Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

Заступник прокурора м. Одеси звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі ГУ Держкомзему у Одеській області до відповідачів про скасування рішення, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, по якому просить суд скасувати рішення ОМР №1306-VI від 20.09.2011 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0800 га. за адресою: м. Одеса, вул. Віце-Адмірала Азарова, 1-В, для індивідуального дачного будівництва»вартістю 814824 грн., визнати недійсним державний акт серії ЯЛ № 701364, виданий Управлінням Держкомзему у м. Одесі 20.10.2011 року на імя [PERSON], зобовязати Управління Держкомзему у м. Одесі скасувати запис реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку від 20.10.2011 року за № 511010001000361. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.03.2012 року провадження по справі було закрито. 22.03.2012 року представник позивача звернувся до суду з апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29.05.2012 року апеляційна скарга була задоволена, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15.03.2012 року в частині закриття провадження щодо вимог про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобовязання скасування реєстрації скасовано, справу в частині вимог заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Головного управління Держкомзему у Одеській області до Одеської міської ради, Управління Держкомзему у м. Одесі, [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобовязання скасувати реєстрацію направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, в решті ухвалу суду залишено без змін. При цьому позивач у своєму позові посилається на те, що рішенням ОМР № 1306-VI від 20.09.2011 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0800 га, за адресою: м. Одеса, вул. Віце-Адмірала Азарова, 1-В, для індивідуального дачного будівництва»затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі безоплатно у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0800 га, за адресою: м. Одеса, вул. Віце-Адмірала Азарова, 1-В, для індивідуального дачного будівництва із земель рекреаційного призначення міста. На підставі вказаного рішення, 20.11.2011 року [PERSON] видано державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку. У звязку з тим, що рішення суду, яке стало підставою для отримання державного акту на право власності на земельну ділянку скасовано вважають за необхідне поновити права ГУ Держкомзему в Одеській області шляхом визнання недійсним державного акту на земельну ділянку та скасування його реєстрації. У судовому засіданні представник прокуратури та ГУ Держкомзему в Одеській області підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та представник Управління Держкомзему у м. Одесі в судове засідання не зявилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи просив позов задовольнити. Згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Одеської міської ради №1306-VI від 20.09.2011 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки, площею 0, 0800 га, за адресою: м. Одеса, вул. Віце - Адмірала Азарова, 1- В, для індивідуального дачного будівництва»затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передали безоплатно у приватну власність гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,0800 га, за адресою: м. Одеса, вул. Віце-Адмірала Азарова, 1-В, для індивідуального дачного будівництва, зі земель рекреаційного призначення міста. На підставі вказаного рішення, 20.11.2011 року [PERSON] видано державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку. До того ж в матеріалах справи знаходиться рішення ОМР № 1543-VI від 22.11.2012 року по якому було надано згоду на одержання права власності на користь територіальної громади на земельну ділянку, яка перебуває у власності [PERSON] площею 0,0800 га, за адресою м. Одеса, вул.. Віце-адмірала Азарова, 1-В, для індивідуального дачного будівництва. Беручи до уваги судову практику розгляду справ у спорах, пов'язаних з правом власності на земельні ділянки, недійсними визнаються як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, інші посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Відповідно до висновку комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою від 17.08.2011 року земельна ділянка площею 0,08 га по вул. Віце-Адмірала Азарова, 1 -В розташована на відстані 95 метрів від урізу Чорного моря. Крім цього, згідно з висновком державної експертизи землевпорядної документації від 16.08.2011 року, який затверджено заступником Голови державного агентства земельних ресурсів України, земельна ділянка, яка відведена у власність [PERSON] розташована у водоохоронній зоні Чорного моря, у зв'язку з чим проект землеустрою не в повній мірі відповідає вимогам Земельного законодавства та підлягає доопрацюванню. Відповідно до статті 88 Водного Кодексу України, уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Згідно зі статтею 90 Водного кодексу України прибережна захисна смуга уздовж морів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів, з обов'язковим централізованим водопостачанням і каналізацією. Статтею 59 Земельного кодексу України встановлено, що громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт. Стаття 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»встановлює, що документація із землеустрою розробляється з урахуванням положень плану зонування та/або детального плану території. Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій. Крім того, режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обов'язковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації. Відповідно до статті 21 Закону України «Про основи містобудування»визначення територій для містобудівних потреб здійснюється відповідно до затвердженої містобудівної документації з урахуванням планів земельно-господарського устрою. Пунктом 3.40 Державних будівельних норм № 360-92 визначено, що будівництво нових дачних та садівницьких районів в межах населених пунктів не допускається. Крім того, відповідно до пункту 10.4 цих норм - на землях зелених зон міст не дозволяється розміщення будинків, споруд і комунікацій, якщо об'єкти, що проектуються не призначені для відпочинку і спорту. Державними санітарними правилами планування та забудови населених пунктів, які затверджені наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19 червня 1996 року № 173 встановлено, що при проектуванні нових і розширенні існуючих населених пунктів необхідно передбачати рівномірне і безперервне озеленення території з максимальним збереженням і використанням існуючих зелених насаджень. Забороняється будівництво, реконструкція і розширення об'єктів за рахунок території парків, водних акваторій і т. інш. Згідно з рішенням Одеської міської ради від 09.10.2008 № 3428-V та Програмою розвитку, збереження та поновлення зелених насаджень у м. Одесі на 2009-2013 роки, територія за рахунок якої відведено земельну ділянку [PERSON] знаходиться в межах схилів узбережжя, які визначено як зелені зони загального користування, а відповідно до п. а ч. З ст. 83 Земельного кодексу України земельні ділянки загального користування не можуть передаватися у приватну власність.. Згідно з ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», державний контроль за використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів. За змістом ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»та п. 4. Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2008 № 224, до повноважень спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у сфері державного контролю за використанням і охороною земель належать здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок. Пунктом 7 Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2008 року № 224, передбачено, що Держкомзем здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи і затверджує положення про них. Наказом Держкомзему від 08.01.2010 № 7 затверджено Положення про Головне управління Держкомзему у Одеській області, пунктом 38 якого передбачено, що Головне управління здійснює державний контроль за використанням та охороною земель відповідно до Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»та інших законів. Таким чином, органом уповноваженим державою здійснювати відповідні контролюючі функції у спірних відносинах є Головне управління Держкомзему у Одеській області. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково у звязку з тим, що по заяві [PERSON] було прийнято рішення ОМР № 1543-VI від 22.11.2012 року по якому було надано згоду на одержання права власності на користь територіальної громади на земельну ділянку, яка перебуває у власності [PERSON] площею 0,0800 га, за адресою м. Одеса, вул.. Віце-адмірала Азарова, 1-В, для індивідуального дачного будівництва. На підставі викладеного та

Outcome: partial