Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-09 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої злочином звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги своєї довірительки повністю підтримала, з підстав викладених в позовній заяві та просить суд їх задоволити та стягнути з відповідача на користь її довірительки в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак подали до суду письмові заяви у яких просили суд провести розгляд справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги повністю підтримують та просять суд їх задоволити, стягнути з відповідача на користь [PERSON] 4593,49 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, 600 грн. за проведення експертного дослідження транспортного засобу, 1120 грн. за транспортування транспортного засобу з місця ДТП, 1500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. На користь [PERSON] 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про отримання судових повісток рекомендованими листами. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 червня 2011 року [PERSON] визнано винним та засуджено за ч. 1 ст.28б КК України до одного року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України звільнено його від покарання з встановленням іспитового строку один рік та застосуванням ст.76 КК України. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 1718,22 грн., за те, що він 04 грудня 2010 року близько 10 год. 25 хв. керуючи автомобілем [NUMBER] на 113 км + 150 м автодороги Житомир - Чернівці - Тереплече, в порушення п.п.2.3. «б», 12.1., 12.3., 13.1. Правил дорожнього руху України не виконав зобовязання для забезпечення безпеки дорожнього руху, допустив неуважність при зміні дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не відреагувавши належним чином на зміну дорожньої обстановки, виявивши небезпеку для руху у вигляді автомобіля, який зупинився для здійснення повороту ліворуч, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки автомобіля, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], яким керував [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла [PERSON] отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження що спричинили тривалий розлад здоров»я та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я, а потерпіла [PERSON] тільки легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, підстави звільнення від доказування є вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З дослідженої в судовому засіданні довіреності від 27 лютого 2010 року посвідченої [PERSON] приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу та зареєстрованої в реєстрі за №280 вбачається, що [PERSON] уповноважує [PERSON], [PERSON] представляти його інтереси перед фізичними особами та в усіх державних, громадських та інших підприємствах, установах, організаціях, незалежно від їх підпорядкування форм власності з питань розпорядження (експлуатації, в т.ч. керувати, зняти з обліку в органах ДАІ, продати, отримати належні йому гроші за проданий автомобіль), належним на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорту автомобіля) серії ВКС №062138, виданого ВРЕР ДАІ м.Кузнецовськ УДАІ УМВС України в Рівненській області 08 квітня 2008 року, автомобілем марки ВМШ-530, рік випуску 1992, тип ТЗ - легковий-В седан, об»єм двигуна 3000 куб.см., шасі (кузов, рама) №WВАНС510703520729, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованим ВРЕР ДАІ м.Кузнецовськ УДАІ УМВС України в Рівненській області 08 квітня 2008 року, отже [PERSON] на момент ДТП був законним володільцем транспортного засобу. З дослідженого в судовому засіданні висновку №05/11 за результатами авто товарознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], результаті його ушкодження в ДТП від ЗО березня 2011 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля [NUMBER], 1993 року виготовлення, внаслідок виявлених при дослідженні його пошкоджень, станом на момент проведення дослідження, становить 68269,37 грн. Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], 1993 року виготовлення, внаслідок виявлених при дослідженні його пошкоджень, станом на момент проведення дослідження, становить 29334,41 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON]С, була застрахована у страховій компанії ЗАТ «Перша страхова компанія», що стверджується полісом №ВЕ №2048292. Згідно умов договору страхування та відповідно до ст. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», [PERSON], яка в результаті ДТП отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження є потерпілою, яка отримала середньої тяжкості ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров»я та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я, а потерпіла [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я є третіми особами, а згідно ст.4 - є субєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Внаслідок ДТП позивач [PERSON] отримав матеріальну шкоду в звязку з пошкодженням автомобіля [NUMBER], який йому належить на праві власності. 20 вересня 2011 року позивач [PERSON] отримав страхове відшкодування згідно акту №ЦВ/11/0866 від 05 вересня 2011 року (поліс ВЕ №2048292) в сумі 24740,92 грн. Отже відповідач, який застрахував свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої ним шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), така різниця між визначеним розміром збитків згідно висновку експерта становить: (29334,41 грн. - 24740,92 грн.) = 4593,49 грн. З дослідженого в судовому засіданні товарного чеку №1 від 12 березня 2011 року виданого ПП [PERSON], який являється субєктом підприємницької діяльності - фізичною особою, за транспортування евакуатором автомобіля марки ВМW-530, д.н. ВК 3587 АМ з м.Старокостянтинів Хмельницької області де сталася ДТП до м.Рівного позивачем було сплачено 1120,00 грн. З дослідженої в судовому засіданні квитанції від 08 червня 2011 року вбачається, що [PERSON] було сплачено 600,00 грн. за експертне дослідження автомобіля [NUMBER], ушкодженого в ДТП. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, та те, що в судовому засіданні було встановлено та доведено зібраними у справі доказами, що саме неправомірними діями відповідача [PERSON] позивачу [PERSON], як власнику пошкодженого транспортного засобу було заподіяно майнову шкоду, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення збитку за пошкодження автомобіля в розмірі 4593,49 грн., витрат за проведення експертного дослідження в розмірі 600,00 грн. та витрат по транспортуванню автомобіля в розмірі 1120,00 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.5 Постанови від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен з»ясувати, чи підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, яким є ступінь вини заподіювана, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює повязані з ними втрати та з чого при цьому виходить. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що неправомірними діями відповідача позивачам була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях та переживаннях, у неможливості використання належного майна, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, у тривалому лікуванні. Однак, розмір моральної шкоди, яку позивачі просять стягнути на їх користь з відповідача, на думку суду є завищений, і тому, з врахуванням вимог розумності та справедливості, до стягнення з відповідача на користь позивачів підлягає моральна шкода: на користь [PERSON] в розмірі 500,00 грн.; на користь [PERSON] в розмірі 1500,00 грн.; на користь [PERSON] в розмірі 2500,00 грн. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки рішення прийнято на користь позивачів, які при подачі позовної заяви до суду звільнені від сплати судових витрат, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved