Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

11.10.2012 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду звернувся Житомирський прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Центрального регіону України в інтересах Міністерства оборони України в особі 31 Гарнізонного будинку офіцерів з позовом до [PERSON] про стягнення з нього шкоди заподіяної у звязку з оплатою незаконно звільненому працівнику часу вимушеного прогулу у розмірі 10264 грн. 82 коп.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] працюючи на посаді директора 31 Гарнізонного будинку офіцерів, наказом № 121 від 31.10.2011 року звільнив [PERSON] з посади культорганізатора 31 Гарнізонного будинку офіцерів на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Однак, [PERSON] звернулася з позов про поновлення її на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, мотивуючи позовні вимоги тим, що під час її звільнення не було погодження профспілкової організації. Рішення апеляційного суду Житомирської області від 05.03.2012 року її поновлено на посаді та стягнуто з 31 Гарнізонного будинку офіцерів заробітну плату за час вимушеного прогулу. Рішення апеляційного суду Житомирської області виконано у повній мірі. Тому прокурор звернувся в інтересах держави про стягнення з [PERSON], як керівника, який незаконно звільнив [PERSON] з посади, суму збитків завданих 31 Гарнізонному будинку офіцерів повязаних з виплатою їй заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 10264 грн. 00 коп.. Прокурор Раздобаров П.П. вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач позов визнав у повному обсязі, не заперечив проти його задоволення. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріал справи та давши їм належну оцінки дійшов висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що 06.07.2006 року [PERSON] прийнятий на посаду начальника 31 Гарнізонного будинку офіцерів, що підтверджується відповідною копією наказу (а.с. 10). 31.10.2011 року наказом директора 31 Гарнізонного будинку офіцерів [PERSON] було звільнено [PERSON] з посади культорганізатора у звязку зі скороченням штату, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 12). Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 05.03.2012 року поновлено [PERSON] на посаді культорганізатора та стягнуто з 31 Гарнізонного будинку офіцерів на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 9317 грн.44 коп. (а.с. 14). Вищевказане рішення суду виконано, у безспірному порядку списано кошти з рахунків боржника - 31 Гарнізонного будинку офіцерів на погашення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 9317 грн. 44 коп., виконавчого збору у розмірі 931 грн. 74 коп. та витрат на проведення виконавчих дій 14 грн. 82 коп., загалом на суму 10264 грн. 00 коп. (а.с. 16-31). Відповідно до ч. 8 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, зокрема у випадку, коли службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім цього з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп..

Outcome: approved