Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-24 00:00:00

11 травня 2012 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися із позовом до [PERSON], про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачі мотивували свої вимоги тим, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] з 1991 року та спільно мешкали у квартирі [ADDRESS]. У 2006 році, під час сумісної приватизації житла, відповідач набув право часткової власності на 1/3 частку вказаної квартири. Але, з 2007 року відповідач припинив проживання у квартирі почавши стосунки з іншою жінкою та оселившись у неї. 26 лютого 2010 року за рішенням суду шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] був розірваний. 14 січня 2012 року відповідач втратив право власності на свою частку власності у спільній квартирі, подарувавши цю частку своєму сину позивачу [PERSON] Після реєстрації договору дарування відповідач зобов’язався знятися з реєстрації за адресою квартири, але досі цього не зробив. Ці обставини підтверджуються актами житлово-експлуатаційної організації. У зв’язку із тим, що відповідач не проживає більше п’яти років у спірній квартирі, не є її власником, комунальні платежі не сплачує, що перешкоджає позивачам вільно розпоряджатися їх власністю, та порушує право власності на вказану квартиру, просили усунути перешкоди у користуванні їх власністю – квартирою № 4 у будинку № 3 по вул. Калмикова в м. Костянтинівка Донецької області та визнати [PERSON] такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Також позивачі просили зобов’язати третю особу - відділ громадянства та імміграції Костянтинівського МРВ ГУМВС України в Донецькій області, зняти з обліку відповідача за місцем реєстрації у вищевказаній квартирі. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] уточнили позовні вимоги, прохаючи суд усунути перешкоди у користуванні їх власністю – квартирою № 4 у будинку № 3 по вул. Калмикова в м. Костянтинівка Донецької області та визнати [PERSON] такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наведені у позові доводи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти наведених у ньому доводів. Він пояснив, що дійсно протягом приблизно 4-5 років не мешкає у квартирі [ADDRESS]. Дійсно на початку 2012 року він подарував належну йому частку своєму сину – позивачу [PERSON] і не є власником цієї квартири. Представник третьої особи у судове засідання не з’явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. З’ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні факти ти відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] з 1991 року. 26 лютого 2010 року за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] був розірваний (а.с. 18). У 2006 році, під час сумісної приватизації житла, відповідач набув право часткової власності на 1/3 частку вказаної квартири згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.07.2006 року (а.с. 13). 14 січня 2012 року відповідач втратив право власності на свою частку власності у спільній квартирі, подарувавши цю частку своєму сину позивачу [PERSON] згідно договору дарування, посвідченому державним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованому у реєстрі правочинів (а.с. 14-17). З грудня 2008 року відповідач припинив проживання у квартирі, що підтверджуються актами житлово-експлуатаційної організації за період з грудня 2008 року по квітень 2012 року (а.с.20-25). Але, згідно довідки житлово-експлуатаційної організації відповідач [PERSON] станом на 15 березня 2012 року зареєстрований (прописаний) у квартирі [ADDRESS] (а.с. 19). Суд вважає встановленим, що відповідач не є власником квартири, а з січня 2012 року власником, не бере участі у сплаті платежів по утриманню квартири, де він зареєстрований, що перешкоджає позивачам у користуванні належною їм власністю, порушує право власності позивачів на вказану квартиру. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження майном. У зв’язку з наведеним порушене право власності позивачів [PERSON] та [PERSON] підлягає захисту і необхідно усунути перешкоди в здійсненні цього права, визнавши відповідача [PERSON] такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved