Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-01 00:00:00

27 квітня 2012 року до суду звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 02 листопада 1983 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, про що 02.11.1983 року в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 59. Від шлюбу сторони мають двоє повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на життя, відповідає зловживає спиртними напоями, втратили почуття довіри, поваги один до одного шлюб існує лише формально, сторони припинили подружні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішила звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача, понесені нею судові витрати на правову допомогу. В судове засідання позивач не зявилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Справу просить розглядати у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, що підтверджують матеріали справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можливо розглянути без технічної фіксації, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що 02 листопада 1983 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, про що 02.11.1983 року в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 59, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-АМ №261062 від 02.11.1983 року (а.с. 3). Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на життя, відповідає зловживає спиртними напоями, втратили почуття довіри, поваги один до одного шлюб існує лише формально, припинили подружні відносини та подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя та сім'ї. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 02 листопада 1983 року у виконавчому комітеті Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, про що 02.11.1983 року в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 59. Судові витрати на правову допомогу у розмірі 220,00 грн. суд вважає не підлягають стягненню, оскільки у квитанції №93 від 21.04.2012 року зазначено, що кошти були отримані за складання позовної заяви, однак не вказано за складання якої саме позовної заяви адвокат отримав кошти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 107 гривень 30 копійок судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved