Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-13 00:00:00

07 серпня 2012 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб зареєстрований між ними 01 червня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції Сумської області, запис за №114. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на протязі останніх років сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Почали виникати непорозуміння з приводу ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету, тощо, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та інтересам їх спільних дітей. Ці обставини створили умови за яких позивач та відповідач протягом двох років, хоч і проживають за однією адресою, але спільне господарство не ведуть, оскільки у кожного з них окремий бюджет, шлюбні відносини не підтримують і відновлювати їх не бажають, любов та повага між сторонами відсутні. За таких умов позивач вважає їх шлюб таким, що розпався. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та додатково пояснив, що з травня 2011 року він з відповідачем шлюбні відносини не підтримує. Просив строк на примирення не надавати, а шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, та пояснила, що не має до позивача почуття любові та поваги. Просила строк на примирення не надавати, а шлюб розірвати. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, з свідоцтва про одруження 1-БП №059975 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції Сумської області 01 червня 2002 року вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружились 01 червня 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження в цей день відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції Сумської області зроблено запис за №114 і прізвища після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. (а.с.3). З паспорта громадянина України АС 415843 виданого Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 13 травня 1998 року вбачається, що [PERSON] народився 02 березня 1977 року у м. Шостка Сумської області. (а.с.4-5). Із свідоцтва про народження І-БП №059701 виданого 12 лютого 2003 року вбачається, що [PERSON] народився 15 січня 2003 року про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 12 лютого 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шосткинського міського управління юстиції Сумської області зроблено відповідний запис за №83 і його батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON]. (а.с.6). Із свідоцтва про народження 1-БП №046990 виданого 06 липня 2007 року вбачається, що [PERSON] народилася 05 липня 2007 року про що в Книзі реєстрації народжень 06 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області зроблено відповідний актовий запис за №344 і її батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON]. (а.с.7). Із довідки виданої управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області 20 серпня 2012 року вбачається, що у [PERSON], [INFO], місце проживання зареєстровано за адресою: [INFO]. (а.с.9). З паспорта громадянина України МВ 130302 виданого Шосткинським МРВ УМВС України у Волинській області 06 грудня 2002 року вбачається, що [PERSON] народилася 23 липня 1978 року у м. Шостка Сумської області. (а.с.14). Судом встановлено, що з травня 2011 року сторони не проживають однією сімєю, вони не підтримують подружніх відносин, не мають взаємних почуттів, не несуть взаємних обовязків, кожен має особисте життя, що згідно із ст.112 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року за №2947-ІІІ (далі СК України) є підставою до розірвання шлюбу. Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. За таких обставин, зважаючи на те, що позивач [PERSON] на примирення не згоден, а відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу і визнає позов в повному обсязі і таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що їх сімя розпалася остаточно, і тому цей шлюб необхідно розірвати. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2003 року за №1618-VI (далі ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції виданої 06 серпня 2012 року АТ «[PERSON] Аваль» відділення №0898 за №N155N54200 вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 107 гривень 30 копійок. (а.с.1). З врахуванням вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VI, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 107 гривень 30 копійок (0,1 розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня 2012 року).

Outcome: approved