Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідачів про стягнення боргу за договором позики. Посилався на те, що 28 серпня 2012 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] було надано позику в розмірі 14\~700 Євро, з кінцевим терміном повернення до 28 серпня 2011 року. Зазначає, що в якості забезпечення виконання відповідачкою зобовязань за договором позики, між ним та відповідачем [PERSON] 28 серпня 2010 року було укладено договір поруки. Разом з тим, відповідачка [PERSON] зобовязання належним чином не виконала, у звязку з чим у неї на момент подачі позовної заяви до суду утворилася заборгованість в розмірі 22\~050 Євро, у тому числі з урахуванням 5% від загальної суми за кожен місяць прострочення, що згідно офіційного курсу НБУ складає 223\~886 грн. 88 коп. Просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за договором позики в розмірі 223\~886 грн. 88 коп., а також витрати по сплаті судового збору. Справа слухалася у відсутність позивача, який в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся судом про місце та час розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та підтвердив обставини вказані в ньому. При цьому, пояснив, що його довіритель неодноразово звертався до відповідачів з вимогою про повернення коштів, однак останні на неї жодним чином не відреагували. На підтвердження вищевказаного надав копію повідомлення. Відповідачка [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги [PERSON] визнала частково. Пояснила, що на підставі договору позики, вона дійсно отримала від позивача кошти у сумі 14\~700 Євро. Разом з тим, не погоджується сплачувати відсотки за прострочене зобовязання. На даний час у них виникло скрутне матеріальне становище: її син [PERSON] тяжко захворів, тому сплатити борг в повному розмірі вони не мають можливості. Просила в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 28 серпня 2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачці було надано позику у сумі 14\~700 Євро. Згідно п. 3.3. вказаного вище Договору, кошти відповідачці [PERSON] надавалась до 28 серпня 2011 року, після чого остання зобовязувалась протягом трьох робочих днів повернути вказану суму позики (а.с.3). На підтвердження отримання коштів відповідачкою [PERSON] було написано розписку, де вона зазначила суму, яку отримала, а також зобовязувалася сплачувати відсотки у разі прострочення зобовязання (а.с.6). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, суд приходить до висновку про те, що між сторонами, дійсно, було укладено договір позики грошей та на момент укладення договору ними було досягнуто згоди з приводу всіх істотних умов договору. Також судом встановлено, що в забезпечення умов договору між позивачем та відповідачем [PERSON] 28 серпня 2010 року було укладено договір поруки. Відповідно до п.п.3.1 п.3 даного Договору, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за неналежне виконання боржником забезпеченого зобовязання. Однак, згідно п.4 цього договору, розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розміру забезпеченого зобовязання, що становить 146\~706 грн.(а.с.4). Крім того, 28 серпня 2010 року [PERSON] було написано розписку, якою він підтвердив факт отримання [PERSON] позики в сумі 14\~700 Євро та зобовязався повернути вказану суму до 28 серпня 2011 року (а.с.5). Згідно вимог ст. 554 цього ж Кодексу, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як передбачено вимогами ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Однак, відповідачка [PERSON] зобовязання належним чином не виконала та кошти позивачу не повернула. Незважаючи на неодноразові (як усні, так і письмові) попередження позивача про добровільне погашення боргу, відповідачі заборгованість не погасили, у звязку з чим у них на момент подачі позовної заяви до суду утворилася заборгованість в розмірі 22\~050 Євро, у тому числі з урахуванням 5% пені від загальної суми за кожен місяць прострочення, що згідно офіційного курсу НБУ складає 223\~886 грн. 88 коп.(а.с.8, 57). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказаний вище борг підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача в повному обємі. Крім того, суд вважає, що з відповідачів солідарному порядку на користь позивача також підлягають стягненню і судові витрати, понесені останнім у звязку із зверненням до суду з даним позовом.

Outcome: approved