Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-09 00:00:00

Позивач 25.05.2012 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що за рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27.11.2006 р. з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі по 170 (сто сімдесят) гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивач вважає даний розмір аліментів недостатнім для утримання дитини, оскільки змінився соціально-економічний стан в державі, внаслідок чого збільшився прожитковий мінімум, крім того дитина навчається у школі та витрати на її утримання значно зросли, і таким чином погіршився матеріальний стан позивача, крім того погіршився матеріальний стан позивача, оскільки вона втратила роботу, а тому позивач просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дитини, та стягувати з нього аліменти в розмірі по 400 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, допустити негайне виконання рішення у межах платежів за один місяць. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд стягувати з відповідача 400 грн, на дитину щомісячно до досягнення сином повноліття та покласти на відповідача судові витрати по справі, посилаючись на зазначені обставини та додатково пояснивши, що з 28.05.2012 року і по даний час працює на підприємстві ТОВ Грін Планет. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача, щодо стягнення з нього аліментів в сумі 400 гривень не визнав, зазначивши в письмових запереченнях що підстав для зміни розміру аліментів, передбачених законом, немає оскільки він ніде не працює і його матеріальний стан не покращився, але визнав позов на суму 270 гривень. Встановивши фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони являються батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO] Дитина в даний час проживає з позивачкою і на його утримання із відповідача стягуються аліменти згідно рішення Сторожинецького райсуду від 27.11.2006 року в розмірі 170 гривень щомісячно. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі ст.192 СК Украiни розмiр алiментiв, визначений за рiшенням суду або домовленiстю мiж батьками, може бути згодом зменшено або збiльшено за рiшенням суду за позовом платника або одержувача алiментiв у разi змiни матерiального або сiмейного стану, погiршення або полiпшення здоров'я когось iз них. Виходячи із зазначеного суд знаходить, що позивачка в суді не довела обставин які б служили підставою для зміни розміру аліментів, встановлених рішенням суду від 27.11.2006 року. Судом встановлено, що з часу прийняття рішення суду про стягнення із відповідача аліментів в розмірі 170 гривень ні матеріальний ні сімейний стан позивачки не погіршився. Її посилання на зміну законодавства яке збільшило прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, суд не може прийняти за основу для збільшення розміру аліментів, оскільки зміна законодавства не є підставою для цього, виходячи із положень ст.192 СК України. Посилання позивача на втрату роботи і погіршення в звязку з цим матеріального стану також не знайшло свого підтвердження, виходячи із особистих пояснень позивача щодо її роботи на підприємстві ТОВ Грін Планет, що підтверджено також і відповідною довідкою. Таким чином суд вважає, що матеріальний та сімейний стан як відповідача так і позивача не змінився, а тому збільшення розміру присуджених аліментів не можливе. Крім того суд вважає, що оскільки згідно вимог ст.184 СК України, розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, то у позивачки не було підстав для звернення до суду. Разом з тим суд вважає можливим задовільнити позов частково, та збільшити розмір стягуваних аліментів до 270 гривень, виходячи з вимог ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову якщо це не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На думку суду часткове визнання відповідачем позову не порушує ні закону ні прав чи інтересів інших осіб, а тому суд приймає таке визнання та в цій частині задовольняє позов. Вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами, суд зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати цих судових витрат, стягує у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, із відповідача необхідні судові витрати.

Outcome: partial