overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 141821,72 грн., посилаючись на те, що відповідачі не виконали зобовязань за кредитним договором № КRСК/0411/219/07 від 20.04.2007 р. Представник позивача у судове засідання не з'явився, позов підтримав, просив справу слухати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, про що надав письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив. Відповідачка у судове засідання не зявилася, справу просила розглядати за його відсутності, позов не визнала. У судовому засіданні досліджені докази: копія кредитного договору від 20.04.2007 р.; копія попередження; копія заяви анкети на отримання кредиту; копії заяви про згоду чоловіка/дружини на отримання кредиту; розрахунок заборгованості; копія паспортів та ідентифікаційних кодів відповідачів; копія заяви на видачу готівки; довідки з адресного столу. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 20 квітня 2007 р. між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №КRСК/0411/219/07, згідно умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 20000 грн., на споживчі цілі, зі сплатою 9% річних за користування кредитом, а відповідач зобовязався повернути вказаний кредит в строк до 25.03.2010 р. Станом на 31.08.2012 р. зобовязання в повному обсязі не були виконані, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем у сумі 141821,72 грн., яка складається з невиплаченого залишку за кредитом 14857,13 грн.; нарахованих відсотків 6597,47 грн., нарахованої комісії 11200 грн., пені 109167,12 грн., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача на підставі ст.ст. 526, 1054 ЦК України у межах заявлених позовних вимог. Що стосується вимог, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачки [PERSON], то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п.25 постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 р. п оложення ст. 65 СК щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Таким чином, оскільки укладання кредитного договору не регулюється ст.65 СК України, то навіть надання згоди одним із подружжя на отримання кредитних коштів другим з подружжя не породжує у нього прав та обовязків за таким кредитним договором. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1418,22 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 14294,84 грн., посилаючись на те, що відповідачі не виконали зобовязань за кредитним договором № КRСК/0411/314/07 від 22.05.2007 р. Представник позивача у судове засідання не з'явився, позов підтримав, просив справу слухати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, про що надав письмову заяву. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали, про причину неявки суд не повідомили, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія кредитного договору від 22.05.2007 р.; копії заяви про згоду чоловіка/дружини на отримання кредиту; розрахунок заборгованості; копія паспортів та ідентифікаційних кодів відповідачів; копія заяви на видачу готівки; копії вимоги-повідомлення; довідки з адресного столу. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 22 травня 2007 р. між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №КRСК/0411/314/07, згідно умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 13000 грн., на споживчі цілі, зі сплатою 9% річних за користування кредитом, а відповідач зобовязався повернути вказаний кредит в строк до 25.04.2010 р. Станом на 31.08.2012 р. зобовязання в повному обсязі не були виконані, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем у сумі 14294,84 грн., яка складається нарахованих відсотків - 126 грн., нарахованої комісії 650 грн., пені 13517,87 грн., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача на підставі ст.ст. 526, 1054 ЦК України у межах заявлених позовних вимог. Що стосується вимог, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачки [PERSON], то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п.25 постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 р. п оложення ст. 65 СК щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Таким чином, оскільки укладання кредитного договору не регулюється ст.65 СК України, то навіть надання згоди одним із подружжя на отримання кредитних коштів другим з подружжя не породжує у нього прав та обовязків за таким кредитним договором. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 214,6 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 176896,68 грн., посилаючись на те, що відповідачі не виконали зобовязань за кредитним договором № КRСК/0411/334/07 від 30.05.2007 р. Представник позивача у судове засідання не з'явився, позов підтримав, просив справу слухати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, про що надав письмову заяву. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали, про причину неявки суд не повідомили, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія кредитного договору від 30.05.2007 р.; копія заяви анкети на отримання кредиту; копії заяви про згоду чоловіка/дружини на отримання кредиту; розрахунок заборгованості; копія паспортів та ідентифікаційних кодів відповідачів; копія вимоги; копія заяви на видачу готівки; довідки з адресного столу. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 30 травня 2007 р. між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № КRСК/0411/334/07, згідно умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 20000 грн., на споживчі цілі, зі сплатою 9% річних за користування кредитом, а відповідач зобовязався повернути вказаний кредит в строк до 25.05.2010 р. Станом на 31.08.2012 р. зобовязання в повному обсязі не були виконані, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем у сумі 176896,68 грн., яка складається з невиплаченого залишку за кредитом 19444,44 грн.; нарахованих відсотків 8193,32 грн., нарахованої комісії 12600 грн., пені 136658,92 грн., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача на підставі ст.ст. 526, 1054 ЦК України. Що стосується вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачки [PERSON], то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п.25 постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 р. п оложення ст. 65 СК щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Таким чином, оскільки укладання кредитного договору не регулюється ст.65 СК України, то навіть надання згоди одним із подружжя на отримання кредитних коштів другим з подружжя не породжує у нього прав та обовязків за таким кредитним договором. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1768,97 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-07 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищеназваною заявою, в якій просила суд встановити факт спільного проживання однією сімєю її та [PERSON] , який помер 20 червня 2010 р., з 06 лютого 1991 р. по день його смерті 20 червня 2010 р. Заявниця в судове засідання не зявилась, підтримала вимоги, справу просила слухати в її відсутність, про що надала суду відповідну заяву. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявилась, справу просила слухати в її відсутність, про що надала суду відповідну заяву. Судом досліджені наступні докази: копія паспорту заявниці, копія свідоцтва про смерть, копія свідоцтва про шлюб, копія витягу з відділу РАЦС, довідка з місця проживання, копія ощадної книжки,копія про розірвання шлюбу, копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 20 червня 2010 р. помер [PERSON]. З 06 лютого 1991 р. позивачка проживала разом з померлим [PERSON] однією сімєю та вели спільне господарство за адресою м. Лисичанськ по вул. Нова буд. 64. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з його особистих речей та грошовий вклад у Ощадному Банку України (Лисичанське відділення). Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не подавав. Заявниця є спадкоємцем четвертої черги. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-07 00:00:00

Заявниця просила визнати безвісно відсутнім [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що у 2007 р. її колишній чоловік, батько їх спільної неповнолітньої дитини, виїхав до Російської Федерації на заробітки та до теперішнього часу його місцезнаходження не відомо. Визнання безвісно відсутнім [PERSON], заявниці необхідно для можливості виїжджати з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], за межі України. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні просив задовольнити заяву. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явилася, у наданій до суду заяві зазначила, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON], просила суд розглянути заяву за її відсутності. Судом досліджені наступні докази: копія довідки Лисичанського МВ УМВС України в Луганській області № 2224/1 від 09.10.2012 р., копія свідоцтва про народження [PERSON], копія свідоцтва про розірвання шлюбу, копія домової книги. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Для визнання особи безвісно відсутньою необхідно прийняття заходів щодо встановлення її місцеперебування і які не дали позитивних результатів. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], б. 304, кв. 71, але за місцем реєстрації та останнього відомого місця проживання дані про [PERSON] відсутні з 2007 року, по кримінальним або цивільним справам не розшукується, померлим не значиться. Оскільки більш ніж чотири роки в останньому відомому місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування, суд дійшов висновку про необхідність визнати його безвісно відсутнім. На підставі викладеного та ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № КRСК/0411/265/07 від 08.05.2007 р. у сумі 159104,36 грн., посилаючись на те, що відповідачка не виконала зобовязань за вищевказаним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія кредитного договору від 08.05.2007 р.; копія заяви-анкети на отримання кредиту; копії паспорту та ідентифікаційного коду відповідачки; розрахунок заборгованості; копія заяви на видачу готівки; копія попередження; довідка з адресного столу. У судовому засіданні встановлено, що 08 травня 2007 р. між сторонами був укладений кредитний договір № КRСК/0411/265/07, згідно умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 20 000 грн., а відповідач зобовязалася повернути вказаний кредит в строк до 25 квітня 2010 р. Станом на 31.08.2012 р. зобовязання в повному обсязі не були виконані, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, яка складається з невиплаченого залишку за кредитом 16571,42 грн., нарахованих відсотків 7587,67 грн., нарахованої комісії 11600 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст.ст. 526, 1054 ЦК України у межах заявлених позовних вимог. Що стосується пені, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст.551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду… за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає, що такою обставиною є те, що розмір нарахованої відповідачу пені майже у чотири рази перевищує розмір заборгованості за кредитом, заборгованість з'явилася у жовтні 2007 р., тобто її розмір є наслідком також бездіяльності позивача, який раніше не звернувся до суду з відповідним позовом. Виходить суд і з передбачених ст.ст.3, 509 ЦК України засад добросовісності, розумності та справедливості, тому зменшує розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, до 17000 грн. Всього на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 52759,09 грн. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 527,59 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищеназваним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після померлої матері [PERSON], яка померла 01.03.2012 р., посилаючись на те, що пропустила строк з поважних причин, оскільки була вимушена була звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, оскільки в свідоцтві про її народження помилково зазначено її прізвище та прізвище батьків «Бубунець», у той час, як у паспортах зазначено «Бубінець». Позивачка в судове засідання не зявилась, справу просила слухати у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, про що надала письмову заяву. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, позов визнали повністю, попереджені про наслідки визнання позову, просили справу слухати у їх відсутність, про що надали суду відповідні заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 01 березня 2012 р. померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: м. Лисичанськ, вул. Тимирязева, буд.16. Крім позивачки спадкоємцями є її рідний брат [PERSON] та рідна сестра [PERSON]С, які звернулися до нотаріальної контори м. Лисичанська з заявою про прийняття спадщини. В шестимісячний строк позивачка не прийняла спадщину у встановлений законом термін, оскільки в свідоцтві про її народження помилково зазначено її прізвище та прізвище батьків «Бубунець», у той час, як у паспортах зазначено «Бубінець». Суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-07 00:00:00

В позовній заяві позивач просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований ВРАЦС Онуфріївського РУЮ Кіровоградської області 04.12.2007 року, актовий запис №68, посилаючись на те, що вже близько трьох місяців між ними склалися неприязні відносини, через різні погляди на життя та сімейні обовґязки. Між ними часто виникають сварки. Вони втратили повагу один до одного.У їхніх стосунках не залишилось нічого спільного. По цій причині подальше збереження сімґї не є можливим. Позивач просила після розірвання шлюбу залишити її прізвище без змін. Позивач у судове засідання не зявилася. Від неї надійшла заява про підтримання позову, розгляд справи за її відсутністьта відмову від відшкодування понесених судових витрат. Відповідач у судове засідання не зявився. Від нього надійшла заява про визнання позову, розгляд справи за його відсутність. Враховуючи, що визнання позову відповідачем є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд прийшов висновку про задоволення позову. На підставі ст. ст. 104 120, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19.06.2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, Біляївського районного управління, актовий запис № 58. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що \~сумісне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на \~сімейне життя та ведення спільного господарства. Сумісне життя і збереження сім`ї стали не можливими. Позивачка в судовому засіданні на позові наполягала. Відповідач в судове засідання з`явився, \~позов визнав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 19.06.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, Біляївського районного управління, актовий запис № 58, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7) Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с.6), згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Сумісне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на \~сімейне життя та ведення спільного господарства. На примирення з відповідачем позивачка не згодна. Між сторонами відсутній спір про розподіл спільного сумісного майна. При таких обставинах суд вважає, що подальше збереження шлюбу подружжя суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-07 00:00:00

Рішенням суду у справі від 9 серпня 2012 року позов було задоволено, за [PERSON] визнано право власності на прибудову «А1» до 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] та на земельну ділянку розташовану за цією ж адресою земельну ділянку площею 0,035 га цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказане рішення суду у встановленому порядку набуло законної сили. Позивач [PERSON] 15 жовтня 2012 року звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, мотивуючи її тим, що суд вирішив питання про право власності, зокрема, на прибудову до належної їй за рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 листопада 2007 року 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] . Разом із тим оформлення і реєстрація її права власності на цю 1/2 частину житлового будинку із прибудовою неможливе без ухвалення додаткового рішення суду у справі щодо визнання за нею права власності, таким чином, на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] із прибудовою «А1». В судовому засіданні позивач [PERSON] свою заяву про ухвалення додаткового рішення суду у справі підтримала, просить суд її задовольнити. Представник відповідача за довіреністю юрист Іллінецької міської ради Іллінецького району Вінницької області Сторожук М.С. і відповідач [PERSON] не заперечують проти задоволення заяви позивача про ухвалення у справі додаткового рішення. Заслухавши пояснення сторін, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] і ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки рішенням суду від 9 серпня 2012 року суд вирішив питання про право позивача на прибудову до житлового будинку, однак не зазначив при цьому, що таким чином за позивачем визнається право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] із прибудовою «А1». На підставі викладеного,

Outcome: approved