Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-09 00:00:00

13 серпня 2012 року [PERSON], звернувся з позовом до суду, відповідно до заявлених позовних вимог, просив суд: визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку. (а.с. 2). 07 листопада 2012 року позивач [PERSON], в порядку визначеному ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, до початку розгляду справи по суті, подав заяву, про зміну позовних вимог, відповідно до поданої заяви, просив суд винести рішення, яким усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS]. (а.с. 30). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, позивач подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 24, ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог. (а.с. 25,37) Третя особа - Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РУГУ МВС України в місті Києві, в судове засідання не з'явився, до суду надійшло письмове клопотання, про розгляд справи у відсутність уповноваженого представника третьої особи. (а.с. 22) Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до частини першої ст. 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має право використовувати його для промислового виробництва. Судом встановлено, що 11 грудня 2007 року, між [PERSON], [PERSON], [PERSON] (продавці) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого продавці передали у власність покупця а покупець прийняв у власність квартиру, що належала продавцям на праві приватної власності, адреса якої: [ADDRESS] (вісімдесят) і сплатив за неї ціну, визначену договором. (а.с. 5). Таким чином, [PERSON] набув права власності на спірну квартиру, і це його право не оспорюється відповідачем в розрізі даного спору. Згідно відомостей викладених у довідці Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 420 (форма №3) від 08 серпня 2012 р., в квартирі [ADDRESS] зареєстрований: [PERSON]. (а.с. 3) Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.158 Житлового кодексу України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. За вимог ст.169 Житлового кодексу України у разі припинення договору найму житлового приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язанні звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення -підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. За умовами п. 5.1.4 Договору купівлі-продажу квартири, продавці були зобов'язані зняти з реєстрації усіх осіб, в квартирі, що є предметом договору, не пізніше 23 грудня 2007 року та звільнити квартиру, що є предметом договору не пізніше 23 грудня 2007 року. (а.с. 5-6). За таких обставин, суд дійшов до висновку, що з моменту переходу права власності на спірну квартиру до нового власника відповідач у справі [PERSON] втратив право користування спірним житловим приміщенням, оскільки договору житлового найму з власником квартири не укладав. Таким чином, виходячи з наведених правових норм, якщо права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому суд вважає, що в розрізі даного спору позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав, в даному випадку усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, питання виселення відповідача судом не розглядається, оскільки як підтверджується матеріалами справи, після укладання договору купівлі-продажу спірної квартири відповідач добровільно виселився з квартири та забрав свої особисті речі. За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав, в даному випадку усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття відповідачів з реєстрації за останнім місцем проживання. Підстави для зняття з реєстрації місця проживання визначені у статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", якою передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання, серед іншого, здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Відділ громадянств, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РУГУ МВС України в місті Києві про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом зняття з реєстраційного обліку є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved