Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-24 00:00:00

Заявник свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] знаходиться на «Д»обліку в Охтирському протитуберкульозно-диспансерному відділенні. Діагноз: ВДТБ обох легень (дисемінований) Дестр.- МБТ+М+К+ Резист 0 гіст0 кат 1ког 1 (2012). Вперше діагностований туберкульоз 15.02.2012 року. Хворий від лікування в СОПТД відмовився, лікувався амбулаторно, але нерегулярно. На даний час від лікування хворий ухиляється, зловживає алкоголем. Являється бактеріовиділювачем, що представляє загрозу для жителів м. Охтирка. 17 грудня 2012 року хворий [PERSON] від запропонованого лікування в умовах стаціонару категорично відмовився. Відповідно до ч. 2 ст. 284 ЦПК України, заява про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого на заразну форму туберкульозу подається протягом 24-х годин з часу виявлення в особи загрозливої форми туберкульозу. Посилаючись на вказані обставини, просить примусово госпіталізувати [PERSON] з урахуванням мотивованого висновку Комунального закладу «Охтирська центральна района лікарня»для стаціонарного лікування до Сумського обласного протитуберкульозного диспансеру за адресою: м. Суми, вул. Перекопська, 15, строком на три місяці. В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала в повному обсязі і просить їх задовольнити. Заінтересована особа, згідно ст. 285 ЦПК України, в судове засідання не викликалася, оскільки згідно даних протитуберкульозного закладу становить загрозу розповсюдження хвороби. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] дійсно хворіє на заразну форму туберкульозу, потребує госпіталізації, що підтверджується висновком лікарів Коммунального закладу «Охтирська центральна района лікарня»туберкульозне легеневе відділення (а.с. 7). Хворий підлягає примусовій госпіталізації для стаціонарного лікування терміном на три місяці. В зв'язку з захворюванням [PERSON] є джерелом інфекції для інших осіб, що з ним контактують. Сам [PERSON] ухиляється від лікування. Відповідно до ч. 2 ст. 286 ЦПК України рішення про задоволення заяви підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз»примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Аналізуючи зібрані докази в сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню та [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації для лікування від активної форми туберкульозу строком на три місяці.

Outcome: approved