Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

В травні 2011 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення. Позивач вказує на те, що 3 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 25156,56 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 липня 2012 року. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем було укладено договір застави автотранспорту від 3 серпня 2007 року, предметом застави є автомобіль «Mercedec-Benz 3 CDI», 2002 року випуску, д/н [NUMBER]. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 5 травня 2011 року існує заборгованість перед банком в сумі 31951,02 дол. США. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526,527,530,1050, 1054 ЦК України, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 254330 грн. 17 коп. звернути стягнення на предмет застави - автомобіль «Mercedec-Benz 3 CDI», 2002 року випуску, д/н [NUMBER], шляхом укладення від імені відповідача договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем із зняттям зазначеного автомобіля з обліку в органах ДАІ та наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення всіх повноважень, необхідних для продажу. Представник позивача в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність його представника, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач заперечував проти позову, пояснивши суду, що автомобіль знаходиться на стоянці банку, погасити борг він не має можливості, оскільки не працює, крім того, не згоден з розрахунком заборгованості. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 3 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 25156,56 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 липня 2012 року. Відповідно п. 2.2 кредитного договору позичальник зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом, винагороду за надання фінансового інструменту. Згідно п. 4.1 кредитного договору при порушені позичальником взятих на себе зобовязань банк має право нарахувати, а позичальник сплатити банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем було укладено договір застави автотранспорту від 3 серпня 2007 року, предметом застави є автомобіль «Mercedec-Benz 3 CDI», 2002 року випуску, д/н [NUMBER], вартість предмету застави відповідно до п.34.5 договору застави складає 124482 грн. 00 коп. Відповідно до п.15.1 договору застави заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами. Згідно п. 24 договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким із способів: шляхом передачі предмету застави у власність заставодержателю в рахунок виконання зобовязань за кредитним договором, шляхом продажу заставодержателем предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем або на публічних торгах, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 20 березня 2012 року існує заборгованість перед банком. Згідно наявного у справі розрахунку відповідачу нарахована заборгованість в сумі 31951,02 дол. США, що еквівалентно 254330 грн. 12 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 18763,07 дол., заборгованості за процентами за користування кредитом - 7344,61 дол. США, заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 844,19 дол. США, пені 4999,15 дол. США. В той же час, як слідує з наданого розрахунку, відповідачу нараховано неустойку неодноразово, у тому числі у вигляді підвищеної процентної ставки за порушення зобовязання та за межами одного року. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, з урахуванням вимог закону, положень п.6 ст.3 ЦК України щодо розумності та справедливості, розмір нарахованої пені підлягає зменшенню до 7000 грн., оскільки позивачем проценти за користування кредитом нараховані з врахуванням підвищеної процентної ставки за порушення зобовязання. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до Закону та умов договору. Відповідно до ст..589 ЦК України, ст..ст. 19,20 Закону України «Про заставу», у випадку невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право стягнення на предмет застави, за рахунок предмету застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свої вимоги, включаючи оплату відсотків, неустойки, відшкодування збитків, які були спричинені порушенням зобовязань, а також затрат, понесених у звязку з предявленням вимоги. Згідно п.2 ч.1 ст.26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» одним із способів, який може визначити суд, є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Такий же спосіб реалізації передбачено п. 24 договору застави, укладеного сторонами. За таких обставин суд вважає, що позов Банку на підставі ст.ст. 526, 536, 549, 553-559, 589, 610, 611,651, 1050 ЦК України, ст..ст. 19,20 Закону України «Про заставу» підлягає частковому задоволенню. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 3 серпня 2007 року в сумі 221536 грн. 89 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 18763,07 дол., що еквівалентно 149354 грн. 04 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом - 7344,61 дол. США, що еквівалентно 58463 грн. 10 коп., заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 844,19 дол. США, що еквівалентно 6719 грн. 75 коп., пені 7000 грн., слід звернути стягнення на транспортний засіб «Mercedec-Benz 3 CDI», 2002 року випуску, д/н [NUMBER], шасі (кузов, рама коляска) № WDB3038831R181166, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія ВЕС № 018452 від 3 серпня 2007 року, належить [PERSON] (проживає за адресою: [INFO]), шляхом продажу транспортного засобу публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги,50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. Що стосується інших позовних вимог банку про надання права позивачеві на зняття заставленого автомобіля з обліку в органах ДАІ, надання банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, то суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки такий спосіб захисту прав банку у спірних правовідносинах не передбачений законами, що регулюють спірні правовідносини. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial