Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-05 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з вказаною заявою в обґрунтування якої зазначила, що її тітка [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району [PERSON] 14.12.1998р. за реєстром №53 на імя [PERSON] та [PERSON]. 11.12.2012р. [PERSON] померла. З метою отримання спадщини за заповітом [PERSON] звернулася до нотаріальної контори. Оскільки, існують розбіжності щодо прізвища та імені заявника, що зазначені у паспорті та заповіті, а саме: замість прізвища за паспортом «Зубрицька» у заповіті вказано «Зубріцька» та замість імені за паспортом «Ліліана», у заповіті зазначено «Лілія», у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Виконавчий комітет Оліївської сільської ради не може внести виправлення у заповіт у звязку з давністю події та відсутністю другого екземпляра заповіту. У судовому засіданні [PERSON] вимоги заяви підтримала. Зазначила, що до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину зверталася з усною заявою й отримала усну відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії. Також з усною заявою зверталася до Виконавчого комітету Оліївської сільської ради про внесення виправлення у заповіт й отримала усну відмову у здійсненні виправлення. Зацікавлена особа [PERSON] підтримала вимоги заяви [PERSON] та просила їх задовольнити. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] та [PERSON]. Свідки стверджують, що за життя [PERSON] розповідала, що заповіла все своє майно племінницям - [PERSON] та [PERSON] Інших спадкоємців після смерті [PERSON] окрім [PERSON] та [PERSON] не має. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району [PERSON] 14.12.1998р. за реєстром №53 на імя [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 4) 11.12.2012р. [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Позивач стверджує, що зверталася до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину та отримала відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії. Також з усною заявою [PERSON] зверталася до Виконавчого комітету Оліївської сільської ради про внесення виправлення у заповіт й отримала усну відмову у здійсненні виправлення. Згідно приписів ст.258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують даний факт. Заявник на підтвердження своїх вимог не надала суду доказів того, що їй було відмовлено у внесенні виправлення до заповіту та внести в нього виправлення неможливо. До компетенції суду встановлення факту належності правовстановлюючого документу віднесено, якщо: 1) відповідно до закону цей факт породжує юридичні наслідки; 2) заявник не може його підтвердити іншим шляхом (отриманням чи відновленням втрачених документів, внесення виправлення). Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючих документів, оскільки не надано доказів того, що даний факт не визнано й не можливо підтвердити іншим шляхом (позасудовим).

Outcome: dismissed