Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-20 00:00:00

06 вересня 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про поділ майна, нажитого у шлюбі з 18 вересня 1998 р. по 03 червня 2011 р. з [PERSON], на суму 38000,00 грн., а саме: телевізор „Самсунг" (плазма) діагоналлю 51 см, вартістю 9000 грн., телевізор „Самсунг" діагоналлю 47 см, вартістю 8000 грн., пральна машина LG, вартістю 6000 грн., холодильник двухкамерний LG, вартістю 9000 грн., комп'ютер персональний, вартістю 6000 грн. При цьому [PERSON] просив вказане майно виділити в натурі [PERSON], стягнувши з неї на його користь грошову компенсацію вартості 2/3 частин майна, в сумі 25333,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що перебував у шлюбі з відповідачкою з 18 вересня 1998 р. по 03 червня 2011 р. Під час шлюбу ними сумісно було придбано перелічене майно, що підтверджується розпискою від 16 травня 2011 р., яка надана відповідачкою на його ім'я в тому, що вищенаведені речі вона залишає за собою при позасудовому розділі сумісного майна. Даною розпискою визнано, що вказана частина майна залишається у відповідачки, а частина майна, а саме : телевізор „Самсунг", диван та автомобіль „Форд Транзит" залишається у позивача. Однак, така домовленість відповідачкою порушена, оскільки, за позовом відповідачки, Первомайським міськрайонним судом рішенням від 22 березня 2012 р. розділено спільне майно - автомобіль „Форд Транзит" та стягнуто з нього на користь відповідачки 60050,75 грн. компенсації за виділене майно. Вважає, що оскільки в нього на утриманні перебуває малолітній син [PERSON], згідно рішення Первомайської міської ради від 08 вересня 2011 р. № 677, а розмір отримуваних ним з відповідачки аліментів на утримання дитини, визначених за рішенням Первомайського міськрайонного суду від 31 серпня 2011 р. в твердій грошовій сумі, в розмірі 350 грн. на місяць, недостатній для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування, тому суд повинен відступити від рівності долей подружжя, виділивши відповідачці спірне майно, стягнути з неї на його користь грошову компенсацію вартості 2/3 частин майна, в сумі 25333 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, підтвердив викладені в позовній заяві обставини, просить задовольнити позов. Відповідачка та її представник в судовому засіданні не визнали позовних вимог, просять відмовити в задоволенні позову. При цьому в судовому засіданні пояснили, що з переліченого в позові майна у відповідачки в наявності є лише телевізор », діагоналлю 51 см, вартістю 9134,00 грн. та пральна машина LG, вартістю 1627,00 грн., а інше вказане в позові майно відповідач забрав собі. Таким чином, спірне майно вже розділене сторонами і в його подальшому поділі немає потреби. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із пояснень сторін та матеріалів справи зясовано, що сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 1998 р. у відділі РАЦС м. Первомайська Миколаївської області, актовий запис № 326, а рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 травня 2011 р. даний шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], місце проживання якого визначено разом з батьком відповідно до рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 08 вересня 2011 р. № 677. Ст. 60 СК України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності та вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а ч. 1 ст. 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або шлюбним договором. Ч. 2 ст. 70 СК України передбачає, що при вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім»ї, а ч. 3 вказаної статті передбачає, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена якщо з нею, ним проживають діти, за умови що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Ч.2 ст. 71 СК України передбачає, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»вказано, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання, а п. 25 вказаної постанови передбачає, що вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільні речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК, щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації. Ст. 57 ч. 2 СК України передбачає, що особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Це ж підтверджено п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»в якому також вказано, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховується також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч. 4 ст. 65 СК України). Ст. 60 ЦПК України передбачає що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. Із переліку майна в позовній заяві документально підтверджено вартість телевізору amsung», модель PS50A450P2XUA, діагоналлю 51 см, вартістю 9134,00 грн. та пральної машини LG WD80, вартістю 1627,00 грн., наявність яких визнана сторонами і підтверджена показаннями свідків. Вказане майно, на загальну суму 10761,00 грн., й підлягає поділу між сторонами, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, підтверджуючих наявність та вартість іншого майна, яке вказано в позові, а його наявність у відповідачки та вартість відповідачкою не визнано, тому підлягає доказуванню. Копію розписки про добровільний поділ майна, яка міститься в матеріалах справи, суд не може прийняти до уваги, оскільки вказана розписка датована 16 травня 2011 р., а позивач звернувся до суду 06 серпня 2012 р. Визначити наявність та дійсну вартість іншого вказаного в позові майна на час розгляду справи, суд не має можливості. Таким чином, суд знаходить, що майно, що підлягає поділу, на загальну суму 10761,00 грн., яке складається з телевізору g», модель PS50A450P2XUA, діагоналлю 51 см, вартістю 9134,00 грн. та пральної машини LG WD80, вартістю 1627,00 грн., необхідно виділити відповідачці, визнавши за нею право власності на вказане майно. В задоволенні позовних вимог про поділ іншого вказаного у позові майна телевізору », діагоналлю 47 см, вартістю 8000 грн., пральної машини LG, вартістю 6000 грн., холодильника двохкамерного LG, вартістю 9000 грн., компютеру персонального, вартістю 6000 грн. позивачеві слід відмовити, за їх недоведеністю. Вирішуючи питання про розмір часток подружжя в спільному майні, яке підлягає поділу, суд виходить з того, що, як встановлено судом, відповідачка сплачує аліменти на дитину у визначеному судом розмірі. Даних про те, що вона ухиляється від сплати аліментів, немає. Відсутні також і докази про звернення позивача до суду з вимогами про збільшення аліментів або стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Тому посилання позивача в позові та його представника в судовому засіданні на наявність обставин, передбачених ст. 70 СК України, які б давали змогу відступити від засади рівності часток подружжя, безпідставні, а звідси частки подружжя слід визначити рівними. Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача слід стягнути компенсацію вартості ? частини виділеного майна, в розмірі 5380 грн. 50 коп. В силу ст. 88 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача сплачений останнім судовий збір, в розмірі 108 грн. 94 коп.

Outcome: partial