Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ Універсал банкв особі Тернопільської філії ПАТ Універсал банкпро визнання недійсним договору поруки № 11/335-п від 29.08.2007 року, посилаючись на те, що даний договір він свідомоне підписував, своїх персональних даних та копій паспорту банку не надавав, оскільки ніколи не мав наміру виступати поручителем за кредитними зобовязаннями малознайомої йому людини [PERSON], з якою він познайомився при наданнях нею ріелторських послуг. Крім того, вказав що згоди на укладення договору поруки його дружина не давала згоди та кредитний договір між [PERSON] та банком укладений всупереч вимогам чинного законодавства в іноземній валюті- доларах США, що свідчить про його нікчемність та тягне за собою недійсність договору поруки. В звязку з вищенаведеним у відповідності до вимог ч.1 ст.192 ,ч.3 ст.203, ст.215, ч.1 ст. 229, ч.1 ст.533, ч.2 ст.548 ЦК України просить визнати недійсним договір поруки. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та попросив його задовольнити з викладених у заяві мотивів. Представник відповідача проти задоволення позову заперечила та пояснила, що оспорюваний договір поруки укладений у відповідності до вимог чинного законодавства України, а тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Судом встановлено наступні факти: 29 серпня 2007 року між ВАТ Банк Універсальний(правонаступником якого є ПАТ Універсальний банк) та [PERSON] укладено договір поруки № 11/335-п, згідно умов якого поручитель взяв на себе зобовязання відповідати перед кредитором по зобовязаннях [PERSON], які випливають з кредитного договору №11/335-к, укладеного між нею та банком 29.08.2007 року, щодо повернення кредитних коштів в сумі 190000 доларів США з нарахованими відсотками, комісією та пенею. Згідно з ст.199 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку( статті 19,47 ЗУ Про банки і банківську діяльність) банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог п.1 р.2 ЗУ від 15.02.2011 року № 3024-VI Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті ( п.2 ст.5 ЗУ Декрету про валютне регулювання), а тому доводи позивача про те, що надання кредиту в іноземній валюті тягне за собою нікчемність кредитного договору та в свою чергу - недійсність забезпеченого зобовязання не відповідає вимогам закону. З приводу посилань [PERSON] на неотримання банком згоди його дружини при підписанні оспорюваного договору поруки у відповідності до вимог ч.3 ст.65 Сімейного кодексу України, слід зазначити що згідно з вимогами ст.553 ЦК України порука є способом забезпечення виконання зобовязання, а не правочином щодо розпорядження майном, належним поручителю, а тому договір поруки не створює обовязків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором. Така ж позиція викладена у п.25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року. Доводи позивача щодо підписання договору поруки під впливом помилки суд до уваги не приймає оскільки вони не підтверджені жодними доказами. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПАТ Універсал банкв особі Тернопільської філії ПАТ Універсал банкпро визнання недійним договору поруки слід відмовити.

Outcome: dismissed