Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 31 липня 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції. Від вказаного шлюбу у них 05 вересня 2006 року народився син [PERSON]. Разом з тим, подружнє життя не склалося. З вересня 2011 року між ними почали виникати сварки, внаслідок різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. А відсутність між ними взаєморозуміння та спільної думки щодо, вирішення звичайних побутових питань спонукали до повного розриву їхніх відносин. Зазначає, що з грудня 2011 року подружні стосунки між ними припинені. На даний час між ними втрачено почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги. Оскільки на даний час їх шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обємі та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Справа слухалась у відсутність відповідача [PERSON], який в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивачка не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивачки та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції 31 липня 2004 року про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено реєстровий запис №944 (а.с.4.) Від шлюбу у сторін є малолітня дитина: [PERSON], [INFO] (а.с.5). Разом з тим, подружнє життя між сторонами не склалося. З грудня 2011 року подружні стосунки між ними припинені. На даний час вони проживають окремо, не ведуть господарства та не мають спільного бюджету. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved