Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-17 00:00:00

У лютому 2012 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат від прострочен6ої суми основного боргу. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 28 січня 2010 року колегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області було винесено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, повязаних з недобросовісним виконанням останнім договору оренди належного Позивачу житлового будинку. Суд вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 260\~747 (двісті шістдесят тисяч сімсот сорок сім) грн. 44 коп., а також додатково понесені Позивачем витрати по розгляду судової справи у розмірі 4\~155 (чотири тисячі сто пятдесят пять) грн. 34 коп. 02 квітня 2010 року було відкрито виконавче провадження. Судовим виконавцем не було виявлено доходу [PERSON] чи майна, на яке можна було б звернути стягнення, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 16.11.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 260\~747 (двісті шістдесят тисяч сімсот сорок сім) грн. 44 коп. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] 15\~785 (п'ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят пять) грн. 30 коп. процентів річних від простроченої суми основного боргу та 31\~930 (тридцять одна тисяча девятсот тридцять) грн. 95 коп. інфляційних витрат. В судове засідання Позивач не зявився, подав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті, причини неявки не повідомив. Зі згоди Позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 28 січня 2010 року колегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області було винесено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, повязаних з недобросовісним виконанням останнім договору оренди належного Позивачу житлового будинку. Суд вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 260\~747 (двісті шістдесят тисяч сімсот сорок сім) грн. 44 коп., а також додатково понесені Позивачем витрати по розгляду судової справи у розмірі 4\~155 (чотири тисячі сто пятдесят пять) грн. 34 коп. Відповідно до ст.223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 02 квітня 2010 року було відкрито виконавче провадження. Судовим виконавцем не було виявлено доходу [PERSON] чи майна, на яке можна було б звернути стягнення, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 16.11.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 260\~747 (двісті шістдесят тисяч сімсот сорок сім) грн. 44 коп. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. На підставі наведеної норми закону, суд вважає, що прострочка виконання грошового зобов'язання з боку відповідача триває, тому норми вказаної статті підлягають застосуванню до правовідносин, які виникли між сторонами в день настання строку сплати за договором позики і тривали до дня фактичного часткового виконання зобов'язання за договором позики. Суд вважає, що обовязок щодо сплати 3-х процентів річних від простроченої суми основного боргу та інфляційних витрат виник у Відповідача з моменту набрання рішенням Апеляційного суду Київської області законної сили, тобто з 28 січня 2010 року. Суд, дослідивши розрахунок інфляційних збитків та трьох відсотків річних, викладений позивачем в позовній заяві, та перевіривши правильність підрахунку, вважає необхідним задовольнити позов. З урахуванням того, що позов підлягає задоволенню, з Відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. 625 ЦК України та

Outcome: approved