Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-10 00:00:00

11.04.2013 року [PERSON] звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області, в якому просила позбавити [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач весь час, з моменту розлучення, ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча і має таку можливість, участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться її здоров'ям, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною взагалі. Відповідно до вимог ст. 45 ЦПК України в справу вступив прокурор прокуратури Новобузького району Мезенцева В.А., яка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в ньому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він тимчасово не працює, намагається спілкуватись з дитиною, але позивачка в цьому чинити йому перешкоди, висуваючи різноманітні умови, зокрема вона також умовила його написати заяву до суду про згоду на позбавлення батьківських прав, пообіцявши, що він буде частіше спілкуватись з сином. Крім того, відповідач зазначив, що він останні три роки (2010-2012 роки) поспіль на Дні народження сина його відвідував та привозив подарунки, а саме радіокеровану машину вартістю 1200 гривень, дитячий комп'ютер вартістю 200 гривень, велосипед дитячий вартістю 500 гривень, що підтвердила в судовому засіданні позивачка. Представник третьої особи органу опіки та піклування Новобузької РДА Буфалова Т.Я., яка діє на підставі довіреності від 19.04.2013 року, в судовому засіданні пояснила, що органом опіки і піклування Новобузької РДА двічі розглядалось питання стосовно позбавлення батьківських прав [PERSON], а саме 19.03.2013 року було визнано недоцільним таке позбавлення з-за ненадання -2- позивачкою документів, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, та 23.05.2013 року було визнано доцільним таке позбавлення на підставі заяви самого [PERSON], та інформації, наданої позивачкою про те, що він не працює та не сплачує аліменти на утримання малолітнього сина. Вислухавши пояснення прокурора Мезенцевої В.А., позивачки [PERSON], відповідача [PERSON] та представника третьої особи Буфалової Т.Я., дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 05.03.2010 року, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Заводським відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції від 06.07.2010 року (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Міським відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції від 06.08.2007 року (а.с.8). Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України, передбачено, що мати, батько, можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання обов'язків по вихованню дитини. Зі змісту позовної заяви вбачається, що як на підставу своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з моменту розірвання шлюбу до теперішнього часу відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться життям сина, не сплачує аліменти та не відвідує його. Також зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, що негативно може вплинути на сина. В роз'ясненнях, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, зазначено, що факти, які вказують на ухилення від виховання дитини, можуть бути розцінені, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Положеннями ч.3 ст.10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Як на підтвердження ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідачем, позивачка посилається на розрахунок заборгованості по аліментам (а.с.10), довідку про склад сім'ї (а.с.9), характеристику з місця її проживання (а.с. 24). Однак, з інформації, яку містять вказані документи не можна зробити висновок, щодо винної поведінки відповідача. Інших будь-яких доказів стосовно свідомого нехтування батьківськими обов'язками відповідача суду не надано. У висновку органу опіки та піклування Новобузької райдержадміністрації Миколаївської області про позбавлення батьківських прав від 23.05.2013 року (а.с.36 ) також не наведено будь-яких обґрунтувань стосовно того, якими причинами визвано таку поведінку відповідача, а лише формально зазначено про те, що батько не приймає участь у вихованні та утриманні свого малолітнього сина. Не обстежено місце проживання батька (останнє відоме), не встановлено причини, в разі його відсутності за місцем реєстрації, та інших будь-яких даних стосовно відповідача. За вказаних обставин суд дійшов висновку про недоведеність позивачкою винної поведінки відповідача, щодо ухилення від виховання дитини та можливості в зв'язку з цим застосування до нього крайньої міри, якою є позбавлення батьківських прав. Звідси, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] (третя особа на стороні позивача орган опіки і піклування Новобузької райдержадміністрації Миколаївської області) про позбавлення батьківських прав слід відмовити.

Outcome: dismissed