overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що сімя розпалась через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, втрачені почуття любові та поваги, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. У судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.с.30). Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій не заперечувала проти розгляду справу за її відсутності (а.с.29). Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 20 липня 1985 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Макаренко) [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Палацом урочистих подій м. Одеси, актовий запис № 1216 (а.с. 14). У позивача та відповідача шлюб перший. Від шлюбних відносин у сторін є повнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, судом встановлено, що шлюб між сторонами був фактично припинений, сторони спільне господарство не ведуть, сім`я розпалась остаточно, шлюб має формальний характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із заявою про надання їй права на шлюб, мотивуючи свої вимоги тим, що на даний час вона бажає зареєструвати шлюб та проживати однією сімєю з [PERSON],[INFO], так як є вагітною від нього. Однак при зверненні до органів реєстрації актів цивільного стану їм було відмовлено у реєстрації шлюбу в звязку з тим, що заявниця [PERSON] не досягла шлюбного віку встановленого законом і запропоновано звернутись до суду. Оскільки заявниця має намір народити дитину, батьком якої є [PERSON]просила надати їй право на шлюб, який є добровільним та бажаним. В судовому засіданні заявниця [PERSON] свою заяву підтримала та просила її задовольнити, пояснивши, що укладення шлюбу відповідає її інтересам. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтвердив намір реєстрації шлюбу з заявницею [PERSON], давши пояснення по обставинах справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 22 СК України, особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Шлюбний вік для жінки встановлюється у 17 років, а для чоловіка - 18 років. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України, за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилась 28 вересня 1995 року, тобто не досягла шлюбного віку Згідно довідки відділення жіночої консультації поліклініки №2 Рівненської міської ради за №40 від 20.02.2012 року, [PERSON] є вагітною строком 12 тижнів. Як зясовано судом, заінтересована особа [PERSON], [INFO], має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], яка очікує від нього дитину, їхній намір створити сімю та зареєструвати шлюб осмислений та відповідальний. Згідно дослідженої в судовому засіданні письмової заяви матері заявниці [PERSON] - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає в Греції, остання не заперечує проти реєстрації шлюбу її неповнолітньої доньки з [PERSON] Як вбачається з наявних матеріалів справи, пояснень сторін, останні мають право на шлюб і суд може надати їм таке право. З урахуванням тієї обставини, що заявниця вагітна, суд приходить до висновку, що надання їй права на шлюб відповідатиме її інтересам та інтересам зачатої дитини, а тому наявні підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного та ст.ст. 22,23 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Зважаючи на складнiсть у викладаннi повного рiшення суду, пов`язаного з потребою у обгpунтуваннi доводiв cторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхiдне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Зважаючи на складнiсть у викладаннi повного рiшення суду, пов`язаного з потребою у обгpунтуваннi доводiв cторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхiдне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

У березні 2012 року [PERSON], звернулась до суду з названим позовом, в якому зазначила, що на підставі рішення [PERSON] сільської ради Овідіопольського району Одеської області за №231-б-VI від 14 жовтня 2012 року їй був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0050 га, у власність, під будівництво гаражу за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Прилиманське, вул.Краснофлотська,154-в. Позивачка без відповідного дозволу органів влади та без затвердженого проекту забудови (висновок про самовільне будівництво №54 від 12.03.2012 р.) побудувала на цій земельній ділянці гараж входить: загальною площею 27,3 м2 позначений під літ.- «Б». У звязку з тим, що зазначене нерухоме майно побудовано самочинно, вона не може оформити на нього право власності. З цих підстав позивачка просила визнати за нею право власності на зазначене вище нерухоме майно. Відповідач [PERSON] сільська рада у судове засідання не зявилась, але на адресу суду надіслала лист в якому вказує, що позов визнає та просить справу слухати без представника сільської ради. Позивачка у судове засідання не зявилась, але на адресу суду надіслала лист, в якому позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу слухати за її відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.375 ч.2 ЦК України, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Згідно ст.376 ч.5 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно побудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб. Так судом встановлено, що на підставі рішення №231-б-VI від 14 жовтня 2012 року [PERSON] сільською радою позивачці був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0050 га, у власність, під будівництво гаражу за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Прилиманське, вул.Краснофлотська,154-в. Позивачка без відповідного дозволу органів влади та без затвердженого проекту забудови (висновок про самовільне будівництво №54 від 12.03.2012 р.) побудувала на цій земельній ділянці гараж, до збудованого майна входить: загальною площею 27,3 м2 позначений на плані під літ.-«Б»за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Прилиманське, Краснофлотська, 154-в. Згідно з висновком судово-будівельної експертизи від 14.03.2012 року побудований магазин з господарчими будівлями та спорудами за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Прилиманське, вул.Краснофлотська,154-в. Відповідно до висновку судової будівельної експертизи (від 25.03.2012 р.), побудоване нерухоме майно відповідає всім вимогам будівельних, архітектурних, санітарних протипожежних норм та правилам, прав інших осіб порушено не було. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

29 лютого 2012 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В позові вона зазначила, що 26.02.2006 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб в Йосипівській сільській раді Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №1, серії І-ЖД №133552. Від цього шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ЖД № 176581, яка проживає разом з позивачкою. Посилаючись на те, що у позивачки та відповідача різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті постійними сварками, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивачка просила шлюб розірвати, витрати по справі покласти на відповідача. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач у судовому засіданні з позовом погодився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.ст.104 п.2, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану або на підставі рішення суду. Згідно п.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 26.02.2006 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб в Йосипівській сільській раді Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №1, серії І-ЖД №133552. У сторін від спільного життя народилася донька [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ЖД № 176581, яка проживає разом з позивачкою. За час спільного проживання позивачки з відповідачем не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. З таких обставин суд вважає, що сімя розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

У серпні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно 3.369 гривень 97 копійок заборгованості за послуги по теплопостачанню. У судовому засіданні представник позивача пред*явлені позовні вимоги змінив та просив суд у зв*язку зі смертю [PERSON] заборгованість за послуги по теплопостачанню стягнути з [PERSON] В обгрунтування пред*явлених позовних вимог представник позивача вказав, що відповідач мешкає та зареєстрований у [INFO]. Відповідач, проживаючи у квартирі, не оплачує надані йому послуги за теплопостачання. Послуги по теплопостачанню йому надаються безперебійно та постійно. Станом з 01 лютого 2007 по 01 червня 2010 року утворилась заборгованість у загальній сумі 3.369 гривень 97 копійок, які і просить стягнути з відповідача на їх користь. Відповідачу було запропоновано у добровільному порядку оплатити заборгованість за надані послуги по теплопостачанню. Однак від сплати заборгованості у добровільному порядку він відмовився. Просить позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що він з 2001 року по 2011 рік у квартирі не проживав та послугами позивача по теплопостачанню не користувався. Весь цей час він за вироком суду відбував покарання у місцях позбавлення волі. З місць позбавлення волі він звільнився 11 квітня 2011 року. Його дружина, [PERSON], померла у 2005 році. Після смерті дружини у квартирі ніхто не проживав та квартира особами без місця мешкання була приведена у непридатний для проживання у ній стан. Тому квартира була відключена від електро, водо- та газопостачання. При таких обставинах позивач зобов*язаний був відключити квартиру від теплопостачання. Квартира не приватизована. З часу вселення у квартиру та проживання у ній з квітня 2011 року він своєчасно оплачує всі комунальні послуги. У задоволенні позовних вимог просить відмовити. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Так, відповідно до ст. 68 ЖК України «Наймач зобов*язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги». Разом з тим, із довідки про звільнення з місць позбавлення волі вбачається, що відповідач з 19 березня 2001 року по 11 квітня 2011 року відбував покарання. Таким чином, послугами позивача по теплопостачанню з 01 лютого 2007 по 01 червня 2010 року відповідач не користувався. Дружина відповідача померла 18 липня 2005 року, що стверджується свідоцтвом про її смерть. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на рахунок держави.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Позивач просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 12 березня 2003 року та визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: на грошовий вклад на рахунку №38657 в Вінницького міського відділення ощадного банку України № 8672/046, посилаючись на те, що спадкодавець [PERSON] заповіту не складав, але ще за життя усно виявляв волю, щоб все майно яке йому належить успадкувала позивачка, і незадовго до смерті передав їй правовстановлюючі документи на спадкове майно. На даний час вона прийняла спадщину стосовно предметів домашньої обстановки та вжитку, що належали батькові та розташовувались в його будинку в м. Хмільнику, які вона прийняла у володіння до шести місяців з моменту смерті батька, але ще існує спадкове майно, яке складається з грошового вкладу в ощадному банку м. Вінниці, який вона не має можливості належним чином оформити, оскільки пропустила шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини та важким матеріальним становищем, а тому вимушена з даним позовом звернутись до суду. Спадщину яка відкрилась після смерті батька, позивач прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном, оскільки мала на руках правовстановлюючі документи на спадкове майно, до дня смерті спадкодавця проживала разом з ним, здійснювала за ним догляд, після його смерті провела обряд поховання. Крім