Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-14 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами про зобовязання вчинити певні дії, а саме зареєструвати [PERSON] за місцем проживання. В обґрунтування вимог вказали, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] та з 2007 року проживають у будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, 65. Власником вказаного домоволодіння є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] однак, відповідач не визнає право позивача [PERSON] на реєстрацію за місцем проживання і тому вони звернулися до суду з позовом про реєстрацію [PERSON] за вказаною адресою. У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі посилаючись на вказані обставини. Відповідач [PERSON] позов не визнала вказала, що вона власник житла і не бажає, щоб позивач [PERSON] була зареєстрована у її будинку. У судовому засіданні встановлено, що відповідачу [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 30 березня 1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, належить будинок 65 по вул. Симбірцева м. Кривого Рогу. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні відносини, у даному випадку Житловим кодексом України. Зобовязання відповідача дати згоду на реєстрацію [PERSON] не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав. Оцінка діям відповідача про не бажання реєстрації інших осіб у будинку, може бути надана лише при розгляді спору, де оспорюються дії відповідача, які порушують права позивачів щодо права на житло. В судовому порядку можуть бути захищені лише порушене право, суд не розглядає спори на майбутнє. Главою 6 Житлового кодексу України встановлено порядок вселення та укладання договору найма житлового приміщення інших осіб, але позивачі не скористався вказаними нормами. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Обставини вказані позивачами, що відповідач порушує право [PERSON] на реєстрацію у спірному будинку не підтвердженні, оскільки власник житла лише має право, надати дозвіл на реєстрації осіб у будинку. Суду не надано доказів стосовно того, що позивачі зверталися до власника житла з проханням про реєстрацію, відповідна заява не надавалася до органу, що проводить реєстрацію громадян. До суду сторонами взагалі не надано доказів стосовно того, хто з громадян проживає та зареєстрований у спірному будинку. Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, так як відповідач не порушувала права позивачів стосовно реєстрації чи відмови у реєстрації [PERSON] у спірному приміщенні та позивачами на думку суду невірно визначено спосіб захисту порушеного, на їх думку, права. Вирішуючи питання про витрати між сторонами суд керується ст. 89 ЦПК України, та зазначає, що у разі відмови у позові судові витрати необхідно віднести за рахунок позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed