Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам у розмірі 24708,00 грн., пені від суми заборгованості за кожен день затримки виплат у розмірі 430240,12 грн.. Свої позовні вимоги вони обґрунтовують тим, що рішенням Марїнського районного суду від 16.10.2006 року і рішенням апеляційного суду Донецької області від 11.01.2007 року було стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, починаючи з 18 липня 2005 року по 30 червня 2009 року. Виконавчий лист був виданий 28.03.2007 року. Позивачі вказують, що відповідач аліменти не сплачує, таким чином виникла заборгованість по сплаті аліментів і згідно вимог ст.. 196 СК України вони мають вимагати від відповідача сплати пені за кожен день прострочки таких виплат. Позивачі до суду зявилися, свої позовні вимоги підтримали. Представник відповідача [PERSON] до суду зявився, проти позовних вимог заперечував, вказав на те, що позивачі не мають права звертатися до суду з такими позовними вимогами, так як виконавчий лист, про стягнення аліментів позивачі до виконавчої служби не подавали. Відповідач добровільно сплачував аліменти для навчання відповідача. Судом було зроблено доручення про вчинення окремих процесуальних дій стосовно [PERSON], про що суду надано документи, з яких вбачається, що виконавчий документ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання з 2006 року по листопад 2011 року до Відділу судових приставів по м. Ноябрськ РФ надходило. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 199 К України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Відповідно до ст.. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ст..22 ЗУ «Про виконавче провадження»рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] навчалася у ВП «Донецький факультет Київського національного університету культури та мистецтв»з 01.09.2004 по 30.06.2009 року (а.с. 110-111). Відповідно до листа Відділу судових приставів по м. Ноябрськ, виконавчий документ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання з 2006 року по листопад 2011 року до Відділу судових приставів по м. Ноябрськ РФ не надходило (а.с. 123). На підставі викладеного, суд вважає, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання [PERSON] відсутня, так як виконавчий лист від 28.03.2007 року не був предявлений до виконання. Суд не приймає доводи позивача про те, що зазначений виконавчий лист все ж таки було предявлено до виконання, тому що у розрахункових листках (а.с. 48-74) з грудня 2007 по червень 2009 року з відповідача стягувались аліменти за рішенням суду з огляду на наступне. Відповідно до протоколу судового засідання (а.с. 39, 121,122) [PERSON] сплачував аліменти у добровільному порядку на підставі рішення Марїнського районного суду від 16.10.2006 року і рішення апеляційного суду Донецької області від 11.01.2007 року. Також зазначені розрахункові листки підтверджують факт відсутності заборгованості по сплаті аліментів. Позивачі в судовому засіданні не заперечували факту отримання від відповідача аліментів, відповідно до рішення Марїнського районного суду від 16.10.2006 року і рішення апеляційного суду Донецької області від 11.01.2007 року. Позивачі звернулися до суду 03.02.2010 року. Виконавчий лист було видано 28.03.2007 року. [PERSON] закінчила навчання 30.06.2009 року. Таким чином, позивачі пропустили строк предявлення виконавчого листа для виконання. Як наслідок, відповідач не має заборгованості по сплаті аліментів, так як рішення Марїнського районного суду від 16.10.2006 року і рішення апеляційного суду Донецької області від 11.01.2007 року ним виконувалося добровільно і зазначена обставина задовольняла позивачів. Відповідно до ст.. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач не довів факту наявності заборгованості по аліментах у розмірі 24708,00 грн. та пені від суми заборгованості за кожен день затримки у розмірі 430240,12 грн. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed