Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-23 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи її тим, що на підставі договору №999-00023088/1 від 18.09.2012 року позивачем наданий відповідачу овердрафт за допомогою платіжної картки «Віза Електрон» з максимальною сумою заборгованості 20000, 00 грн. зі сплатою 19% річних від суми заборгованості та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 16.09.2015 року. Також 18.09.2012 року між позивачем і відповідачем укладений договір №999-00023088 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки «Віза» для фізичної особи. На виконання умов договору позичальник зобов»язався щомісячно за фактичний термін користування кредитом сплачувати необхідні платежі та проценти, не пізніше 17 числа, починаючи з 17 жовтня 2012 року та комісію за розрахункове обслуговування поточного рахунку. [PERSON] не сплачує борг по кредиту та відсотки за користування кредитними коштами, у зв»язку з чим станом на 13.11.2013 року має заборгованість у розмірі 34086, 64 грн., з яких: заборгованість за кредитом строкова - 13854, 04 грн.; заборгованість за кредитом прострочена - 5541,48 грн.; нараховані та несплачені відсотки - 4441,12 грн.; заборгованість по комісії - 5550,00 грн.; нараховані штрафні санкції - 5700, 00 грн.. На підставі неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, звернувся в суд за захистом прав позивача просив стягнути заборгованість за договором кредиту, судові витрати та витрати за розміщення оголошення в газеті про виклик відповідача в судове засідання. У судове засідання представник позивача, не з»явився, через канцелярію суду надав заяву від 10.02.2014 року за №625 про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив стягнути заборгованість з відповідачки за кредитним договором та судові витрати, проти заочного рішення не заперечив. Відповідачка [PERSON] у судове засідання на розгляд справи не з'явилася по невідомій суду причині, хоча про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 17.12.2013 року за №1950000618928, від 24.12.2013 року за №1950000628869 та від 13.02.2014 року за №1950000655343 та оголошення про виклик до суду на розгляд справи, яке було розміщено в газеті «Урядовий кур»єр»» від 03.01.2014 року, в №1, причину своєї неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи то клопотань про розгляд справи у його відсутності або перенесення розгляду. На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області щодо реєстрації місця проживання відповідачки по справі. Згідно отриманої відповіді, [PERSON] зареєстрована в м.Біла Церква Київської області. Згідно ст. 74 ЦПК України, судові повістки про виклик зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місцем проживання фізичної особи - відповідача. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається із наданої до суду представником позивача заяви від 10.02.2014 року за №625, він не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. З огляду на вище викладене, дослідивши заяву представника позивача, поштові повідомлення на адресу відповідача, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача на підставі наявних у ній даних, ухваливши рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, з»ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вважає, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.1.1 умов Договору кредиту, позивач зобов»язувався надати для власних потреб відповідачу за допомогою платіжної картки «Віза Електрон» у готівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку №999-00023088 коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку, в межах встановленого строку та ліміту овердрафту. Також, договором кредиту передбачено отримання кредиту відповідачем самостійно за допомогою платіжної картки у готівковій чи безготівковій формі. Згідно п.2.2 договору кредиту, моментом (днем) надання кредиту на умовах овердрафту вважається момент (день) використання відповідачем кредитних коштів на умовах договору, зокрема, отримання відповідачем готівки чи здійснення ним безготівкового платежу з рахунку. Позивач свої зобов»язання за договором кредиту щодо видачі кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджується виписками з особового рахунку №999-00023088 за період з 18.09.2012 року по 18.09.2012 року. Відповідно до п.3.3.5 договору кредиту відповідач зобов»язаний повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання, штрафними санкціями у терміни, визначені договором. В п.1.4 договору кредиту встановлено, що зменшення ліміту овердрафту та платежі з повернення овердрафту здійснюються згідно додатку №1, який є невід»ємною частиною договору, та відповідно до якого погашення основної суми кредиту має здійснюватись щомісячно. В п.2.6 договору кредиту встановлено, що сплата відсотків відповідачем здійснюється щомісячно за фактичний термін користування кредитом не пізніше 06 числа, починаючи з квітня 2012 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Також за договором №999-00023088 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки «Віза» для фізичної особи від 18.09.2012 року та відповідно до додатку №1 до договору про надання кредиту №999-00023088 від 18.09.2012 року, відповідач зобов»язаний сплачувати щомісячно комісію за розрахункове обслуговування поточного рахунку. В п.п.4.8 договору кредиту передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов»язань, визначених п.3.3 договору протягом більше 30 днів, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. Також в п.п.4.9 договору кредиту встановлена відповідальність позичальника за повне або часткове прострочення повернення кредиту (овердрафту) та сплати процентів за користування ним інших платежів за договором у вигляді обов»язку сплатити банку штраф у розмірі 200,00 грн. за перший прострочений платіж та 500,00 грн. за кожний наступний прострочений платіж. Крім того, в п.п. 3.2.5 договору кредиту встановлено право банку вимагати від позичальника сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом або процентів за користування ним та суми неустойки, передбачених цим договором у випадках, коли позичальник затримує сплату частини кредиту, процентів щонайменше на один календарний місяць. Повернення кредиту, процентів, неустойки здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення банку. Умови договору кредиту щодо своєчасного погашення основної заборгованості за кредитом згідно встановленого графіку, відсотків та комісії відповідачка не виконала. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачкою у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачкою, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов»язання і є зобов'язальними та регулюються нормами ЦК України. Зобов'язання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов'язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, і за порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.1 ст1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, між ПАТ «ІмексБанк», позивачем, та [PERSON], відповідачкою по справі, укладено договір №999-00023088/1 від 18.09.2012 року про надання кредиту. На підставі зазначеного договору, банком наданий овердрафт за допомогою платіжної картки «Віза Електрон» з максимальною сумою заборгованості 20000, 00 грн. зі сплатою 19% річних від суми заборгованості та встановлено дату остаточного повернення овердрафту до 16.09.2015 року(а.с.7-11). Крім того 18.09.2012 року між ПАТ «ІмексБанк»» та [PERSON] укладено договір №999-00023088 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням платіжних засобів з видачею платіжної картки «Віза» для фізичної особи (а.с.13-16). 13.05.2013 року позивач звертався з вимогою до відповідача щодо дострокового повернення кредиту з підстав порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків протягом 30 днів з моменту отримання повідомлення, однак зазначена вимога не була виконана відповідачкою (а.с.22-23). На підставі наведеного, слід вбачати, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачкою щодо надання кредиту, а вона зобов'язання щодо повернення кредиту належним чином не виконала, і відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, станом на 13.11.2013 року має заборгованість 34086, 64 грн., з яких: заборгованість за кредитом строкова - 13854, 04 грн.; заборгованість за кредитом прострочена - 5541,48 грн.; нараховані та несплачені відсотки - 4441,12 грн.; заборгованість по комісії - 5550,00 грн.; нараховані штрафні санкції - 5700, 00 грн.. Враховуючи те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір в розмірі 244,30 грн. та розмістив оголошення в газеті на суму 630,00 грн., суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України. Позов підтверджується: копією договору №999-00023088/1 від 18.09.2012 року про надання кредиту з додатком, копією договіру №999-00023088 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки «Віза» для фізичної особи від 18.09.2012 року, розрахунком заборгованості станом на 01.03.2013 року, розшифруванням нарахувань та погашень заборгованості від 18.09.2013 року, копією листа претензії від 13.05.2013 року №3670, копією паспорта [PERSON], копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серії А01 №508641, копією наказу ПАТ «ІмексБанк» від 27 липня 2011 року №580-к, розрахунком заборгованості станом на 13.11.2013 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved