Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

У червні 2012 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанкзвернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 23.07.2007р. у сумі 96278,43 грн. В обґрунтування позову зазначили, що 23.07.2007р. між відповідачем та ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ ПриватБанкбув укладений кредитний договір № ZPRWAN00000055, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 200477,79 грн. на термін до 22.07.2014р. Позичальник зобовязувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строк та в порядку, встановлених в договорі. В порушення умов договору та закону, позичальник зобовязання за даним кредитним договором належним чином не виконав. Заборгованість станом на 16.05.2012р. становить 96278,43 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 42296,16 грн., заборгованості за процентами 21785,15 грн., заборгованості по комісії 7557,62 грн., пені 24639,50 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути понесені ним при подачі позову до суду судові витрати у сумі 962,78 грн. Відповідач позов не визнав. 30.07.2012р. подав зустрічний позов ( а.с.32-35) про захист прав споживача шляхом визнання несправедливими та недійсними внесені в односторонньому порядку зміни до кредитного договору, визнання такими, що не підлягають сплаті (анулювання, списання) сум заборгованості за підвищеними процентами (відсотками) та заборону на подальше нарахування підвищених процентів (відсотків) і внесення змін в односторонньому порядку. 15.10.2012р. відповідач подав до суду заяву про залишення без розгляду частини його позовних вимог, викладених в п. 2,3,4,7,8 зустрічної позовної заяви від 30.07.2012р. . Позовні вимоги, викладені у п.1,5,6,9,10,11 підтримує в повному обсязі. Ухвалою суду від 15.10.2012р. позовні вимоги [PERSON], викладені у п. 2,3,4,7,8 зустрічної позовної заяви від 30.07.2012р. були залишені без розгляду. Таким чином, відповідач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені у п.1,5,6,9,10,11 зустрічної позовної заяви, а саме просив суд визнати такими, що не підлягають сплаті ( анулювати, списати) всі суми заборгованості, які мали місце після передачі обєкта застави за кредитним договором представнику відповідача; визнати кредит погашеним з дати подання відповідачем відповідної інформації 08.01.2009р. до МРЕВ ДАІ м. Бердянська в повному обсязі ( тіло кредиту, нараховані відсотки, проценти, штрафу, пені, санкції, передбачені договором або законом). В обґрунтування зустрічного позову та заперечень проти первісного позову відповідач зазначив:наступне: між ним та Приватбанком 23.07.2007р. був укладений кредитний договір та договір застави транспортного засобу Great Wall Hover, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Він справно розраховувався з банком за кредитом. 24.12.2008р. між ним та банком була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, за якою банк надав йому відстрочку сплати щомісячних платежів у період з 24.12.2008р. по 24.03.2009р. в розмірі 9382,08грн. Також 24.12.2008р. була укладена додаткова угода №2 до кредитного договору від 23.07.2007р., за якою були внесено зміни до п.7.1 розділу 7 кредитного договору. На підставі умов додаткової угоди №1 він зобовязався видати співробітнику банку довіреність на продаж автомобіля, а також зняти автомобіль з реєстрації в органах ДАІ. 08.01.2009р. банк зробив у кредитному договорі надпис про відсутність заборгованості за кредитним договором і 10.01.2009р. автомобіль був знятий з обліку в органах ДАІ. 19.01.2009р. він видав довіреність на імя [PERSON] на продаж автомобіля в рахунок забезпечення зобовязань за кредитним договором від 23.07.2007р. За цією довіреність він уповноважував [PERSON] підписати договір купівлі-продажу, одержати належну суму коштів від продажу автомобіля та перерахувати її на рахунок Приватбанка для погашення зобовязань за кредитним договором. Згодом він отримав довідку за підписом [PERSON] про те, що його автомобіль було продано за 99000 грн. і дана сума перерахована на транзитний рахунок банку 28.01.2009р. В діях співробітників банку він вбачає шахрайські дії, оскільки автомобіль був проданий за суму меншу, ніж становила заборгованість за кредитним договором і [PERSON] не мав права здійснювати продаж автомобіля до закінчення строку відстрочки платежів до 24.03.2009р., визначеного додатковою угодою від 24.12.2008р. За його заявою, Бердянським міжрайонним прокурором Запорізької області була порушена кримінальна справа за фактом шахрайських дій працівників третього відділення Бердянського філіалу Приватбанку за ст.. 190 ч.1 КК України. Проте до цього часу ця кримінальна справа не розслідувана. Просить відмовити позивачу в задоволенні позову, задовольнити його зустрічний позов. Представник банку у сьогоднішнє судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. На вимогу суду банком надана копія кредитної справи за № ZPRWAN00000055 від 23.07.2007р. та виписки по кредитному договору. Відповідач підтримав пояснення, викладені в наданих суду письмових поясненнях від 30.07.12р. та 22.11.12р. Просить задовольнити його позовні вимоги і відмовити у задоволенні позову Приватбанку. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ч. 2 ст. 1050 ЦК України \~якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За правилами ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 23.07.2007р. між ПриватБанком та [PERSON] був укладений кредитний договір № ZPRWAN00000055 ( а.