Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-13 00:00:00

Прокурор Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особі Державного комітету із земельних ресурсів України звернувся до суду з позовом, який було уточнено під час розгляду справи, до Київського міської Ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), 3-ті особи: Громадська організація «Колектив індивідуальних забудовників «Радосинь», [PERSON], в якому просив визнати незаконним та скасувати п.7 додатку до рішення Київської міської Ради від 06.12.2007 року № 1397/4230 про передачу громадянам членам громадської організації «Колектив індивідуальних забудовників «Радосинь» у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд на вул. Леніна та в урочище Старе Село у Деснянському районі м. Києва; визнати недійсним Державний акт серії ЯЖ № 048432 від 04 червня 2008 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0929 га, розташована за адресою: м. Київ, вул. Муромська, 13 у Деснянському районі міста Києва, кадастровий номер 8000000000:62:202:175, виданий [PERSON], що зареєстрований в Книзі реєстрації державний актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 08-7-02002. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що старшим слідчим слідчого відділення розслідування економічних злочинів Деснянського РУГУ МВС України в місті Києві розслідується кримінальна справа, порушена за фактом скоєння злочину, передбаченого ч.І, З ст. 358 КК України при передачі у приватну власність земельних ділянок в урочищі Старе Село у Деснянському районі міста Києва. У ході розслідування даної справи було встановлено, що невстановлена досудовим слідством особа своїми умисними діями скоїла підроблення документа, який посвідчується організацією та з метою заволодіння шахрайським шляхом земельних ділянок у Деснянському районі м. Києва, що належить територіальній громаді м. Києва, підробила протокол Загальних зборів № 7 від 31.05.2007 року і № 3 від 25.09.2007 року ГО «Колектив індивідуальних забудовників «Радосинь», куди було внесено завідомо неправдиві відомості про прийняття в члени вказаного об'єднання громадян. [PERSON] за винагороду в 30 гривень передав копії своїх документів невстановленій особі, які були використані для оформлення права власності на земельну ділянку і на підставі яких Київською міською радою було винесено рішення про передачу їй у приватну власність земельної ділянки за адресою: вул. Муромська, 13 у Деснянському районі міста Києва, однак наміру отримати земельну ділянку не мав, заяву до Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не писав. Позивач просить задовольнити позов на підставі ч. 1, 3, 5 ст. 203, 215, 216, 228, 236 ЦК України. В судовому засіданні представник Прокуратури Деснянського району міста Києва позовні вимоги уточнила в частині нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 292.168 грн. 13 коп., в іншій частині позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, а також правомірність підстав звернення Прокурора Деснянського району міста Києва в інтересах держави. Представник Державного комітету із земельних ресурсів України позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Київської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, а також ті обставини, що рішення Київською міською радою прийнято відповідно до вимог чинного законодавства і в межах повноважень Київської міської ради, а тому підстави для визнання його незаконним та скасування відсутні. Представник Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надав письмові пояснення по суті позову та заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність на підставі наявних доказів. Представник 3-ї особи - Громадської організації «Колектив індивідуальних забудовників «Радосинь» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність на підставі наявних доказів. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, при цьому підтвердив, що надав стороннім особам копії своїх документів з метою подальшого працевлаштування, наміру отримати земельну ділянку він не мав, про надання йому земельної ділянки він нічого не знав. В подальшому [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що п. 7 додатку до рішення Київської міської Ради від 06.12.2007 року № 1397/4230 «Про передачу громадянам, членам громадської організації «Колектив індивідуальних забудовників «Радосинь», у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд по вул. Леніна та в урочищі Старе Село у Деснянському районі міста Києва» [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0929 га по вул. Муромській, 13 у Деснянському районі міста Києва (т.1 а.с.8-11). Слідчим відділенням розслідування економічних злочинів Деснянського РУГУ МВС України в місті Києві розслідується кримінальна справа, порушена за фактом скоєння злочину, передбаченого ч.І, 3 ст. 358 КК України при передачі у приватну власність земельних ділянок в урочищі Старе Село у Деснянському районі міста Києва, (т.1 а.с.12). За результатами розслідування рішення на даний час не прийнято. Проведеними у справі слідчими діями встановлено, що ряд осіб, в тому числі [PERSON], за грошову винагороду надавали незнайомим особам копії своїх паспортів і довідок про ідентифікаційні податкові номери, та писали заяви, які в подальшому були використані для виділення цим особам земельних ділянок у місті Києві. При цьому вони фактично не мали наміру одержувати ділянки, а спонукала їх до вказаних дій потреба додаткового заробітку. З пояснень [PERSON] вбачається, що останній ніколи не мав наміру отримати земельну ділянку. Крім того, він ніколи не звертався до будь-яких інших установ, організацій чи підприємств, нотаріусів з приводу оформлення земельної ділянки. Разом з тим, він надав копію свого паспорту та ідентифікаційного коду стороннім особам за винагороду (т. 1 а.с.7). Як вбачається з пояснень в судовому засіданні [PERSON] та його письмових пояснень, відібраних ВДСБЕЗ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві, він не підписував заяву до Головного управління земельних ресурсів КМДА 26.09.2007 року, а тому відповідно до положення ч. 1 ст. 61 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню. 20 листопада 2008 року було укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки у м. Києві вул.Муромська, 13 у Деснянському районі м.Києва, про що свідчить державний акт, виданий на ім'я [PERSON], однак даний державний акт судом до уваги не приймається, оскільки копія державного акту не містить жодних підписів та печаток та не вказано, що даний державний акт зареєстровано у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (т.1 а.с.225-226). Відповідно до листа від 14.07.2011 року Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) за № 07-387/19641 нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що знаходиться за адресою: вул. Муромська, 1 в Деснянському районі міста Києва, кадастровий номер 8000000000:62:202:0175 складає 292.168 гривні 13 копійок (т. 1 а.с. 52). Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до положення ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави. Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Частиною 2 ст. 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У ході розслідування кримінальної справи встановлено, що [PERSON] передав невстановленим особам копії своїх документів, при цьому наміру придбати земельну ділянку він не мав, жодних заяв про отримання земельної ділянки не писав. Таким чином, дане звернення від імені [PERSON] до Київської міської ради є таким, що порушує публічний порядок, оскільки у даному випадку відсутнє його волевиявлення на отримання земельної ділянки, натомість зазначений правочин фактично спрямовано на незаконне заволодіння майном територіальної громади м. Києва. Враховуючи вимоги чинного законодавства України зазначений правочин є нікчемним, визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно зі ст. 236 ЦК України нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення. Положенням ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює правових наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Оскільки оспорюване рішення Київської міської ради від 06.12.2007 року № 1397/4230 у частині надання земельної ділянки [PERSON] прийнято на підставі нікчемного правочину за відсутності волевиявлення останнього, воно підлягає визнанню незаконним. Згідно з п.40 Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2008р. № 224, Держкомзем України порушує в установленому законодавством порядку клопотання про зупинення дії або скасування актів місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування з питань, що належать до його компетенції, а також притягнення осіб, винних у порушенні земельного законодавства України, до передбаченої законом відповідальності. Таким чином, недотримання Київрадою вимог чинного законодавства України при винесенні спірного розпорядження, позбавляє можливості Держкомзем України здійснювати державний контроль за використанням та охороною земель. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт або правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органам влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та приймаючи до уваги, що в судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування заперечень проти позову, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved