Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], про визнання права власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що 22.06.2002 року вона разом з відповідачкою [PERSON], яка діяла в інтересах своєї дочки [PERSON], придбали квартиру [ADDRESS]. Квартира складається з двох кімнат, загальною площею 51, 40 кв.м. З червня 2002 року в квартирі зареєстровано 4 особи: відповідачка [PERSON], її чоловік (син позивачки) [PERSON] та їх діти [PERSON] та [PERSON]. За користування квартирою сім"я сина не сплачує, а вона пенсіонерка і не має можливості самостійно сплачувати всі витрати, у зв"язку з чим вирішила продати свою частину квартири. Але не може цього зробити у зв"язку з тим, що відповідачка не погоджується на продаж квартири, тримає у себе всі правовстановлюючі документи на квартиру. На підставі викладеного позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить визнати за нею право власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, визнати за нею право власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмові пояснення щодо позову, в яких просила розглядати справу у її відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачки, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.2002 року позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON], яка діяла в інтересах своєї неповнолітньої дочки [PERSON], придбали квартиру [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу (а.с.5). Спірна квартира складається з двох кімнат, загальною площею 51, 40 кв.м., жилою площею 30, 70 кв.м. З червня 2002 року в спірній квартирі зареєстровано 4 особи: відповідачка [PERSON], її чоловік (син позивачки) [PERSON] та їх неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою форми № 3. Як зазначає в своїх позовних вимогах [PERSON], сім"я її сина не сплачує останнім часом квартплату та комунальні послуги, вона самостійно не може цього робити, у зв"язку з чим вимушена продати свою частку квартири, але відповідачка відмовляється надати оригінали правовстановлюючих документів, що змусило її звернутися до суду. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред′явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що на даний час співвласник квартири [ADDRESS] Л.М. не має можливості належним чином здійснювати своє право власності на 1\\2 частину квартиру, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів, відповідачка категорично заперечує щодо передачі вказаних документів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обгрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved