Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-12 00:00:00

В червні 2012 року ПАТ ЕК Дніпрообленергов особі Дніпропетровських районних електричних мереж звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, в якому просив винести рішення яким стягнути з [PERSON] на їх користь суму відшкодування збитку у розмірі 130,50 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову вказав, що 19.03.2009 року у відповідача проводилася перевірка стану електричних приладів обліку і електроустановок за адресою: вул. Українська, буд. 57 в с. Балівка Дніпропетровської області. Під час перевірки було виявлено порушення, а саме: факт самовільного підключення до електромережі після відключення 13.10.2008 року через прилад обліку, внаслідок чого енергопостачальнику завдано матеріальних збитків. Представника ДРЕМ був складений акт про порушення № 00119427 від 19.03.2009 року. Розмір заподіяного збитку склав 130 грн. 50 коп., який розрахований відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення. У звязку з цим, позивач вимушений звернутися до суду для стягнення суми нанесених збитків. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є споживачем електроенергії за адресою: вул. Українська, буд. 57 в с. Балівка Дніпропетровської області. Згідно акту ПАТ ЕК Дніпрообленерго№ 00119427 від 19.03.2009 року про порушення правил користування електроенергією для населення, складеного представниками ДМЕМ за місцем проживання відповідача, було виявлено порушення п. 48 Правил, а саме: факт самовільного підключення до електромережі після відключення 13.10.2008 року через прилад обліку, внаслідок чого енергопостачальнику завдано матеріальних збитків. Акт підписано трьома представниками енергопостачальника та відповідачем. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позов надійшов до суду 21.06.2012 року, а порушення правил користування електричною енергією позивачем було виявлено 19.03.2009 року, в межах позовної давності йому було відомо про вчинення порушення відповідачем, але з позовом до суду не завернувся, в судовому засіданні представник позивача клопотання про поновлення позовної давності не заявляв. Тому, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі, то вони також не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed