Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-30 00:00:00

Позивач ПАТ «Горлівськтепломережа» звернулось до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення посилаючись на те, що відповідно до п.п. 3.5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу УРСР споживач зобовязаний сплачувати вартість житлово-комунальних послуг в строки, встановленні договором або законом. Термін сплати вартості житлово-комуналььних послуг встановлений п. 18 «Правил надання послуг з нейтралізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідач [PERSON] була власником квартири та мешкала за адресою: м. Горлівка, вул. Шепелева, 21/47, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 17 квітня 2009 року, тобто була споживачем наданих ПАТ «Горлівськтепломережа» послуг. Проте, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала вартість послуг з централізованого опалення, в звязку з чим склалась заборгованість, а саме на момент продажу квартири 17.04.2009 року заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з травня 2003 року по 17 квітня 2009 року складає 7412, 59 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України ПАТ «Горлівськтепломережа» також нарахувало відповідачу 3% річних у сумі 976,31 грн., інфляційні нарахування у сумі 95,47 грн. за порушення виконання грошового зобовязання по сплаті послуг з централізованого опалення, у звязку з чим просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Горлівськтепломережа» заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з травня 2003 року по 17 квітня 2009 року в сумі 7412,59 грн., 3% річних у сумі 976,31 грн., інфляційні нарахування у сумі 95,47 грн., судовий збір у сумі 188,20 грн. Позивач ПАТ «Горлівськтепломережа» про час, дату та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, але його представник у судове засідання не зявився, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вимоги позивача не визнала, у їх задоволенні просила відмовити та пояснила, що вона за зазначений позивачем у позовній заяві період з травня 2003 року по 17 квітня 2009 року за адресою м. Горлівка, вул. Шепелева, 21/47 не мешкала. Дана квартира належала її матері [PERSON], яка померла 02 листопада 2003 року, у звязку з чим вона, як спадкоємець, продала цю квартиру [PERSON] у 2003 році шляхом надання їй довіреності від її імені вчиняти усі необхідні дії на прийняття спадщини після померлої [PERSON] та оформлення квартири на себе. Крім того вона мешкає та зареєстрована в [INFO] та ніколи договір про надання послуг з централізованого опалення з ПАТ «Горлівськтепломережа» не укладала, ніяких вимог чи претензій від них не отримувала. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав просив у їх задоволенні відмовити. Вислухавши відповідача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. В судовому засіданні було встановлено, що позивач в позовній заяві посилається на те, що відповідач [PERSON] була власником квартири та мешкала за адресою: м. Горлівка, вул. Шепелева, 21/47, тобто була споживачем наданих ПАТ «Горлівськтепломережа» послуг, але несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала вартість послуг з централізованого опалення, в звязку з чим склалась заборгованість за період з травня 2003 року по 17 квітня 2009 року у розмірі 7412, 59 грн. Однак суд не може погодиться з такими доводами позивача, оскільки згідно копії паспорта громадянина України серії ЕК 319506, виданого Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області 12 листопада 1996 року, відповідач [PERSON] була зареєстрована в [INFO] з 13.10.1987 року за адресою вул. Гагаріна, 117-а/335-336, а з 04.03.2005 року за адресою пр-т Гвардійський, 23-б/1. Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу 17 квітня 2009 року, [PERSON] від імені відповідача [PERSON] продала [PERSON] квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на спадщину за законом, виданого Третьою Горлівською державною нотаріальною конторою 30.03.2009 року, за реєстром № 1-2044, та зареєстрованому у Горлівсьому бюро технічної інвентаризації 31.03.2009 року в реєстровій книзі № 5-п, під реєстровим № 1071. Таким чином, доводи позивача, що відповідач [PERSON] була власником квартири [ADDRESS], мешкала та була споживачем наданих ПАТ «Горлівськтепломережа» послуг з централізованого опалення є безпідставними, так як позивачем ніяких доказів цього суду надано не було, крім того, згідно договору купівлі-продажу від 17.04.2009 року відповідач [PERSON] через свого представника [PERSON] лише 30.03.2009 року оформила право власності на цю кватиру після смерті матері [PERSON], померлої 02.11.2003 року, 31.03.2009 року зареєструвала її в БТІ, а 17.04.2009 року продала цю квартиру. Діючим законодавством встановлено момент набуття права власності на нерухоме майно з моменту його державної реєстрації. Будь якого договору про надання послуг з централізованого опалення між ПАТ «Горлівськтепломережа» та відповідачем [PERSON] позивачем суду не надано, і як свідчать пояснення відповідача, з нею він не укладався. У суду немає підстав ставити під сумнів дані пояснення відповідача [PERSON] Суд не бере до уваги заяву відповідача [PERSON] від 24.11.2003 року про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON], так як хоча дана заява була подана нею відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України, але за даною завою відповідач не отримала права користування, володіння та розпорядження нерухомим майном, квартирою № 47 в будинку № 21 по вул. Шепелева в м. Горлівка, які набуваються лише з набуттям права власності на таке майно, тобто з моменту державної реєстрації. Пояснення відповідача, надані в запереченні, що позивач не є субєктом, який може надавати послуги з централізованого теплопостачання, суд оцінює критично, оскільки відповідачем суду ніяких доказів з цього приводу надано не було, крім того позивачем надано договір № 566 від 19 грудня 2001 року, рішення Виконавчого комітету Горлівської міської ради від 16.08.2006 року з додатком від 08.08.2007 року, від 21.1.2007 року, 03.09.2008 року, згідно яких позивач ПАТ «Горлівськтепломережа» здійснює постачання послуг з централізованого опалення за договором з КП «Шепелева», а з часом з КП «Єдина служба замовника» до будинку № 21 по вул. Шепелева в м. Горлівка. Клопотання відповідача про застосування строку позовної давності за позовними вимогами ПАТ «Горлівськтепломережа» суд залишає без розгляду, оскільки, як видно з матеріалів справи, позивач, звернувшись до суду, просить стягнути з неї заборгованість, яка склалась за період з травня 2003 року по 17 квітня 2009 року, хоча доказів звернення протягом строку позовної давності три роки з вимогами до відповідача не надав, лише 25.06.2011 року звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, отже строк, протягом якого суд може застосувати строк позовної давності починається з 25.06.2008 року, але, як вже було встановлено судом позивач не була власником та наймачем квартири [ADDRESS] до 31.03.2009 року. Не бере до уваги суд також пояснення відповідача щодо того, що нею фактично було продано ще у 2003 році квартиру [ADDRESS] [PERSON] шляхом надання їй довіреності вчиняти усі необхідні дії від її імені на прийняття спадщини після померлої [PERSON] та оформлення квартири на себе, так як в судовому засіданні встановлено, що відповідач отримала свідоцтво про право власності на наведену квартиру лише 30.03.2009 року, яке було зареєстровано в БТІ 31.03.2009 року, отже не могла здійснити її продаж раніше, так як не була її власником, а інших доказів в якості підтвердження наведених заперечень нею надано не було. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На думку суду, незважаючи на той факт, що відповідачем з позивачем договір про надання послуг з централізованого опалення не укладався, відповідач [PERSON], як власник нерухомого мана протягом часу з 31.03.2009 року по 17.04.2009 року відповідно до вимог ст. 322 ЦК України зобовязана була утримувати належне їй майно, квартиру [ADDRESS], шляхом оплати наданих позивачем послуг з централізованого теплопостачання, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з травня 2003 року по 17 квітня 2009 року у розмірі 7412, 59 грн. підлягають частковому задоволенню за період з 31.03.2009 року по 17 квітня 2009 року в сумі 191,7 грн. Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України 3% річних у сумі 976,31 грн., інфляційних нарахувань у сумі 95,47 грн. за порушення виконання грошового зобовязання по сплаті послуг з централізованого опалення задоволенню не підлягають, так як позивачем суду не надано доказів щодо повідомлення відповідача про наявність заборгованості та необхідність її погашення, враховуючи факт відсутності будь яких договірних відносин між сторонами. Частковому задоволенню на думку суду також підлягають вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України у сумі 4,28 грн.

Outcome: partial