Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням та примусове зняття з реєстраційного обліку, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням по вул. Зарічна, 7, в с. Тавільжанка Дворічанського району Харківської області, але відмовляється добровільно знятися з реєстраційного обліку за зазначеною адресою, порушуючи при цьому його право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, передбачене ст. 41 Конституції України. В судовому засіданні представник позивача за дорученням позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позивні вимоги не визнала, пояснивши, що не має іншого місця проживання. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 11 квітня 1989 року виданого Тавільжанською сільською радою народних депутатів домоволодіння по вул. Зарічна в с. Тавільжанка Дворічанського району Харківської області дійсно належить на праві приватної власності [PERSON]. Крім того, технічний паспорт на вище вказаний житловий будинок від 20.03.1989 року виданий на імя [PERSON]. Згідно повідомлення СГІРФО Дворічанського РВ ГУМВСУ в Харківській області від 06.07.2012 року № 4101 відповідач по справі [PERSON], дійсно значиться зареєстрованою за адресою: [INFO]. Реєстрація відповідача за адресою позивача створює для останнього незручності, повязані з додатковими витратами на комунальні послуги. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно акту депутата Тавільжанської сільської ради від 05.05.2012 р., відповідач [PERSON] не проживає в житловому будинку позивача і не користується ним понад шість місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Суд вважає встановленим факт порушення відповідачем права позивача володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] [PERSON] та підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 319, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 150 ЖК України,

Outcome: approved