Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство Банк Фінанси та кредитзвернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив наступне. 11 липня 2008 року між ВАТ Банк Фінанси та кредит, правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО Банк Фінанси та кредитта [PERSON] був укладений договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 17-34753-22, відповідно до умов якого Відповідач отримав кредитні ресурси в сумі 12000 гривень. Відповідач прийняв на себе зобовязання повернути кредит до 11 травня 2010 року та сплачувати Позивачу відсотки за користування кредитом, згідно ставок 2,20% та 22,0% за умов, викладених в договорі. Станом на 25 червня 2012 року Відповідач свої зобовязання не виконав. Заборгованість Відповідача за кредитним договором № 17-34753-22 від 11.07.2008р. перед Банком складає 306338 гривень 17 копійок, з них: заборгованість за кредитом 12162,85 грн.; заборгованість по процентам 36050,39 грн., пеня за прострочені проценти та кредит 258124,93 грн. Позивач ПАТ Банк Фінанси та кредитпросить суд стягнути з відповідача [PERSON] на їх корить заборгованість за кредитним договором в розмірі 306338,17 грн. та понесені по справі судові витрати. Представник позивача ПАТ Банк Фінанси та кредитнадав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. На підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 11 липня 2008 року між ВАТ Банк Фінанси та кредит, правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО Банк Фінанси та кредитта [PERSON] був укладений договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 17-34753-22, відповідно до умов якого Відповідач отримав кредитні ресурси в сумі 12000 гривень. Відповідач прийняв на себе зобовязання повернути кредит до 11 травня 2010 року та сплачувати Позивачу відсотки за користування кредитом, згідно ставок 2,20% та 22,0% за умов, викладених в договорі. Станом на 25 червня 2012 року Відповідач свої зобовязання не виконав. Заборгованість Відповідача за кредитним договором № 17-34753-22 від 11.07.2008р. перед Банком складає 306338 гривень 17 копійок, з них: заборгованість за кредитом 12162,85 грн.; заборгованість по процентам 36050,39 грн., пеня за прострочені проценти та кредит 258124,93 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконувати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. При вищевикладених обставинах, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність підстав для задоволення позовної заяви. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 629, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved