Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-30 00:00:00

05 червня 2012 року Служба у справах дітей Вінницької міської ради звернулася до Вінницького районного суду в інтересах дітей [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком дітей - [PERSON] та [PERSON]. Матір дітей [PERSON] померла 20 квітня 2012 року. З 2005 року і по теперішній час відповідач проживає окремо від синів, протягом семи років не підтримував родинних відносин з дітьми, не бере участі у їх вихованні, розвитку, лікуванні, оздоровленні, не цікавиться навчанням. Також відповідач не належно виконує свої обовязки по утриманню синів, протягом двох років ухиляється від сплати аліментів, які присуджено йому сплачувати згідно рішення Ленінського районного суду міста Вінниці від 22.02.2010 року. Діти на даний час проживають разом із бабусею [PERSON] та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дітей, злісно порушує право дітей на належне виховання та утримання, тому Служба у справах дітей Вінницької міської ради звернулася до суду з даним позовом та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач представник служби у справах дітей Вінницької міської ради [PERSON] підтримала позовні вимоги, викладені в позовній заяві та просила їх задовольнити. Також, підтримала висновок виконкому Вінницької міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей, оскільки він не виконує свого обов`язку по вихованню та утриманню дитини. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Прокурор Кириченко В.В., під час розгляду справи позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджують матеріали справи, про причини неявки до суду не повідомив. За таких обставин відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд розглядає справу за його відсутності та ухвалює заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Зясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Встановленим фактам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АМ №057587 від 14.12.2006року, народився [PERSON] 27 серпня 2005 року, його батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АМ №089164 від 21.07.1999 року, народився [PERSON] 11 квітня 1999 року, його батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.14). 20 квітня 2012 року померла мати дітей, [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-АМ №226633 від 20.04.2012 року (а.с. 9). Згідно довідки, виданої ЖЕК №12 (а.с. 6) [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані в [INFO] та проживають із бабусею [PERSON]. Довідкою навчального закладу ЗОШ №18 Вінницької міської ради за №125 від 23.04.2012 року підтверджується, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] навчаються в ЗОШ №18 м. Вінниці. Батько [PERSON] протягом всього часу навчання дітей жодного разу не відвідав навчальний заклад, а також зовсім не цікавиться та не приймає участі у вихованні дітей. Діти проживають з бабусею за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Рішенням Ленінського райсуду м. Вінниці від 22.02.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12). Відповідно до довідки, виданої відділом державної виконачої служби Вінницького районного управління юстиції від 18.04.2012 року [PERSON], проживаюча в [INFO] не отримувала аліменти від [PERSON] (а.с.11). Згідно висновку виконкому Вінницької міської ради від 22.05.2012 р. №Л-31-9863/01-00-05.19, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того, з висновку вбачається, що розгляд питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] призначалося на 15.05.2012 року, однак батько дітей на засідання опікунської ради не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи. Крім того, відповідно до заяви [PERSON] від 27.04.2012 року, наданої начальнику служби у справах дітей Вінницької міської ради, він не заперечує щодо позбавлення його батьківський прав відносно дітей (а.с. 15). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобовязані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини,піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, стан, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно норм ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. При вирішенні спору про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей, суд виходить не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей, умов їх нормального виховання, бере до уваги ставлення батька до виконання своїх батьківських обовязків, вік дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведені обставини суд прийшов до висновку, що [PERSON] свідомо ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, він взагалі не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться дітьми та не проявляє до них належної турботи, разом із дітьми не проживає. Вищенаведені фактори суд розцінює як винну поведінку батька по відношенню до дітей, як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками і байдужість до долі дітей. Тому, враховуючи обставини справи, особу відповідача, його відношення до даної ситуації, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача буде способом захисту прав та інтересів дитини. При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Суд розяснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved