Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання за ним права проживання та користування жилим будинком [ADDRESS] та вселення його у цей спірний будинок покликаючись на те, що він перебував з відповідачем у шлюбі із 1976 по 2004 роки. Після одруження, він, за згодою всіх мешканців, був вселений як член сімї відповідача у жилий будинок [ADDRESS] Львівської області. На час його вселення, згаданий будинок належав бабці відповідача [PERSON], який після її смерті успадкувала мати відповідача - [PERSON], а після її смерті відповідач [PERSON], в порядку спадкування, є одноосібним власником жилого будинку за названою адресою, який належить їй на праві приватної власності. Після розлучення, відповідач почала чинити йому перешкоди щодо проживання у названому жилому будинку, постійно вимагала забрати речі та звільнити будинок. На протязі 2008-2009 років, при поверненні з роботи, він неодноразово не міг потрапити у спірний будинок, оскільки відповідач змінила замки у вхідних дверях, тому він змушений був тимчасово проживати у своїх друзів. Відповідно до вимог діючого законодавства, відповідач неправомірно перешкоджає його законному праву користуватися жилим будинком в [ADDRESS] Львівської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали позовні вимоги, дали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просять позов задоволити в повному обємі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнала та суду пояснила, що як власник жилого будинку в [ADDRESS] Львівської області, після розлучення з позивачем, вона заперечує його проживання у спірному будинку, оскільки вже тривалий час вони проживають окремо, не підтримують між собою жодних відносин, не ведуть спільного господарства, а своєю поведінкою позивач робить неможливим спільне проживання з ним як її особисто, так і їхніх дітей. Крім цього, рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 16 червня 2009 року, позивач [PERSON] виселений з її жилого будинку [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Просить в задоволенні позову відмовити як безпідставному. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між громадянином [PERSON] і громадянкою [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 18 листопада 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області зроблено запис за №258. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 травня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори Львівської області, [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] визнана спадкоємцем спадкового майна, що складається з житлового будинку за [ADDRESS], земельної ділянки, площею 0,0393 га, що знаходиться за вказаною адресою та грошових вкладів з відповідними на ньому процентними нарахуваннями та всіма компенсаціями. Що знаходяться у відділенні ощадного банку №6334 на рахунку [NUMBER]. Реєстраційне посвідчення від 21 лютого 2002 року Львівського обласного бюро технічної інвентаризації посвідчує, що жилий будинок, розташований в [ADDRESS] в цілому зареєстрований за [PERSON] на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори 25травня 2001 року за реєстром №1097 та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №1097. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 16 червня 2009 року, позивача [PERSON] було виселено з житлового будинку [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 09 грудня 2009 року, заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] про виселення без надання іншого жилого приміщення, було залишено без задоволення. Відповідно до статті 161 ЖК України, наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб за письмовою згодою власника будинку (квартири) і всіх членів сімї, які проживають з наймачем. З довідки комунального підприємства Яворівської міської ради Житлокомунсервісвід 29 грудня 2011 року вбачається, що в [ADDRESS] Львівської області зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що так як в даний час, позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] розлучені, між собою вони вже є чужими людьми, не ведуть спільного господарства і відносини між ними є неприязненими, позивач вже не являється членом сімї власника будинку, до спірного приватного житла відповідача він не має жодного відношення, відповідач, якій спірний будинок належить на праві особистої власності категорично заперечує вселення позивача в її приватне житло, а тому в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права проживання та користування жилим будинком [ADDRESS] та вселення у спірний будинок, слід відмовити.

Outcome: dismissed