Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності його до національності - поляк. По суті поданої заяви заявник пояснив, що його дід, як вказано у свідоцтві про народження його батька [PERSON] був записаний по національності поляк. Оскільки його дід був по національності поляк то і його батько теж належить до польської національності. Факт приналежності батька заявника до польської національності підтверджується рішенням Рівненського міського суду від 11 лютого 2013 року по справі № 569/1389/13-ц, яким встановлено, що [PERSON] належить до національності поляк. Крім того зазначає, що на той момент відколи розпочав усвідомлювати свої дії у його родині завжди святкувались польські свята. Вказує заявник у своїх поясненнях і на те, що станом на сьогоднішній день він підтримує тісні контакти з родичами поляками, вільно спілкується польською мовою, живе традиціями польської культури, тому питання визначення його справжньої національності для нього дуже важливе. Підтвердити вказані обставини на думку заявника можуть свідки, а саме [PERSON] та [PERSON]. Як на правову підставу задоволення заяви, заявник посилається на Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 та Закон України Про національні меншини в України. Заінтересована особа, Відділ реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції подав до суду заяву про визнання вимог заяви про встановлення факту, що має юридичне значення та розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення представника заявника та свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного: Згідно відомостей свідоцтв про народження, одруження та документів, які знаходяться в матеріалах справи, заявник [PERSON] за національністю являється українцем. Однак, враховуючи свою приналежність до польської національності по батьківській лінії вважає себе також поляком. Свої доводи підтверджує свідоцтвом про народження в якому вказано, що його батько є за національністю поляком та рішенням Рівненського міського суду від 11.02.2013 року, яке на дату розгляду даної справи вступило в законну силу. Так само як і батько, заявник сповідує польські традиції та звичаї. [PERSON] вільно спілкується польською мовою, підтримує тісні родинні стосунки з родичами в [PERSON] та сповідує католицьку віру. Свідками по справі, а саме [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні було надано покази з яких вбачається, що заявника вони знають давно і він дійсно по батьковій лінії є поляком, живе традиціями [PERSON] та постійно підтримує тісні родинні звязки з родичами, які проживають у [PERSON]. Також свідки зазначили, що власна сімя заявника також сповідує польські традиції, постійно виїжджає до [PERSON]. У відповідності до пп.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011р. № 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно пп.2.16.7. Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Частиною 2 ст.256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім зазначених у ч.1 ст.256 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом невизначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. В силу ч.2 ст.300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Статтями 1 та 3 Закону України Про національні меншини в України гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст.11 Закону України Про національні меншини в України громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Зважаючи на вищенаведене, оскільки встановлення факту дасть можливість відновити національність та встановити національну приналежність, а відтак підтвердити польське походження роду [PERSON], суд вважає заяву про встановлення факту приналежності його до національності поляк обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved