Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

04 липня 2012 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що спірна трикімнатна квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності позивачу, [PERSON] та [PERSON], кожному по 1/3 частині. Сторони також в цій квартирі зареєстровані. Вищевказану квартиру у 1978 році отримали по ордеру батьки позивача і з цього моменту він разом з ними почав в ній проживати. В подальшому, після свого одруження до квартири вселив свою дружину [PERSON] та її сина [PERSON], який був усиновлений позивачем у 2001 році. Інших спільних дітей у позивача з [PERSON] не має. Спірна квартира складається з трьох ізольованих кімнат загальною житловою площею 36,3 кв.м., а саме, 11,6 кв.м., 7,4 кв.м. та 17,3 кв.м., а також, кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, вбудованої шафи. Загальна площа квартири 63,3 кв.м. У кімнатах площею 17,3 кв.м. та 11,6 кв.м. є балкони. Шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] було розірвано 06 лютого 2009 року. Деякий час після розірвання шлюбу вони проживали в спірній квартирі, а потім відповідачі переїхали до іншого житла. При переїзді відповідачі забрали всі свої речі. Враховуючи те, що відповідачі спірною квартирою взагалі не користуються, бо проживають у іншій квартирі, просить встановити наступний порядок користування трикімнатною квартирою [ADDRESS], а саме, виділивши у користування позивачу кімнату площею 17,3 кв.м., а відповідачам [PERSON] та [PERSON] кімнати площею 11,6 кв.м. та 7,4 кв.м. Підсобні приміщення квартири - коридор, вбиральню, кухню, ванну кімнату - залишити у спільному користуванні. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та додатково пояснив, що має право отримати в користування кімнату площею 17,3 кв.м. у квартирі [ADDRESS], оскільки, спірну квартиру отримав його батько. Крім того, він виріс у цій квартирі, завжди користувався зазначеною кімнатою і бажає далі у цій квартирі проживати. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та додатково пояснила, що спірну квартиру у 1978 році отримав її нині покійний чоловік замість свого будинок, який був знесений, у зв'язку з будівництвом на цьому місці нового будинку. У спірній квартирі, кімната площею 17,3 кв.м. завжди належала [PERSON] Крім того зазначила, що відповідачі відмовляються сплачувати за квартиру комунальні послуги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що 11 років проживала у спірній квартирі разом з позивачем. Власниками цієї квартири є вона, позивач та їх син [PERSON] і кожному належить по 1/3 її частини. Перешкод у проживанні у квартирі вона з сином позивачу не чинить. Крім того, була б згодна на виділення у користування позивачу кімнати площею 11,6 кв.м. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги не визнає та просить провести розгляд справи за його відсутності. Крім того зазначив, що не заперечує проти виділення позивачу у користування кімнати площею 11,6 кв.м. (а.с.31). Суд, вислухавши позивача [PERSON], його представника [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, з ордеру [NUMBER] на право заселення житлоплощі вбачається, що його видано виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м. Шостка 16 жовтня 1978 року [PERSON] на підставі рішення виконкому Шосткинської міськради народних депутатів від 11 жовтня 1978 року за №408 на квартиру [ADDRESS], яка складається із трьох кімнат. Номер будинку закреслено. Склад сім'ї: дружина - [PERSON], сини - [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). З дублікату свідоцтва про право власності на житло від 10 жовтня 2007 року вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] - 1/3 та членам його сім'ї [PERSON] - 1/3, [PERSON] - 1/3. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 63,3 кв.м. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 08 жовтня 2007 року №9046. (а.с.5). З розпорядження органу приватизації №9046 від 08 жовтня 2007 року вбачається, що від наймача [PERSON] надійшла заява на приватизацію квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка використовується ним та членами його сім'ї на умовах найму. Після розрахунку та розгляду матеріалів із зазначеного питання вирішено прохання [PERSON] про передачу вищевказаної квартири задовольнити і передати вказану квартиру в приватну спільну часткову власність. (а.с.6). З технічного паспорту на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вбачається, що її загальна площа становить 63,3 кв.м., у т.ч. житлова - 36,3 кв.м., і вона складається з трьох житлових кімнат площами 11,6 кв.м., 7,4 кв.м. та 17,3 кв.м., кухні площею 7,8 кв.м., ванної кімнати площею 2,9 кв.м., вбиральні площею 1,3 кв.м., коридору площею 10,5 кв.м., вбудованої шафи площею 1,2 кв.м., балкону площею 0,9 кв.м. та лоджії площею 2,4 кв.м. (а.с.7,8). З довідки виданої 06.06.2012 року ТОВ «Шосткажитлосервіс» [PERSON] вбачається, що він дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] і крім нього зареєстровано: дружину - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. (а.с.9). З лицевого рахунку [NUMBER] у ТОВ «Шосткажитлосервіс» вбачається, що у [PERSON], за адресою: [ADDRESS] (кількість проживаючих три особи) є заборгованість по квартирній платі на 01.06.2012 року у розмірі 1418 гривень 01 копійка. (а.с.10). Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області 12 червня 2012 року вбачається, що шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області зроблено відповідний актовий запис за №20 від 06 лютого 2009 року. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвища: йому - [PERSON], їй - [PERSON]. (а.с.11). З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи винесеної 04 червня 2012 року ДІМ Шосткинського МВ УМВС України в Сумській області Барановським М.М. та затвердженої начальником Шосткинського МВ УМВС України в Сумській області Ємельяненком О.Д. вбачається, що в порушенні кримінальної справи за ст. 185 КК України відносно [PERSON] - відмовлено, за відсутністю в її діях ознак цього злочину. (а.с.13). З довідки виданої сектором громадянства, імміграції реєстрації фізичних осіб Шосткинського МВ УМВС України в Сумській області року вбачається, що у [PERSON], [INFO], місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. (а.с.16). З паспорту громадянина України [NUMBER] виданого Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області 21 грудня 1999 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у м. Шостка Сумської області. (а.с.22). З паспорту громадянина України [NUMBER] виданого Шосткинським РВ УМВС України в Сумській області 16 лютого 2000 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у с. Чапліївка Шосткинського району Сумської області. (а.с.23). З паспорту громадянина України [NUMBER] виданого Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області 21 грудня 1999 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у с. Мутин Кролевецького району Сумської області. (а.с.24). Відповідно до ст. 41 Конституції України прийнятої на п'ятій сесії Верховної Ради України 28 червня 1996 року (далі - Конституція України) ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу Української РСР від 30 червня 1983 року №5464-Х (далі -ЖК України) жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 317 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-IV (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Частиною першою статті 11 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-ІV (далі - ЦПК України) передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожному із яких на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частині цієї квартири. На даний час у квартирі проживає позивач [PERSON], відповідачі [PERSON] та [PERSON] у цій квартирі не проживають. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що відповідачі чинять йому перешкоди у користуванні спірною квартирою, у тому числі кімнатою площею 17,3 кв.м. У суді позивач визнав, що він користувався та продовжує користуватися кімнатою площею 17,3 кв.м. Окрім того, позивач не надав доказів про те, у яких частках співвласники будуть володіти квартирою у разі надання позивачу у користування кімнати площею 17,3 кв.м. Також, позивач не ставить питання, щодо виплати іншим співвласникам матеріальної компенсації за виділ йому в користування житлової площі більшої за його ідеальну частку, оскільки ідеальна частка кожного співвласника дорівнює 12,1 кв.м. (36,3 кв.м./3 співвласника), а позивач просить виділити йому в користування кімнату площею 17,3 кв.м. На підставі вищезазначеного суд, вважає, що встановити порядок користування спірною квартирою в даному випадку неможливо, оскільки будуть порушені права власності інших співвласників, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed