Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON], Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та просила суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні її права власності на будинок № 24 по вул. Шишкіна в м. Одесі шляхом зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [INFO]; зобовязати Київський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області зняти [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [INFO] з мотивів того, що [PERSON], яка безпідставно до цього часу зареєстрована в будинку позивача, де ніколи не проживала, витрати по утриманню майна та прибудинкової території не несла, перешкоджає їй здійснювати право власності. Під час розгляду справи позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги, в останній редакції яких просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим будинком, розташованим за адресою: м. Одеса, вул. Шишкіна, 24; зобовязати Київський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: [INFO]. В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали уточнені позовні вимоги, письмові обґрунтування до них та просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] зі своїми представниками та представник відповідача Київський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області заперечували проти задоволення позову в частині позовних вимог, заявлених до кожного з них, як окремих відповідачів, пославшись на їх безпідставність та правову необґрунтованість. Вислухавши пояснення\~сторін,\~учасників судового\~розгляду,\~дослідивши докази,\~оглянувши матеріали цивільної справи № 2-1136/2009 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу і про розподіл спільного майна подружжя, відмовні матеріали\~Київського РВ\~ОМУ ГУМВС\~України в\~Одеській області\~№ 5901\~(за\~ЖРЗПЗ №\~8292),\~№ 6420\~(за\~ЖРЗПЗ №№\~9154,\~9185,\~9231,\~9238,\~9263),\~№ 9342\~(за\~ЖРЗПЗ №\~13088),\~скаргу [PERSON]\~на імя\~Президента України\~від 27.08.2009\~року,\~яка знаходилась\~на розгляді\~в Прокуратурі\~ Київського\~району м.\~Одеси,\~з урахуванням\~свідчень,\~допитаних у\~судовому засіданні\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] суд вважає що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних, встановлених у судовому засіданні підстав: Позивач [PERSON] є власником 9/20 частини жилого будинку № 24 по вулиці Шишкіна в місті Одесі на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 17.02.2006 року. Пунктом 8 договору засвідчено, що ця частина будинку іншім особам не відчужена, під забороною (арештом), в заставі не перебуває; особи, котрі проживають і (або) зареєстровані в цій частині на момент укладання договору не заперечують проти виселення (зняття з реєстраційного обліку) з нього; внаслідок дарування частини жилого будинку не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі неповнолітніх, малолітніх дітей, непрацездатних осіб, яких дарувальник зобовязаний утримувати за законом чи договором; частину жилого будинку не надано в користування наймачам (орендарям), обтяжень, сервітутів, а також будь-яких прав у третіх осіб щодо неї немає; від обдаровуваного не приховано обставин, які мають істотне значення для цього договору (а.с. 5-6 том І). Однак, в порушення вищезазначених зобовязань, місце проживання дочки дарувальника [PERSON] до цього часу залишається зареєстрованим в частині жилого будинку, належній [PERSON], право власності якої зареєстроване у відповідному реєстрі 14 березня 2006 року (а.с.6 том І). Згідно ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника житлового приміщення, який не є його співвласником, на користування цим приміщенням обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому приміщення. [PERSON] не є членом сімї власника частини жилого будинку де вона зареєстрована та не проживає спільно з власником у цьому будинку. Відповідач [PERSON] відмовляється в добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку, вважаючи, що вона, як спадкоємиця після смерті батька - минулого власника будинку [PERSON] з 2010 року має право на спадщину за законом на належне йому до 2006 року майно і на користування цим майном. Однак, в належному порядку право власності на спірне майно за [PERSON] не встановлене, документів, які б підтверджували підстави його набуття, відповідач суду не надала. [PERSON], народилась в місті Ташкент (Узбекистан) 10 березня 1980 року під час перебування її батьків - [PERSON] та [PERSON] у шлюбі. Після фактичного припинення шлюбних відносин між батьками, [PERSON] залишилась проживати з матірю в Узбекистані. Батько [PERSON] повернувся до України де 30 липня 1999 року купив частину будинку № 24 по вулиці Шишкіна в місті Одесі (а.с.5 том І), а в 2001 році одружився з [PERSON], з якою перебував у фактичних шлюбних відносинах з 1990 року (а.с.15 том І, а.с. 45 том ІІ). Зі слів [PERSON], які жодними доказами не підтверджені, вона переїхала на Україну в 1999 році. Факт зняття з реєстраційного обліку в Узбекистані, де постійно проживала з матірю, [PERSON] суду не довела. Повідомила, що паспорт, який одержувала на своє імя в Узбекистані, був викрадений в місті Києві під час переїзду, а новий паспорт громадянина України вона одержала лише в 2005 році. При цьому, згідно штампу в паспорті КМ312627, виданому на імя [PERSON] Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 04 квітня 2005 року місце проживання [PERSON] зареєстроване в [INFO] ще в 2003 році. У відповідь на запит суду начальник СГІРФО Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області повідомив про неможливість надати відомості про підстави реєстрації [PERSON] в м. Одесі, вул. Шишкіна, 24 в звязку зі знищенням документів (а.с.17 том ІІ). Під час розгляду справи [PERSON] особисто повідомила, що реєстрація її місця проживання за адресою де вона фактично не проживала - в будинку № 24 по вулиці Шишкіна в місті Одесі була проведена формально, так як після переїзду з Узбекистану на Україну їй необхідно було оформити новий паспорт та вирішити питання з працевлаштуванням. Це ж підтверджено і свідком [PERSON] (а.с. 158 том І та технічний звукозапис судового засідання від 06.02.2012 р.), а також обставинами, викладеними в скарзі [PERSON] на імя Президента України від 27.08.2009 року, розглянутій Прокуратурою Київського району м. Одеси, в якій [PERSON] - батько відповідача [PERSON] власноруч засвідчив формальність реєстрації дочки в його будинку та взагалі звинуватив [PERSON] у підробці Будинкової книги та незаконному одержанню документів на будинок з метою його привласнення (а.с.35-37 том ІІ). Статтею 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українівизначено, що при зміні місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється повноваження органу реєстрації, особа, яка зареєструвала місце проживання, або її законний представник повинні письмово повідомити про це відповідний орган реєстрації протягом семи днів. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. З системного аналізу правових норм, які встановлюють поняття місця проживання (перебування) суд приходить до висновку, що місцем проживання (перебування) фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник житлового будинку (приміщення) або на підставі правового статусу члена сім'ї власника житла чи особи, яка має право користування житлом за договором найму, піднайму, оренди, за договором про передання права користування житлом або на інших підставах, передбачених законодавством України. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Факт постійного,\~переважного або\~тимчасового проживання\~[PERSON]\~за адресою:\~м.\~Одеса,\~вул.\~Шишкіна,\~24\~судом не\~встановлений.Відповідач не є власником нерухомого майна за зазначеною адресою, договір найму або піднайму не укладався, відповідач не має сервітутного права, не має правового статусу члена сім'ї власника зазначеної частини будинку [PERSON], або іншої особи, яка має право користування цим житлом. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] перебуває на реєстраційному обліку за зазначеною адресою безпідставно. Відповідно до довідки Комунального підприємства Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомостівід 24.02.2012 р. за № 3 31363.75 станом на 21 травня 2009 року в місті Одесі по вулиці Шишкіна, 24 за [PERSON] нерухоме майно не зареєстроване. Під час розгляду справи зясовано, що відповідач з серпня 2009 року неодноразово примусово намагалась проникнути до житла позивача, зверталась за допомогою до органів міліції. Постановами про відмову в порушені кримінальної справи від 13.08.2009 року, 01.09.2009 року, 15.11.2010року [PERSON], як заявниці розяснений порядок вирішення цивільно-правового спору в суді. Відповідач [PERSON] спільно з [PERSON], яка на той час не була стороною у справі та учасницею судового розгляду подали зустрічну позовну заяву до [PERSON], третя особа - [PERSON] та просили ухвалити рішення суду, яким визнати недійсним шлюб, зареєстрований 03 березня 2008 року між [PERSON] та [PERSON], визнати недійсним договір дарування від 17.02.2006 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на 5/8 частин спадкового майна за [PERSON] право власності на 3/8 частин спадкового майна, яке складається з 9/20 житлового будинку, розташованого в місті Одесі по вулиці Шишкіна, 24, та земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н, с. Троїцьке, вселити [PERSON] в домоволодіння № 24, розташоване на вулиці Шишкіна в місті Одесі та зобовязати [PERSON] не перешкоджати у користуванні цим майном, стягнути з [PERSON] судові витрати. Зустрічна позовна заява була оформлена та подана без додержання вимог, встановлених ст. ст. 119, 120 ЦПК України і ухвалою суду від 04.04.2011 року заявникам був наданий строк для усунення недоліків. В звязку з невиконанням ухвали суду заява була повернута [PERSON] та [PERSON] з розясненням їх права повторного звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. \~ \~ \~ \~За результатами розгляду раніше поданих позовних заяв, провадження в цивільній справі № 2-1136/2009 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу і про розподіл спільного майна подружжя було закрите в звязку зі смертю відповідача (а.с.33-34 том ІІ), а цивільна справа № 2-1464/08 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання за [PERSON] права власності на 9/40 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Шишкіна, 24 в м. Одесі та про визнання договору дарування від 17.02.2006 року 9/20 будинку № 24 по вул. Шишкіна в м. Одесі, укладеному між [PERSON] та [PERSON] недійсним ухвалою суду від 02.09.2008 року залишена без розгляду (а.с. 40). \~ \~ \~ \~Більше [PERSON] та [PERSON] в належному порядку до суду не звертались в тому числі і з вимогами про вселення, відповідне рішення судом не приймалось. Недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, яка визначає, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Отже суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для зобовязання [PERSON] допустити відповідача до користування її майном. [PERSON] до цього часу безпідставно залишається зареєстрованою в частині жилого будинку, в якій не встановлено її право на володіння, розпорядження чи користування, наслідком чого є обмеження можливості [PERSON] в повному обсязі реалізовувати своє право власності відповідно до закону за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Стаття 391 ЦК України встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тому право\~позивача потребує\~судового захисту,\~а позовні\~вимоги провизнання [PERSON] такою,\~що втратила\~право на\~користування житловим\~будинком підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог, заявлених до Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області суд приходить до висновку про їх безпідставність та необґрунтованість. Частиною 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українівстановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У справі відсутні дані, що питання про зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку було у встановленому законом порядку з передбачених законом підстав предметом розгляду Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, рішення якого чи його відсутність дають підстави встановити наявність спору про право. Під час розгляду даної цивільної справи суд повністю переконався, що справедливим вирішенням спору між [PERSON] та [PERSON] є забезпечення судового захисту порушеного права позивача на безперешкодне користування, володіння та розпорядження належним їй майном частиною жилого будинку № 24 по вулиці Шишкіна в місті Одесі. Відповідно до статті 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: partial