overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 800 гривень на одну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Рішення суду допустити до негайного виконання. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав,викладених в позовній заяві,а крім того пояснила про те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двоє дітей, сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося. Діти повністю перебувають на її утриманні.До 2010 року вона вимушена була працювати в Італії,і пересилала всі гроші відповідачу, який витрачав їх.Подивившись на відповідача,ніхто не скаже,що він приносить продукти тільки в такій кількості ,щоб самомому спожити, а залишок принесених продуктів забирає ранком з собою.Дітей утримує вона та її батьки.Відповідач може платити аліменти в заявленому в позові розмірі.Вважає,що побутові умови проживають сім"ї є нормальними,однак в цьому є її заслуга,а не відповідача. Аакт від 20.02.2012 року не відповідає дійсності,тобто у ньому помилково вказано,що умови проживання сім"ї є важкими. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вважає, що вихованням та утриманням дітей займається так само,як і позивачка.Щомісяця надає дітям утримання на загальну суму приблизно одна тисяча гривень. Раніше давав більше,однак в даний час не працює,підприємницькою діяльністю не займається,тому не має змоги надавати грошове утримання в більшому розмірі.Утримувати дітей допомагає і їх бабуся,а його,відповідача мама,яка проживає і працює в Канаді.Позивачка хоче гроші собі забирати,тому не згідний з позовом,просить в його задоволенні відмовити. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. Копіями свідоцтв про народження дитини (а.с.4,5) підтверджено, що сторони мають дітей, сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На переконання суду, відповідач за станом свого матеріального становища,та з огляду на те,що він є працездатним, може та повинен сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 650 гривень на кожну дитину. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

[PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 11 липня 1986 року належить будинковолодіння 79 по вул. Леніна 79 в с. Костянтинівка Смілянського району, яка згідно доручення № 5906 від 7 жовтня 2011 року уповноважила [PERSON] зібрати необхідні документи та оформити договір дарування належного їй будинковолодіння. 15 жовтня 2011 року між позивачкою та відповідачем, який діяв по довіреності в і інтересах [PERSON], укладено договір, згідно якого [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар спірне будинковолодіння. За умовами договору відповідач зобовязався до 25 жовтня 2011 року посвідчити договір дарування у нотаріуса та передав позивачці ключі від вказаного будинку та будинкову книгу і з того часу вона у ньому проживає. Посилаючись на ці обставини і те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, позивачка звернулася в суд і просить визнати договір дарування будинковолодіння, дійсним та визнати за нею право власності на спірне майно. Відповідач проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Статтями 717, 722 ЦК України передбачено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню (ч. 2 ст. 719 ЦК України) та державній реєстрації (ст. 334 ЦК України). Договір дарування є одностороннім правочином, реальним - з дня передачі речі, і нотаріальнопосвідченимтазареєстрованим. Згідно з вимогами ст. 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Крім того, згідно із ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились про всі суттєві умови договору, що підтверджується письмовими доказами, і мало місце повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального засвідчення, суд може такий договір визнати дійсним. В цьому випадку наступне нотаріальне засвідчення договору не потребує. Оскільки сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору дарування, який фактично здійснений 15 жовтня 2011 року, за позивачкою слід визнати право власності на спірне майно- будинковолодіння № 79 по вул. Леніна в с. Костянтинівка Смілянського району. На підставі наведеного, ст.ст. 219, 220, 334, 717, 719, 722 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

23 липня 2004 року помер батько позивачки [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 2/5 частини будинковолодіння № 40 по вул. Одеській в м. Сміла Черкаської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дочка, оскільки на час відкриття спадщини була зареєстрована та постійно проживали разом із спадкодавцем. Однак, спадщину позасудовим шляхом вона оформити не може, оскільки відсутні документи, підтверджуючі родинний звязок її з батьком, а саме у свідоцтві про її народження неправильно вказано прізвище батька «Кулібаба», тоді як в дійсності він «Кулибаба» такаж помилка допущенна і в договорі купівлі-продажу спірного будинковолодіння. Посилаючись на ці обставини позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача і просить встановити факт, що вона є рідною дочкою [PERSON], який помер 22 липня 2004 року, факт належності померлому договору купівлі-прожажу 2/5 частин спірного будинковолодіння та визнати за нею право власності на спадкове майно. Представник відповідача позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що їм достеменно відомо, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] За таких обставин суд вважає доведеним факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] З ксерокопії свідоцтва про смерть та форми №1, вбачається, що правильно прізвище батька позивачки «Кулибаба» М.О. Оскільки при посвідченні договору купівлі-продажу 2/5 частин будинковолодіння № 40 по вул. Одеській в м. Сміла Черкаської області допущено помилку в прізвищі покупця: де замість «Кулибаба» невірно вказано «Кулібаба» в судовому порядку слід встановити факт належності йому зазначеного договору. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленому статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки квартального комітету № 8 Смілянської міської ради № 099843 від 24 березня 2012 року вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована і проживає [INFO]. Разом з нею до дня своєї смерті проживав [PERSON] Із договору купівлі-продажу від 9 грудня 1981 року вбачається, що власником 2/5 частини домоволодіння № 40 по вул. Одеській в м. Сміла Черкаської області є [PERSON] Оскільки позивачка своєчасно прийняла спадщину після смерті свого батька, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно. На підставі наведеного, ст.ст. 1261, 1268-1270 ЦК України, п.2,29 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про судову практику у правах про спадкування», постанови Пленуму ВСУ №5 «Про судову практику в справах, про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

24 жовтня 2006 року між ВАТ «Державний експортно імпортний банк України» (правонаступником якого є ПАТ «Державний експортно імпортний банк України») та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки. 20 вересня 207 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір № 0232200361БН/2007-09 про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку, за умовами якого [PERSON] отримала картку з лімітом 2 190 грн. зі сплатою 24 % на рік з кінцевим терміном повернення боргу до 31 серпня 2009 року. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з неї 3202 грн. 39 коп. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Судом встановлено, що позивач надав 20 вересня 2007 року, а позивачка отримала кредит у сумі 2 190 грн. зі сплатою 24 % на рік з кінцевим терміном повернення боргу до 31 серпня 2009 року. Відповідно до договору відповідачка повинна була здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно. В порушення цього відповідачка не сплачувала своєчасно кредит та відсотки і станом на 27 січня 2012 року допустила заборгованість 3202 грн. 39 коп. (заборгованість за основним боргом 2031 грн. 12 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 1171 грн. 27 коп.). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Оскільки відповідач не виконав взяті по договору на себе зобовязання, ця заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 188 грн. 20 коп. На підставі ст.ст.526, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що між ДП Молочний завод «ТОВ Молочна фабрика «Рейнфорд» та ним укладено договір. Згідно умов договору відповідач ДП Молочний завод «ТОВ Молочна фабрика «Рейнфорд» доручає, а позивач бере на себе зобов»язання передавати кошти, належні до виплати особистим сільськогосподарським товаровиробникам за продане ними молоко. Договором передбачено обов»язок відповідача не рідше двох разів на місяць перераховувати кошти, належні до виплати сільськогосподарським товаровиробникам. Всупереч умовам договору товариство не здійснило оплату коштів в повному обсязі, у зв»язку з чим має заборгованість в сумі 12173, 37 грн. Посилаючись на вказані обставини, а також законодавчі норми, що встановлюють необхідність належного виконання зобов»язань, здійснення їх у передбачений договором строк, просить стягнути з відповідача вищенаведену суму, моральну шкоду 1000 грн., витрати на надання юридичної допомоги 800 грн., а також судові витрати. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги уточнив і просить позов задовольнити, від стягнення моральної шкоди, витрат на юридичну допомогу відмовляється. Представник позивача в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином, що підтверджується списком осіб, повідомлених про розгляд справи (а.с. 18). Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, визнав заборгованість у сумі 12173, 37 грн. , і решті позовних вимог просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Позивач перебував у трудових відносинах з ДП Молочний завод «ТОВ Молочна фабрика «Рейнфорд», працюючи приймальником-здавальником харчової продукції відділу закупівлі молочної сировини. Був звільнений з займаної посади на підставі наказу № 247-к від 31.08.2011 року. Між сторонами укладено договір, згідно якого ДП Молочний завод «ТОВ Молочна фабрика «Рейнфорд» як довіритель, доручає, а працівник підприємства [PERSON], що діє на підставі трудового договору повірений, зобов»язується відповідно до умов договору доручення передавати кошти, належні до виплати особистим сільськогосподарським товаровиробникам, за продане ними молоко. Згідно акту звіряння, ДП Молочний завод «ТОВ Молочна фабрика «Рейнфорд» має заборгованість на користь населення с. Сколобів Червоноармійського району Житомирської області через позивача в сумі 12173, 37 грн. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору Позивач перебував у трудових відносинах з підприємством, працюючи приймальником-здавальником харчової продукції відділу закупки молочної сировини та був звільнений з займаної посади 31.08.2011 року згідно Наказу № 247-к від 31.08.2011 року. Згідно умов зазначеного договору, зокрема п.2.9 - підприємство, крім інших зобов'язань, повинно було забезпечувати мене готівкою коштів для розрахунків з населенням за молоко, а позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

В лютому 2012 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» про зобовязання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивувала тим, що ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» неправомірно вимагає від неї погашення заборгованості в розмірі 2\~318,17 грн., яка виникла поза межами строку позовної давності, що підтверджується Рішенням Ленінського районного суду від 15.04.2010 р.; систематично надсилає їй рахунки-повідомлення про надані послуги, в яких зазначається, що за нею рахується заборгованість за вказаний період. Однак оскільки вказана заборгованість є безнадійною, позивачка вважає вимоги відповідача щодо сплати цієї суми неправомірними. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд зобовязати ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» списати з неї безнадійну заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву питної води, яка виникла у період з 01.04.2001 р. по 01.10.2006 р. та складає 2\~318,17 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. Посилалась на те, що правові підстави для списання зазначеної позивачкою заборгованості відсутні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є споживачем послуг централізованого опалювання і поставки гарячої води за адресою: [ADDRESS]. В листопаді 2009 р. ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за період з 01.04.2001 р. по 01.03.2009 р. в розмірі 4\~300,48 грн. Однак, відповідно до Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.04.2010 р., з [PERSON] та [PERSON] було стягнуто лише заборгованість, яка виникла в межах позовної давності в розмірі 1\~982,31 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено. Згідно Рішення ММР № 1078 від 26.05.2006 р. ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» з 01.06.2006 р. є виконавцем послуг з централізованого опалювання і постачання гарячої води, а також проводить розрахунки з населенням і бюджетними організаціями міста. 01.10.2006 р. між ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» та КП «Теплоенергосервіс» було укладено Договір доручення № Д 2/1, відповідно до п. 1.1, 2.5 якого ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» бере на себе зобовязання вести претензійно-позовну роботу від імені КП «Теплоенергосервіс» по стягненню заборгованості з абонентів-боржників, борги яких виникли через невиконання оплат за надані послуги опалення та гарячого водопостачання з 01.10.2001 р. по 30.09.2006 р. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що заборгованість [PERSON] в розмірі 2\~318,17 грн., яка виникла поза межами позовної давності, належить іншому підприємству, а не ОКП «Миколаївоблтеплоенерго, підстави у відповідача для списання вказаної заборгованості відсутні. За таких обставин позовні вимоги є безпідставними та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № ZPPVR042140062 від 18.08.2003 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5130 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17 серпня 2004 року. Але відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. Заборгованість по кредиту не погашена і станом на 11.08.2011 року складає 24268,20 грн., яка складається з наступного: 4053,35 грн. - заборгованість за кредитом; 6376,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 13838,63 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Позивач прохає суд стягнути з відповідача суму заборгованості по кредитному договору та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, викликався до суду належним чином, тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи який позивачка зазначає, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 11.10.2003р. Від шлюбу вони з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], 27.03.2005р.н. На даний час сторони проживають окремо, неповнолітній син проживає разом з позивачкою [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у вихованні сина участі не приймає, матеріальної допомоги не надає хоча і має таку можливість. Позивачка виховує дитину сама, син проживає з нею, знаходиться на повному її утриманні і потребує постійної батьківської уваги та допомоги, але відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, життям та розвитком дитини не цікавиться. Тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 27.03.2005р.н. в розмірі 1\\3 частки його заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму дитини у відповідності до її віку, починаючи з дня подання позову по досягненню ним повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні не зявилась, але від неї надійшла заява, в якій вона на позові наполягає, та просить суд слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але у своїй заяві на адресу суду позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1\\3 частки всіх видів заробітку визнає, та просить суд слухати справу за його відсутності. Суд, дослідивши, оцінивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 11.10.2003р.(а.с.5). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 27.03.2005р.н.(а.с.4), неповнолітній син [PERSON] проживає разом з позивачкою(а.с.9). Відповідно до довідки від 14.03.2012р. адресного бюро ГУ МВС України в Вінницькій області відповідач [PERSON] зареєстрований у [INFO], та проживає в [INFO], а позивачка [PERSON] разом з сином [PERSON] проживає в [INFO], отже відповідач проживає окремо від сімї, працює, утриманців не має, отже має можливість сплачувати аліменти на утримання сина. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою обгрунтування доводів та заперечень сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

До суду звернувся позивач із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові зазначає, що 01 травня 2008 року між Публічним Акціонерним Товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав 3494,05грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.05.2010року. В порушення умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 13.12.2011року має заборгованість в сумі 23206,12грн. Тому просять стягнути дану заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився подав до суду заяву в якій просить справу заслухати в його відсутності, позов задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Вивчивши документи, які є у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Копія кредитного договору (а.с.6-8) свідчить, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір. Копія розрахунку на видачу готівки Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (а.с.5) свідчить, що [PERSON] отримав готівку в сумі 3200грн . Розрахунок (а.с.2-3)підтверджує наявність заборгованості в сумі 23206,12грн. Копія виписки із акта огляду МСЕК свідчить, що [PERSON] має другу групу інвалідності. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповіднодо звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Поскільки відповідач є інвалідом другої групи, відповідно до ст.5 п.9 ЗУ Про судовий збір звільняється від сплати судових витрат.

Outcome: approved