Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

В квітні 2012 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 26 січня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 97. В судовому засіданні позивач збільшила позовні вимоги та просила також стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини від усіх видів доходів відповідача. В. обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем по справі та знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Вказує, що відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, оскільки працює та стягнення за виконавчими документами відносно нього не проводяться. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій збільшені позовні вимоги визнав, не заперечував проти його задоволення. Просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення. про. задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхньої дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до ст. 113 СК України позивачу слід залишити прізвище - [PERSON]. В частині стягнення аліментів суд зазначає наступне. Згідно ст.180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено,що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а,с. 5). Згідно ст.180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач після розірвання шлюбних відносин припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини і не бере участі в її вихованні. Дитина виховуються позивачем і потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. ст. 180-182; 184 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1\\4 частки із усіх видів доходу. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини за своїм матеріальним та сімейним становищем має можливість надавати ^матеріальну допомогу, інших дітей у відповідача немає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 214,60 грн. та на користь позивача судові витрати у сумі 107,30 грн..

Outcome: approved