Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона, [PERSON], 24 червня 2006 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] і прожила з ним спільно до 2012 року. Оскільки спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, у листопаді 2012 року вона була вимушена подати позовну заяву про розірвання шлюбу. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. На теперішній час вона працює у ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання «АЗОТ» на посаді лаборанту хімічного аналізу та отримує заробітну плату в розмірі 2317,10 грн. на місяць. Де працює відповідач їй не відомо, як і не відомо й про доходи відповідача. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії 1- ЕД № 025189, виданого 27 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 24 червня 2006 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 291. Прізвище після одруження дружини [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 054263, виданого 17 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, 2 жовтня 2006 року народився [PERSON], батьком якого записаний [PERSON], а матірю [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис 812. Згідно з довідкою № 3485 від 08 листопада 2012 року, виданою КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 42-а/204, зареєстровані [PERSON], [PERSON], [INFO] Згідно з довідкою про доходи, наданою ПрАТ "Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ", [PERSON] працює у ПрАТ "Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ" лаборантом хімічного аналізу, загальна сума доходу з 01.05.2012 року по 31.10.2012 року становить 5979 грн. 77 коп. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, від сплати державного мита звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 214 гривень 60 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved