Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття 02 січня 2030 року та на своє утримання в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення сином трьохрічного віку 02 січня 2015 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Вказала, що на даний час не працює, перебуває у декретній відпустці, з травня 2012 року проживає з відповідачем окремо, останній не надає матеріальної допомоги на утримання сина та на її утримання в добровільному порядку, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказуючи на те, що він згоден сплачувати аліменти на утримання сина, проти стягнення аліментів на утримання дружини заперечив, посилаючись на наявність двох неповнолітніх дітей, мінливий заробіток та необхідність найму житла. Зазначив, що офіційно не працює, має мінливий середньомісячний заробіток та отримує прибуток від здачі в оренду земельного паю в сумі 1980 грн. в рік. Зясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, зваживши доводи позивача та заперечення відповідача, дослідивши представлені сторонами письмові докази, суд дійшов до висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Сторони фактично припинили шлюбні відносини, з травня 2012 р. проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Домовленості між сторонами щодо розміру аліментів, порядку їх сплати, інших витрат, повязаних з утриманням та вихованням дитини - немає. Відповідач не утримує сам і не надає кошти на утримання дитини, а тому з нього мають бути призначені аліменти. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст. 182, 184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач не працює, має мінливий дохід, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає завищеним розмір аліментів, які стягує позивач. Враховуючи відсутність постійного заробітку відповідача та вимоги ст. 184 СК України, суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги той факт, що відповідач офіційно не працює та не має постійного заробітку, згідно рішення суду сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку, що [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає дитина до досягнення останньою 3-х років. При постановлені рішення з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в прибуток держави згідно положень ст.88 ЦПК України в розмірі 214 грн.60 коп., оскільки позивач звільнена від їх сплати На підставі ст.ст. 84, 180-183 СК України,

Outcome: partial