Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В період з 28 вересня 1997 року по 22 лютого 2010 року позивачка перебувала в за\-реєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] Під час спільного проживання в шлюбі придбали автомобіль СНЕVROLET АVЕО, SF69Y, 2007 року випуску, держ. номер [NUMBER]. Придбали автомобіль в кредит відповідно до кредитного договору № 1.15ВН/5/08-А від 24.01.2008 року, укладеного між позивачкою та ВАТ Кредит пром\-банк. На момент розірвання шлюбу кредит на придбання автомобіля був [PERSON] по\-вністю сплачений. 19 січня 2010 року позивачка із відповідачем вирішили розлучитись в зв'язку з тим, що спільне подружнє життя у них не склалось. Відповідач [PERSON] запевнив позивачку, шо спільне майно подружжя вони розподілять в добровільному порядку, а саме за частку з спільному автомобілі відповідач сплатить позивачці грошову компен\-сацію. [PERSON] погодилась із таким варіантом через те, що вона не має права керувати транспортними засобами, а [PERSON] постійно користувався автомобілем. Вона зняла з обліку автомо\-біль та зареєструвала його на матір відповідача, проте відповідач домовленості про добровільний поділ спільного майна не виконав. Тому змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь 33 546 грн. 50 коп. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що в день подання заяви про розлучення, зняли з обліку автомо\-біль, та зареєстрували його на матір відповідача. Він пообіцяв половину грошової компенсації за належну їй частку у спільному майні подружжя сплатити добровільно, проте до цих пір не виконав обіцянки. На час подання заяви про розірвання шлюбу разом уже не проживали. Просить позов задовільнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення. Тому відповідно до ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи , суд вважа, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення. Копія свідоцтва про одруження та про розірвання шлюбу (а.с.5-6) свідчать, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 1997 року по 22 лютого 2010 року. Копія кредитного договору № 1.15ВН/5/08-А (а.с.8-10) свідчить, що 24.01.2008 року між позивачкою та ВАТ Кредит пром\-банк, було укладено даний договір на придбання автомобіля. Довідка видана ВАТ Кредит пром\-банк(а.с.7) свідчить, що позивачці був наданий кредит в 2008році в сумі 51000грн на придбання транспортного засобу, який позивачкою по\-вністю сплачений. Відповідно до висновку спеціаліста НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькії області від 25 січня 2011 року №3/11 (а.с.14-17) встановлено , що ринкова вартість автомобіля СНЕVROLET АVЕО, SF69Y, 2007 року випуску, держ. номер [NUMBER], складає 67 093 грн. Облікова картка приватного ТЗ від 19.01.2010 року (а.с.11-13) свідчать , що даний автомобіль вибув із власності позивачки та поставлений на облік на нового власника гр. [PERSON] Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України . Відповідно ч. 2 ст. 364, ст. 370 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спі\-льного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поді\-лити без втрати її цільового призначення.

Outcome: approved