Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до СПД фізична особа [PERSON] про відшкодування заподіяної шкоди у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договорами купівлі - продажу від 27.11.2012 за №176 та від 15.12.2012 за №112 у розмірі авансових внесків на загальну суму - 5 500 грн., пені на загальну суму - 699,72 грн., моральної шкоди - в розмірі мінімальної заробітної плати - 1147 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 800 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між сторонами були укладені Договори купівлі-продажу, відповідно до якого відповідач зобов'язувався передати у власність позивача комплект кухонних меблів та шафу-купе, а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити товар. Авансові платежі в розмірі 4 000 грн. та 1 500 грн. були сплачені ним 27 листопада та 15 грудня 2012 року, при цьому строк поставки меблів сплинув 01 лютого 2013 року, шафи-купе - 31 січня 2013 року. Від виконання взятих на себе зобов'язань відповідач ухиляється, на неодноразові звернення не реагує. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що за час затримки поставки меблів та шафи, він та його сім'я потерпає душевних страждань, яких вони зазнали у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача, а саме: приниженням його честі та гідності, не надання достовірної інформації, невиконання договірних зобов'язань, введення його в оману, порушення нормальних життєвих зв'язків, зміна у життєвих стосунках. Посилаючись на Закон України "Про захист прав споживачів" просить задовольнити його позовні вимоги, а також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. В судове засідання позивач [PERSON] з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві, та на те, що витрати на правову допомогу підтверджуються договором про надання юридичних послуг та розписками про отримання коштів. Не заперечував щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, при цьому повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував позивач. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.10, ч. 2 ст. 27 і ст. 60 ЦПК України, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно зі ст.ст. 525 - 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Забороняється одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Як встановлено в судовому засіданні, 27 листопада 2012 року між сторонами був укладений Договір купівлі-продажу № 176, відповідно до якого відповідач зобов'язувався передати у власність позивача комплект кухонних меблів, 15 грудня 2012 року укладено Договір купівлі-продажу № 112, відповідно до якого відповідач зобов'язувався передати у власність позивача шафу - купе. Відповідно до п. 4.2 Договору купівлі-продажу №176 строк поставки Товару складає 65 календарних днів з дати кінцевого погодження технологом, конструктором та покупцем, за умови надходження продавцю (відповідачу) авансового платежу, визначеному п. 6.3 договору (4 000 грн.) Авансовий платіж в розмірі 4 000 грн. був сплачений позивачем 27 листопада 2012 року. Тобто, зобов'язання поставки товару в строк до 01 лютого 2013 року. Згідно з п. 4.2 Договору купівлі-продажу №112 строк поставки Товару складає 45 календарних днів з дати кінцевого погодження технологом, конструктором та покупцем, за умови надходження продавцю (відповідачу) авансового платежу, визначеному п. 6.3 договору (1 500 грн.) Авансовий платіж в розмірі 1 500 грн. був сплачений позивачем 15 грудня 2012 року. Тобто, зобов'язання поставки товару в строк до 31 січня 2013 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою від 12 березня 2013 року щодо повернення внесеного авансового платежу. Як передбачено п. 7.4 Договорів, у випадку порушення продавцем строків доставки товару, продавець зобов'язаний сплатити покупцю пеню в розмірі 0,1 % від загальної суми передоплати за кожний робочий день прострочення. В результаті прострочення виконання Договору відповідач зобов"язаний сплатити пеню за весь час прострочення виконання зобов'язань. Відповідно до ч. з ст. 549 ЦК України, пенею е неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів", у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3 % вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Виходячи з вище наведеного, оскільки відповідачем не було поставлено товар, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими в частині повернення сплачених сум авансу у розмірі 4000 та 1500 грн.,пені на загальну суму - 214,5 грн. у відповідності до вимог п. 7.4 Договорів у розмірі 0,1 % від загальної суми передоплати за кожний день прострочки, та пені в розмірі 3% річних на загальну суму - 485,22 грн. Безпідставними є і вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі мінімальної заробітної плати - 1147 грн. Правовими нормами в галузі договірних правовідносин можливість відшкодування моральної шкоди не передбачена, при цьому моральна шкода не включена до переліку, визначеного у ст. 23 ЦК України, що також виключає можливість її стягнення з відповідача на користь позивача. Ні норми Цивільного кодексу України, ні норми Закону України "Про захист прав споживачів", які встановлюють відповідальність за порушення зобов'язань за договором, ні укладений між сторонами договір не передбачають такого правого наслідку порушення зобов'язань за договором як відшкодування моральної шкоди за обставин, на які посилається позивач. Зокрема, у відповідності до ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров"я людей продукцією, у випадках, передбачених законодавством. Прострочення доставки позивачу товару не створює небезпеки для життя і здоров'я людей, а вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними. Стороною позивача не надано суду підтвердження того, що послуги відповідача є небезпечними для життя та здоров'я, а отже підстави для відшкодування моральної шкоди - відсутні. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн., які не перевищують граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, а саме 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (усного та письмового консультування, підготовка документів, скарг, заяв, уточнення позовних вимог) та підтверджуються Договором про надання юридичних послуг та розписками від 27 лютого та 29 березня 2013 року про отримання грошових коштів, що відноситься також до судових витрат та на підставі ст. ст. 79,85 ЦПК України підлягають задоволенню.

Outcome: partial