Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-01 00:00:00

13 лютого 2013 року [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON], за участю третьої особи - Вінницького районного сектора Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, мотивуючи позовні вимоги тим, що йому на праві власності належить будинок, який розташований в с. Дорожне, по вул. Зеленій, 13, Вінницького району Вінницької області. У будинку крім нього зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідач [PERSON] у 1996 році був вселений та зареєстрований в будинку як член сімї наймача після укладення шлюбу з його донькою [PERSON] Проте, з 2009 року його донька [PERSON], відповідач [PERSON] та [PERSON] у будинку не проживають без поважних причин. Факт реєстрації [PERSON] у будинку, який розташований в с. Дорожне, по вул. Зеленій, 13, Вінницького району Вінницької області чинить позивачу перешкоди в користуванні його власністю, оскільки він не має можливості скористатись своїми правами на отримання субсидії та інших державних допомог. У звязку з цим він звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку №13 по вул. Зеленій, в с. Дорожне, Вінницького району Вінницької області, усунути перешкоди в користуванні майном шляхом зняття [PERSON] з реєстрації у будинку Вінницьким районним сектором Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник третьої особи Вінницького районного сектора Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про день, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, оскільки судові виклики надсилались за адресою його реєстрації відповідно до відповіді адресно - довідкового сектору ВГІРФО УМВС України у Вінницькій області (а.с.16). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює провести розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши дану позовну заяву, врахувавши думку учасників процесу, викладену у письмових заявах, дослідивши та оцінивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно технічного паспорту на житловий будинок, що знаходиться в с. Дорожне, вул. Зелена,13, Вінницького району Вінницької області, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить 100% житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в с. Дорожне, Вінницького району, Вінницької області, по вул. Зелена, 13, на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого виконкомом Дорожненської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 31.08.1989 року (а.с. 8). Згідно домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у будинку №13, по вул. Зелена, с. Дорожне, Вінницького району Вінницької області зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.6,7). Відповідно до акту обстеження житлово побутових умов, затвердженого сільським головою с. Дорожне, Вінницького району Вінницької області від 30.01.2013 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [INFO], також в домоволодінні зареєстровані, але не проживають з 2009 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.5). Між сторонами виникли правовідносини пов'язані з правом власності на житло, що регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Статтею 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Також, згідно із ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені угоди. Стаття 383 ЦК України, встановлює, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місцяпроживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, що набуло законної сили, є достатньою підставою для його виконання сектором громадської міграції та реєстрації фізичних осіб шляхом зняття з реєстрації такої особи і не потребує додаткового судового врегулювання. Суд, враховуючи наведене, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов до висновку, що позов слід задовольнити частково та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням оскільки, відповідач в житловому будинку, який розташований в с. Дорожне, по вул. Зелена, 13, Вінницького району Вінницької області не проживає з 2009 року, участі в його утриманні та оплаті комунальних платежів не бере, створює позивачу перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні даним будинком, оскільки він не має можливості скористатись своїми правами на отримання субсидії та інших державних допомог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 114 грн. 70 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial