Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON], виконкому [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області про скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на імя [PERSON] та визнання права власності на цей будинок за [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] знаходиться у шлюбі з його сином та їх сім'я не мала постійного місця проживання, а тому позивач запропонував [PERSON] на її земельній ділянці побудувати будинок, що буде належати йому на праві власності. Дійшовши згоди щодо даної пропозиції, та погодивши всі істотні умови між собою, 10.07.2007 року позивач та відповідач уклали між собою договір будівельного підряду, відповідно до умов якого сторони домовились про те, що позивач наймає відповідачку в якості організатора будівництва, з метою побудувати власний будинок та набути його у власність після завершення будівельних робіт та здачі будинку в експлуатацію. Пунктом 1.2. Договору сторони домовились про те, що будинок будується на земельній ділянці, яка розташована за адресою: с. Зарванці, вул. Паркова, 18, Вінницького району Вінницької області та належить відповідачу на підставі державного акту на землю серії ЯБ №701741 від 04.10.2006 року. Відповідно до п. 1.4. Договору, сторони домовились про те, що після закінчення будівництва позивач реєструє за собою право власності на будинок та передає його в безоплатне та безстрокове спільне користування відповідачу та членам її сімї на умовах Договору. На період ведення будівельних робіт, відповідно до п.1.7. Договору, власником обєкту будівництва та/або обєктів незавершеного будівництва, сторони встановили позивача. На виконання взятих на себе зобовязань щодо авансування та оплати будівництва, викладених в п.п. 2.4., 2.5. та 4.3.1. Договору, позивач передав відповідачу на встановлених Договором умовах грошові готівкові кошти в загальній сумі 1 260 000,00 грн. Відповідно до акту готовності обєкта до експлуатації №382 від 29.09.2009 року, житловий будинок по вул. Парковій, 18 в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області визнано закінченим будівництвом та готовим до експлуатації. Таким чином, 29.09.2009 року будинок був завершений будівництвом та зданий в експлуатацію. Відповідно до п.п.1.4, 3.5 та 4.1.7 Договору, після закінчення будівництва право власності повинно бути зареєстроване за позивачем, для чого відповідач зобовязалась оформити всі необхідні документи для реєстрації у встановленому законом порядку права власності позивача на будинок та в строк протягом 30 днів з моменту завершення будівельних робіт розпочати процедуру введення будинку в експлуатацію та реєстрації права власності позивача на будинок. Натомість, в порушення взятих на себе зобовязань, відповідач отримала рішення №245 [PERSON] сільської ради від 05.10.2009 року про оформлення на своє імя права власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою с. Зарванці, вул. Паркова 18, Вінницького району Вінницької області і відповідно до свідоцтва про право власності №47 від 05.10.2009 року, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради, власником даного будинку є відповідач. Позивач вважає, що зареєструвавши за собою право власності на будинок, [PERSON] не виконала належним чином зобовязання, взяті на себе за умовами договору будівельного підряду, порушила встановлене умовами договору право позивача на державну реєстрацію майнового права на майно, набуте ним на підставі закону, оскільки, в даному випадку, має місце домовленість позивача та відповідача про те, що вона організовує за кошти позивача будівництво будинку, право власності на який належить позивачеві протягом усього строку будівництва, а після завершення будівництва, повинно бути зареєстроване за позивачем. Зареєструвавши за собою право власності на новостворений будинок, відповідач також порушила умови, визначені змістом договору, а саме: п.п.1.1., 1.2., 1.7., 4.1.7. Договору, чим порушила не лише права позивача у зобовязанні встановленого Договором, але й права та інтереси позивача, встановлені та охоронювані діючим законодавством України. Крім того, згідно умов договору будівельного підряду, замовником будівництва є позивач, оскільки відповідач лише організовувала будівництво будинку за кошти позивача, а отже і власником матеріалів був він, також умовами договору не було передбачене право відповідача на набуття новоствореного будинку у свою власність та реєстрацію цього права власності. Таким чином у [PERSON] були відсутні будь які правові підстави для набуття у свою власність новоствореного будинку, натомість у позивача, з моменту початку будівництва виникло право на обєкт незавершеного будівництва, а з моменту завершення цього будівництва право власності на обєкт незавершеного будівництва позивача, без припинення свого існування, перетворилось у право власності на новостворене майно. Також, з моменту введення будинку в експлуатацію у позивача також виникло субєктивне право на державну реєстрацію свого права власності на новостворений будинок. На думку позивача, скористатись правом на державну реєстрацію права власності на новостворений будинок міг лише виключно він, оскільки це є його абсолютним правом особи яка створила нову річ із своїх матеріалів. Внаслідок безпідставної та беззаконної державної реєстрації права власності на чужу річ за собою, відповідач незаконно позбавила позивача не лише права на державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а як наслідок, позбавила права фактично володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном особу, яка набула це майно на законних підставах. Тобто, відповідач, в порушення діючого законодавства, безпідставно та протизаконно позбавила позивача права власності на майно, набуте ним на підставі закону. За наведених обставин позивач звертається з даним позовом до суду, в якому просить скасувати свідоцтво про право власності №47 від 05.11.2009 року на житловий будинок з прибудовами та спорудами, що знаходиться в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області по вул. Парковій, 18, видане виконкомом [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області про те, що обєкт в цілому належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON], визнати за ним право власності на даний обєкт нерухомості та стягнути з [PERSON] на його користь понесені ним судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримав, мотивуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнали, не заперечували проти його задоволення, зокрема відповідач [PERSON] зазначила, що вирішила оформити на себе право власності на будинок, оскільки являється родичкою позивача, так як вони з його сином знаходяться в шлюбі і є однією дружною сімєю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області, в судове засідання не зявився, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, при вирішенні спору покладається на думку суду. