Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-26 00:00:00

В листопаді 2008 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON], 3-ті особи без самостійних вимог Бородянська державна нотаріальна контора Київської області та КП КОР Бородянське БТІКиївської області про визнання договору дарування недійсним та повернення правовстановлюючих документів на будинок. В позові посилався на те, що він був власником житлового будинку № 41 по вул.Миру в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області, який побудував на виділеній йому земельній ділянці в 1963 році разом із своєю дружиною. Після смерті в 1977 р. його дружини, йому допомогу надавала його сестра [PERSON], оскільки стан його здоров`я погіршився, він був визнаний інвалідом 2-ї групи і потребував сторонньої допомоги. Відповідач [PERSON] являється його далеким родичем, а [PERSON] - його дружина. В 2007 році відповідачі, посилаючись на його вік, запропонували йому надавати допомогу, але пояснили, що для цього він повинен їм видати довіреність. Повіривши відповідачам, які запевняли його у безкоштовності надання допомоги, він, 28 листопада 2007 року у виконкомі Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області оформив на ім`я відповідачки [PERSON] довіреність. Але після виданої ним на ім`я [PERSON] довіреності, відповідачі 20 лютого 2008 року возили його в Бородянську державну нотаріальну Київської області, де давали йому на підпис якісь папери, пояснивши, що ці документи він підписав для того, щоб вони могли його доглядати. Після цього, відповідачі забрали у нього всі документи на належний йому будинок і лише восени, коли виникла потреба в будинковій книзі, сестра забрали її у них. Із штампу в будинковій книзі сестра пояснила, що він вже не власник свого будинку, так як 20 лютого 2008 року він подарував його відповідачу [PERSON] Після цього, він разом з сестрою поїхав до Бородянського державної нотаріальної контори Київської області щоб розірвати договір дарування, але йому пояснили, що він може бути розірваний лише із згоди [PERSON] Оскільки [PERSON] відмовився розірвати договір дарування, то він змушений звертатись в суд з позовом про визнання його недійсним на підставі ст.ст.203 ч.1, 3, 5, 215, 229 ЦК України, так як підписуючи в нотаріальній конторі, куди його привезли відповідачі, надані йому нотаріусом папери не міг його прочитати із-за вад зору обох очей та підписав папери лише тому, що відповідачі пояснили, що це для того щоб вони могли його доглядати. Фактично ж він ніколи за життя не мав бажання дарувати свій будинок, оскільки іншого житла не мав і після підписання паперів продовжував в ньому проживати і нести витрати по його утриманню. Одночасно просив зобов`язати відповідачів повернути йому технічний паспорт на будинок та стягнути понесені ним судові витрати. Але після відкриття судом провадження по справі 23 листопада 2008 року позивач [PERSON] помер. Ухвалою суду від 10 грудня 2008 року провадження по справі було зупинено до притягнення до участі в справі його правонаступників. Після смерті позивача [PERSON], [PERSON], яка в 6-тимісячний строк прийняла спадщину після смерті [PERSON], ухвалою суду від 4 червня 2009 року була залучена до участі в справі як правонаступник [PERSON] В червні 2009 року [PERSON], притягнута до участі в справі як правонаступник [PERSON], підтримала позов [PERSON] та доповнила свої вимоги. Просила також встановити факт родинних відносин з померлим [PERSON], а саме що він являється її рідним братом, оскільки за обставинами воєнного часу у неї не збереглось свідоцтво про її народження. Але про те, що померлий [PERSON] являється її рідним братом свідчить як надана нею довідка, позовна заява [PERSON] який в ній вказав її рідною сестрою, спільність у них прізвищ, місця народження, по батькові, акт депутата, який був складений ще при житті її брати. Встановлення даного факту їй необхідно для оформлення спадщини після смерті [PERSON], яку вона прийняла як спадкоємиця 2-ї черги. Просила також визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] у вигляді будинку № 41 по вул. Миру в смт. Немішаєве Бородянського району Київської області та зобов`язати відповідачів звільнити даний будинок з якого вони її вигнали після смерті брата. В подальшому, а саме в вересні 2010 року, [PERSON] доповнила свої вимоги і з врахуванням висновку комісійної судово-медичної експертизи № 61/к від 07.06.2010 року, яким була підтверджена та обставина, що [PERSON] за станом свого здоров`я по зору на час підписання ним договору дарування сам не міг прочитати текст договору дарування, а в договорі дарування відсутні відомості про те, що нотаріус йому його прочитав вголос, він будинок після підписання договору дарування не залишав та ніс всі витрати по його утриманню, то визнати договір дарування недійсним з тих підстав, що він помилявся підписуючи його, так як вважав, що він підписує договір по якому відповідачі будуть йому допомагати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] свої вимоги підтримали в повному обсязі і додатково пояснили, що нотаріус не виконала вимоги ст.5 Закону Про нотаріатта п.п.8, 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріусами України нотаріальних дій, оскільки нотаріус не тільки не прочитала [PERSON] текст договору дарування, але і не роз`яснила йому його наслідки, хоча за віком та станом здоров`я він не міг сам прочитати виготовлений нею текст договору дарування. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не визнали і пояснили, що [PERSON] сам запропонував подарувати [PERSON] свій будинок, а вона, [PERSON], лише по його довіреності зібрала необхідні документи для оформлення договору. Відповідачі також в судовому засіданні стверджували, що в нотаріальній конторі [PERSON] сам особисто прочитав текст договору дарування, що нотаріус також розясняла йому наслідки його укладення, але він не заперечував проти його укладення. Також в судовому засіданні відповідачі визнали, що саме вони возили [PERSON] в нотаріальну контору, а після оформлення договору дарування залишили у себе всі документи по будинку № 41 по вул.Миру в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області та факт, що [PERSON] віддали будинкову книжку на будинок в кінці літа 2008 року. Треті особи по справі в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали заяви про слухання справи без участі їх представників, нотаріальна контора повідомила, що проти позову [PERSON] заперечень не має. Суд, вислушавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши письмові документи, висновки комісійної судово-медичної та судово-почеркознавчої експертиз, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи із вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд вважає, що позивачкою надано достатньо доказів того, що [PERSON], брат [PERSON], дійсно підписуючи договір дарування свого будинку 20.02.2008 року на ім`я відповідача [PERSON] допустив помилку, оскільки мав значні вади зору, які повністю позбавили його можливості самому прочитати текст договору дарування, а нотаріус не прочитав йому текст договору дарування про що свідчить відсутність такого запису в самому тексті договору дарування. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] був власником будинку № 41 по вул.Миру в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області в якому проживав сам після смерті своєї дружини. Останні роки життя [PERSON] був визнаний інвалідом 2-ї групи по загальному захворюванню та значні вади зору, в зв`язку з чим неодноразово в період 2004-2006 років знаходився на лікуванні в Клінічній офтальмологічній лікарні Центр мікрохірургії ока, де йому на обох очах проводились операції. За станом свого здоров`я [PERSON] потребував сторонньої допомоги яку надавала йому його сестра [PERSON] Дані обставини в судовому засіданні були підтверджені позовною заявою самого [PERSON], допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], медичною документацією відносно [PERSON] (а.с.15, 167, 168, 200, 208-237 т.1), висновком комісійної судово-медичної експертизи (а.с.4-7 т.2). 20 лютого 2008 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] в Бородянській державній нотаріальній конторі Київської області був укладений договір дарування належного [PERSON] будинку №41 по вул. Миру в смт. Немішаєве бородянського району Київської області (а.с.99-106 т.1). Із наданих з Бородянської державної нотаріальної контори Київської області та КП КОР Бородянське БТІкопій вбачається, що договір дарування 20 лютого 2008 року був оформлений на підставі зібраних відповідачкою [PERSON] документів, які вона зібрала наданої [PERSON] довіреності, яка була оформлена секретарем Немішаївської селищної ради 28 листопада 2007 року (а.с.149 т.1). Відповідачка [PERSON] замовляючи від імені [PERSON] витяг про реєстрацію права власності на будинок вказала, що витяг [PERSON] потрібен для оформлення договору дарування будинку (а.с.148 т.1), хоча [PERSON] у виданій ним довіреності на ім`я [PERSON] не надавав їй повноважень на отримання документів з БТІ саме для дарування спірного будинку (а.с.149 т.1). В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] на автомобілі до нотаріальної контори привезли самі відповідачі. Хоча в договорі дарування і є підпис виконаний [PERSON], але зібрані відповідачкою [PERSON] документи та сам договір дарування був оформлений таким чином, що сприяли тому, щоб [PERSON] допустив помилку при його підписанні, що дає підстави погодитись з доводами позивачки з тим, що при його укладенні були допущені порушення закону і про відсутність волевиявлення [PERSON] саме на укладення договору дарування свого будинку відповідачу [PERSON] Так, відповідно до вимог ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину повинно бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Крім того, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до вимог ст.215 ч.1 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст.202 цього Кодексу. Так, згідно із вимогами ст.5 Закону України Про нотаріатта п.п.8, 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 р. за № 283/8882 із змінами та доповненнями до неї нотаріуси зобов`язані здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до Закону Про нотаріат, сприяти фізичним і юридичним особам у здійсненні їх прав і захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки нотаріальних дій що вчиняються, щоб юридична необізнаність не могла їм зашкодити. Крім того, відповідно до п.16 названої Інструкції …, якщо фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії є сліпою, нотаріус, крім того, зобов`язаний прочитати їй текст документа, про що на документі робиться відповідна відмітка. Але із наданого з Бородянської державної нотаріальної контори Київської області копії договору дарування вбачається, що в ньому відсутня відмітка про те, що договір дарування нотаріусом був прочитаний [PERSON], що свідчить про те, що він був укладений з порушенням форми правочину. До того ж в догові дарування від 20 лютого 2008р. також відсутня відмітка і про те, що [PERSON] особисто прочитав підготовлений нотаріусом текст договору дарування, що повністю спростовує доводи відповідачів про те, що [PERSON] сам прочитав даний договір дарування і що він був прочитаний йому нотаріусом. Більше того, із висновку посмертної комісійної судово-медичної експертизи № 61/К від 7 червня 2010 року відносно [PERSON] вбачається, що померлий [PERSON] враховуючи порушення макулярної частини обох очей, враження зорового нерву, звуження поля зору до 5-10 градусів станом на 20 серпня 2008 року не міг самостійно прочитати друкований текст (а.с.4-7 т.2). Про те, що померлий [PERSON] дійсно останні роки свого життя із-за вад зору не міг самостійно читати, бачити на близькій відстані підтвердили і допитані в судовому засіданні вище названі свідки. Це підтверджено також наявною в справі медичною документацією. Посилання відповідачів та їх представника в судовому засіданні на наданий ними рецепт на виписку [PERSON] в 2007р. окулярів ніяким чином не спростовують викладених позивачем обставин підписання ним договору дарування та висновку комісійної судово-медичної експертизи відносно [PERSON], так як із наданого ними рецепту вбачається, що рецепт був призначений для окулярів на далеку відстань. За таких обставин з врахуванням стану зору [PERSON] державний нотаріус не дотримався вимог п.п.8, 16 Інструкції …, а відповідачі своїми діями сприяли тому, щоб [PERSON] допустив помилку при підписанні ним договору дарування свого будинку, хоча [PERSON] вважав, що підписує документ про те, щоб відповідачі його доглядали. Сам же [PERSON] не міг прочитати наданий йому для підпису текст договору дарування, а нотаріус йому його вголос не прочитав що свідчить що такий договір дарування був укладений з порушенням вимог ст.ст.203 ч.1, 3, 5, 215 та 229 ЦК України, а тому суд визнає його недійсним. При цьому суд не погоджується з доводами відповідачів в тій частині, що [PERSON] не був ініціатором звернення в суд з позовом про визнання договору дарування недійсним, так як висновком судово-почеркознавчої експертизи від 17.10.2011р. підтверджений факт наявності на позовній заяві саме підпису самого [PERSON] (а.с.4-8 т.1, 92 т.2). До того ж, спадкоємці, до яких відноситься і [PERSON], відповідно до діючого законодавства також можуть звертатись з таким же позовом і після смерті [PERSON] Крім того, задовольняючи поданий ще при житті позов [PERSON], суд також виходить із того, що [PERSON] як правонаступник [PERSON] повністю підтримала всі дії позивача [PERSON] та його представника якого він вказав безпосередньо в своїй позовній заяві в судовому засіданні і доповнила свої вимоги. В судовому засіданні також встановлено, що після смерті 23 листопада 2008 року [PERSON] (а.с.39 т.1), [PERSON] залишалась проживати в [INFO]. В зв`язку з тим, що суд визнає недійсним договір дарування від 20 лютого 2008 року і він являється недійсним з моменту його вчинення, то після смерті він відноситься до спадкової маси після смерті [PERSON] [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON] як шляхом проживання з ним однією сім`єю на час його смерті (а.с.62 т.1), так і шляхом подачі заяви до Бородянської державної нотаріальної контори Київської області де була заведена спадкова справа (а.с. 93-97 т.1). Про те, що [PERSON] являється рідною сестрою спадкодавця померлого [PERSON] підтверджено як самою позовною заявою [PERSON] (а.с.4-7 т.1), так і письмовими доказами листом голови Немішаївської селищної ради від 17.10.2008р. (а.с.17 т.1), актом депутата Немішаївської селищної ради від 17 жовтня 2008 року, який також був підписаний особисто померлим [PERSON] (а.с.18 т.1), довідкою селищної ради за № 1494 (а.с.62 т.1), посвідченнями про народження [PERSON] та [PERSON] в яких місце їх народження, прізвища та по батькові повністю співпадають. Про те, що [PERSON] та [PERSON] дійсно являються рідними братом та сестрою в судовому засіданні також підтвердили і допитані в судовому засіданні 6 серпня 2012 року свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Посилання відповідачів в тій частині, що [PERSON] не являється рідною сестрою померлого [PERSON] суд вважає неправдивими, оскільки вони спростовуються як самою позовною заявою померлого [PERSON], так і вище названими письмовими документами та поясненнями допитаних в суді свідків, які являються сусідами померлого [PERSON] та його друзями. За таких обставин суд визнає факт родинних відносин між [PERSON] та померлим [PERSON] Оскільки суд визнає факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] як рідна сестра спадкодавця в силу вимог ст.1262 ЦК відноситься до спадкоємців 2-ї черги, а інші спадкоємці вимог на спадкове майно після смерті [PERSON] не заявили, то суд задовольняє вимоги [PERSON] і в частині визнання за нею права власності на будинок № 41 по вул.Миру в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні також встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] не дивлячись на те, що в суді знаходилась на розгляді позовна заява [PERSON], в січні 2009 року вигнали позивачку із спірного будинку де вона проживала разом з братом і утримують його до цього часу. Оскільки суд визнає договір дарування недійсним і він відповідно до положень ст.236 ЦК визнається недійсним з моменту його вчинення, то кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання даного договору. Так як [PERSON] визнана правонаступником померлого [PERSON] і за нею визнається право власності на спірний будинок, а відповідачі утримують його до цього часу, то суд також задовольняє вимоги [PERSON] і в частині зобов`язанні відповідачів звільнити спірний будинок та повернути [PERSON] ключі від даного будинку. В зв`язку із задоволенням позовних вимог [PERSON], суд також стягує на її користь і понесені нею судові витрати, які підтверджені квитанціями, а саме 30 гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення та 4627 гривень 86 копійок за проведення комісійної судово-медичної експертизи. (а.с.2 т.1, а.с.1 т.2). На підставі ст.ст.15, 16, 203, 215, 216, 229, 236, 1216-1223, 1262, 1268-1270 ЦК України, ст.10, 11, 209, 212-214, 215, 218, 256 ЦПК України, суд

Outcome: approved