Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-17 00:00:00

06.02.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем позивачка має трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO], доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які після розірвання шлюбу залишились проживати з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, офіційно не працює, має нерегулярний дохід, працюючи по найму. Відповідач самоусунувся та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, не піклується про стан їхнього здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не бере участі у створенні належних умов для нормального розвитку дітей. З наведених підстав позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їхніх дітей, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у сумі 1200 грн. щомісячно та допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити в повному обсязі. Проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить позов задовольнити, оскільки вважає встановленими всі необхідні обставини для позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення з нього аліментів. Проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви та просить позов задовольнити, оскільки Пирятинською державної районною адміністрацією були встановлені факти самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, тому третьою особою був наданий висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача та третьої особи, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області 01.06.2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області 14.09.2006 року; - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області 10.02.2009 року; - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області 16.08.2010 року. Згідно довідки виданої квартальним комітетом виконавчого комітету Пирятинської міської ради №374 від 28.01.2013 року діти разом із матір'ю позивачкою у справі. Проживають за адресою: [ADDRESS], батько - відповідач у справі, разом з ними не проживає. З висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав №01-43/787 від 16.07.2012 року вбачається, що Пирятинська районна державна адміністрація Полтавської області, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] [INFO], доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], враховуючи, що відповідач участі у вихованні дітей не бере, не цікавиться їхнім життям, здоров'ям, матеріально не допомагає, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки в будинку колишньої дружини, залякує їх спільних дітей, у зв'язку із чим позивачка неодноразово зверталась за допомогою до Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Частиною 2 та 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судове засідання відповідач не надав жодного доказу або ж свої заперечення щодо недоцільності позбавлення його батьківських прав, тому суд, враховує лише ті докази, які містяться в матеріалах справи та вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей, а тому відповідача необхідно позбавити батьківських прав щодо доньки [PERSON] [INFO], доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За нормою ч. 1 ст. 184 СК України стягнення аліментів у твердій грошовій сумі можливе у разі, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину якого отримує в натурі. При визначенні розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання своїх неповнолітніх дітей, суд враховує майновий стан відповідача, те що дані про офіційне місце його роботи відсутні, позивачка стверджує, що постійного місця роботи відповідач не має, тобто не має стабільного доходу. Тому, з урахуванням обставин, встановлених в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі також підлягають задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі1200 гривень щомісячно. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved