Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із вищевказаним позовом, зазначивши, що з червня 2006 року до 2008 року вона і [PERSON] проживали однією сімєю в [ADDRESS], були повязані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обовязки. З 2008 року позивачка стала проживати із [PERSON] без реєстрації шлюбу у житловому будинку №115Л по вул. Чапаєва, сел.. Кіровське, Дніпропетровської області, який був побудований [PERSON] та належав йому на праві приватної власності. Також у його власності знаходився житловий будинок №145/1 по вул. Чапаєва сел.. Кіровське, Дніпропетровського району. 06.11.2011року [PERSON] помер. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з житлових будинків №115Л, 145/1 по вул. Чапаєва, сел.. Кіровське, Дніпропетровського району, легкового автомобіля Лексус, побутової техніки. Дане майно фактично перейшло у володіння [PERSON] так як на момент смерті [PERSON] вона спільно проживала з ним її цивільним чоловіком. Так 04.05.2012 року позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Але нотаріус відмовила її, посилаючись на недостатню кількість документів для прийняття спадщини та вказала, що для належного оформлення документів достатніх для прийняття спадщини вона повинна встановити факт проживання з померлим однією сімєю. Позивачка на підставі викладеного, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, визнати право власності на житлові будинки в порядку спадкування за законом у розмірі 1/3 частини кожного будинку. Представник позивачки до судового розгляду подав заяву про перенесення розгляду справи у звязку із хворобою позивачки, але відповідних підтверджуючих документів факту захворювання позивачки до суду не надали. За таких обставин, суд вислухавши думку відповідачів про можливість продовження слухання справи вирішив продовжити слухання за наявними матеріалами. Відповідачі в судовому засіданні проти позову заперечили. Просили суд повністю відмовити позивачці у задоволенні її позову, оскільки по даній справі вона не являється належним позивачем. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. В судовому засіданні встановлено, що 06.11.2011 року син позивача [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинків № 115 Л, та № 145/1 по вул. Чапаєва в с. Кіровське. [PERSON] заповіту не залишав. Спадкоємцями померлого [PERSON] є його рідний батько [PERSON] та його матір [PERSON] При зверненні позивача з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, своєю постановою нотаріус відмовила їй, оскільки в неї був пропущений шести місячний строк для звернення до суду з заявою про прийняття спадщини та в неї було недостатньо документів для визнання права власності на спадщину за законом так як позивачка не являлася особою, яка має право на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини передбачених законом. Також з наданого до суду пояснення відповідачем [PERSON] вбачається, що [PERSON] не являється спадкоємицею першої черги спадкоємців за законом. Подаючи документи до нотаріальної контори позивачка не надала підтверджуючих документі, що вона являється дружиною спадкодавця, а також не надала документів, які встановлюють факт проживання ними однією сімєю. А натомість позивачка отримувала кошти за те, що доглядала за сином відповідачки на протязі останнього періоду його життя. Ніяких взаємних прав та обовязків, крім виконання позивачкою за плату побутових послуг за доглядом за хворою людиною. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст.1259 ЦК України, черговість спадкування може бути змінена у випадку коли така особа на протязі значного часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцю, який внаслідок похилого віку, тяжкого захворювання знаходився в безпорадному стані. Отже спадкування позивачкою майна відповідно до ст.ст. 1297 ч.1, 1298 ч.1, 1268 ч.3 ЦК України, також неможливе оскільки порушується встановлена законодавством черговість спадкування за законом. Позивачка не являлася дружиною, факт спільного проживання нею з спадкодавцем не встановлено, поважних причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини не вказала.

Outcome: dismissed