overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

У липні 2012 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2004 року та від цього шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачкою є не можливим. Майнового спору вони не мають, а дочка залишиться проживати з відповідачкою. Посилаючись на наведене, просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2004 року, шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 50. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серія 1- ФП №027122, видане 07.07.2006 року Корабельним відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 334, яка проживає з відповідачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дочки, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

05 вересня 2012 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09.06.2007 року вона уклала шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 170, з відповідачем по справі. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину -сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2009 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 09 червня 2007 року зареєстрували шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 170 (а.с. 10), від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9) Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у жовтні 2009 року через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спору про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище -[PERSON]. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

10 травня 2012 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі 700 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебувала у громадянському шлюбі з 2006 року. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON] Відповідач ухиляється від утримання дочки, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина проживає та знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, а тому він має можливість, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти у розмірі 700 грн., щомісячно, на користь позивачки, на утримання дочки, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву в якій зменшила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн., щомісячно, та просила слухати справу у її відсутність. Відповідач також надай заяву до суду, в якій просив слухати справу у його відсутність, зменшені позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебували у громадянському шлюбі з 2006 року. За час їхніх відносин народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі, про що свідчить копія свідоцтва про народження серія 1-ФП № 065355 видане 22.10.2007 року Корабельним відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 546. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача. Враховуючи стан здоровя, матеріальний та сімейний стан відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 500 грн. на дитину на користьпозивача. У відповідності до ст.79, п.З ч.І ст. 80, 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 214,60 грн. в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 22 липня 1995 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної райради народних депутатів в м. Дніпропетровська за актовим записом № 502. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились з січня 2012 року через різні погляди на сімейне життя та несхожості характерів, внаслідок чого виникали сварки та різні непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що подальше шлюбне життя не можливе, а тому вимушений звернутись з позовом до суду. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. В судове засідання сторони не з`явились, надавши до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує а відповідач визнає. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані частково та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 22 липня 1995 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної райради народних депутатів в м. Дніпропетровська за актовим записом № 502, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з січня 2012 року і з того часу сторони не проживають разом, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Головною причиною розпаду їх родини є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Спір про майно є, і буде вирішуватися окремо. Спору що до місця проживання дітей немає. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сім`ї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню. Враховуючи, що питання про зміну прізвища дружини сторонами не ставилося в порядку вимог ст.^ 113 СК України - суд приходить до висновку, що її прізвище необхідно залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

У червні 2012р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 21.10.1995року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сім`ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені друг до друга почуття любові, взаїморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв язку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, про день слухання справи був повідомлен належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ГПК України. Судом встановлено, що позивачка та відповідач знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 21.10.1995року. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони з 2000р. припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що їх сім 'я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст.ст. 110,112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

13 серпня 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Бабушкінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він з відповідачем перебував у шлюбі із серпня 1989 року по листопад 1995 року. У серпні 1996 року відповідач народила дитину, батьком якої в актовому запису був записаний позивач. Про цю обставину позивач дізнався лише у 2012 році. Позивач не може бути біологічним батьком народженої дитини, оскільки є безплідним, що стало причиною його звернення до суду з позовом про виключення з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , запису про його батьківство (а.с.а.с. 2, 3). У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що сторони до 27.11.1995 р. перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). [INFO] відповідач народила сина, [PERSON] . При цьому батьком дитини був записаний позивач (а.с. 5). 04 вересня 2012 року ухвалою суду у справі було призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу з приводу встановлення батьківства позивача. 13 вересня 2012 року на адресу суду надійшов висновок ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи» № 224 від 12.09.2012 p., згідно з яким позивач не може бути біологічним батьком неповнолітнього [PERSON] силу частин 1, 2 статті 136 Сімейного кодексу України (далі СК України) особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до частин 1, 2 статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу 10 місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Судом було встановлено, що неповнолітній [PERSON] був народжений протягом 10 місяців після припинення між сторонами шлюбу, а тому згідно зі статтею 122 СК України орган реєстрації цілком правомірно визначив його походження від колишнього подружжя (сторін). Між тим, ураховуючи те, що відповідно до висновку експертної установи позивач не є батьком дитини через відсутність кровного споріднення з нею, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду через Вознесенську виправну колонію Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№72) заяву, в якій пзовні вимоги визнав в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 05 квітня 2008 року, від якого мають доньку Олену, [INFO]. З вересня 2008 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Судовий збір у розмірі 107 грн. 30 коп. сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-17 00:00:00

22 вересня 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 13 серпня 1997 року між нею та відповідачами був укладений договір №152/1 купівлі-продажу квартири, відповідно до якого позивачка придбала у власність квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло №6232 від 19.03.1997 року. В рахунок укладеного договору вона передала відповідачам відповідну грошову суму, а вони фактично передала їй у власність нерухомість, а саме квартиру [ADDRESS]. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов та виконали умови договору, але на теперішній час відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення укладеного договору, позивачка просила визнати договір купівлі-продажу дійсним. Позивачка надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] 04.08.2010 року померла (Свідоцтво про смерть серії 1-ФП №123193 від 05.08.2010 року). Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи,договір №152/1 купівлі-продажу був зареєстрований на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості»у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю»за №152/1від 13 серпня 1997 року, зареєстрованого в ММ БТІ. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст.220, 328, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Судовий збір сплачений позивачкою при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-17 00:00:00

12 квітня 2011 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього суми матеріальної шкоди –сплаченого страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги в розмірі 3944 грн. 39 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та просив суд надати йому розстрочку виконання рішення строком на 12 місяців, у зв’язку з важким матеріальним станом. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 23 листопада 2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений Договір (Поліс) добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу серії ТЗМ 623584, відповідно якого об’єктом страхування є автомобіль [NUMBER], на випадок його пошкодження, знищення або втрати. 02 вересня 2008 року в м.Миколаєві по вул. Фалеєвській в районі пр. Леніна сталося ДТП за участю автомобіля КАМАЗ, р/н ВЕ 9863ВЕ, яким на момент зіткнення керував [PERSON] та автомобілем [NUMBER], який внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження. Відповідно до Постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2008 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП і притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 29 січня 2009 року [PERSON] звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку. Страховик

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-17 00:00:00

30 серпня 2012 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк „Надра" звернувся до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що апеляційний суд, постановивши рішення від 17 липня 2012 року у даній справі, яким частково задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ „Надра" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, не вирішив питання про судові витрати. Тому, пославшись на правила ст.220 ЦПК України, ПАТ КБ „Надра" просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] судові витрати по справі. Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи заяви ПАТ КБ „Надра", апеляційний суд вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до правил ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2012 року ПАТ КБ „Надра" звернувся до суду про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості по кредиту в розмірі 148094, 41 грн., сплативши судовий збір у розмірі 1480,98 грн.( а.с.2), у квітні 2012 року ПАТ КБ „Надра" подав до суду заяву про зміну позовних вимог та просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість по кредиту в розмірі 69514,04 грн. та просив повернути надлишково сплачений судовий збір. Рішенням Бахмацького районного суду від 22 травня 2012 року у задоволенні позову ПАТ КБ „Надра" до [PERSON], [PERSON] було відмовлено. В червні 2012 року ПАТ КБ „Надра" звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою про скасування рішення Бахмацького районного суду від 22 травня 2012 року, сплативши судовий збір в розмірі 740,47 грн.( а.с.149), скаргу було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] і [PERSON] в солідарному порядку в користь ПАТ КБ „Надра" 61 091, 87 грн. заборгованості за кредитним договором. Виходячи з вищезазначеного, при поданні позовної заяви ПАТ КБ „Надра" повинен був сплатити 695,14 грн. судового збору, а при поданні апеляційної скарги - 347,57 грн. судового збору. Оскільки ПАТ КБ „Надра" в позовній заяві просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість по кредиту в розмірі 69514,04 грн., а рішенням апеляційного суду від 17 липня 2012 року стягнуто з [PERSON] та [PERSON] заборгованість по кредиту в розмірі 61091,87 грн., що становить 88 % від заявлених позовних вимог. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких обставин заява ПАТ КБ „Надра" про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню зі стягненням з [PERSON] і [PERSON] на користь ПАТ КБ „Надра" (695,14 грн. + 347,57 грн. х 88% = 917,58 грн. : 2 = 458 грн. 79 коп.) по 458 грн. 79 коп. з кожного, понесених позивачем у справі судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved