Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення суми позики, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 25.06.2011 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики за умовами якого він передав відповідачці [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 3900 грн., які остання зобов'язалася повернути до 31.08.2011 року. Для підтвердження отримання грошей в сумі 3900 грн. відповідачкою йому була надана розписка на вказану суму. В передбачений розпискою строк відповідачка гроші не повернула і до даного часу ухиляється від оплати даного боргу. Борг відповідачки підтверджується розпискою від 25.06.2011 року, складеною та підписаною відповідачкою, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 1047 ЦК України. Вказує, що в порушення умов договору та ст. 1049 ЦК України, відповідачка [PERSON] суму боргу у встановлений термін - 31.08.2011 року не повернула. На його неодноразові прохання повернути борг відповідачка не реагує та ухиляється від повернення боргу добровільно. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як в десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Просить суд, стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь борг за Договором позики від 25.06.2011 року в розмірі 3900 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явився, але направив заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення відповідачки [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. В судовому засіданні встановлено, що 25.06.2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір позики, відповідно до умов якого позивач передав у власність відповідачці грошові кошти в сумі 3900 грн., а відповідачка зобов'язалась їх повернути в строк до 31.08.201 Іроку. Грошові кошти в сумі 3900 грн. передані відповідачці, що стверджується розпискою відповідачки [PERSON] від 25.06.2011 року. Строк повернення коштів закінчився 01.07.2011 року. Борг позивачу [PERSON] відповідачкою [PERSON] не повернуто. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки в судовому засіданні об'єктивно встановлено, що відповідачкою [PERSON] зобов'язання перед позивачем [PERSON] не виконані і її борг згідно розписки від 25.06.2011 року, складає 3900 грн., суд приходить до висновку, що зазначена сума заборгованості підлягає до примусового стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON]. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати в розмірі 215 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved