Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

У вересні 2012 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 01 жовтня 2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки під час спільного життя між ними постійно виникали сварки, поведінка відповідача бувала неадекватною та непередбачуваною, що привело до втрати почуття поваги та любові. З серпня 2012 року між ними остаточно були припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши заяву з проханням слухати справу у її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Корнєва». У судове засідання, відповідач не зявився, надавши заяву з проханням слухати справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував, але наполягав, що шлюбно-сімейні відносини між ними були припинені з початку 2013 року. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2005 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 968. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені. Спільне господарство вони не ведуть. Судом приймалися заходи щодо примирення подружжя, шляхом надання строку для примирення, але безрезультатно. Станом на теперішній час ні позивач, ні відповідач поновити подружні стосунки не бажають та вважають, що спільне життя неможливе. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved