Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-27 00:00:00

[PERSON] у серпні 2012 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], народження 26.09.2000 року, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить стягти з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] народження 26.09.2000 року, у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття, пояснивши, що відповідач офіційно працює, має регулярний дохід, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання доньки визнав у повному обсязі, не заперечує сплачувати аліменти на її утримання. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 05 червня 1999 року по 10 червня 2008 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], народження 26.09.2000 (а. с. 5). [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] і повністю знаходиться на її утриманні (а.с.6) Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість і зобовязаний надавати таку допомогу. Відповідач у судовому засіданні не заперечував, що працює, регулярно отримує доходи, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться. Таким чином може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно ст.ст. 180-183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або матері. При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. Згідно ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зважаючи на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги неповнолітній доньці, визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що з відповідача повинні стягуватись аліменти на утримання дитини сторін. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з ч.2 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з відповідача стягуються судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved