Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-01 00:00:00

В жовтні 2011 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просила усунути їй перешкоди в користуванні власністю –квартирою №60 по вул. Потьомкінській, будинок №143 в м. Миколаєві шляхом виселення із зазначеної квартири, посилаючись на те, що на підставі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів р№1165 від 26 серпня 2011 року вона придбала вказану вище квартиру, яка раніше належала [PERSON], зареєструвала власність в КП “ММБТІ”. Відповідач є колишнім власником квартири, квартира реалізована в порядку виконавчого провадження на підставі акту про реалізацію предмета іпотеки, але він і в порушення ст.40 ЗУ “Про іпотеку” не виселився, чим чинить їй перешкоди як власнику. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з’явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, письмових заперечень проти заявлених вимог до суду не направив та причини своєї неявки суду не повідомив. Третя особа Відділ ГІРФО Центрального РВ ММУ УМВС України у судове засідання не з’явився, представника до суду не направив, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України “Про іпотеку”зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У ч. 2 і 3 цієї ж ст. 40 встановлено певний порядок дій іпотекодержателя: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення, всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 26.08.2011 року Р№ 1165 [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], яка належала [PERSON] для погашення заборгованості перед АКБ «Укрсоцбанк»у сумі 840 252 грн. 00 коп. Згідно Довідки ТОВ “Центральний-1”від 17 жовтня 2011 року, в зазначеній квартирі прописаний [PERSON] –колишній власник вищевказаної квартири. Позивачка одразу після придбання квартири вселилася туди, але відповідач відмовляється добровільно змінити реєстрацію свого постійного місця проживання. У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб’єктів права власності. Стаття 150 ЖК України визначає, що громадяни, які мають у приватній власності власний будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В частині 1 ст.383 ЦК України визначено про те, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім’ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. В ст.391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивачка неодноразово в усній формі вимагала від відповідача усунути перешкоду в користуванні своєї власності, проте відповідач вимогу позивачки не виконав. Таким чином, враховуючи, що відповідач зареєстрований в квартирі, яка належить позивачці і чинить перешкоду у здійсненній права власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у сумі 38 грн. 50 коп.

Outcome: approved