Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-17 00:00:00

Позивач, публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ»звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за укладеним кредитним договором. В позовній заяві представник позивача зазначив, що 19.09.2008 року між акціонерним комерційним банком «ФОРУМ»в особі керуючого Одеської філії акціонерного комерційного банку «ФОРУМ»[PERSON] та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0183/08/08-SvW, відповідно до якого банк надав позичальнику [PERSON] кредит в сумі 4500 доларів США строком до 17.09.2010 р., а [PERSON] зобовязався повернути у встановлений строк суму кредиту, сплатити відсотки у розмірі 13,5 % річних і виконати інші зобовязання, передбачені умовами договору. Банк виконав свої зобовязання за укладеним договором та передав позичальнику обумовлену договором суму кредиту. Однак [PERSON], отримавши кредитні кошти, своєчасно не виконує зобовязань, передбачених кредитним договором, в звязку з чим представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ»прострочену станом на 25.04.2012 року заборгованість за кредитним договором: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~1087,35 доларів США простроченої заборгованості за кредитом, що еквівалентно 8685,43 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2026,86 доларів США поточної заборгованості за кредитом, що еквівалентно 16 189,9 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~626,27 доларів США простроченої заборгованості за нарахованими за договором процентами, що еквівалентно 5002,46 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~64,23 доларів США поточної заборгованості за нарахованими процентами, що еквівалентно 513,05 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~196,17 доларів США нарахованої пені за договором, що еквівалентно 1566,95 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~всього 4000,88 доларів США, що еквівалентно 31 957,83 гривень. На підставі викладеного представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 31 957,83 гривень та судові витрати. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На призначену дату розгляду справи представником позивача [PERSON] було подано клопотання, відповідно до якого він просив розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, [PERSON], повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст.74-76 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності, суду не надав. На підставі письмової заяви представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що 19.09.2008 року між акціонерним комерційним банком «ФОРУМ», в особі керуючого Одеської філії акціонерного комерційного банку «ФОРУМ»[PERSON] та [PERSON] на підставі його заяви, копія якої міститься в матеріалах справи, було укладено кредитний договір № 0183/08/08-SvW, відповідно до якого [PERSON] надав Позичальнику [PERSON] кредит в сумі 4500 доларів США троком до 17.09.2010 р., а [PERSON] зобовязався повернути у встановлений строк суму кредиту, сплатити відсотки у розмірі 13,5 % річних і виконати інші зобовязання, передбачені умовами договору. Відповідно до п. 2.2. Розділу 2 укладеного Договору позичальник [PERSON] зобовязався здійснювати повернення отриманого кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 188 доларів США на відкритий йому рахунок для погашення кредиту та процентів. Відповідно до п. 3.3 Розділу 3 Договору позичальник [PERSON] зобовязався не пізніше 17 вересня 2010 року повернути банку суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку. Згідно Розділу 4 Договору позичальник зобовязався у разі несвоєчасного повного чи часткового повернення кредитних коштів чи процентів сплачувати неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 відсотка за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання зобовязань а договором. В подальшому сторонами було укладено додаткові угоди, якими строк надання кредиту було встановлено до 18 серпня 2014 року та змінено порядок повернення кредиту та розміру відсотків за ним. Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 776058, виданого Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією, 19 квітня 2910 року акціонерний комерційний банк «ФОРУМ»змінив найменування юридичної особи на публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ». В звязку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] своїх зобовязань за укладеним договором 07.10.2011 р. банком на його адресу була направлена вимога про погашення суми заборгованості за кредитом та проведення повного розрахунку за договором. Згідно розрахунку заборгованості , наданого представником позивача, за укладеним 19.09.2008 року договором № 0183/08/08-SvW,станом на 25.04.2012 року за позичальником [PERSON] утворилась заборгованість яка складається з: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~1087,35 доларів США простроченої заборгованості за кредитом, що еквівалентно 8685,43 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2026,86 доларів США поточної заборгованості за кредитом, що еквівалентно 16 189,9 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~626,27 доларів США простроченої заборгованості за нарахованими за договором процентами, що еквівалентно 5002,46 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~64,23 доларів США поточної заборгованості за нарахованими процентами, що еквівалентно 513,05 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~196,17 доларів США нарахованої пені за договором, що еквівалентно 1566,95 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~всього 4000,88 доларів США, що еквівалентно 31 957,83 гривень. При розгляді і вирішенні справи судом було враховано наступні положення цивільного законодавства: Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика»глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності зі ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»кошти-гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Згідно ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність»на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати банківські операції, зокрема, операції з валютними цінностями. Згідно з ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»[PERSON] України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового звязку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Індивідуальної ліцензії потребують такі операції. Відповідно до п.п. «в», «г»ч. 4 ст.5 Декрету індивідуальної ліцензії потребують, в тому числі, операції щодо: надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі; використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави. Відповідно до п.2 ст.6 вищевказаного Декрету уповноважені банки та інші фінансові установи, що одержали ліцензію [PERSON] банку України: від свого імені купують і продають іноземну валюту на міжбанківському валютному ринку України за дорученням і за рахунок резидентів і нерезидентів; мають право від свого імені і за свій рахунок купувати іноземну валюту готівкою у фізичних осіб-резидентів і нерезидентів, а також продавати її фізичним особам-резидентам. Відповідно до п.1.5 Положення про порядок видачі [PERSON] Банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється: якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких [PERSON] видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями. Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування режиму індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами ст. 5 Декрету КМУ є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої в установленому порядку. У разі наявності в банку відповідної генеральної ліцензії або дозволу НБУ здійснення кредитних операцій у валюті не суперечить вимогам чинного законодавства України. Судом встановлено, що 6 жовтня 2011 року Публічному акціонерному товариству «БАНК ФОРУМ»Банківська ліцензія за № 62 на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Відповідно до листа [PERSON] банку України (надалі НБУ) №41-208/3676-8851 від 27 липня 2011 р. «Про переоформлення банківських ліцензій та письмових дозволів НБУ на здійснення окремих операцій»ПАТ «ФОРУМ»було переоформлено банківську ліцензію та замінено письмовий дозвіл на здійснення окремих операції в частині здійснення операцій з валютним цінностями на генеральну ліцензію. Таким чином судом встановлено, що на час видачу кредиту відповідачу [PERSON] позивач мав право на здійснення операцій з іноземною валютою відповідно до вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши надані докази та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає встановленим обовязок відповідача повернути позивачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного між ними Договору, оскільки з наданих позивачем доказів вбачається неналежне виконання позичальником [PERSON] обовязків за укладеним з позивачем кредитним договором, в звязку з чим порушене право позивача підлягає захисту згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, оскільки відповідно до ст. ст. 525, 625, 628 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved