Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-27 00:00:00

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2007 року по 28 серпня 2012 року. Позивачка, посилаючись на те, що на даний час сімейні відносини з відповідачем припинені, в звязку з чим виникла потреба поділити придбане під час шлюбу майно, звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя і просить суд визнати автомобіль Mitsubishi Gallant, 1993 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], спільним майном подружжя, визначивши частки кожного рівними, та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в розмірі Ѕ частини вартості вказаного автомобіля, що становить 20000 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що автомобіль придбано ними у лютому 2008 року за 7000 дол. США. Відповідач, не заперечуючи проти поділу майна в цілому та не погоджуючись з варіантом поділу, запропонованим позивачкою, звернувся в суд із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, запропонувавши свій варіант поділу майна, згідно з яким просить суд визнати майно, набуте під час шлюбу, спільною власністю подружжя та виділити йому частину цього майна на загальну суму 2520 грн., а [PERSON] - на загальну суму 3420 грн., стягнути з відповідачки на його користь 450 грн. ((3420 грн.-2520 грн.):2) - Ѕ частину різниці між частками спільного майна подружжя, а також грошову компенсацію в розмірі Ѕ частини вартості ремонту, проведеного в будинковолодінні № 13 пров. Тургенєва м. Сміла Черкаської області, що становить 24873 грн. 69 коп. Відповідачка по зустрічному позову вимоги не визнала повністю та пояснила суду, що зазначена в позові бензопила та бензокоса є власністю її батьків, ліжко замовила та придбала для облаштування свого жилого приміщення її мати [PERSON] Бувші в використанні мікрохвильова піч та чайник загальною вартістю 400 грн. дійсно придбані під час шлюбу, проте відповідач забрав інші речі домашнього вжитку холодильник та дитяче ліжко, залишивши їй мікрохвильову піч та чайник, тому вважає, що речі домашнього вжитку вже поділені в позасудовому порядку. Позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2007 року по 28 серпня 2012 року це підтверджується їх паспортами та рішенням суду від 17 серпня 2012 року. В період шлюбу, 09 листопада 2007 року, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії ДАН № 177233, сторони придбали автомобіль Mitsubishi Gallant, 1993 року випуску, № кузова JMBSNE57FHZ001721, державний номерний знак [NUMBER], який 28 серпня 2012 року знятий із обліку, що підтверджується листом Смілянського відділення РЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області від 15 листопада 2012 року № 834. Згідно з повідомленням судового експерта - автотоварознавця від 26 грудня 2012 року середньостатистична вартість автомобіля Mitsubishi Gallant, 1993 року випуску, легковий седан, двигун 2.0 дизель, станом на грудень 2012 року становить 40884 грн. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до вимог ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 СК України поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Вирішуючи питання про варіант поділу автомобіля, суд враховує, що автомобіль є річчю неподільною, [PERSON] прав керування транспортними засобами не має, тому даний автомобіль доцільно залишити [PERSON], стягнувши з нього на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі Ѕ частин його вартості, що становить 20000 грн. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно зі ст. 60 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень [PERSON] на підтвердження своїх вимог про поділ предметів домашнього вжитку та визнання їх спільною власністю подружжя, а також стягнення з відповідачки на його користь грошової компенсації в розмірі Ѕ частини їх вартості та вартості ремонту, проведеного в будинковолодінні № 13 пров. Тургенєва м. Сміла Черкаської області в сумі 24873 грн. 69 коп. повинен довести, що вказані ним речі, будівельні матеріали та виконані поліпшення будинковолодіння є спільним майном подружжя, тобто, надати суду докази, які б беззаперечно свідчили про те, що це майно набуте чи створене подружжям за час шлюбу. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, [PERSON] надав суду платіжні документи: видаткові накладні, фіскальні та товарні чеки, які не містять жодного доказу того, що саме він придбавав ці будівельні матеріали та обладнання. Крім цього, в замовленнях по виготовленню вікон замовником зазначена [PERSON] мати [PERSON] та вказана адреса замовника вул. Тургенєва, 13 м. Сміла, за якою проживає [PERSON] Підтримуючи в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з відповідачки грошової компенсації Ѕ частини вартості проведеного ремонту в будинковолодінні № 13 пров. Тургенєва м. Сміла Черкаської області в сумі 24873 грн. 69 коп., позивач зазначає, що він за особисті кошти та власними силами проводив ремонт будинковолодіння № 13 по пров. Тургенєва в м. Сміла. Однак, судом встановлено, що власником будинковолодіння № 13 пров. Тургенєва в м. Сміла є [PERSON] мати позивачки. Ця обставина сторонами визнана та доказуванню не підлягає. Суд вважає, що позовні вимоги, які стосуються відшкодування вартості поліпшення будинковолодіння, яке не являється спільним майном подружжя, до даного позову ніякого відношення не мають і даного спору не стосуються. З цими вимогами [PERSON] слід звернутися в суд за захистом порушених прав до власника майна, на користь якого він здійснював поліпшення. Оскільки позивач за зустрічним позовом доказів того, що майно, яке підлягає поділу, є спільним майном подружжя, суду не надав та судом під час розгляду справи не здобуто, в його задоволенні слід відмовити повністю. На підставі наведеного, ст. 364 ЦК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України та

Outcome: approved