Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 10.05.2012 року з відповідачем по справі [PERSON] був укладений кредитний договір № КК-3272/10.05.2012-Кр, за умовами якого відповідач отримала від позивача грошову суму у розмірі 1700,00 грн., яку зобов'язалася сплачувати відповідно до графіка розрахунків з урахування процентів за користування кредитом. Однак, виплати за наведеним кредитним договором відповідачем здійснювались нерегулярно та не в повному обсязі, у результаті чого утворилася заборгованість по кредиту у сумі 1108,37 грн., заборгованість з процентів за користування кредитом у сумі 429,94 грн., що разом становить 1538,31 грн. У зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредиту у сумі 1108,37 грн., заборгованість з процентів за користування кредитом у сумі 429,94 грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грн. Від представника позивача кредитної спілки «Компаньйон» Бєлоусової Л.В. надійшла письмова заява, в якій вона на позовних вимогах наполягала, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про що у справі є відомості, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, 224 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 03 червня 2013 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти в розмірі та на умовах, вказаних у договорі, а позичальник зобов»язується повернути кредит та виплатити відсотки, встановлені договором. Судом встановлено, що 10.05.2012 року між позивачем кредитною спілкою «Компаньйон» (свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи а.с. 6) та відповідачем [PERSON] за заявою останньої був укладений кредитний договір № КК-3272/10.05.2012-Кр, за умовами якого відповідач отримала від позивача грошову суму у розмірі 1700,00 грн. (п. 1.1) (а. с. 10). Плата за користування кредитом (проценти) була встановлена у розмірі 0,134246 % на день від суми залишку кредиту, виходячи із річної процентної ставки 49 % (п. 3.2). 10.05.2012 року між тими самими сторонами була укладена додаткова угода до зазначеного договору, якою плату за користування кредитом було збільшено до 0,205479 % на день від суми залишку кредиту, виходячи із процентної ставки 75 %, а також, доданий до договору п. 3.10, яким передбачена плата за користування кредитом у разі стягнення боргу у судовому порядку - 75 % (а.с. 9). За умовами п. 3.4 договору кредитування погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків (а. с. 8). Датою останнього платежу у цьому графіку зазначена «10.05.2013 року». З наданого позивачем розрахунку вбачається, що виплати за наведеним кредитним договором відповідач здійснювала нерегулярно та не у повному обсязі, у результаті чого станом на 05.03.2013 року утворилася заборгованість по кредиту у сумі 1108,37 грн., заборгованість з процентів за користування кредитом у сумі 429,94 грн., що разом становить 1538,31 грн.(а. с. 3). Відповідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст. ст. 525 - 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, тобто повернення всієї суми кредиту. Так, судом встановлено, що між сторонами дійсно існують договірні кредитні відносини; відповідач належно не виконала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором; заборгованість, яка становить предмет позову, утворилася у результаті неналежного виконання відповідачем свого зобов'язання за кредитним договором. При цьому суд ураховує, що відповідач не скористалася правами, передбаченими ст. ст. 27, 30 ЦПК України, не виконала обов'язок, встановлений ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не з'явившись у судові засідання та не надавши жодних доказів у підтвердження погашення заборгованості за кредитним договором станом на час розгляду справи, хоча була повідомлена про розгляд даної справи належним чином в порядку частини 5 ст. 74 ЦПК України судовими повістками за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, про що у справі є відповідні докази. За таких обставин, розглянувши дану справу в порядку ч. 1 ст. 11 ЦПК України у межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що законом встановлено право позивача вимагати повернення кредиту та інших передбачених договором платежів у разі неналежного виконання відповідачем умов договору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту у сумі 1108,37 грн., заборгованість з процентів за користування кредитом у сумі 429,94 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За приписами ч. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає документально підтверджений судовий збір у розмірі 229,40 грн. (а.с. 1). На підставі ст. ст. 509, 510, 525 - 527, 530,1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved