Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

У вересні 2011 р. ПАТ «ІМЕКСБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач вказує на те, що 28 грудня 2007 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1/99919, згідно якого банк відкрив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію на картковий рахунок в сумі 5000,00 дол. США у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 % на рік від суми заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 грудня 2008 року. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 1 вересня 2011 року існує заборгованість перед банком в сумі 11357,14 дол. США, що еквівалентно 90530 грн. 03 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526,527,530,1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 11357,14 дол. США, що еквівалентно 90530 грн. 03 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. В подальшому позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, збільшуючи розмір заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача підтримала уточнений позов, просила суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 4 квітня 2012 року складає 12133,43 дол. США, що еквівалентно 96920 грн. 62 коп. та судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. В судовому засіданні 5 квітня 2012 року відповідач [PERSON] позов визнав, пояснивши суду, що через майновий стан може сплатити борг на протязі двох років. Частково заборгованість він сплачував до подання позивачем позову до суду. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2007 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1/99919, згідно якого банк відкрив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію на картковий рахунок в сумі 5000,00 дол. США у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 % на рік від суми заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 грудня 2008 року. Відповідно до п. 3.3.6 кредитного договору позичальник зобовязався повернути в повному обсязі кредит з нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у терміни, визначені договором. Згідно п. 4.4 кредитного договору за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом банк має право нарахувати позичальнику пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, в розмірі подвійної ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення платежу. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 4 квітня 2012 року існує заборгованість перед банком в сумі 12133,43 дол. США, що еквівалентно 96920 грн. 62 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 5000,00 дол. США, що еквівалентно 39939 грн. 50 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 5576,54 дол. США, що еквівалентно 44544 грн. 84 коп., пені 1556,89 дол. США, що еквівалентно 12436 грн. 28 коп.. За таких обставин суд вважає, що позов банку на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати (905 грн. 30 коп. судового збору та 120 грн. інформаційно-технічних витрат), а також на користь держави 63 грн. 91 коп. судового збору.

Outcome: approved