Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1641 гривню щомісячно, до досягнення ними повноліття. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 17.01.2002 року вона уклала шлюб з [PERSON] За час перебування у шлюбі з [PERSON], в них народилося двоє дітей: донька [PERSON] - 31.01.2002р.н. та син [PERSON] 24.09.2006р.н. Перебуваючи в шлюбі відповідач відмовлявся виконувати передбачений ст.. 55 СК України обовґязок турбуватися про сімґю, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, дбати про матеріальне забезпечення сімґї. Окрім того, відповідач не виконував і не виконує передбачений ст.. 180 СК України обовґязок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Добровільно сплачувати аліменти на утримання дітей відповідач не бажає, а тому вона змушена за вирішенням даного питання звернутись до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, не повідомивши причин неявки, хоч був своєчасно та належним чином, повідомленим про час та місце судового засідання, рекомендованою коресподенцією. Отже виходячи з вищенаведеного, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що батьком [PERSON] - 31.01.2002р.н. та [PERSON] 24.09.2006р.н., являється [PERSON], що стверджується відповідним записом в свідоцтвах про народження (а.с. 2, 4). Як встановлено в судовому засіданні, діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. (а.с. 3) Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка виховує та проживає з малолітніми дітьми, перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дітей і відповідач в змозі таку надавати, але оскільки позивачка не додала жодних підтверджень про доходи відповідача, і не відомо з чого виходила при визначенні розміру аліментів, то позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 79, 80, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved