Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-24 00:00:00

25 червня 2012 року [PERSON] пред'явив позов до Йосипівської сільської ради Баранівського району Житомирської області, просить визнати за ним, як за спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове майно після померлої його тітки [PERSON], а саме право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані по вул. Лесі Українки, 26 в с. Йосипівка, Баранівського району, Житомирської області. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, 25.08.2001 року в с. Йосипівка, Баранівського району, Житомирської області померла його тітка [PERSON]. 27.07.1992 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу. При житті [PERSON] на виділеній їй для будівництва і обслуговування житлового будинку земельній ділянці, розташованій в с. Йосипівка, Баранівського району, Житомирської області побудувала житловий будинок з господарськими будівлями. Не знаючи діючого законодавства, [PERSON] не отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок і не зареєструвада будинок в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Для оформлення спадщини позивач звернувся до Баранівської державної нотаріальної контори. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 441/02-14 від 07.06.2012 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. В судове засідання позивач [PERSON]Є не зявилася, подав до суду заяву від 25.07.2012 року, якою позовні вимоги підтримав та просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач - Йосипівська сільська рада Баранівського району Житомирської області надала заяву № 223 від 23.07.2012, якою позовні вимоги визнали та просили розглянути справу без участі представника відповідача. Дослідивши докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що є підстави прийняти визнання позову відповідачем, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] померла 25.08.2001 року, згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 5). Заповітом, який посвідчено 27.07.1992 року Йосипівською сількою радою, зареєстрованого в реєстрі за № 7, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] Євгенійрвичу (а.с. 4). Згідно довідки виконкому Йосипівської сільської ради № 280 від 18.05.2012 року, [PERSON] постійно проживала і зареєстрована на день смерті в с. Йосипівка по вул. Лесі Українки, 26. З нею на день смерті проживав [PERSON], який продовжує проживати за даною адресою (а.с. 6). Згідно довідки Йосипівської сільської ради Баранівського району Житомирської області № 281 від 18.05.2012 року за померлою [PERSON], згідно запису в погосподарській книзі Йосипівської сільської рали № 71 рахується житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Йосипівка по вул. Лесі Українки, 26 (а.с. 7). Згідно довідки виконкому Йосипівської сільської ради № 318 від 15.06.2012 року за померлою [PERSON] Андрієвною рахується земельна ділянка по вул. Лесі Українки, 26, площею 0,83 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га., для ведення особистого селянськогогосподарства площею 0,58 га. (а.с. 10). Згідно спадкової справи № 128, заведеної Баранівською державною нотаріальною конторою, щодо майна померлої [PERSON], [PERSON] звертався із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Суд встановив, що при житті тітка позивача [PERSON] збудувала на виділеній їй земельній ділянці житловий будинок в с. Йосипівка, вул. Лесі Українки, 26 Баранівського району Житомирської області, який зареєстрований в погосподарській книзі сільської ради, але не отримала свiдоцтво про право власностi на будинок, тому цей будинок не заресстрований в Державному peєстрі права власностi на нерухоме майно, про що свiдчить повiдомлення КП «Новоград-Волинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 391 від 31.05.2012 року (а.с. 8). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 441/02-14 від 07.06.2012 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок (а.с. 9). Відповідно до положень ст.ст. 100, 101 ЦК (ред 1963 року), громадяни могли мати у власноті житловий будинок, при чому норми глави 10 "Особиста власність" цього Кодексу не пов'язували наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. Достатнім було наявність записів про належність житлового будинку особі в погосподарських книгах, які велися місцевими органами влади. Відповідно до положень ст.ст. 524, 548,549, 560 ЦК України( в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини), спадкування здійснюється за заповітом або за законом; заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті; спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За таких обставин у суду є підстави визнати за [PERSON] право власності по спадкуванню за заповітом на житловий будинок, яким при житті володіла на праві власності спадкодавець.

Outcome: approved