Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що 21 жовтня 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. За твердженням позивачки, наприкінці жовтня 2006 року під час перебування в шлюбі вона та [PERSON] за спільні кошти придбали легковий автомобіль ВАЗ-2199 (державний номер [NUMBER]), який за усною домовленістю між позивачкою та відповідачем був оформлений на [PERSON]. Як зазначено в позові, на цей час шлюбно-сімейні відносини між позивачкою та [PERSON] остаточно припинені, з часу припинення між сторонами шлюбно-сімейних відносин автомобіль знаходився виключно у користуванні відповідача [PERSON], який не бажає вирішити питання про поділ автомобіля в позасудовому порядку. В позові позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь вартість 1/2 частини легкового автомобіля ВАЗ-2199 (державний номер [NUMBER]), передати у приватну власність відповідачу вищезазначений автомобіль. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги, в яких вона просить суд стягнути на її користь з відповідача грошову компенсацію в сумі 18 264 грн. замість її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль ВАЗ-210990 20, державний номерний знак [NUMBER], 2006 року випуску. Відповідач позов не визнав і пояснив суду, що спірний автомобіль, який був придбаний за час спільного життя з позивачкою, 10 листопада 2012 року був проданий. Кошти від його продажу в повному обсязі були використані на погашення боргів, в тому числі, які були зроблені за час спільного проживання з позивачкою. На думку відповідача, позовні вимоги позивачки є необґрунтованими, безпідставними і такими що не підлягають задоволенню. Вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, а також ретельно дослідивши інші матеріали справи суд приходить до наступного. 21 жовтня 2006 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Самійлівською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області, актовий запис №02. Наприкінці жовтня 2006 року під час перебування у шлюбі [PERSON] і [PERSON] за спільні кошти придбали легковий автомобіль ВАЗ-210990 20, державний номерний знак [NUMBER], який за усною домовленістю між сторонами 03 листопада 2006 року був зареєстрований за відповідачем. На цей час шлюбно-сімейні відносини між сторонами остаточно припинені. 09 листопада 2012 року автомобіль ВАЗ-210990 20, державний номерний знак [NUMBER], придбаний сторонами за час шлюбу на спільні кошти, відповідачем був знятий з обліку для реалізації, а 10 листопада 2012 року був проданий. Згідно довідки №58 від 21 листопада 2012 року, виданої експертом-автотоварознавцем [PERSON] середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ-20990 20, 2006 року випуску згідно бюлетеня автотоварознавця №67 станом на 21 листопада 2012 року складає 36528, 01 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним Кодексом України. В ході зясування обставин справи і перевірки їх доказами було встановлено, що частка позивачки у грошовому виразі у праві спільної сумісної власності на автомобіль ВАЗ-20990 20, 2006 року випуску станом на 21 листопада 2012 року складає 18264 гривні. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved