Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до сільської ради с.Прохори Борзнянського району Чернігівської області в якому просить суд постановити рішення про тлумачення заповіту, а саме про внесення предметного уточнення в заповіт [PERSON], що вона склала 29.10.2010 року, в тій його частині, що стосується земельної частки(паю), розташованоїна території Прохорівської сільської ради під кадастровим номером 105, що вона його заповіла [PERSON]. В своїх доводах в обгрунтування позову позивач посилається на те, що після смерті [INFO] року [PERSON], відкрилась спадщина за її заповітом в якому вона зробила заповідальне розпорядження що стосується передачі йому у спадщину належної їй за життя земельної частки (паю), розташованої на території Прохорівської сільської ради під кадастровим номером 105. Однак, коли він, як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори з метою прийняття спакового майна, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про спадщину, посилаючись на те, що вказане спадкодавцем у її заповіті ідентифікація майна з посиланням на кадастровий номер №105 не підтверджується не може бути однозначно ідентифіковано, оскільки державний акт на право приватної власності на землю містить інший запис про пай за №105. Зазначене спонукало позивача звернутись до суду з метою тлумачення заповіту у відповідності до ст.213 ЦК України . Він вважає, що за своїм змістом розпорядження спадкодавця було спрямоване на те, щоб заповісти спадкоємцю (позивачу) земельні ділянки, на яки у спадкодавця на момент складання заповіту було право, підтверджене державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЧН №020438, виданий на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Борзнянської райдержадміністрації від 25.02.2002 року №53 і зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №422 . В судовому засіданні позивач, підтримавши позов, просив його задовольнити. Відповідач, представник сільської ради с.ХПрохори Борзнянського району, попросивши в письмовій заяві провести розгляд позову без його участі в судовому засіданні, просив також задовольнити позов. Заслухавши позивача, ознайомившись з письмовою заявою представника відповідача, перевіривши пояснення позивача письмовими доказами, долученими до справи, суд дійшов висновку, що позов є правомірним і є необхідні та достатні підстави для його задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що в заповіті, складеному [PERSON] 29.10.2010 року, в тій його частині, що стосується ідентифікації земельних ділянок, що передаються у спадщину [PERSON], вона визначила їх записом «кадастровий номер -105». Відповідно до змісту довідки, виданої Відділом держкомзему у Борзнянському районі (вих 02-04 від 14.08.2012 року) [PERSON], -[PERSON] отримала 20.03.2002 року державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЧН №020438 і що земельні паї знаходяться на території Прохорівської сільської ради (4,75 га (рілля) та 1,15(сіножать). Тобто, посилання позивача на державний акт з визначенням ідентифікуючих ознак, повністю узгоджується з даними, вказаними у довідці. Відповідно до ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Згідно з ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. На підставі ст.213, 1256 ЦК України,

Outcome: approved