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено по справі, 10.07.2007 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали між собою договір будівельного підряду, відповідно до умов якого сторони домовились про те, що позивач наймає відповідачку в якості організатора будівництва, з метою побудувати власний будинок та набути його у власність після завершення будівельних робіт та здачі будинку в експлуатацію (а.с. 4-5). Пунктом 1.2. Договору сторони домовились про те, що будинок будується на земельній ділянці, яка розташована за адресою: с. Зарванці, вул. Паркова, 18, Вінницького району Вінницької області та належить відповідачу на підставі державного акту на землю серії ЯБ №701741 від 04.10.2006 року (а.с. 6). Відповідно до п. 1.4. Договору, сторони домовились про те, що після закінчення будівництва позивач реєструє за собою право власності на будинок та передає його в безоплатне та безстрокове спільне користування відповідачу та членам її сімї на умовах Договору. На період ведення будівельних робіт, відповідно до п.1.7. Договору, власником обєкту будівництва та/або обєктів незавершеного будівництва, сторони встановили позивача. На виконання взятих на себе зобовязань щодо авансування та оплати будівництва, викладених в п.п. 2.4., 2.5. та 4.3.1. Договору, позивач передав відповідачу на встановлених Договором умовах грошові готівкові кошти в загальній сумі 1 260 000,00 грн., що підтверджується відповідними розписками (а.с.7 - 10). Даний факт в судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердила, тобто, обидві сторони визнали дану обставину. Відповідно до положень ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беріть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до акту готовності обєкта до експлуатації №382 від 29.09.2009 року, житловий будинок по вул. Парковій, 18 в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області визнано закінченим будівництвом та готовим до експлуатації (а.с.11 - 13). Тобто, 29.09.2009 року будинок був завершений будівництвом та зданий в експлуатацію. Відповідно до п.п.1.4, 3.5 та 4.1.7 Договору, після закінчення будівництва право власності повинно бути зареєстроване за позивачем, для чого відповідач зобовязалась оформити всі необхідні документи для реєстрації у встановленому законом порядку права власності позивача на будинок та в строк протягом 30 днів з моменту завершення будівельних робіт розпочати процедуру введення будинку в експлуатацію та реєстрації права власності позивача на будинок. Рішенням №245 [PERSON] сільської ради від 05.10.2009 року про оформлення на своє імя права власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою с. Зарванці, вул. Паркова 18, Вінницького району Вінницької області, право власності на згаданий вище обєкт нерухомості оформлено на відповідача [PERSON] (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про право власності №47 від 05.10.2009 року, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою с. Зарванці, вул. Паркова 18, Вінницького району Вінницької області є відповідач [PERSON] (а.с.15). Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 т. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до ст.876 ЦК України, власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Вивчивши умови договору будівельного підряду, суд з'ясував, що договір не може бути підставою для набуття [PERSON] права власності на новостворений будівництвом будинок, оскільки не містить істотних умов, необхідних для такого роду правочинів, не відповідає одній із обовязкових вимог ст.657 ЦК України до договорів такого типу, а саме не посвідчений нотаріально, а також договором не передбачено ні право [PERSON] на набуття даного будинку у свою власність, ні зобов'язання позивача відступити їй право набуття у власність чи відступити право власності на даний будинок, будівельні матеріали чи незавершене будівництво. Згідно ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом; особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. З положень даної норми матеріального права випливає, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна), а право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), але якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З огляду на умови договору будівельного підряду та надані позивачем докази, а також обставини, визнані сторонами по справі безпосередньо в судовому засіданні, [PERSON] лише організовувала будівництво, для чого придбавала будівельні матеріали та обладнання виключно на кошти замовника, позивача, а тому одноосібним замовником (створювачем) будинку та власником будівельних матеріалів, обладнання та інших речей, використаних для будівництва є позивач. Таким чином, суд дійшов висновку, що у [PERSON] було відсутнє право на набуття у власність новоствореного будинку, як на підставі правочину, так і на підставі закону. Натомість, протягом усього часу виконання будівельних робіт, у позивача, на підставі ч.3. ст.331 ЦК України, існувало право власності на будівельні матеріали, обладнання, тощо, які були використані для будівництва, а з моменту завершення будівництва, у відповідності до положень ч.1 ст. 331 ЦК України, виникло право на набуття створеного будинку у свою власність, шляхом державної реєстрації цього права власності. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Враховуючи, вищевикладене та зважаючи на те, що зареєструвавши за собою право власності на новостворений будинок відповідач [PERSON] порушила умови, визначені змістом договору, чим порушила не лише права позивача у зобовязанні встановленого Договором, але й його права та інтереси, встановлені та охоронювані діючим законодавством України, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є суду доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Визначаючись щодо стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати повязані з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати повязані з явкою до суду, витрати повязані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, а також витрати, повязані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій. За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам. Беручи до уваги повне задоволення вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3441 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування судових витрат, що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved