Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

22.10.2012 р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з 2009 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, однак подружні відносини припинені через втрату взаємної любові, поваги, розуміння, протилежних поглядів на життя. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач в добровільному порядку аліменти на утримання доньки не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 25% від його заробітку щомісячно до її повноліття. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач визнав позов. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.12.2009 р. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], 23.09.2011 р., яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Сімя припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся, дитина мешкає із позивачем. У відповідності до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути предявлений одним із подружжя. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між необхідно розірвати. Відповідно до Довідки ЖКП ММР «Південь» № 6019 від 22.10.2012 р. [PERSON] проживає за адресою [INFO], разом з донькою - [PERSON]. Відповідач допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає. Згідно Довідки № 12/10 від 12.10.2012 р. [PERSON] працює в ПП «Корпус-1» та загальна сума його доходів за період квітень - вересень 2012 р. становить 7 651 грн. 56 коп. Відповідно до Довідки ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» № 2275 від 12.10.2012 р. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] офіційно працює та має стабільний дохід. Відповідно до ст. 182, 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З [PERSON], відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 214 грн. 60 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved