Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання протиправним та скасувати п.116 рішення 37 сесії 5 скликання Липовецької міської ради №559 від 20.05.2010 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та внесення часткових змін до рішень попередніх сесій міської та селищної рад про передачу у власність земельних ділянок" в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд та будівель по [ADDRESS], площею 0,1280 га; визнаня недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗК №363354, виданого відділом Держкомзему у Липовецькому районі 29.06.2010 року на ім."я [PERSON] та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 011004400501 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS], площею 0,1279 га; а також про зобов"язання відділу Держземагенства у Липовецькому районі Вінницької області скасувати державну реєстрацію вищевказаного Державного акту. Як на підставу своїх позовних вимог позивачі послались на те, що вони проживають по-сусідству з [PERSON], а їх земельна ділянка межує із земельною ділянкою відповідача. Звернувшись до компетентних органів за приватизацією своєї земельної ділянки, вони отримали відмову, оскільки, як виявилось, через помилку в технічній документації, на підставі якої був виданий Державний акт відповідачеві, частина їх земельної ділянки оформлена на відповідача. В судове засідання позивачі та їх представник не з»явились , надали заяву, в якій позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили справу розглянути без їх участі. Відповідачі [PERSON] та представник Липовецької міської ради також в судове засідання не з"явились. Надали суду заяву, в якій позов визнали та просили розглянути справу без їх участі . Представник третьої особи - відділу Держкомзему у Липовецькому районі Вінницької області в судове засідання не з»явився, також надав заяву про розгляд справи без його участі. У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв»язку з цим, дослідивши надані суду докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що справу можливо заслухати у відсутності сторін. . Як встановлено судом, п.116 рішення 37 сесії 5 скликання Липовецької міської ради №559 від 20.05.2010 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та внесення часткових змін до рішень попередніх сесій міської та селищної рад про передачу у власність земельних ділянок" було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, по [ADDRESS], площею 0,1280 га ( а.с.7). На підставі вказаного рішення, 29.06.2010 року був виданий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗК №363354 на ім."я [PERSON] та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 011004400501 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS], площею 0,1279 га( кадастровий №0522210100:01:003:1116 - а.с.13) Рішенням державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства у Липовецькому районі позивачеві відмовлено у державній реєстрації його земельної ділянки, площею 0,1 га, розташованої в [ADDRESS], в зв»язку зі знаходженням в межах даної земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати , іншої земельної ділянки з кадастровим номером 0522210100:01:003:1116 . В зв»язку з чим, позивачеві рекомендовано виправити вказану помилку. ( а.с. 17, 14). Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо. Визнання недійсним державного акта на право власності на землю як правовстановлюючого документа без оспорення рішення, що надало право на отримання цього акта та визнання дій щодо цього факту незаконними не передбачено законом. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» , за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд у мотивувальній частині може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд вважає, що визнання відповідачами позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, а тому приймає визнання відповідачами позову та ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. На підставі 126, 152 ЗК України,

Outcome: approved