overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-22 00:00:00

05 липня 2012 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який був зареєстрований 19 липня 2003 р. в відділі реєстрації актів громадського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 144. Після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на - Задорожня. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала клопотання, в якому зазначила, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, подав клопотання, в якому зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, та просить розглянути справу за його віцдсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони 19 липня 2003 р. зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 144, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 19.07.2003р. (а.с. 4) Відповідно до зазначеного свідоцтва дошлюбне прізвище позивачки Задорожня. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 05 лютого 2004р.н., що підтверджується копією свідоцтва про народження від 19.02.2004р. серія І-БП № 085634. (а.с. 5) Судом встановлено, що на даний час сторони не проживають разом, подружні стосунки\~між сторонами припинені, відновлювати їх вони не бажають, збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу\~суперечило б інтересам кожного з них. З огляду на викладене суд\~вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає\~розірванню, оскільки встановлено, що їх сімя розпалася, подружні відносини припинені, подальше спільне життя\~подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Статтею 113 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне імя. З огляду на викладене, суд приходить до висновку , що позовні вимоги про зміну прізвища позивача на дошлюбне підлягають задоволенню. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею при подачі позову до суду в доход держави судовий збір в розмірі 107 гривні 30 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, тому просить стягти аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні рішенням Полтавського районного суду від 27.04.2012 року між сторонами шлюб було розірвано, дане рішення набрало законної сили 07.05.2012 року. Від даного шлюбу сторони мають не повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено , що відповідач участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає. Враховуючі конкретні обставини по справі, суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, що був укладений 02.12.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Октябрського районного управління юстиції м. Полтава. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що спільне проживання та збереження сім"ї неможливо. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідачка проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні і це підтверджується матеріалами справи 02.12.2003 року сторони уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Октябрського районного управління юстиції м. Полтава, актовий запис №298. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Суд вважає, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сімї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-22 00:00:00

12 червня 2012 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення із відповідача на її користь неустойки за прострочення сплати аліментів в сумі 17 931 гривень 32 копійки за період з 01 січня 2010 року по 01 червня 2012 року. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 17 листопада 2008 року у справі № 2-556 з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30.10.2008 року і до повноліття сина, тобто до 16.01.2019 року, та на її утримання в розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з 30.10.2008 року і протягом строку інвалідності, що підтверджується виконавчими листами за № 2-556/08, але відповідач з 2010 року і до цього часу ухиляється від сплати аліментів в порядку та розмірах, визначених рішенням суду, сплачує їх не завжди, періодично, чим ставить позивача з сином у складне матеріальне становище. За період з 01.01.2010 року по 01.06.2012 року позивач має борг в сумі 4220 гривень, що підтверджується розрахунком ДВС Баранівського РУЮ. Відповідно до вимог ст.196 СК України є підстави для стягнення пені у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшила свої позовні вимоги до 8\~000 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечував заявив усну заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 17 листопада 2008 року у справі № 2-556 з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30.10.2008 року і до повноліття сина, тобто до 16.01.2019 року, та на її утримання в розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з 30.10.2008 року і протягом строку інвалідності, що підтверджується копіями виконавчих листів Баранівського районного суду Житомирської області від 17.11.2008 року (а.с. 3-4). Згідно розрахунку старшого державного виконавця Відділу ДВС Баранівського РУЮ [PERSON] від 01.06.2012 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.06.2012 року складає 4\~220,20 грн. (а.с. 5). На підставі ч. 1 ст. 196 СК України, [PERSON] має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, так як відповідач заборгував по їх сплаті. Згідно п.1 ст. 20 СК України строк позовної давності у справах що випливають із сімейних правовідносин, не застосовується. Вказані обставини свідчать про наявність законних підстав для ухвалення рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 27.07.1991 р. Вертіївською с. Радою Нежінського району Чернігівської області, актовий запис № 21. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. У заяві позивач вказує, що їхня сімя фактично розпалася з жовтня 2009 року, коли відповідачка залишила сімю та стала проживати з іншим чоловіком, а також через відсутність взаєморозуміння і поваги в сімї. Вважаючи примирення і подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судовому засідання позов визнала, просить шлюб розірвати. Крім того, пояснила, що їхня сімя фактично розпалася через часто виникаючих сварок і скандалів, 24.06.2008 р. відповідач пішов із сімї до іншої жінки, потім повернувся та почав влаштовувати сварки та бійки, після чого в жовтні 2009 року відповідачка була вимушена піти із сімї. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачки, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов предявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечело б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сімя сторін фактично розпалася з жовтня 2009 року, вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню. Спору про поділ майна немає. Відповідачці після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-22 00:00:00

09 липня 2012 року заявник [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтрима і пояснила, що оформляється на пенсію. При зверненні до управління Пенсійоного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області виявилося, що в трудовій книжці на першій сторінці написанно її дівоче прізвище [PERSON], яке закреслено, та вписане прізвище яке вона отрмала після одруження - [PERSON], але на обкладинці трудової книжки, так як вимагає законодавство, немає відомостей на підставі чого змінилося прізвище та дані про особу, яка внесла ці зміни . Просить встановити, що трудова книжка БТ-1 № 7355974 видана 10.10.1980 року Київським хлібокомбінатом № 6 [PERSON], належить їй - [PERSON]. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області за довіреністю [PERSON] просить справу слухати без його участі, не заперечує проти задоволення заяви. Суд, вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню повністю по слідуючим підставам. Відповідно п. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до паспортних даних заявниця [PERSON] народилася 01.01.1962 р. Згідно свідоцтва про народження , виданого Вербською сільською радою серії ІІІ-АМ № 418455 від 28.10.1986 року прізвище заявниці при народженні було [PERSON] (рос.), яка народилася 01.01.1962 р. Трудову книжку БТ-1 № 7355974 [PERSON] дата народження - 01.01.1962р., отримала 10.10.1980р. Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чечельницького РУЮ серії 1-АМ № 093104 від 22.09.2010 року після реєстрації шлюбу 30.01.1983 р. [PERSON] отримала прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду зі вказаним позовом. При цьому посилалася на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 29.10.1999р. Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області за актовим записом № 72. Від шлюбу дітей не мають. Сімя не склалася, взаєморозуміння відсутнє, втрачено почуття любові. Примирення не можливе. У судове засідання позивач зявилася, просила суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання також зявився, проти позову заперечував, з тих підстав, що у них з позивачем є неврегульовані питання щодо розподілу майна. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 29.10.1999р. Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області за актовим записом № 72. Від шлюбу дітей не мають. Сімя не склалася, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть і разом не проживають близько півтора року. Разом жити не планують. Позивач заявляє, що наявність шлюбу суперечить її інтересам. На думку відповідача потрібно спочатку розділити спільне майно і тоді він би проти розірвання шлюбу не заперечував. Під час укладення шлюбу прізвище не змінювалося жодною зі сторін. Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу з тих підстав, що в них з позивачем є нерозділене майно, а саме: автоприцеп, гараж, скутер, автомобіль «Ланос». Зі слів позивача є ще майно у вигляді квартири та автомобіля «Опель Вектра». Позивач щодо розподілу майна вимог не заявляв. Відповідачу судом було розяснено право заявити зустрічний позов про розподіл майна, однак він цим правом не скористався. Суд констатує, що сама по собі наявність майна не можу бути перешкодою для розгляду цієї справи по суті, оскільки сторони у рамках розгляду цієї справи вимог про розподіл майна не заявляють. Також суд виходить із того, що сторони не позбавлені права звернутися до суду з вимогами про розподіл майна за окремою позовною заявою. Згідно зі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У відповідності до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України закріплює, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість позов задовольнити. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просить суд з уточненням позовних вимог стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення сином 23 років. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю; позивач підтримав уточнені позовні вимоги, відповідач уточнені позовні вимоги визнав та погодився з розміром аліментів. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Ці процесуальні дії відповідачу роз'яснені. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 20.11.1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі, 27.01.1998р. шлюб було розірвано, про що в книзі реєстрації актів розірвання шлюбів Чугуївського РВ РАГС було зроблено запис № 15. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з матерю та перебуває на її утриманні, участі в утриманні дитини відповідач не приймає. Крім цього дитина сторін [PERSON] навчається в Коледжі переробної та харчової промисловості Харківського національного технічного університету сільського господарства ім. Петра Василенка на другому курсі денної форми навчання. (а.с.6) Відповідач, відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 199 ч. 1 СК України, передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 199 цього Кодексу, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, розмір аліментів на повнолітню дочку, сина, суд визначає у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-22 00:00:00

12 червня\~2012 року [PERSON], звернулася до\~Чугуївського міського суду Харківської області\~з позовом до [PERSON], в якому просить суд з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO],\~у розмірі ј частини всіх видів доходів, починаючи з дня її звернення з позовом до суду та до досягнення донькою повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач зобов`язаний утримувати малолітню дитину, однак матеріальної допомоги не надає, не дивлячись на те, що є працездатним, тобто має таку нагоду, чим ставить сім`ю в тяжке матеріальне становище. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач підтримала уточнені позовні вимоги, відповідач уточнені позовні вимоги визнав та погодився з розміром аліментів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони 20.10.2006р. уклали шлюб, який був зареєстрований у Петро-Іванівській селищній раді Дворічанського району Харківської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають доньку [PERSON], 31.08.2005р.н., яка мешкає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 596 від. 07.06.2012р.(а.с. 9). Дитина перебуває на утриманні позивача, доказів участі в утриманні дитини відповідач не надав. Відповідач, відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу, батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів\~на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184) і виплачуються щомісячно. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно у їх сукупності оцінивши докази що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходячи з того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved