Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

В вересні 2012 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в будинку № 2-а, квартирою N2 168 по проспекту Корабелів в м. Миколаєві. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що їй на праві власності, на підставі Договору дарування від 05.05.2009 року, реєстровий № 728, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], належить квартира N2 168 в будинку N2 2-а по проспекту Корабелів в м. Миколаєві, де позивач і проживає постійно. Відповідач також зареєстрований вданій квартирі з 26.12.2007 року. На час подачі позивачем даного позову до суду, відповідач більше чотирьох років не проживає в зазначеній квартирі, де не має його особистих речей. На сьогоднішній день місце проживання відповідача позивачу не відоме, контактів з ним вона не підтримує, де він перебуває зараз позивачу не відомо. Але позивач продовжує сплачувати комунальні платежі за квартиру з урахуванням реєстрації' в неї відповідача, тобто несе додаткові фінансові витрати за людину яка вже довгий час не проживає в оселі. Саме на цій підставі позивач звернулася до суду з даною позовною вимогою. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлялась через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя ", а тому вважається повідомленою належним чином, у відповідності з ч. 9 ст. 74 ЦПК України, доказів проти задоволення позову не представив. Тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу по даній справі - [PERSON] на праві власності, на підставі Договору дарування від 05.05.2009 року, реєстровий N2 728, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], належить квартира № 168 в будинку N2 2-а по проспекту Корабелів в м. Миколаєві, де позивач і проживає постійно. Відповідач також зареєстрований в даній квартирі з 26.12.2007 року. На час подачі даного позову [PERSON] до суду, відповідач більше чотирьох років не проживає в зазначеній квартирі, де не має його особистих речей. На сьогоднішній день місце проживання відповідача позивачу не відоме, контактів з ним вона не підтримує, де він перебуває зараз позивачу не відомо. Але позивач продовжує сплачувати комунальні платежі за квартиру з урахуванням реєстрації в неї відповідача, тобто несе додаткові фінансові витрати за людину яка вже довгий час не проживає в оселі. Особистих речей відповідача в квартирі не має, перешкод у користуванні житловим приміщенням йому ніхто жодного разу не чинив. Факт не проживання відповідача у вищевказаному житловому приміщенні понад шести місяців, підтверджується актом про не проживання від 31.07.2012 року, завірений Директором КП ДЕЗ «Океан» [PERSON], який склали мешканці квартир № 160, N2 165, будинку № 2-а, по проспекту Корабелів, у м. Миколаєві: [PERSON] (паспорт серії ЕО 227799), [PERSON] (паспорт серії ЕР 262498), [PERSON] ( паспорт серії ЕО 227800). Таким чином, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору-судом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, з огляду на те, що відповідач більше шести місяців відсутній в даному житловому приміщенні без поважних причин, не звертався до суду з заявою про продовження встановленого законом строку збереження за ним даного приміщення, має інше постійне місце проживання, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved