Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-11 00:00:00

В березні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (в подальшому прізвище змінено на [PERSON]), [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою. В позовній заяві [PERSON] вказував, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з [PERSON] 27.12.2006 року, є власником житлового будинку за адресою -[ADDRESS]. В його користуванні знаходиться земельна ділянка, площею 503 кв.м. Відповідач [PERSON] є власником 18/100 частин житлового будинку за адресою -[ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є власником 15/100 частин житлового будинку за тією ж адресою. До виділу колишньому власнику [PERSON] окремої адреси у [ADDRESS], їй відповідно до договору купівлі-продажу належало 67/100 частин житлового будинку за адресою -[ADDRESS]. З часу придбання вищезазначеної частини житлового будинку и бажаючи оформити документи щодо передачі йому у власність земельної ділянки площею 503 кв.м з виділом в окреме домоволодіння, не може цього зробити, оскільки між ним та відповідачами не може скластися певний порядок користування земельною ділянкою, постійно виникають сварки. Посилаючись на наведені обставини, [PERSON] просив визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою -[ADDRESS] та [ADDRESS]. В подальшому [PERSON] уточнив свої вимоги, пред'явивши їх до [PERSON], [PERSON], [PERSON] і остаточно просив виділити йому в особисте користування земельну ділянку площею 88 кв.м з частини земельної ділянки спільного часткового користування площею 176 кв.м. за адресою -[ADDRESS] та [ADDRESS] на умовах, запропонованих у другому варіанті висновку судової будівельно-технічної експертизи №7783 від 19.09.2011 року. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов не визнали. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.05.1983 року визначено порядок користування земельною ділянкою загальною площею 899 кв.м. за адресою -[ADDRESS] між [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Відповідно до зазначеного рішення суду, [PERSON], якій належить 33/100 частин домоволодіння за адресою -[ADDRESS], виділено в користування земельну ділянку, загальною площею 398 кв.м., в тому числі - під будовами 122 кв.м, з них під житловим -100 кв.м, під не житловими -22 кв.м; під ділянкою загального користування 88 кв.м; під ділянкою особистого користування 188 кв.м. [PERSON] і [PERSON], яким належить 67/100 частин домоволодіння за адресою -[ADDRESS], виділено в користування земельну ділянку загальною площею 501 кв.м, в тому числі -під будовами 97 кв.м, з них під житловими -96 кв.м, під не житловими -1 кв.м; під ділянкою загального користування 88 кв.м; під ділянкою особистого користування 316 кв.м. Після визначення порядку користування земельною ділянкою судовим рішення від 25.05.1983 року, співвласники домоволодіння [ADDRESS] змінювались. Так, право власності на 67/100 частин, які належали [PERSON] і [PERSON], набув [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.2001 року та рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.08.2004 року. В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2005 року, зазначені 67/100 частин у [PERSON] придбала [PERSON] Рішенням виконкому Миколаївської міської ради №720 від 21.04.2006 року 67/100 частинам домоволодіння по [ADDRESS], належним [PERSON], надано нову адресу -[ADDRESS]. На підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради від 26.05.2006 року №979 [PERSON] видано свідоцтво ві 31.05.2006 року про право власності на ціле домоволодіння за адресою -[ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу від 27.12.2006 року [PERSON] продала а [PERSON] купив домоволодіння [ADDRESS]. Право власності на 33/100 частини домоволодіння за адресою -[ADDRESS], які належали [PERSON], в подальшому перейшло до [PERSON] ([PERSON]) -18/100 частин та [PERSON] -15/100 частин. Після виділу [PERSON] у адресу [ADDRESS], по [ADDRESS] залишились [PERSON] ([PERSON]) -66/100 частин, [PERSON] -34/100 частини, який подарував по 17/100 частин [PERSON] та [PERSON] На теперішній час [PERSON] ([PERSON]) є власником 66/100 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме мйно від 14.05.2007 року. [PERSON] і [PERSON] є власниками 17/100 частин кожний житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 21.06.2007 року. Таким чином, на теперішній час, позивач фактично є власником 67/100 частин, а відповідачі -33/100 частин в домоволодінні [ADDRESS], які на час визначення порядку користування земельною ділянкою в судовому порядку належали відповідно [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] Домоволодіння [ADDRESS] та житловий будинок за адресою -[ADDRESS] розташовані на спірній земельній ділянці загальною площею 899 кв.м. Відповідно до довідки ММБТІ від 24.11.2009 року №7863 після виділу належних [PERSON] 67/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] в окрему адресу -[ADDRESS], земельна ділянка по [ADDRESS] по рішенню міськвиконкому не виділялась. Відповідно до рішення суду від 25.05.1983 року для загального користування співвласників виділено земельну ділянку площею176 кв.м, зокрема [PERSON] -88 кв.м. и [PERSON] та [PERSON] -88 кв.м. Посилаючись на наявність суперечностей з відповідачами щодо користування земельною ділянкою, [PERSON] просить виділити йому в особисте користування земельну ділянку площею 88 кв.м. з частини земельної ділянки спільного часткового користування площею 176 кв.м. на умовах, запропонованих у другому варіанті висновку судової будівельно-технічної експертизи №7783 від 19.09.2011 року. Суд вважає позовні вимоги [PERSON] підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до частини 2 ст.377 ЦК України, якщо, житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження, до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Перехід права власності на долю у праві власності на житловий будинок від особи, яка була стороною по справі про визначення порядку користування земельною ділянкою, для наступного власника значить і перехід у повному обсязі прав і обов'язків відносно порядку користування земельною ділянкою, на якій розташовано таке домоволодіння. Таким чином, порядок користування спірною земельною ділянкою між сторонами по справі визначено рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.05.1983 року. Відповідно до зазначеного рішення позивач має право користуватися земельною ділянкою площею 501 кв.м, але з них 88 кв.м є частиною ділянки спільного часткового користування. Відповідачі мають право користуватися земельною ділянкою площею 398 кв.м, з яких 88 кв.м є частиною ділянки спільного часткового користування. Тобто, відповідно до зазначеного рішення в особистому користуванні позивача є 413 кв.м спірної земельної ділянки, а у відповідачів 310 кв.м. 176 кв.м спірної земельної ділянки є в спільному частковому користуванні сторін. Між сторонами існують суперечності та спір щодо користування спірною земельною ділянкою. Відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7783 від 19.09.2011 року виходячи з особливостей розташування житлового будинку, надвірних будов на земельній ділянці, з урахуванням технічних норм і конфігурації земельної ділянки, пропонується варіант виділу в особисте користування [PERSON] земельної ділянки площею 88,00 кв.м. з частини земельної ділянки площею 574 кв.м, що складається з ділянки загального користування і частини ділянки особистого користування площею 398 кв.м, розташованого по [ADDRESS] і [ADDRESS] -в особисте користування [PERSON] виділяється 501 кв.м, в тому числі 88 кв.м. з частини ділянки спільного часткового користування площею 176 кв.м; в особистому користуванні [PERSON] ([PERSON]) , [PERSON] і [PERSON] залишається 398 кв.м. земельної ділянки. Межа розділу буде проходити -земельної ділянки позивача - від фасаду ділянки вздовж лівої бокової межі суміжного землекористування [ADDRESS] довжиною 16,84 м з поворотом праворуч від паркану шириною 16,08 м на відстані 1,0 м від стіни господарської будови літ. «М»до пересічення з правою боковою межею сусідньої ділянки по [ADDRESS], - поворот ліворуч довжиною 5,47 м вздовж правої бокової межі до пересічення з тильною межею ділянки, - поворот ліворуч шириною 1,61 м, огибаючи кут ділянки з лівої бокової межі, - поворот праворуч вздовж лівої бокової межі довжиною 20,18 м до пересічення с тильною межею ділянки, - поворот ліворуч вздовж тильної межі ділянки довжиною 14,27 м, - поворот ліворуч вздовж лівої бокової межі довжиною 43,55 м; земельна ділянка відповідачів -від лівої бокової межі суміжного землекористування [ADDRESS] довжиною 16,08 м вздовж фасаду ділянки, - поворот ліворуч від фасаду паркану загальною довжиною 35,03 м з поворотом ліворуч, - поворот ліворуч довжиною 16,08 м на відстані 1,0 м від стіни будови літ. «М»до пересічення з лівою боковою межею ділянки, - поворот ліворуч, вздовж лівої бокової межі довжиною 15,84 кв.м. Виходячи з принципу розумності на необхідності врегулювання спору між сторонами суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача про виділення йому в особисте користування земельної ділянки площею 88 кв.м з частини земельної ділянки спільного часткового користування площею 176 кв.м. відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи №7783 від 19.09.2011 року. Зазначений варіант враховує відсутність двору спільного користування і передбачає організацію ізольованих входів -для позивача зі сторони тильної межі ділянки; для відповідачів зі сторони [ADDRESS], з фасаду ділянки. Це унеможливить в подальшому спори та розбіжності між сторонами. Крім того, задоволення позовних вимог [PERSON] не тягне за собою звуження чи порушення прав відповідачів, не зменшує загальний розмір земельної ділянки, якою вони користуються відповідно до рішення суду від 25.05.1983 року, не є новим розподілом земельної ділянки чи суттєвою зміною порядку користування, визначеного рішенням суду від 25.05.1983 року, а є більш детальним та конкретним визначенням прав користувачів спірною земельною ділянкою, що в подальшому унеможливить спори та розбіжності між сторонами. З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи відповідачів в обґрунтування своїх заперечень на позов та вважає їх безпідставними.

Outcome: approved