Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, посилаючись на те, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не спілкується з дитиною. Позивач не має змоги отримати від відповідача дозвіл на виїзд дитини за кордон, оскільки її колишній чоловік безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України, при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, не наводить. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги за викладеними в позові обставинами та просили суд задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що він не заперечує проти виїзду дитини за кордон, але позивачка повинна надавати йому повну інформацію щодо туроператора, який буде займатись відправкою дитини, наявність у доньки медичної страховки та інших важливих документів. Представник Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засіданні не з'явився, однак до суду направив лист з проханням слухати справу за його відсутності (а.с.16). Вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, показання свідків [PERSON], [PERSON], а також дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] - відповідач, та [PERSON] - позивачка, згідно свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про одруження, 11 січня 2002 року [PERSON] та [PERSON] одружились (а.с.9). Відповідно до копії заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 лютого 2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с.6). Відповідно копії посвідчення, [PERSON] є особою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (а.с.10). Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994р. (зі змінами та доповненнями), оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянами України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до підпункту 3 п.2.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995р.(зі змінами та доповненнями), виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789 від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справах доказів. У відповідності до положень ст.ст. 7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснитися всупереч інтересам дитини. З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне надати дозвіл на виїзд неповнолітньої [PERSON], [INFO], на тимчасові неодноразові поїздки за межі України - за кордон без згоди батька [PERSON], у супроводі матері - [PERSON], яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну дитини без згоди та супроводу батька, обмежившись при цьому строком до 01 вересня 2016 року, оскільки позивачем конкретно не вказано країни виїзду та терміни перебування дитини за кордоном. На підставі викладеного та

Outcome: partial