Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, та просить суд визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Зої Космодем'янської, буд. 50 літ. "А-1" відповідачів. Зобов'язати СГІРФО Лозівського МРВ УМВС України в Харківській області зняти з реєстраційного обліку за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Зої Космодем'янської, буд. 50 літ. "А-1" відповідачів. У судове засідання 17 квітня 2012 року позивач [PERSON] не з’явилася, однак від надійшла заява, в якій вона прохала суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Позивач по справі [PERSON] в судове засідання не з’явився про причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідачі у судове засідання жодного разу не з’явилися, про час і місце судового розгляду були повідомлені своєчасно і належним чином, про що свідчать розписки про отримання ним судових повісток, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надали. Третя особа - Сектор громадянства іміграції реєстрації фізичних осіб Лозівського МРВ УМВС України в Харківській області, не забезпечили явку свого представника в судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомили. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов’язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з’явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що у квартирі, розташованій за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Зої Космодем’янської, буд. 50, зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], тобто відповідачі, що підтверджується копією Домової книги (а.с.№28-30) та довідкою СГІРФО Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області (а.с.№31). 06 вересня 2006 року позивачі, [PERSON] та [PERSON], за договором купівлі-продажу квартири (а.с.№4), придбали житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Зої Космодем’янської, буд. 50. В підтвердження права власності на вищезгаданий будинок позивачами додано до матеріалів справи витяг з реєстру правочинів (а.с.№5), витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно Лозівського БТІ від 03.10.2006 року (а.с.6) та технічним паспортом на квартиру (а.с.№23-27). Відповідно до Заочного рішення Лозівського міськрайонного суду від 15 травня 2007 року, відповідачі зобов’язані звільнити вищезазначений будинок (а.с.№14-15). Відповідачі звільнили будинок, але не знялися з місця реєстраційного обліку, як зазначено в позові (а.с.№2-3). На даний час відповідачі продовжують бути зареєстрованими у спірному житловому будинку, що підтверджується довідкою СГІРФО Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області (а.с.№31). Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Також, відповідно до ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі по справі не мають права на вищевказаний житловий будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір, що підтверджується квитанціями в матеріалах справи. В своєму позові позивачі не заявили вимоги щодо стягнення з відповідачів судового збору, який позивачі сплатили при зверненні до суду. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved