Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, просила розірвати договір № 572 від 31 травня 2012 року, укладений між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача на її користь суму збитків, завданих в результаті невиконання вказаного договору, у розмірі 29 740,0 гривень, а також пеню у сумі 133 830,0 гривень. Обґрунтовуючи предявлені вимоги, позивачка послалась на наступне. 31 травня 2012 року між сторонами укладено договір № 572 про виготовлення та монтаж віконних і дверних систем. За умовами укладеного договору відповідач зобовязався у строк не пізніше 22 червня 2012 року поставити позивачці віконні та дверні системи, транспортувати їх, здійснити демонтаж вже існуючих систем вікон та дверей, виконати монтаж цієї продукції. Позивачка зобовязалась в повному обсязі сплатити вартість виготовлення продукції та виконання робіт. Свої зобовязання за вказаним договором позивачка виконала у повному обсязі у передбачені договором строки, сплативши у якості передплати всю суму вартості послуг, що мали бути надані відповідачем. Відповідач ухиляється від виконання прийнятих на себе за договором зобовязань, станом на дату звернення позивачки до суду встановлені договором послуги надані їй не були. За цих обставин позивачка вимушена звернутись до суду із цим позовом. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, проте його представник у судове засідання не зявився неодноразово, про причини неявки суд не повідомив. Суд у звязку з неявкою представника відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивачки ухвалив слухати справу за відсутності представника відповідача, який не зявилась, у порядку заочного розгляду справи. Представник позивача надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути позов за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі необхідно постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. 31 травня 2012 року між [PERSON] та ТОВ «КАМЕЛОТ»укладено договір за № 572. Відповідно до п. 1 вказаного договору ТОВ «КАМЕЛОТ», прийняло на себе зобов'язання поставити замовнику віконні та дверні системи, транспортувати їх, здійснити демонтаж вже існуючих систем вікон та дверей, виконати монтаж продукції. За п. 2.3. укладеного договору [PERSON] зобовязалась у повному обсязі сплатити виконавцю вартість виготовлення продукції та виконання робіт, загальна вартість послуг за договором складає 29 740,0 гривень. Згідно п. 3.7. договору в разі, якщо замовник здійснює стовідсоткову передплату на розрахунковий рахунок ТОВ «КАМЕЛОТ», останнє зобовязується надати перелік послуг, передбачених п. 1 договору, у строк не пізніше 22 червня 2012 року. Позивачка повністю та в строки виконала свої зобовязання за укладеним між сторонами договором, здійснила переведення повної суми вартості договірних послуг на розрахунковий рахунок ТОВ «КАМЕЛОТ». Проте, відповідач свої зобовязання у передбачені договором строки не виконав. 27 липня 2012 року [PERSON] звернулась до ТОВ «КАМЕЛОТ»із письмовою претензією щодо невиконання останнім умов укладеного договору. 04 вересня 2012 року відповідач склав лист у відповідь на претензії позивачки, яким гарантував виконання своїх зобовязань за укладеним договором у строк до 12 вересня 2012 року. Окремо відповідач цим листом прийняв на себе зобовязання у разі невиконання ним умов договору повернути отримані від позивачки кошти у строк до 13 вересня 2012 року, На час розгляду справи судом зобовязання ТОВ «КАМЕЛОТ»виконані не були. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору. Суд має прийняти до уваги посилання позивачки стосовно того, що оскільки за відсутності своєчасно встановлених віконних конструкцій не є можливим проводити внутрішні оздоблювальні роботи в будинку та, при допущеному порушенні відповідачем строків монтажу вікон і дверей, завершити ремонт будинку до початку осіннього періоду. Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки; відшкодуванням збитків та моральної шкоди. У відповідності до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом; боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до частин першої, третьої статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. У звязку з невиконанням умов договору позивачці були завдані значні збитки, у тому числі сплачена вартість послуг за договором 29 740,0 гривень, які підлягають відшкодуванню Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМЕЛОТ». Відповідно до п. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума; якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п.п. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У визначений термін виконавець ТОВ «КАМЕЛОТ»умови договору не виконав. Договором передбачено, що у разі невиконання зобов'язань. Виконавець повинен сплатити замовнику пеню в розмірі 10% від загальної вартості суми договору за кожен день прострочення. Таким чином, суд вважає також обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача суми пені у розмірі 133 830,0 гривень. З огляду на викладене, загальна сума спричиненої позивачці матеріальної шкоди дорівнює 163 570,0 гривень (29 740,0 гривень (сплачена вартість послуг за договором) + 133 830,0 гривень (нарахована пеня) = 163 570,0 гривень). Відповідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі.

Outcome: approved