Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-17 00:00:00

Позивач просить суд розподілити спадкове майно за їхньою взаємною згодою та визнати за ними, як за єдиними спадкоємцями право на спадщину, а саме за [PERSON] визнати право власності на спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і надвірними спорудами в с. Шевченкове Кілійського району по вул. Л.Українки, 25, за [PERSON] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,56 га, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району, а також право на земельну частку в КСП «Україна» в с. Шевченкове на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серія ОД № 0077088. Позивачі надали суду письмові заяви, згідно яких просять суд розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Голова Шевченківської сільради надала суду заяву, згідно якої з позовом згодна, проти визнання права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку і земельних ділянок сільськогосподарського призначення, не заперечує та просить суд розглянута праву без представника Шевченківської сільської ради. Дослідивши матеріали справи, вивчивши представлені документи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як підтверджений наступними дослідженими доказами по справі. Відповідно до свідоцтв про народження серія VІІ-УР № 0992658 від 15.09.1966 року та серія І-ЯК № 380206 від 21.02.1968 року [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу з [PERSON] - [PERSON]) [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON]. Як вказано в державному акті на право приватної власності на землю серія ІV-ОД № 075814, земельна ділянка загальною площею 2,56 га., яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0077088, видана 28.01.1997 року, [PERSON] належить на праві власності земельна частка (пай) КСП «Україна» в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, реєстровий № сертифіката 9759. Родичі позивачів, а саме [PERSON] помер 13.06.1976 року, [PERSON] помер 05.08.2001 року, [PERSON] помер 13.05.2005 року, [PERSON] померла 24.08.2008 року, [PERSON] помер 05.06.2011 року, що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть, що долучені до матеріалів справи. Згідно листа Кілійської райдержноткантори № 870/01-16 від 21.06.2012 року позивачі зверталися до нотаріальної контори лише після смерті [PERSON], спадкова справа № 364/2011 була заведена 03.11.2011 року. Також даним листом державний нотаріус повідомив, що після смерті інших вищезазначених спадкодавців ніхто не звертався до нотаріальної кантори. Згідно наданих довідок Шевченківською сільрадою № 823-827 від 15.05.2012 року в житловому будинку по вул.. Л.Українки, 25 постійно проживали на момент смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як вказано в технічному паспорті, складеного КП «Кілійське РБТІ та РОН» житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області по вул. Л.Українки, 25 складається з: літ. А житлового будинку, літ. а прибудови, літ. а1 навісу та розташований на земельній ділянці фактичною площею 1872 кв.м.. Так, згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 116 ЗК передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Виходячи з положень наведеної норми спадкодавці правовим чином набула права на земельну ділянку у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вказано в ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ст. 78 ЗК України однією з підстав набуття права власності на земельну ділянку громадянами України, є зокрема, прийняття спадщини, як вказує ч.1 ст. 81 ЗК України. Позивачі, як спадкоємці за законом правовим чином набули права на спадкове майно у вигляді вказаної земельної ділянки і житлового будинку, так як прийняли спадщину, звертався до нотаріальної кантори за оформленням прав. Згідно з ч.1 статті 152 ЗК, якою регламентовані способи захисту прав на земельні ділянки держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Тому, дослідивши наведені письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що сторони порозумілися щодо обсягу спадкових прав, на які вони претендують, спорів щодо спадкового майна не предявлятимуть, просять суд здійснити поділ майна в порядку, обговореному між ними, а тому суд вважає предявлений позов є заснованим на законі, не порушує прав та інтересів інших осіб, підлягає захисту відповідно до правил, які передбачають захист права шляхом його визнання, а тому задовольняє предявлений позов у повному обсязі. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, судом не виявлено.

Outcome: approved