Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, та просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 15 по вул. Червоноармійській в с. Циркуни Харківського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON], яка померла 15 лютого 2002 року, і в порядку спадкової трансмісії після смерті матері [PERSON], яка померла 08 квітня 2002 року, в цілому, без урахування самовільних будівель. В обгрунтування позову зазначає, що житловий будинок за № 15 по вул. Червоноармійській в с. Циркуни Харківського району Харківської області в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» по праву приватної власності в цілому зареєстрований за бабусею позивача [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності. 15 лютого 2002 року [PERSON] померла. За своє життя [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось, і все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона буде за законом мати право, вона заповідала своїй доньці, та матері позивача [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] спадщину після смерті своєї матері [PERSON] прийняла, оскільки фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, тому як постійно до дня своєї смерті мешкала та була зареєстрована у спірному будинку, слідкувала за ним, земельною ділянкою, сплачувала комунальні, страхові та податкові платежі. Однак, свої спадкові права вона за життя не встигла оформити, тому як сама померла менш ніж через два місяці після смерті [PERSON] [PERSON] померла 08 квітня 2002 року. За своє життя [PERSON] ніяких заповітів не залишала. Після смерті матері у встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] спадщину після смерті своєї матері також прийняла, тому як у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і вступила в управління і володіння спадковим майном, тому як слідкувала і слідкую за будинком, земельною ділянкою, сплачую комунальні, страхові та податкові платежі. Вже після їх смерті у 2004 році позивачем самовільно було збудовано прибудову літ. «А1-1» до будинку та каналізаційну яму літ. «В», які не входять до складу спадщини, а право власності на ці будівлі [PERSON] бажає оформити окремо після оформлення спадкових прав. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, до суду надійшли заяви, посвідчені приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON], відповідно до яких вони позовні вимоги [PERSON] визнають та просять справу розглянути за їх відсутності (а.с. 30,31). Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Житловий будинок за № 15 по вул. Червоноармійській в с. Циркуни Харківського району Харківської області в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» по праву приватної власності в цілому зареєстрований за [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Циркунівської сільської ради 27.07.1992 року на підставі рішення виконкому Циркунівської сільської ради № 129 від 16.01.1992 року, що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП «ХРБТІ» 21.12.2011 року № 32611289 (а.с. 5), та зазначеним свідоцтвом про право власності (а.с. 6). 15 лютого 2002 року бабуся позивача, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ВЛ № 322568, виданим Циркунівською сільською радою 18.02.2002 року, актовий запис № 12 (а.с. 11). Оскільки спірні правовідносини щодо спадкування майна [PERSON] виникли у 2002 році, то вони регулюються відповідно до норм Цивільного кодексу України у редакції 1963 року, тобто Закону, який діяв на час їх виникнення. Таким чином, згідно ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 року) він є обєктом спадкування (майном померлого) після його смерті, входить до складу спадщини. За своє життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений виконкомом Циркунівської сільської ради 16 липня 1993 року, реєстр № 52, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось, і все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона буде за законом мати право, вона заповідала своїй доньці, одночасно матері позивача [PERSON] (а.с. 7). У встановлений законом шестимісячний строк мати позивача [PERSON] спадщину після смерті своєї матері [PERSON] прийняла, тому як відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК України (в ред. 1963 року) у встановлений законом шестимісячний строк фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, оскільки постійно до дня своєї смерті мешкала та була зареєстрована у спірному будинку, слідкувала за ним, земельною ділянкою, сплачувала комунальні, страхові та податкові платежі, про що свідчить довідка від 26.07.2002 року (а.с. 9). Оскільки спірний будинок належить [PERSON] в порядку забудови і відповідно входить до складу спадкового майна, а [PERSON] є її єдиною спадкоємицею за заповітом, то в разі прийняття нею спадщини, до неї повинно перейти право власності на все належне спадкодавцю майно, тобто на спірний житловий будинок в цілому. Однак, [PERSON] померла 08 квітня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ВЛ № 322902, виданим Циркунівською сільською радою 10.04.2002 року (а.с. 12). Тому як правовідносини щодо спадкування і після її смерті також виникли у 2002 році, то вони регулюються відповідно до того ж Закону, який діяв на час їх виникнення, а саме Цивільним кодексом України у редакції 1963 року. Оскільки мати позивача [PERSON], яка є єдиною спадкоємицею за заповітом, померла після відкриття спадщини, але до спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини, право на прийняття належної їй частки спадщини переходить до її спадкоємців (спадкова трансмісія), що передбачено ч. 1 ст. 551 ЦК України (в ред. 1963 року). За своє життя [PERSON] ніяких заповітів не залишала, тому спадкування після її смерті повинно відбуватися за законом. Після смерті матері спадкоємцем за законом першої черги є [PERSON]І, її єдина донька, інших спадкоємців першої черги за законом у [PERSON] немає. Батько позивача, та чоловік чоловік [PERSON] помер раніше за неї - 12 серпня 1986 року, про що свідчить акт депутата Циркунівської сільської ради від 20.01.2012 року (а.с. 19). У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] спадщину після смерті своєї матері прийняла, відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК України (в ред. 1963 року), тому як у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і вступила в управління і володіння спадковим майном, оскільки слідкувала і слідкує за будинком, земельною ділянкою, сплачую комунальні, страхові та податкові платежі. Оскільки спірний житловий будинок повинен належати [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, то в разі прийняття [PERSON] спадщини, до неї повинно перейти право власності на все належне спадкодавцю майно, тобто на спірний житловий будинок в цілому. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] підтверджується наступними документами: копією свідоцтва про народження серії ЯИ № 128735, виданого 06.07.1953 року, відповідно до якого [PERSON] народилась 15 травня 1938 року, актовий запис № 82, батьки: [PERSON], [PERSON] (а.с. 15); копією свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 1270039, виданого 02 грудня 1967 року, згідно з яким [PERSON] народилась 10 листопада 1967 року, актовий запис № 71, батько: [PERSON], мати: [PERSON] (а.с. 16); копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ВЛ № 435786, виданого 10 листопада 1984 року Циркунівською сільською радою Харківського району Харківської області, відповідно до якого 10 листопада 1984 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 38, прізвища після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а.с. 17). 06 грудня 2010 року дядько позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ВЛ № 287924, виданим Циркунівською сільрадою 08.12.2010 року, актовий запис № 84 (а.с. 13). На садибний (індивідуальний) житловий будинок № 15 по вул. Червоноармійській в с. Циркуни Харіквського району Харківської області, 19.12.2011 року КП «ХРБТІ» виготовлено технічний паспорт (а.с. 21-24). З відповіді Першої державної нотаріальної контори вбачається, що після [PERSON], яка померла 15.02.2002 року, яка мешкала в с. Циркуни по вул.. Червоноармійська № 15 Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку звернулися син померлої [PERSON], який проживає в [INFO]. Заяви від інших спадкоємців до держнотконтори не надходили, свідоцтво про право на спадщину не видавались. [PERSON] зі Спадкового реєстру мається інформація про посвідчення заповіту, посвідченого 16.07.1993 року за р. № 52 Циркунівською сільською радою Харківського району Харківської області від імені [PERSON]. Після [PERSON] яка померл 08.04.2002 року з заявою про прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку звернулася дочка померлої [PERSON], яка проживала в [INFO]. Заяви від інших спадкоємців до держнотконтори не надходили, свідоцтв про право на спадщину не видавались.Заповітів від імені [PERSON] в держнотконторі освідчено не було (а.с. 32). Оскільки позивач постійно проживала в житловому будинку разом з бабусею та матірю та зареєстрована в ньому, відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року вона вважається такою, що прийняла спадщину. Дядько позивача і син померлої бабусі [PERSON] - [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк також звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після її смерті, однак, як спадкоємець за законом першої черги, за своє життя він заповіту, складеного [PERSON], не оспорював, з відповідними вимогами до суду не звертався, спадкові права оформити не намагався. Відповідачі по справі [PERSON] і [PERSON], які є сином та дружиною померлого [PERSON], тобто його правонаступниками і спадкоємцями за законом першої черги, також цього заповіту не оспорюють і не претендують на це спадкове майно, визнають право на спадкування спірного житлового будинку [PERSON] Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі вищенаведених доказів судом встановлений факт належності в цілому житлового будинку, без урахування самовільних будівель, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, вул. Червоноармійська, № 15, за життя, [PERSON]Г, після її смерті [PERSON], в порядку статті 534 ЦК України (у ред.. 1963 року), оскільки був складений заповіт на її імя, а після смерті останньої, в порядку спадкової трансмісії, [PERSON]І Відповідно до ст. 529 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] стала [PERSON], а після неї стала донька останньої имогляд Л.І., яка спадщину після них прийняла відповідно до вимог ст. ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки на день смерті матері постійно мешкала в спадковому будинку. Відповідно до ст. 551 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Це право померлого спадкоємця може бути здійснене його спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ Судові витрати суд залишає за рахунок позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved