Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати недостовірною інформацію, розповсюджену [PERSON], а саме: «...[PERSON], використовуючи свої корупційні зв'язки ([PERSON] з відділу міліції у справах неповнолітніх, [PERSON] - з служби у справах дітей Ленінського району), надав неправдиві дані про мати дитини, і без її відома [PERSON], домовившись з головою Ленінської райради [PERSON], приймають рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав...», «...прийняте рішення є сфальшованим, як за наданими документами лише однією стороною, так і завдяки тому, що це відбувалося таємно від другої сторони, тобто, на нашу думку, це є змова групи посадових осіб (голова райради - [PERSON], начальник служби у справах дітей райвиконкому - [PERSON], та ін.) з метою фальшування рішення органу опіки та піклування, вірогідно, за хабар...»; зобов'язати [PERSON] спростувати відомості шляхом письмового повідомлення осіб, а саме: [PERSON] - міського голову, [PERSON] - першого заступника міського голови, [PERSON] - заступника міського голови, [PERSON] - начальника управління - служби у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, у десятиденний строк з дня проголошення рішення; зобов'язати [PERSON] публічно вибачитись перед ним за нанесення образ на його адресу, у присутності [PERSON] - міського голови, [PERSON] - першого заступника міського голови, [PERSON] - заступника міського голови, [PERSON] - начальника управління - служби у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, у десятиденний строк з дня проголошення рішення; заборонити [PERSON] вчиняти дії, які принижують його честь, гідність та ділову репутацію, що виражається в розповсюдженні недостовірної інформації про мене; всі витрати по розгляду справи покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що він обіймає посаду голови Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради з 2006 року. 21.09.2011 року до Ленінської районною у м. Дніпропетровську ради від голови ДОДГО «ПС «Допоможемо дітям» [PERSON] надійшла копія скарги на дії посадових осіб Ленінського виконкому - [PERSON], [PERSON], з обвинуваченням його у входженні ним у корупційні зв'язки з іншими посадовими особами Лненінської районної у м. Дніпропетровську ради по вирішенню питання органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпроптеровську ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та винесенню відповідного рішення, та зазначена скарга була доведена до відома третіх осіб. Розповсюджена відповідачем інформація про нього, порушує його особисті немайнові права, паплюжить його ділову репутацію. Неправомірними діями відповідача принижена його честь, гідність та ділова репутація, оскільки він працює на виборній посаді органу місцевого самоврядування - головою Ленінської районної у м. Дніпроптеровську ради. Розповсюджена інформація не відповідає дійсності та є безпідставною, голослівною і носить негативний характер. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, та про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином. Надав суду свої письмові заперечення від 31.10.2012 року, згідно яких зазначає, що не згоден з доводами позивача, оскільки скарга на позивача ніколи ним не готувалась, не підписувалась, та не проходила через канцелярію ДОДГО "ПС Допоможемо дітям". Вважає скаргу сфальшованою, щоб його спровокувати, та приховати реальний стан речей по захисту прав дітей у Ленінському районі м. Дніпропетровська. Зазначає. що він не поширював інформацію, на яку посилається Коволенко, а тому і не повинен доводити будь що. Просить у задоволенні позову відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що позивач з 2006 року працює головою Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, що підтверджується паспортом [PERSON], трудовою книжкою [PERSON], рішеннями Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради № 1 від 11.04.2006 року та № 1 від 11.11.2010 року. Згідно протоколів № 4 від 13.04.2011 року, № 5 від 11.05.2011 року, № 6 від 15.06.2011 року, на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при Ленінській районній у місті Дніпропетровську раді розглядалися питання з приводу позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON], [INFO], та за результатами розгляду вказаного питання - вирішено вважати за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно висновку органу опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради № 1/14-501 від 21.06.2011 року, орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дане рішення було прийнято колегіально, шляхом голосування. 21.09.2011 року відповідачем до Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради надійшла копія скарги на дії посадових осіб Ленінського виконкому - [PERSON], [PERSON], адресована міському голові Дніпропетровська [PERSON], в якій повідомлялась інформація наступного змісту: « В цей час [PERSON], використовуючи свої корупційні зв'язки ([PERSON] з відділу міліції у справах неповнолітніх, [PERSON] - з служби у справах дітей Ленінського району), надав неправдиві дані про мати дитини, і без її відома [PERSON], домовившись з головою Ленінської райради [PERSON], приймають рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав...», «...прийняте рішення є сфальшованим, як за наданими документами лише однією стороною, так і завдяки тому, що це відбувалося таємно від другої сторони, тобто, на нашу думку, це є змова групи посадових осіб (голова райради - [PERSON], начальник служби у справах дітей райвиконкому - [PERSON], та ін.) з метою фальшування рішення органу опіки та піклування, вірогідно, за хабар...». Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.11.2011 року по цивільній справі № 2-2232/11, що набрало законної чинності 29.11.2011 року, позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], задоволено повністю та [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлена невідповідність зазначених відповідачем обставин в його письмових запереченнях проти позову за відсутності доказів на їх підтвердження, тому вказані відповідачем обставини, суд ваажає не доведеними та не обгрунтованими. Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Згідно ч. 3 ст. 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Отже, твердження позивача про недостовірність поширеної позивачем відносно нього інформації суд вважає такими, що відповідають дійсності, оскільки відповідачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували наявність у позивача судимостей чи вчинення ним будь-яких злочинів відповідно до КК України. П. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 27.02.2009 року визначено, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. П. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 27.02.2009 року визначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушені внаслідок поширення про неї та (або) її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідно до ч. 4, 7 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, у такий же спосіб, у який вона була поширена. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідачем відносно позивача поширена недостовірна інформація, яка не відповідає дійсності, та яка порушує особисті немайнові права останнього. Статтями 32, 34 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Згідно ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до ч. 1-3 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканою. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно ч. 1, 2 ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Вимоги позивача стосовно зобов'язання відповідача публічно вибачитись перед ним у присутності міського голови, його заступників та начальника управління служби у справах дітей Ленінської районної у місті ради, суд вважає необгрунтованим, оскільки недостовірна інформація не була поширена відповідачем, у такий же спосіб - публічно в присутності вказаних посадових осіб. Вимоги позивача в частині заборони відповідачеві вчиняти дії, які принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача, що виражається в розповсюджені недостовірної інформації про нього, також не підлягають задоволенню, оскільки законом не передбачений такий спосіб захисту особистого немайнового права фізичної особи. На підставі викладеного,

Outcome: partial