overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, вказавши в ньому, вона перебувала в шлюбі з [PERSON] з 2006 року. Шевченківським районним судом в вересні 2012 р. було винесено рішення, яким шлюб. Від шлюбу є неповнолітня дитина: [PERSON] [INFO], який після розірвання шлюбу постійно проживає разом зі позивачкою. Відповідач, як батько дитини самоусунувся від виховання та піклування за неповнолітнім сином, рідко спілкується з ним, не виконує покладені на нього як батька, обов'язки. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн., починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття, а в разі продовження ним навчання до досягнення віку 23 роки. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила стягнути на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн., починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття, а в разі продовження ним навчання до досягнення віку 23 роки. Відповідач не зявився в судове засідання, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] з 2006 року. Шевченківським районним судом в вересні 2012 р. було винесено рішення, яким шлюб. Від шлюбу є неповнолітня дитина: [PERSON] [INFO], який після розірвання шлюбу постійно проживає разом зі позивачкою. Відповідач, як батько дитини самоусунувся від виховання та піклування за неповнолітнім сином, рідко спілкується з ним, не виконує покладені на нього як батька, обов'язки. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивачку наполягати на стягненні аліментів, є обґрунтованими, а тому суд приходить до висновку,, що потрібно стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в сумі 700 грн. до повноліття дитини починаючи з 19.03.2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON]М\~ \~ звернулася\~ \~ з позовом до [PERSON]П про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 24 липня 2010 року\~ \~ перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин різності характерів, відсутності спільних поглядів на сімейні відносини. Сім'я існує лише формально, сімейні відносини припинені з жовтня 2012 року. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 липня 2010 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 161. Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і, згідно зі\~ ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Згідно зі\~ ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4\~ ст. 174 ЦПК України\~ у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась\~ \~ та поновлена бути не може. Згідно зі\~ ст. 112 Сімейного кодексу України,\~ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. У позові вказала, що 17.01.2005 року сторони зареєстрували шлюб. З травня 2012 року спільне життя з відповідачем у [PERSON] не склалося, в результаті чого вони проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на утримання дитини, хоча має мінливий дохід, працюючи по найму. Сторони у судове засідання не зявилися, на адресу суду надали заяви у яких просили справу слухати у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач визнає позовні вимоги, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання доньки у розмірі 500 грн. Судом установлено: З 17.01.2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серія 1-КЕ № 117457 від 17.01.2005 року. (а.с. 3) Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Неповнолітня дитина проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобовязаний надавати таку допомогу. На даний час відповідач не має постійного місця роботи та стабільного доходу. Відповідно до довідки виданої дитячою консультацією Пирятинської центральної районної лікарні від 30.04.2013 року [PERSON] народження 06.02.2005 року на Д обліку у дитячій консультації не перебуває. (а.с. 6) Суд дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини, що мають істотне значення, а саме матеріальне становище платника аліментів, уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно ст.ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-13 00:00:00

[PERSON] 18.03.2013 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 13.09.1991 року він з відповідачкою перебувають у шлюбі, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], о оскільки спільне життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів, то шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з 2011 року. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення, про що в матеріалах справи є відповідна заява. Відповідачка в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, але вона була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 13.09.1991 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 1922 (а.с.4). Як вказав позивач в позові, фактично більш ніж двох років шлюб як припинено, тому враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення. Підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резулютивну частини. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася та відновити її не можливо. Позивачка надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 25 жовтня 2008 року, від спільного сімейного життя мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили з причини того, що кожний з них має різні характери та різні погляди на життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя стало не можливим, та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Між сторонами були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Збереження сім'ї, як вважають, не можливо та не доцільно. Сторони спільне господарство та сумісний бюджет не ведуть. Спору про розділ майна між сторонами немає. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї не можливо.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-13 00:00:00

Позивачка 27.03.2013 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, де вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона вказує, що їх сім'я розпалася та відновити її не можливо, відповідач матеріальну допомогу на дитину надає не регулярно тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 07 серпня 2004 року, від спільного сімейного життя мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили з причини того, що кожний з них має різні характери та різні погляди на життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя стало не можливим, та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Між сторонами були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Збереження сім'ї, як вважає позивач, не можливо та не доцільно. Сторони спільне господарство та сумісний бюджет не ведуть. Спору про розділ майна між сторонами немає. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї не можливо. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до його повноліття, оскільки відповідач є батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 229 грн. 40 коп. та стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача у розмірі 114 грн. 70 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-13 00:00:00

14.05.2013 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 11 серпня 2006 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сімї зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис за № 1076. Від даного шлюбу дітей не мають. Сімейне життя в них не склалось через несумісність характерів, і сторони припинили сімейні стосунки. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 11 серпня 2006 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сімї зареєстровано, й зроблено актів запис за № 1076 (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їх сім'ї неможливе, у звязку з чим позивач відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання позивача швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 114 грн. 70 коп., слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-13 00:00:00

У квітні 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 26 жовтня 1996 року вони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 542. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2012 року сторони припинили шлюбні відносини через зраду відповідача, постійні необґрунтовані претензії та образи, неповагу до неї, що принижує її гідність. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сімя розпалась остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка «Дрозденко». Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 26 жовтня 1996 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І НО № 370225, виданим 26 жовтня 1996 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 542. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Дрозденко». Згідно свідоцтва про народження серії І НО № 085360, виданого 19 листопада 1998 року Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, 05 вересня 1998 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 634. Відповідно до свідоцтва про народження серії І НО № 172823, виданого 07 лютого 2008 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 24 січня 2008 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 89. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сімя розпалась та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-13 00:00:00

Позивач ЧКЖРЕП № 4 звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. В позові посилається на те, що ЧКЖРЕП №4 виконує ряд робіт по експлуатації, технічному обслуговуванню та утриманню будинку та прибудинкової території №25 по вул.. Полєтаєва, який знаходиться на балансі КЖРЕП №4.. Відповідачі проживаючи за адресою [INFO], тривалий час не оплачують, хоча користуються наданими їм послугами зі сторони ЧКЖРЕП №4 по вивезенню побутових відходів, прибиранню при будинкової території, санітарно-технічному обслуговуванню, освітленню місць загального користування. Станом на 01.04.2013 року не оплатили отримані послуги і за ними рахується борг в сумі 5451 грн. 17 коп. На неодноразові попередження по сплаті боргу відповідачі не реагують, добровільно погасити борг не бажають, а тому просить стягнути з відповідачів суму боргу в примусовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні зменшила, просила стягнути з відповідачів в солідарному порядку 2964,89 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На підставі ст.ст.67-68 ЖК України плата за комунальні послуги стягується, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідачі зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. У відповідності з ч.1 ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобовязаннями, що витікають з договору найму жилого приміщення. Судом встановлено, що вказані відповідачі проживаючи за адресою [INFO], тривалий час не оплачують, хоча користуються наданими послугами зі сторони ЧКЖРЕП № 4. Станом на 01.04.2013 року за ними рахується борг в сумі 2964 грн. 89 коп. На неодноразові попередження по сплаті боргу не реагують, добровільно погасити борг не бажають, що підтверджується дослідженими доказами по справі та поясненнями представника позивача. За таких обставин суд вважає, що з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача потрібно стягнути суму боргу та судові витрати. На підставі викладеного та ст.ст. 64, 66, 68 ЖК України,

Outcome: approved