Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, а саме на двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю. В обґрунтування позову - позивач зазначила: що [PERSON], [INFO], був зареєстрований та мешкав з 15.04.1965 року у двокімнатній квартирі, яка розташована за адресою [ADDRESS] на підставі типового договору найму житла. З 1988 року по 2001 рік після смерті матері він мешкав у вищевказаній квартирі сам. Дружини, дітей, інших родичів у [PERSON] не було. Позивач мешкала по сусідству. У 1999 році позивач познайомилася з [PERSON] і почала підтримувати стосунки. У січні 2001 року [PERSON] запропонував позивачу переїхати до нього та мешкати разом, позивач погодилась. Починаючи з даного часу позивач мешкала з [PERSON] у громадянському шлюбі, існувала повноцінна сімя, велось спільне господарство. Позивач допомагала [PERSON] утримувати та доглядати житло, а саме: приймала участь у сплаті комунальних послуг, допомагали робити поточний ремонт. Коли [PERSON] хворів, позивач за ним доглядала, купувала всі необхідні ліки. Таким чином, з січня 2001 року і по теперішній час позивач відкрито і безперервно мешкала у вищевказаній квартирі. 16 серпня 2012 року [PERSON] помер. Позивач повністю взяла на себе всі витрати на його поховання. Після смерті ніяких родичів у нього не залишилося. Позивач по теперішній час мешкає у квартирі [ADDRESS], продовжує сплачувати комунальні послуги, робити поточний ремонт. У судове засідання позивач не зявилася, про дату та час слухання справи була повідомлена заздалегідь та належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Представник Відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав до суду відгук про розгляд справи за своє відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 179 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного: [PERSON], [INFO], був зареєстрований та мешкав з 15.04.1965 року у двокімнатній квартирі, яка розташована за адресою [ADDRESS] на підставі типового договору найму житла ( копія договору та рішення виконкому Фрунзенської райради № 272/25 від 21.12.2004 року міститься в матеріалах справи). З 1988 року по 2001 рік після смерті матері він мешкав у вищевказаній квартирі сам. Дружини, дітей, інших родичів у [PERSON] не було. Позивач мешкала по сусідству. У 1999 році позивач познайомилася з [PERSON] і почала підтримувати стосунки. У січні 2001 року [PERSON] запропонував позивачу переїхати до нього та мешкати разом, позивач погодилась. Починаючи з даного часу позивач мешкала з [PERSON] у громадянському шлюбі, існувала повноцінна сімя, велось спільне господарство. Позивач допомагала [PERSON] утримувати та доглядати житло, а саме: приймала участь у сплаті комунальних послуг( копії квитанції про сплату комунальних послуг додані до матеріалів справи), допомагали робити поточний ремонт. Коли [PERSON] хворів, позивач за ним доглядала, купувала всі необхідні ліки. Таким чином, з січня 2001 року і по теперішній час позивач відкрито і безперервно мешкала у вищевказаній квартирі. 16 серпня 2012 року [PERSON] помер. Позивач повністю взяла на себе всі витрати на його поховання, про що свідчать квитанції, що містяться в матеріалах справи. Після смерті ніяких родичів у нього не залишилося. Позивач по теперішній час мешкає у квартирі [ADDRESS], продовжує сплачувати комунальні послуги, робити поточний ремонт. Згідно з частиною 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно ( набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст.. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Ураховуючи, що Цивільний Кодекс України набрав чинності з 01 січня 2004 року (п.1. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України) норми ст.. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно ( ч. 4. Ст.. 344 ЦК України) може мати місце з 01 січня 2011 року. Оскільки після смерті [PERSON] жодна особа не заявила свої права на нерухоме майно померлого, а саме двокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], спадкоємців ні за заповітом, ні за законом [PERSON] не мав, то [PERSON] з січня 2001 року добросовісно заволоділа та продовжує по теперішній час, тобто вже більше 10 років, відкрито та безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, проживає, користується ним та підтримує у належному стані, несе витрати по його утриманню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved