overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позивачка посилається на те, що 13 червня 2009 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований - Бережанським органом РАГСу Тернопільської області, актовий запис №61. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, по тій причині, що вони абсолютно не сходяться характерами, внаслідок чого між ними часто виникають сварки і непорозуміння. На початку подружнього життя у них вже виникали скандали, згодом вони були все частіше. Протягом спільного життя вони зрозуміли, що їхній шлюб це помилка. Позивачка не має наміру дальше проживати із відповідачем. Все це робить неможливим існування іхньої сімї. Тому позивачка прийшла до висновку, що шлюб між ними розпався остаточно і відновленим бути не може. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Дала пояснення аналогічні позовній заяві. Окрім цього пояснила, що останні 10 місяців вони проживають окремо, протягом останнього часу вони перебувають у неприязних відносинах, спільного господарства не ведуть. За час шлюбу разом проживали періодично, оскільки відповідач приходив додому пяний, ображав. В майбутньому вона має намір створити нову сім'ю, а перебування в шлюбі з відповідачем перешкоджає реалізації її інтересів. Строку на примирення не бажає. Після розірвання шлюбу просить прізвище змінити на дошлюбне. Відповідач в судовому засіданні позов визнає, строку на примирення не бажає. Визнав ті обставини на які посилається позивачка в обґрунтування заявлених вимог. Доповнив, що шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, перебувають у неприязних відносинах, спільного господарства не ведуть, їх сім'я фактично розпалася, перебування у шлюбі носить формальний характер, що може перешкодити сторонам у реалізації їх інтересів. Суд прийшов до висновку, що сімя сторін по справі фактично розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 17 лютого 2001 року в Ониськівській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що шлюбні відносини припинені із-за несумісності характерів, різних поглядів на подружнє життя, внаслідок чого спільно не проживають тривалий час, що робить неможливим спільне подружнє життя. Вказуючи, що збереження сімї є неможливим, так як відповідач утворив нову фактичну сімю, строк для примирення надавати непотрібно, просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач в судове засідання не зявився, в надісланій письмовій заяві просив справу слухати без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. З 17 лютого 2001 року сторони проживали в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей, які проживають з позивачкою. Протягом півтори року сторони разом не проживають. Причиною припинення подружніх стосунків стало погіршення взаємин через різні погляди на життя, несумісність характерів, прояв подружньої невірності зі сторони відповідача, який в теперішній час проживає з іншою жінкою. Сторони на розірвання шлюбу згодні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше подружнє життя та збереження сім'ї стало неможливим із-за довгого непроживання сторін разом, утворення відповідачем нової фактичної сімї, що суперечить інтересам сторін та їх дітей, тому шлюб, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище взяте при реєстрації шлюбу [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

12 грудня 2012 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, вказуючи на те, що син навчається на першому курсі денного відділення Національного університету "Юридична академія імені [PERSON]" та у звязку із навчанням потребує матеріальної допомоги на витрати, пов»язані із навчанням, харчуванням, на придбання одягу та взуття, проїзд у транспорті. В судове засідання позивачка не з»явилася, надала заяву, в якій підтримала позов, просила справу розглянути без неї. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Третя особа не з"явився, надав заяву, в якій підтримав позов та просив справу розглянути без нього. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 липня 1994 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 7-8). [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення Національного університету "Юридична академія імені [PERSON]" (а.с.9). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. ч. 1,2 ст. 200 СК України). Суд враховує матеріальний стан відповідача, який не працює, інших неповнолітніх дітей він не має, інших стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться.. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини його заробітку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

\~ Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що одружені з відповідачем з 06.11.1993 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Їх сімя фактично розпалася через недобросовісне ставлення відповідача до виконання своїх сімейних обовязків, на протязі останнього року спільно не проживають. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Сторони зареєстрували шлюб 06.11.1993 року, протягом останнього року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують, неповнолітня дочка сторін проживатиме з матір?ю. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, на що відповідач не заперечував, примиритись не бажає. Ст.110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, тому такий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] як дочкою та батьками та між заявником та [PERSON] як двоюрідним онуком та двоюрідним дідом. З заяви слідує, що 10 травня 2007 року помер двоюрідний дід заявника, [PERSON]. після його смерті відкрилась спадщина. 30 грудня 2011 року померла двоюрідна бабуся заявника, [PERSON], яка заповіла все своє майно заявнику. При зверненні до нотаріальної контори виявилось, що в свідоцтві про народження двоюрідного діда заявника вказано ім'я „Ветислав, а в свідоцтві про смерть вказано ім'я „Вячеслав. Також не зберіглось свідоцтво про народження бабусі заявника [PERSON]. Тому немає можливості прослідити наявність родинного зв'язку між [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав. Вислухавши пояснення та вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами при неможливості одержання або відновлення втрачених документів. Згідно розяснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Вимоги підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], свідтством про народження заявника (а.с.7), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.11), заповітом (а.с.13), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.15), свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.18). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

28 вересня 2012 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позов підтримала повністю. Пояснила , що 02 серпня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Малина Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться. Між ними припинились шлюбні відносини, до примирення не прагнуть. Відповідач в судове засідання не зявився , надіслав заяву відповідно до якої вимоги визнав повністю , просить шлюб розірвати , справу розглянути без його участі . Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази в межах заявлених вимог , вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про одруження підтверджується те, що сторони перебувають у шлюбі. ( арк.с. 6). Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року № 14 Про судове рішення , за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Під час розгляду справи встановлено, що сторони перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються , до примирення не прагнуть , а тому суд вважає , що сімя розпалась остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 107,30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування своїх вимог вказував, що 29.05.2003року зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі РАГС, актовий запис № 532. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені в серпні 2012 року, причиною розпаду сімї є різні погляди на життя та відсутність порозуміння у вирішенні спільних питань сімейного життя. Сімя розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задоволити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. 29.05.2003року між сторонами був зареєстрований шлюб у Черкаському міському відділі РАГС, актовий запис № 532. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені в серпні 2012року, спору про поділ майна не має. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

02 жовтня 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 26 березня 1988 року у Нововолинському міському відділі ЗАГС Волинської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що півтора роки проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що примирення і збереження сімї є неможливим та суперечить їхнім інтересам, тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позовну заяву підтримує повністю, просить шлюб розірвати, залишити їй прізвище набуте у шлюбі. До проведення судового засідання відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позовну заяву визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Після розірвання шлюбу прізвище позивачу [PERSON] не змінювати, залишити їй прізвище набуте у шлюбі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням у студентському гуртожитку № 15 Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», що розташований в [ADDRESS] Обґрунтовуючи доводи позову, позивач зазначив, що ПТУ № 32 згідно акту приймання-передачі від 19.06.2009р. передало, а позивач прийняв на баланс приміщення будівлі гуртожитку в [ADDRESS]. Відповідач вселений в гуртожиток задовго до передачі гуртожитку на баланс позивача і без спеціального ордеру, взагалі, не є та не був студентом учбового закладу та його працівником. Окрім цього, відповідач ніж півроку у гуртожитку не проживає, добровільно виїхав з кімнати ще 01.10.2009р., забравши власні речі, здав ключі від кімнати, однак з реєстраційного обліку не знявся. На сьогоднішній час місце перебування відповідача невідомо. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим судом про день та час розгляду справи належним чином, у зв'язку з чим, суд зі згоди представника позивача, розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник 3-ї особи в судове засідання також не з'явився. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що ПТУ № 32 згідно акту приймання-передачі від 19.06.2009р. передало, а позивач прийняв на баланс приміщення будівлі гуртожитку в [ADDRESS] (а.с.5-11). Як вбачається із довідки форми А [PERSON] зареєстрований у 2005р. за адресою: [ADDRESS], гуртожиток(а.с.14). Відповідач у списках студентів або працівників Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут»не значиться (а.с.12,13). Із акту комісії гуртожитку від 01.10.2009р. вбачається, що відповідач 01.10.2009р. з гуртожитку № 15, що знаходиться на [ADDRESS], виїхав за власним бажанням (а.с.15). Таким чином, судом встановлено, що відповідач більш ніж 6 місяців без поважних причин не мешкає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] де зареєстрований, ніяких повідомлень про місце фактичного проживання не відомо. Відповідно до вимог ст. 71, 72 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

10 жовтня 2012 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу у сумі 180000 грн., також просив відшкодувати понесені судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 13 жовтня 2008 р. позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 180000 грн. строком до 13 жовтня 2009 р. На підтвердження цього факту між сторонами було укладено договір процентної позики № 6-К та видана відповідачем розписка. У порушення умов договору позики на час предявлення позову відповідач не виконав свої зобовязання по поверненню позики. Позивач направив суду оригінали договору позики та розписку, просив розглянути справу в його відсутність, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 13.10.2008 р. позивач передав відповідачу згідно з Договором № 6-К та розпискою суму 180000 грн., яку відповідач [PERSON] зобовязався повернути по 13.10.2009 р., зі сплатою 6 відсотків щомісячно, однак своїх зобовязань не виконав. Оригінали Договору та розписки знаходяться в матеріалах справи. Причини невиконання таких зобовязань правового значення для справи не мають. Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, заборгованість [PERSON] за Договором № 6-К від 13.10. 2008 р. становить 180000 грн. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у сумі 180000 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати при предявленні позову, а саме витрати по сплаті судового збору в доход держави в розмірі 1800 грн., що підтверджується квитанцією № 339_1.1 від 09.10.2012 р. (а.с. 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який зареєстрований 19.08.2005р. у Московському відділі реєстрації актів громадського стану м. Харкова, актовий запис № 827. В обґрунтування своїх доводів позивач посилається на те, що сумісне життя не склалося, з 2008 року разом не проживають, шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подальше знаходження с відповідачем у шлюбі стало неможливим, оскільки втрачено почуття поваги та любові, підстав щодо примирення не існує. Позивач в судове засідання не зявився. Надавши до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, підтримання вимог позову. Відповідач подал до суду заяву щодо погодження на розірвання шлюбу. Суд, вивчивши доводи позову, прийнявши до уваги позицію відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що з вищенаведених підстав подальше існування сімї позивача з [PERSON]. не можливе, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню з наступного. Як встановлено, сторони з 19.08.2005р. перебувають у шлюбі (свідоцтво, серія 1-ВЛ № 017327, актовий запис № 827), з 2008 р. шлюбно-сімейні відносини не підтримують, на теперішній час сімя фактично не існує, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд розриває шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення та фактично встановлено у судовому засіданні. На підставі вищенаведеного, куруючись ст..ст.10, 11, 208, 213, 217 ЦПК України, ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позові вказав, що він знаходиться з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 27 липня 1996 року, від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку Юлію, [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач посилається на те, що причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачкою сімейне життя не склалося із-за розбіжності характерів, різних поглядів на життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені вже три роки, ніхто з них вже не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка з позовними вимогами погодилася, проти задоволення позову не заперечувала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши сторони, зясувавши дійсні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно та вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Майнового спору між сторонами не має. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved