Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-10 00:00:00

У лютому 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вимогою про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Як підставу позову зазначив, що [INFO] в с. Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) реформованого колективного сільськогосподарського підприємства "Нова Зоря" розміром 8,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості). Після її смерті спадщину прийняла [PERSON], яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті спадкодавця постійно проживала та зареєстрована зі своєю матір'ю в [ADDRESS], однак у встановленому законом порядку не оформила спадкове майно. [INFO] в с. Волоська Балаклія Шевченківського району померла [PERSON], не встигнувши отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після бабусі [PERSON]. Вказує, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері та бабусі, оскільки померлі заповіту не залишили. Інший спадкоємець першої черги за законом, [PERSON], не бажає оформляти спадщину. Оформити спадщину у встановленому законом порядку не має можливості. Після звернення до приватного нотаріуса Шевченківського районного отримано офіційну відмову в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Просить визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та бабусі [PERSON]. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, де просив встановити факт того, що він є сином [PERSON], померлої [INFO] в с. Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області та визнати за ним право на земельну частку (пай) реформованого колективного сільськогосподарського підприємства "Нова Зоря" розміром 8,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданому на ім'я [PERSON]. Позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, позов визнав в повному обсязі і не заперечував проти його задоволення. Третя особа в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вислухавши пояснення позивача, його представника, третьої особи, свідків, з'ясувавши позицію представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] в с. Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області померла [PERSON] (а.с. 10). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданому на підставі рішення Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області № 395 від 12 грудня 1996 року та зареєстрованому 12 лютого 1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 381, померлій належить спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) реформованого колективного сільськогосподарського підприємства "Нова Зоря" розміром 8,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості) (а.с. 12). За інформацією відділу держкомзему у Шевченківському районі Харківської області № 01238 від 03.10.2012 року вартість земельної частки (паю) становить 51121 гривень (а.с. 14). Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України від 16 січня 2003 року, який набрав чинності 1 січня 2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO], застосовуються положення Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини. Положеннями статей 524, 529 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина, батьки (усиновителі) померлого, а також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Вимогами статей 548, 549 ЦК УРСР визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] (а.с. 8), яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті спадкодавця постійно проживала та була зареєстрованою разом зі своєю матір'ю в [ADDRESS] (а.с. 13, 15, 21, 22/ [INFO] в с. Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області померла [PERSON], не отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON] (а.с. 9). За інформацією виконавчого комітету Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 102 від 11.03.2013 року, виданої на підставі запису в погосподарській книзі сільської ради № 4, особовий рахунок [NUMBER], [PERSON] до дня смерті 13.07.1997 року була зареєстрована та постійно проживала на території обслуговування сільської ради по [ADDRESS] та на день смерті мала склад сім'ї: донька [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO] (а.с. 21). За інформацією виконавчого комітету Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області, виданої на підставі запису в погосподарській книзі сільської ради № 4 та номеру об'єкту погосподарського обліку 026201, [PERSON] до дня смерті [INFO] дійсно була зареєстрована та постійно проживала на території обслуговування сільської ради по [ADDRESS] та на день смерті мала склад сім'ї: син [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Згідно інформаційним довідкам зі Спадкового реєстру спадкових справ, договорів та заповітів, після смерті [PERSON], померлої [INFO] із заявами про прийняття спадщини та про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкову справу не заведено, свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіти від імені померлої не посвідчувалися (а.с. ). Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що років 30 добре знали односельців [PERSON] та її доньку [PERSON], мешканців с. Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області, які жили разом.. Стверджували, що [PERSON] мала двох синів [PERSON] та [PERSON]. При зверненні позивача до приватного нотаріуса Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області з приводу оформлення спадщини отримано офіційну відмову в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с. 16). Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України від 16 січня 2003 року, який набрав чинності 1 січня 2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO], застосовуються положення чинного Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, який діяв на момент відкриття спадщини. Статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є сином [PERSON] (а.с. 6) та онуком [PERSON] (а.с. 8), а також спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері та бабусі, оскільки померлі заповіту не залишили. Інший спадкоємець першої черги за законом, [PERSON], не бажає оформляти спадщину. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. У відповідності до ст.ст. 316, 328 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. З огляду на викладене, суд встановлює факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] та вважає наявними підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та бабусі [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved