Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на самовільне будівництво. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що на підставі договору міни від 2 листопада 1992 року належить на праві власності недобудований житловий будинок 86/18 по вулиці Лютневій в місті Маріуполі. Ним було реконструйовано вказаний житловий будинок, тим самим він побудував без отримання дозволу компетентних органів жилий будинок літ. А-2 з підвалом літ. А/п, погребом літ. а/п, крильцем літ. а, загальною площею домоволодіння 247,1 кв. м., а житлової площі 107,3 кв. м. та огорожу 1, 2. У теперішній час позивач бажає привести до ладу правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння, тому звертається до суду для визнання за ним права власності на вказане нерухоме майно. Вважає, що при проведенні вказаного будівництва не було порушено права та інтереси інших осіб, та не порушено будівельних правил та норм, тому просить суд задовольнити позов. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві до суду. Представник відповідача, Маріупольської міської ради, що діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надавши заяву, з проханням вирішити справу у його відсутність, при цьому проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки БТІ міста Маріуполя № 236 від 27 серпня 2012 року вбачається, що при обстеженні домоволодіння 86/18 по вул. Лютневій в місті Маріуполі було встановлено факт самовільної побудови житлового будинку літ. А-2 з підвалом літ. А/п та погребом літ. а/п, крильце літ. а, огорожу 1, 2 (загальна площа домоволодіння - 247,1 кв. м., а жила 107,8 кв. м.) Згідно типовому договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для побудови житлового будинку від 14 травня 1988 року на підставі рішення виконкому Жданівської міської ради від 14 серпня 1985 року [PERSON] була надана земельна ділянка площею 590 кв. м., що розташована по вул. Лютневій 86/18 в м. Жданові, який був посвідчений державним нотаріусом, [PERSON], реєстр № 2622. Згідно договору міни від 2 листопада 1992 року [PERSON] обміняв недобудований будинок 86/18 по вулиці Лютневій, який належав йому, на [ADDRESS], що належала [PERSON], що було посвідчено державним нотаріусом, [PERSON], реєстр 1/1829. За висновком будівельно-технічної експертизи від 4 вересня 2012 року конструкції самовільно збудованих споруд: житловий будинок літ. А-2 з підвалом літ. А/п, погребом літ. а/п, крильцем літ. а (загальна площа домоволодіння 247,1 кв. м., житлова 107,8 кв. м.) та огорожа 1, 2, що розташовані на земельній ділянці по вулиці Лютневій 86/18 в м. Маріуполі, не суперечать вимогам державних будівельних норм України. Згідно ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка є власником або користувачем земельної ділянки, на якій було самовільно побудоване нерухоме майно, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. З урахуванням наведеного суд вважає за можливе задоволення позовних вимог шляхом визнання за позивачем права власності на самовільно побудоване нерухоме майно по вулиці Лютневій 86/18 в м. Маріуполі. На підставі ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved