107 ЖК України та

Outcome: approved