Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-18 00:00:00

19.11.2012 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та розірвання шлюбу, в якому вказала, що 02.09.1995 року вона вступила у зареєстрований шлюб із відповідачем. 15.07.1996 року у сторін народився син [PERSON]. З вересня 2010 року шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства та бюджету сторонами не ведеться. [PERSON] на даний час проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач добровільно не надає дитині матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, оскільки працює в Струсівській ЗОШ, де отримує постійний заробіток, будь-якими хронічними захворюваннями [PERSON] не страждає, інших утриманців не має. Щодо сімейного життя, то [PERSON] вказувала на те, що вона декілька разів намагалася поновити їх з відповідачем, але це їй не вдалося через протиправну поведінку [PERSON] Отже, подальше спільне життя подружжя є неможливим, вони стали чужими людьми, шлюб суперечить інтересам позивача. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом зі [PERSON] На підставі вищевикладеного, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також, стягнути із [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частині його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, до суду надала заяву, в якій на задоволенні позову наполягала, справу просила розглядати у її відсутності, після розірвання шлюбу залиши прізвище Славська. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій справу просив розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав в поновному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання сина, [PERSON] У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов до наступного: Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу, серія І-ВЛ № 287329, зареєстрованого Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, 02.09.1995 року [PERSON] (до шлюбу - Кучук) С.Г. уклала шлюб із [PERSON]Б, актовий запис № 126 /а.с. 6/. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серія І-ВЛ № 320486, актовий запис № 133 /а.с. 7/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача, крім того, [PERSON] не заперечував проти розірвання шлюбу, отже, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу. Як вбачається з довідки про доходи від 24.01.2013 року, виданої Теребовлянською районною державною адміністрацією, довідки про доходи від 15.01.2013 року, виданої Струсівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON] працює вчителем в Струсівській районній комунальній [PERSON] ступенів ім. С. Будного і його середній заробіток становить 2093,09 грн. Крім цього, відповідач працює у дитячому ясла-садку та отримує середньомісячну заробітну плату у розмірі 682,78 грн. /а.с. 30/. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З вищенаведеного вбачається, що відповідач не виконує свої обовязки по утриманню дитини, але має можливість надавати кошти на утримання сина, оскільки стан здоровя [PERSON] задовільний і він має постійне місце роботи, інших утриманців він не має, крім цього неповнолітній [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення із [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved