Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-04 00:00:00

11 березня 2013 року до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини звернулася [PERSON] . В обґрунтування позову позивач вказує, що 13 грудня 2012 року рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. З моменту переїзду на роботу в м. Рівне (з 2006 року), вона фактично самостійно виховує сина та здійснює всі витрати на забезпечення сина усім необхідним (одяг, харчування, навчання, лікування та розвиток дитини). Матеріальної допомоги відповідач сім'ї не надає, уже тривалий час в утримані дитини участі не приймає, аліменти не сплачує. 3 метою належного розвитку дитини син відвідує басейн (витрати в місяць складають чотириста гривень), крім того, син відвідує комп'ютерні курси (оплата в місяць становить сто гривень), для належного розвитку сина особисто придбала йому комп'ютер вартістю 6403 (шість тисяч чотириста три ) гривні. З метою оздоровлення вона направляє сина щороку в медичний реабілітаційний центр Сокіл МВС України, вартість путівки становить (50%) - 2500 гривень. Однак , добровільно надавати кошти на утримання та розвиток здібностей сина відповідач ухиляється, в результаті чого у позивача виникло право за звернення до суду з позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові та просить суд, постановити рішення , яким стягувати із [PERSON] , аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 35% відсотків всіх його доходів, починаючи від дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того просить суд стягувати з [PERSON], на її користь додаткові витрати необхідні для розвитку та лікування дитини в розмірі 1000,00 грн. щомісячно починаючи стягувати від дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. А також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав частково, та пояснив , що він не заперечує проти стягнення аліментів, однак розмір додаткових витрат, які просить стягувати позивач вважає завищеними. Оцінюючи пояснення сторін, долучені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 13 грудні 2012 року рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 13 червня 2000 року серії 1-ГЮ №093868 Кух-Вільською сільською Радою Зарічненського району батьками [PERSON], є [PERSON] та [PERSON] . У відповідності, до ст. 180 СК України, обов'язок батьків утримувати дитину батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до Закону України Про охорону дитинства на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що сторони на даний час проживають окремо. Як встановлено в судовому засіданні, з часу фактичного припинення шлюбних відносин жодної допомоги відповідач не надає. У відповідності до ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено, в судовому засіданні та підтверджено належними доказами, відповідач працює та отримує заробітну плату. У відповідності до ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], є такими що підлягають до задоволення, та не будуть порушені права та інтереси дитини, стягувача та платника аліментів. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той батьків з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину , що викладені особливими обставинами ( розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) Як встановлено в судовому засіданні, з метою належного розвитку дитини син [PERSON] відвідує басейн (витрати в місяць складають чотириста гривень), крім того, відвідує комп'ютерні курси (оплата в місяць становить сто гривень), для належного розвитку сина позивач самостійно придбала йому комп'ютер вартістю 6403 (шість тисяч чотириста три ) гривні. З метою оздоровлення вона направляє сина щороку в медичний реабілітаційний центр Сокіл МВС України, вартість путівки становить (50%) - 2500 гривень. Дані обставини підтверджуються належними та допустимими доказами. Враховуючи встановлені судом обставини, пояснення сторін, відповідно до положень ст.185 СК України, суд прийшов до висновку, про доцільність задоволення вимог позивача про стягнення додаткових витрат в розмірі 500 грн. на утримання дитини і цим не будуть порушені права та інтереси дитини та платника аліментів. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати покладаються повністю на відповідача. На підставі викладеного, ст.180,198,199 СК України,

Outcome: approved