Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-01 00:00:00

Позивач у вересні 2012 року звернулася до суду з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визначення часток у праві власності на квартиру, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. За життя чоловіку належала на праві власності частина приватизованої квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.09.1993 року, яке видане органом приватизації тресту «Південтеплоенергомонтаж». Квартира зареєстрована за позивачем та чоловіком на праві власності в Ірпінському БТІ. Вказує, що після смерті чоловіка відкрилась спадщина на вказане майно, а також на інше майно. Заповіту [PERSON] не залишив. Вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги на майно [PERSON], як дружина спадкодавця, тому що дітей у спадкодавця не було, а його батьки давно померли. Зазначає, що прийняла спадщину після смерті чоловіка в порядку ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, яка проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також вона подала заяву в нотконтору. Але оформити спадщину в нотконторі на частину квартири вона не може, тому що в правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності на житло невірно вказані прізвища власників - при видачі свідоцтва була допущена помилка в написанні прізвищ її та чоловіка - вказано «[PERSON]»замість «[PERSON]». Крім того, позивач вказує, що за свідоцтвом про смерть прізвище її чоловіка значиться, як «[PERSON]». В її паспорті її прізвище також вказано «[PERSON]». Згідно паспорта вона зареєстрована в даній квартирі з 1988 року. Неправильне написання її прізвища та прізвища її чоловіка в свідоцтві про право власності на житло можна пояснити лише неуважністю посадових осіб, а також неправильним перекладом прізвища з російської мови на українську. ПАТ «Південтеплоенергомонтаж»видало позивачу довідку, що дане підприємство не може внести зміни до свідоцтва про право власності на житло, тому що процес приватизації житла у них закінчився і органу приватизації більше не існує. Також з'ясувалось, що не визначені частки співвласників в праві власності на квартиру, внаслідок чого вона також не можу оформити спадщину в нотконторі. В добровільному порядку частки в праві власності не можуть бути визначені, тому що один із співвласників квартири помер. Вказана квартира була передана в спільну сумісну власність спадкодавцю [PERSON] та позивачу [PERSON] На момент приватизації квартири усі члени сім'ї мали рівне право на користування житловою площею в квартирі, ніхто не збільшував свою частку за рахунок прибудов чи перебудов, а тому частка кожного із співвласників в праві власності на вказану квартиру є рівною, тобто по ? частині за кожним. В зв'язку з вище викладеним, просила встановити факт, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на житло від 30.09.1993 року, яке видане органом приватизації тресту «Південтеплоенергомонтаж»на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON], належить спадкодавцю [PERSON]; встановити факт, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на житло від 30.09.1993 року, яке видане органом приватизації тресту «Південтеплоенергомонтаж»на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON], належить [PERSON]; визначити, що частка спадкодавця [PERSON] та частка співвласника [PERSON] в праві власності на квартиру [ADDRESS] за свідоцтвом про право власності на житло від 30.09.1993 року, виданого органом приватизації тресту «Південтеплоенергомонтаж», становлять по ? частині за кожним. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує, просить його задоволити, не заперечує проти заочного рішення. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується розпискою в матеріалах справи. Причини неявки суду невідомі, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення в судовому засіданні. Суд, вивчивши по справі письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). За життя чоловіку належала на праві власності частина приватизованої квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.09.1993 року, яке видане органом приватизації тресту «Південтеплоенергомонтаж». Квартира зареєстрована за позивачем та чоловіком на праві власності в Ірпінському БТІ, що підтверджується свідоцтвом про право власності з відміткою БТІ про реєстрацію (а.с.7). Крім того, судом встановлено, що після смерті чоловіка відкрилась спадщина на вказане майно, а також на інше майно. Заповіту [PERSON] не залишив. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги на майно [PERSON], як дружина спадкодавця, тому що дітей у спадкодавця не було, а його батьки давно померли. Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка в порядку ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, яка проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також вона подала заяву в нотконтору. Але оформити спадщину в нотконторі на частину квартири вона не може, тому що в правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності на житло невірно вказані прізвища власників - при видачі свідоцтва була допущена помилка в написанні прізвищ позивача та її чоловіка - вказано «[PERSON]»замість «[PERSON]». В свідоцтві про смерть прізвище її чоловіка значиться, як «[PERSON]». В паспорт позивачаі її прізвище також вказано «[PERSON]». Згідно паспорта вона зареєстрована в даній квартирі з 1988 року (а.с.5). Неправильне написання її прізвища та прізвища її чоловіка в свідоцтві про право власності на житло можна пояснити лише неуважністю посадових осіб, а також неправильним перекладом прізвища з російської мови на українську. ПАТ «Південтеплоенергомонтаж»видало позивачу довідку, що дане підприємство не може внести зміни до свідоцтва про право власності на житло, тому що процес приватизації житла у них закінчився і органу приватизації більше не існує (а.с.8). Також з'ясувалось, що не визначені частки співвласників в праві власності на квартиру, внаслідок чого вона також не можу оформити спадщину в нотконторі. В добровільному порядку частки в праві власності не можуть бути визначені, тому що один із співвласників квартири помер. Вказана квартира була передана в спільну сумісну власність спадкодавцю [PERSON], та позивачу [PERSON] На момент приватизації квартири усі члени сім'ї мали рівне право на користування житловою площею в квартирі, ніхто не збільшував свою частку за рахунок прибудов чи перебудов, а тому суд вважає, що частка кожного із співвласників в праві власності на вказану квартиру є рівною, тобто по ? частині за кожним. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 3 ст. 355 ЦК України право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Згідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Наведені вище обставини стверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER], копією свідоцтва про право власності на житло від 30.09.1993 року, копією довідки Публічного акціонерного товариства «Південтеплоенергомонтаж»від 02.02.2012 року № 26-202 та іншими матеріалами справи. За таких умов, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. ст. 355, 357, 1216, 1226 ЦК України,

Outcome: approved