Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.06.2012 року між нею та відповідачем було укладено попередній договір з передачею авансового платежу, за умовами якого вона зобовязується купити, а відповідачка продати приміщення магазину, що знаходиться за адресою вул. Соборності, 2 в м. Новограді-Волинському Житомирської області та укласти договір купівлі-продажу не пізніше 1 липня 2012 року за 290\~334 грн.. На виконання майбутнього договору купівлі продажу вона 20 червня 2012 року передала відповідачці 270000 грн., а 27 червня 2012 року ще 20\~334 грн.. Позивач стверджує, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, вона провела оплату згідно попереднього договору. На даний час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного договору купівлі-продажу, а тому вона змушена звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та не заперечував щодо ухвалення по справі заочного рішення вразі неявки відповідача. Відповідачка в судове засідання не зявилась повторно, про місце і час слухання справи повідомлена належним чином. Причини неявки не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ Представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що \~згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником приміщення магазину, що знаходиться за адресою вул. Соборності, 2 в м. Новограді-Волинському Житомирської області /а.с.7/. Зазначене приміщення, згідно витягу з єдиного реєстру в забороні на відчуження не перебуває. Встановлено, що між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір за умовами якого [PERSON] зобовязалася продати, а [PERSON] купити вищезазначене приміщення магазину. При цьому договір купівлі-продажу має бути укладений та нотаріально посвідчений нотаріально не пізніше 1 липня 2012 року. Загальна сума договору купівлі-продажу становить 290\~334 грн.. Встановлено, що згідно попереднього договору та нотаріально посвідченої заяви, позивачем [PERSON] сплачено відповідачу [PERSON] \~290 334 грн. за продаж вказаного приміщення. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно із ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідченні, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації. Згідно із ч. 2 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину встановлена законом, такий правочин є нікчемним. У випадках, встановлених Цивільним кодексом України, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Відповідно до ст. 220 ЦК України в разі недоодержання сторонами вимог про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається Отже, аналіз зазначених норм права свідчить про те, що, закон надає суду право визнавати дійсним договір, який через недодержання сторонами вимог закону про його нотаріальне посвідчення є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлене договором або законом. Оскільки судом було встановлено, що сторони \~домовилися, щодо усіх істотних умов договору та з боку позивача відбулося повне виконання договору купівлі-продажу, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved