Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

Заявники звернулися до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Ірпінської міської ради народних депутатів за № 708/108 27 .02.1996 року, виданого із розпорядженням за № 13 від 19 лютого 1996 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності їм: [PERSON], та членам сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Частки в спільній квартирі між ними не визначенні. 13 січня 2001 року у віці 26 років помер рідний син заявника [PERSON] - [PERSON] Крім того, 30 липня 2005 року у віці 54 років померла дружина [PERSON] - [PERSON]. Після їх смерті відкрилась спадщина на їх частки в праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] та сина [PERSON] спадкоємцем першої черги є заявник [PERSON]. [PERSON], [PERSON] ніякого відношення до спадщини, яка залишилась після смерті дружини та сина заявника [PERSON] не мають та на спадщину не претендують. Заявник [PERSON] звернувся до Бучанської міської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті його дружини та сина. Отримати свідоцтво про право власності на спадщину в порядку спадкування за законом заявник не зміг, оскільки при перевірці документів, а саме в свідоцтві про право власності на житло не вірно вказано їхні прізвища, як заявників, а також прізвища померлих [PERSON] та [PERSON], а саме: в їхніх паспортах та інших документах, усіх власників квартири, вказане прізвище ТИШИНИ, а в самому свідоцтві про право власності на житло вказане ТІШИНИчерез українську букву І. Вказують, що до ситуації з оформленням спадщини заявником [PERSON] вони не звертали увагу на правильність написання свого прізвища, а лише зараз виявили наявність помилки. Наявність даної помилки у свідоцтві про право власності на житло перешкоджає їм використовувати свою власність на свій розсуд: дарувати, продавати, оформлювати спадщину. Вони звернулись до Українського бюро лінгвістичних експертиз. Експертним висновком № 056/332-М-2 від 16 травня 2011 року встановлено, що розбіжності в прізвищах ТІШИНИта ТИШИНИвиникли внаслідок відхилення від правил міжмовного (російсько-українського) перетворення і зумовлені впливом російської орфоепії в ситуації контактного білінгвізму. Згідно з чинними правилами нормативний запис прізвища українською мовою - ТИШИН/ТИШИНА. Таким чином з метою надання їм можливості розпоряджатися своєю спільною сумісною власністю: продавати, дарувати, заповідати та приймати спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] Враховуючи вищевикладене, просили встановити факт, що право власності на житло № 708/108 від 27.02.1996 року, виданого виконкомом Ірпінської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням від 19.02.1996 року № 13 належить їм: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Заявники в судове засідання не зявилися, до суду подали заяву з проханням слухати справу у їхню відсутністю, заяву підтримали в повному обсязі, просили її задоволити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується розпискою в матеріалах справи. До суду надійшли заяви з проханням слухати справу у їхню відсутність та не заперечують проти розгляду справи по суті. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Ірпінської міської ради народних депутатів за № 708/108 від 27.02.1996 р., виданого згідно з розпорядженням за № 13 від 19 лютого 1996 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON], та членам сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.7). Частки в спільній квартирі між ними не визначенні. 13 січня 2001 року у віці 26 років помер рідний син заявника [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області 26 червня 2012 року, актовий запис №26 (а.с.6). Те, що [PERSON] [PERSON] є рідним сином заявника [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження, виданого виконавчим комітетом Бучанської міської ради Київської області 26 червня 2012 року, актовий запис № 53 (а.с.10). Судом встановлено, що 30 липня 2005 року у віці 54 років померла дружина [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого виконавчим комітетом Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 02 серпня 2005 року, актовий запис № 54 (а.с.12). Те, що [PERSON] дружина заявника [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого Горенською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 30 жовтня 1971 року, актовий запис № 79 (а.с.11). Після їх смерті відкрилась спадщина на їх частки в праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] та сина [PERSON] спадкоємцем першої черги є заявник [PERSON]. [PERSON], [PERSON] ніякого відношення до спадщини, яка залишилась після смерті дружини та сина заявника [PERSON] не мають та на спадщину не претендують. Заявник [PERSON] звернувся до Бучанської міської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті його дружини та сина. Крім того, судом встановлено, що отримати свідоцтво про право власності на спадщину в порядку спадкування за законом заявник не зміг, оскільки при перевірці документів, а саме в свідоцтві про право власності на житло не вірно вказано прізвища, як заявників, так і прізвища померлих [PERSON] та [PERSON], а саме: в їхніх паспортах та інших документах, усіх власників квартири, вказане прізвище ТИШИНИ, а в самому свідоцтві про право власності на житло вказане ТІШИНИчерез українську букву І. Наявність даної помилки у свідоцтві про право власності на житло перешкоджає їм використовувати свою власність на свій розсуд: дарувати, продавати, оформлювати спадщину. Вони звернулись до Українського бюро лінгвістичних експертиз. Експертним висновком № 056/332-М-2 від 16 травня 2011 року встановлено, що розбіжності в прізвищах ТІШИНИта ТИШИНИвиникли внаслідок відхилення від правил міжмовного (російсько-українського) перетворення і зумовлені впливом російської орфоепії в ситуації контактного білінгвізму. Згідно з чинними правилами нормативний запис прізвища українською мовою - ТИШИН/ТИШИНА (а.с.21). Факт, що їхнє прізвище є ТИШИН/ТИШИНАпідтверджується паспортом [PERSON] (а.с.16), паспортом [PERSON] (а.с.13), паспортом [PERSON] (а.с.19), свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.10), свідоцтвом про одруження [PERSON] з [PERSON] ([PERSON]) (а.с.11), Чорнобильським посвідчення на ім'я [PERSON] (а.с.8), Чорнобильським посвідченням на ім'я [PERSON] (а.с.9). На підставі наведеного, різниця у написані прізвища заявників у одну літеру, є наслідком довільного перекладу їх прізвищ з російської, яким були складено усі прововстановлюючі документи за часів СРСР на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування держави СРСР заповнювалися та видавалися документами українською мовою. Таким чином з метою надання їм можливості розпоряджатися своєю спільною сумісною власністю: продавати, дарувати, заповідати та приймати спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] суд задовольняє вимоги заявників в повному обсязі. Зазначені вище обставини стверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії 1-ОК № 248193, копією свідоцтва про одруження серії І-АБ № 282165, копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії 1-ОК № 016972, копією експертного висновку № 056/332-m-2 від 16.05.2011 року та іншими матеріалами справи. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвища, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи із вище викладеного, суд прийшов до висновку, що заява знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 06.08.2012 року не здійснювалось.

Outcome: approved