Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-28 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позивачка вказує на те, що 29 серпня 2009 року відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], на 65 км а/д Херсон Джанкой порушив п.12.1, п.13 ПДР здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER], який на праві власності належить їй, під керуванням водія [PERSON], в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 грудня 2009 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення. В результаті механічних ушкоджень автомобіля їй завдано матеріальну шкоду на суму 98994 грн. 89 коп. Також діями відповідача їй завдано моральну шкоду, повязану з моральними стражданнями, оскільки вона тривалий час не могла користуватися автомобілем. Враховуючи викладене, позивачка просила стягнути на свою користь з відповідача 98994 грн. 89 коп. матеріальної шкоди, 11000 грн. моральної шкоди, а також судові витрати та 2000 грн. на послуги адвоката. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник позов визнали частково. Ухвалою суду від 16 лютого 2012 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача ЗАТ «ФГ «Страхові традиції». Представник ЗАТ «ФГ «Страхові традиції» в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача [PERSON] та його представника, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. 29 серпня 2009 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON], та автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок якої транспортні засоби отримала механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 грудня 2009 року встановлено, що [PERSON] порушив п. 12.1, п. 13.1 ПДР, що стало причиною зазначеного вище ДТП, та в його діях міститься склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи з дослідження автомобіля [NUMBER], за № 1469 від 27 грудня 2012 року розмір матеріальної шкоди автомобіля на момент ДТП складає 98060 грн. 98 коп. Вартість придатних для подальшого використання складових автомобіля, що досліджувався, складає 134042 грн. 92 коп. Утилізаційна вартість пошкодженого автомобіля, що досліджувався, складає від 35968 грн. 50 коп. до 63944 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою не надано суду доказів про вартість залишків пошкодженого автомобіля. На час розгляду справи в суді автомобіль позивачкою продано. За такого, суд вважає за необхідне виходити з вартості залишків пошкодженого автомобіля, що становить 63944 грн. На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Частиною 22.1 ст. 22 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 р. (з наступними змінами) (далі - Закон) визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як вбачається з матеріалів справи, 30 вересня 2008 року між власником транспортного засобу «Mitsubishi Lancer 2.0», д/н [NUMBER], [PERSON] та ЗАТ «ФГ «Страхові традиції» укладено договір № 06/39195/14701/08 добровільного страхування автотранспортних засобів. Крім того, відповідачем та його представником надано суду поліс № ВС/2823194 обовязкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіля [NUMBER], строком дії до 30 вересня 2009 року та лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 25500 грн. Згідно зазначеного полісу страховим випадком якого є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Крім того, потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме, з [PERSON] на користь позивачки слід стягнути 9116 грн.. 98 коп. майнових збитків (98060,98грн. 63944 грн. 25000 грн.), а також з ЗАТ «Фінансова група «Страхові традиції» на користь позивачки 25000 грн.. страхового відшкодування (за вирахуванням франшизи). Крім того, протиправними діями відповідача [PERSON] позивачці завдано моральну шкоду, повязану з моральними стражданнями у звязку з пошкодженням її автомобіля, яка підлягає відшкодуванню винною особою на підставі ст..1167 ЦК України. Так, з урахуванням характеру і обсягу заподіяних позивачці моральних і страждань, форми вини відповідача, виходячи з засад виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що розумною компенсацією моральної шкоди є 2000 грн. Згідно зі ст..85 ЦПК України та постанови КМ України від 27.04.2006 р. «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» на користь позивачки з [PERSON] підлягають стягненню витрати на правову допомогу, які складають 2000 грн. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню сплачений судовий збір у розмірі 575 грн. 86 коп.

Outcome: partial