Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-23 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява ПАТ КБ "ПриватБанк", в якій представник позивача просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № МК 275-07 від 05.10.2007 у загальному розмірі 33 735,35 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 03.04.2012 р. становить 269 545,45 грн. і сплачені судові витрати у розмірі 2 695,45 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено зазначений договір, відповідно до якого відповідач отримала від кредитора кредит у сумі 21 000,00 доларів США на термін до 05.12.2012 р. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки і в порядку встановленими кредитним договором. На забезпечення умов виконання зазначеного договору позивач з [PERSON] та [PERSON] уклав договори поруки № МК 275-07 від 05.10.2007 р., відповідно до умов яких останні поручилася за виконання [PERSON] умов кредитного договору власними коштами. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали та не повідомили про поважні причини неявки. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Встановлено, що 5 жовтня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № МК 275-07, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у вигляді кредиту в розмірі 21 000,00 доларів США на термін до 05.10.2012 р. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки і в порядку встановленими кредитним договором. Ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до листа № 13-210/7871-22612 від 07.12.2009 р. Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такого самого та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Банк повністю виконав свої зобов'язання перед позичальником за вказаним кредитним договором. Кредитні кошти були надані на умовах забезпеченості, строковості, повернення та плати за користування. Відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту щомісячним платежем, відповідно до графіку погашення кредит та інших платежів. Однак, належним чином він не виконує взяті на себе зобов'язання по кредитному договору і не погашає кредит та відсотки по ньому. Згідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Станом на 3 квітня 2012 року, відповідно до наданого Банком розрахунку, відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 33 735,35 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 03.04.2012 р. становить 269 545,45 грн. та складається із: 15 931,02 доларів США заборгованості за кредитом; 11 287,42 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом; 292,46 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом; 6 224,45 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст.549 ЦК України, пенею є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом до яких, також відноситься сплата неустойки (штраф, пеня). Таким чином, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов Договору. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем і [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки, відповідно до умов яких поручителі поручилися за виконання [PERSON] умов кредитного договору власними коштами. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Позивачем направлялися відповідачам повідомлення про усунення порушень за кредитним договором та вимоги про погашення заборгованості (а. с. 12), однак станом на 17 липня 2014 року вимоги банку не були виконані, а порушення умов кредитного договору відповідачами не усунуті. Враховуючи викладене, суд, відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, задовольняє позов у межах заявлених вимог і відповідно до ч.1 ст 88 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь позивача сплачені судові витрати у розмірі 2 695,45 грн.

Outcome: approved