Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

[PERSON] подав до суду позовну заяву до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном та виселення без надання іншого жилого приміщення, в якій просить суд усунути йому перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою № 9 в будинку № 109 по вулиці Дніпровській в м. Павлограді Дніпропетровської області шляхом виселення [PERSON], [INFO], з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину належить квартира [ADDRESS]. У 2009 році він дозволив тимчасово проживати без реєстрації в зазначеній квартири відповідачу по справі до моменту виникнення у нього особистої необхідності користуватися квартирою на умовах сплати відповідачем комунальних платежів. У травні 2012 року він звернувся до відповідача з проханням звільнити квартиру, але відповідач відмовився звільнити належну йому квартиру. Так як відповідач в добровільному порядку не залишає його квартиру, він змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, в своїх поясненнях спиралися на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання відповідач суду не надавав. Враховуючи думку позивача та представника позивача, про можливість розгляду справи на підставі наявних доказів по справі у відсутності відповідача, суд на підставі ст.225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, заслухавши думку позивача, представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що позивачу \~[PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 липня 2010 року належить квартира [ADDRESS], яка зареєстрована в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 20.07.2010року (а.с. 9). У зазначеній квартирі ніхто не зареєстрований, що підтверджується довідкою від 19.10.2012 року, виданої ПП «К-П-1»(а.с. 6). У 2009 році позивач дозволив тимчасово проживати без реєстрації в зазначеній квартири відповідачу по справі до моменту виникнення у нього особистої необхідності користуватися квартирою на умовах сплати відповідачем комунальних платежів. У травні 2012 року позивач звернувся до відповідача з проханням звільнити квартиру, однак на прохання позивача виселитися в добровільному порядку відповідач не реагує, із спірної квартири не бажає виселятися. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання та проживання членів їхніх сімей і вправі розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. ст. 98, 99 ЖК України тимчасові жильці самостійного права на займане ними житлове приміщення не набувають незалежно від тривалості їхнього проживання. Тимчасові жильці на вимогу наймача зобовязані негайно звільнити приміщення, а при відмові підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. Відповідно до ст. 818 ЦК України, наймач та особи, які постійно проживають разом з ним, за їхньою взаємною згодою та за попереднім повідомленням наймодавці можуть дозволити тимчасове проживання у помешканні іншої особи (осіб) без стягнення плати за користування житлом (тимчасових мешканців). Тимчасові мешканці не мають самостійного права користування житлом. Тимчасові мешканці не мають самостійного права користування житлом. Тимчасові мешканці повинні звільнити житло після спливу погодженого з ними строку проживання або не пізніше семи днів від дня предявлення до них наймачем або наймодавцем вимоги про звільнення помешкання. За таких підстав, відповідач є тимчасовим мешканцем, який мешкає у позивача з його згоди. На вимогу позивача звільнити спірну квартиру, відповідач не реагує, виселятися в добровільному порядку не бажає. Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, та вважає за необхідне усунути позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою № 9 в будинку № 109 по вулиці Дніпровській в м. Павлограді Дніпропетровської області шляхом виселення [PERSON], [INFO], з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення, а також стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати, а саме: суму судового збору в розмірі 107,30 грн., сплачених позивачем при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved