Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

15.03.2013 року [PERSON] звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON], в якому просила зобовязати [PERSON] повернути їй земельну ділянку площею 5.75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, яка відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, належить їй та стягнути з відповідача на її користь судові витрати, мотивуючи тим, що відповідачем безпідставно утримується земельна ділянка, яка належить їй на праві приватної власності , так як вона усно домовлялась з відповідачем про користування нею на протязі пяти років, а саме з 2003 року по 2008 рік Після спливу вказаного строку вона неодноразово усно зверталась до відповідача про повернення земельної ділянки, а 27.02.2013 року звернулась на адресу відповідача з письмовою заявою, в якій вимагала повернути земельну ділянку, а також оригінал Державного акту, але відповідач і далі продовжує самовільно використовувати її майно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила справу слухати без її участі за участю представника [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], який діє на підставі договору від 20.03.2013 року, посилаючись на викладені в позові обставини, просив суд даний позов задовольнити. Також зазначив, що позивачка [PERSON] з відповідачем договору оренди землі письмово не укладала, а лише в усному порядку домовилась про те, що він (відповідач) буде обробляти землю за державним актом на право власності на земельну ділянку в період з 2003 року по 2008 рік. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що він придбав у позивачки спірну земельну ділянку, про що надав розписку та доручення на право користування та розпорядження земельною ділянкою від 27.06.2003 року на строк її дії до 27.06.2006 року,вказавши, що в звязку з забороною купілі-продажу землі сільськогосподарського призначення, він не мав можливості узаконити придбання у власність спірної земельної ділянки . Вислухавши пояснення \~ представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов \~ обґрунтований, доведений і підлягає повному задоволенню. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5.75 га, яка розташована на -2- території Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 047309 від 19.06.2003 року. Як пояснив представник позивачки [PERSON], земельна ділянка, яка належить [PERSON] була передана в строкове платне користування на період з 2003 по 2008 роки відповідачу [PERSON], якому була надана розписка про отримання в рахунок орендної плати та продажу житлового будинку разом з земельною ділянкою в селі Новомихайлівка Новобузького району , на якій він знаходиться , суми 6600 гривень. При огляді доручення, посвідченого приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] від 27.06.2003 року (а.с.30), видно, що [PERSON] уповноважила [PERSON] та [PERSON] користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі 5.75 га, розташованої в межах території Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, дане доручення видане терміном дії на три роки та дійсне до 27.06.2006 року включно. Надані суду докази вказують, що, на час звернення позивачки до суду з позовом у відповідача, не має правових підстав утримувати земельну ділянку, що їй належить. Крім того, як видно з матеріалів справи, відповідач [PERSON] 01.03.2013 року отримав вимогу позивачки про повернення їй земельної ділянки та Державного акта на право власності на земельну ділянку, але до цього часу її не виконав. Відповідно до ст.1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події; положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Виходячи з того, що земельна ділянка, яка належить позивачці [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 047309 від 19.06.2003 року, утримується відповідачем [PERSON] без достатньої правової підстави, суд зобовязує відповідача повернути вказану земельну ділянку останній та оригінал державного акта на право власності на вказану земельну ділянку. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Звідси, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в розмірі 658 гривень 04 копійки.

Outcome: approved