с.196-202), згідно з яким Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 200477,80 грн. зі сплатою 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а також 204,26 грн. щомісячно в період погашення кредиту (п.7.1 договору). Відповідно до умов договору, погашення заборгованості за кредитом здійснюється з 17 по 22 число кожного місяця, щомісячний платіж за договором був встановлений у сумі 3127,36 грн. Відповідно до п.4.1 договору визначено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитними коштами позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Того ж дня, в забезпечення виконання кредитного договору, між сторонами був укладений договір застави належного на праві власності позичальнику автомобіля Great Wall Hover, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 24.12.2008р. між Приватбанком та [PERSON] була укладена додаткова угода №1 ( а.с.203) до кредитного договору від 23.07.2007р., за якою банк надав [PERSON] відстрочку сплати щомісячних платежів у період з 24.12.2008р. по 24.03.2009р. в розмірі 9382,08грн. А позичальник зобовязався оформити наступні документи: генеральну довіреність на співробітника Приватбанку та згоду чоловіка( дружини), а також зняти з реєстрації автомобіль в органах МРЕО та отримати транзитні номери. На період дії договору автомобіль знаходиться на майданчику банку. Сума несплачених щомісячних платежів додається до заборгованості за кредитним договором та розбивається на строк кредиту, що залишився. При цьому проценти, винагорода та строк кредиту не змінюється. Починаючи з 25.03.2008р. новий щомісячний платіж за договором становить 3347,85 грн.. Того ж дня між Приватбанком та [PERSON] була укладена додаткова угода №2 ( а.с.204) до кредитного договору від 23.07.2007р., за якою п.7.1 розділу 7 основні умовибув викладений в новій редакції. 24.12.2008р. [PERSON] видав на імя [PERSON] довіреність (а.с.57) на продаж автомобіля Great Wall Hover, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], за ціну та на умовах на свій розсуд. Зазначена довіреність згодом була скасована [PERSON] і 19.01.2009р. видана нова довіреність на імя [PERSON] (а.с. 55), за якою він уповноважував останнього продати, для забезпечення зобовязань за кредитним договором ZPRWAN00000055 від 23.07.2007р., укладеного з ЗАТ Приватбанк, належний йому на праві власності автомобіль Great Wall Hover, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 29.01.2009 року зазначений автомобіль був проданий за біржовим договором №883531, укладеним між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованим на Українській товарній біржі 29.01.2009р. за №0835. Автомобіль було продано за 99000,00 грн., які продавець одержав до підписання договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.9-12) вбачається, що станом на 23.01.2009р., тобто на момент продажу автомобіля, заборгованість позичальника за кредитним договором становила: поточна заборгованість- 132287,55 грн., прострочена заборгованість 2751,94 грн., заборгованість за процентами 5310,82 грн., пеня -451,93, комісія -408,52 грн. Грошові кошти у сумі 99000,00 грн., виручені за продаж автомобіля, надійшли в банк 28.01.2009р., що підтверджується меморіальним ордером від 28.01.2009р. ( а.с.137) і були направлені на погашення заборгованості за пенею, комісією, процентів, простроченої заборгованості та тіла кредиту, відповідно до п. 3.3 договору. Зарахування цих коштів на рахунок погашення цих платежів підтверджується копіями меморіальних ордерів (а.с. 136-138), розрахунком залишку активів ( а.с. 122-123) та розрахунком заборгованості (а.с.9-12). Таким чином твердження відповідача, що зарахування 99000,00 грн. проведені банком неналежним чином є безпідставними. Таким чином, станом на 16.05.2012р. заборгованість відповідача за кредитним договором становить 96278,43 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 42296,16 грн., заборгованості за процентами 21785,15 грн., заборгованості по комісії 7557,62 грн., пені 24639,50 грн., З пояснень представника позивача та наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається також, що проценти за кредитним договором нараховувалися банком відповідно до умов кредитного договору від 23.07.2007р. у розмірі 16,04%, а не за підвищеною ставкою, як то стверджує відповідач. Тому надані суду рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.08.2010р. та апеляційного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2011р. у справі за позовом [PERSON] до ЗАТ КБ Приватбанк про захист прав споживача, стягнення суми витрат та моральної шкоди, визнання недійсними зміни до кредитного договору, не мають ніякого значення для вирішення цієї справи, тому до уваги судом не приймаються. Посилання відповідача на наявність порушеної кримінальної справи відносно працівників Приватбанку за ст. 190 ч.1 КК України не може бути підставою для відмови у задоволенні позову Приватбанку. Тим більше, відповідач з позовом про визнання біржового договору купівлі- продажу заставленого автомобіля до суду не звертався. Здійснення надпису в екземплярі кредитного договору відповідача про відсутність заборгованості за договором станом на 08.01.2009р. не має для припинення виконання договору юридичного значення, оскільки на той час відповідач кредитні кошти банку повністю не повернув. Посилання відповідача на те, що його зобовязання за кредитним договором припинилися з часу продажу його автомобіля і внесення відповідної суми в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а тому банк неправомірно виставляє йому заборгованість за договором, є хибними, оскільки відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанкпро стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 96278,43 грн. та судового збору у сумі 962,79 грн. підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] необхідно відмовити у повному обсязі.

Outcome: approved