позивача інших спадкоємців за законом чи заповітом немає, що підтверджується довідкою Лозівської сільської ради №1205 від 25.11.2011 року, тому вона з даним позовом вимушена звернутись до суду. Відповідач представник Хмільницької міської ради позов визнав повністю і не заперечує проти його задоволення. Відповідач представник Вінницького міського відділення ощадного банку України № 8672/046 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Третя особа - [PERSON] позов визнала повністю та не заперечує проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки позивач підтримує позовні вимоги, представники відповідачів та треті особи визнали позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить правам та інтересам сторін, відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та законних інтересів третіх осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що [PERSON], яка померла 14 грудня 2010 року являється матір'ю позивача [PERSON], встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем та визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері, а саме: земельну ділянку площею 0,5108 га в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вартістю 8630 грн. 82 коп., що розташована на території Голодьківської сільської Ради Хмільницького району Вінницької області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 255693 виданого 11 лютого 2008 року на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 02 листопада 2007 року за №653, посилаючись на те, що за життя спадкодавцем було складено заповіт, яким земельну ділянку, яка їй належить успадкувала після її смерті позивачка, заповіт не змінений і ніким не відмінений. На даний час позивач не має можливості належним чином оформити спадщину, оскільки відсутні юридичні документи, які б підтверджували факт проживання з спадкодавцем, та існують розбіжності у правовстановлюючих документах, що підтверджують її з матірю [PERSON] родинні звязки, а саме: у свідоцтві про народження позивача, помилково записано її матір [PERSON], замість правильного [PERSON], та імя позивача - [PERSON] замість правильного - [PERSON]. Позивач фактично успадкувала майно, що підтверджується наявністю у неї належних правовстановлюючих документів на майно, що вона постійно до дня смерті покійної проживала разом з нею, доглядала її. Крім позивача першочерговим спадкоємцем за законом є її рідна сестра [PERSON], яка до нотаріальної контори з заявою щодо прийняття спадщини стосовно земельної ділянки не зверталась, і на неї не претендує. Те, що покійна була її матірю, доводиться документами по справі. Відповідач - представник Голодьківської сільської ради заявлені вимоги визнала повністю, не заперечує проти їх задоволення. Третя особа - [PERSON] позовні вимоги визнала повністю і не заперчує проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги на слідуючих підставах: свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтво про народження позивача [PERSON] доведено, що вони є рідними сестрами та їх батьками були [PERSON] та [PERSON], що співпадає з місцем народження позивачки [PERSON] і її сестри [PERSON] с. Голодьки Хмільницького району Вінницької області, та іншими документами доданими до матеріалів справи, факт родинних відносин доведено повністю. Вимоги про визнання права власності на спадкове майно також підлягають задоволенню на тих підставах, що позивач підтримує позовні вимоги а відповідач та третя особа не заперечують проти задоволення позовних вимог, задоволення позову не суперечить правам та інтересам сторін, відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод, та законних інтересів третіх осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання та виховання сина [PERSON], [INFO] щомісячно до його повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився, але судом отримано його письмову заяву, в якій зазначено, що позов [PERSON] про стягнення з нього аліментів у вказаному позивачкою розмірі визнає, справу просить слухати у його відсутності. Суд, взявши до уваги пояснення позивачки, визнання позову відповідачем, зясувавши обставини у справі, перевіривши їх доказами, вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.3). З пояснень позивачки вбачається, що допомогу відповідач дружині на утримання дитини добровільно не надає. Жодних заперечень цього від відповідача судом не отримано. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

В січні 2012 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 04 жовтня 1997 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 713. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку Катерину, [INFO], які проживають з матірю. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з лютого 2011р., вони мешкають окремо. Причиною розпаду сімї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, виховання дітей, розподілу сімейних обовязків, все це призводило до сварок та скандалів, що відбувалися в присутності дітей. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей, просив розірвати шлюб, дітей залишити з відповідачкою. На утримання дітей він згоден надавати кошти в добровільному порядку або за рішенням суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати, на примирення не згоден. Відповідач позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила залишити шлюбне прізвище. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 04 жовтня 1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 713. Мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку Катерину, [INFO]. Спор щодо проживання дітей відсутній. Сторони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сімю, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення згідно ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного та інтересам їхньої дитини, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved