Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-01 00:00:00

У травні 2012 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] з позовом про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] був зареєстрований в гуртожитку в період з 23.09.1999 р по 23.09.2000 р, Даний факт підтверджуються карткою пропискою (Форма № 16) та довідкою № 538 від 10.10.2011 р. (Форма № 3) Даний гуртожиток знаходиться по вул. Святошинська № 46 м. Вишневе та перебуває на балансі КП „ГГК [PERSON] знаходився в гуртожитку на реєстраційному обліку, але не проживав в ньому з моменту реєстрації, а саме з 23.09.1999 року. В гуртожитку за відповідачем не було закріплено певної кімнати. Для проживання йому мало бути б виділено ліжко-місце в одній з вільних або не повністю зайнятих кімнатах. На протязі останніх років неодноразово перевірявся факт проживання [PERSON] в гуртожитку. Відповідач фактично в гуртожитку не проживає оскільки не вселявся, особистих речей в такому не має , інвентарем гуртожитку не користується, комунальними послугами не користуються , плата за проживання в гуртожитку не нараховується. Крім того жодних звернень про усунення перешкод в користуванні гуртожитком від відповідача не поступало, ніяких звернень про виділення ліжко-місця не надходило, кореспонденція на його адресу не надходила. Дані обставини підтверджуються доповідною запискою коменданта гуртожитку від 10.07.2011 р. Під час перевірки комісією гуртожитку „ГГК у складі : коменданта гуртожитку, голови ради гуртожитку та чергового гуртожитку було встановлено, що [PERSON] не проживає в гуртожитку більше як 10 років, однак в порушення вимог ЗУ „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні не знявся з реєстраційного обліку. Дана обставина підтверджується актами огляду № 1 від 13.01.12р. Тому позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням у гуртожитку за адресою м. Вишневе вул. Святошинська, 46 Києво-Святошинського району. В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті, причини неявки не повідомив. Зі згоди Представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] був зареєстрований в гуртожитку в період з 23.09.1999 р по 23.09.2000 р, Даний факт підтверджуються карткою пропискою (Форма № 16) та довідкою № 538 від 10.10.2011 р. (Форма № 3) Даний гуртожиток знаходиться по вул. Святошинська № 46 м. Вишневе та перебуває на балансі КП „ГГК [PERSON] знаходився в гуртожитку на реєстраційному обліку, але не проживав в ньому з моменту реєстрації, а саме з 23.09.1999 року. В гуртожитку за відповідачем не було закріплено певної кімнати. Для проживання йому мало бути б виділено ліжко-місце в одній з вільних або не повністю зайнятих кімнатах. На протязі останніх років неодноразово перевірявся факт проживання [PERSON] в гуртожитку. Відповідач фактично в гуртожитку не проживає оскільки не вселявся, особистих речей в такому не має, інвентарем гуртожитку не користується, комунальними послугами не користуються , плата за проживання в гуртожитку не нараховується. Крім того жодних звернень про усунення перешкод в користуванні гуртожитком від відповідача не поступало, ніяких звернень про виділення ліжко-місця не надходило, кореспонденція на його адресу не надходила. Дані обставини підтверджуються доповідною запискою коменданта гуртожитку від 10.07.2011 р. Під час перевірки комісією гуртожитку „ГГК у складі : коменданта гуртожитку, голови ради гуртожитку та чергового гуртожитку було встановлено, що [PERSON] не проживає в гуртожитку більше як 10 років, однак в порушення вимог ЗУ „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні не знявся з реєстраційного обліку. Дана обставина підтверджується актом огляду № 1 від 13.01.12 р. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Ст. ст. 47,48 Конституції України гарантоване кожному право на житло. Ніхто не може бути позбавлений житла. Згідно ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідач [PERSON]. не проживає в гуртожитку близько як 10 років житлова площа в гуртожитку не є його власністю і місцем перебування, тому він повинен бути визнана таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Тривала відсутність відповідачів та не оплата ним комунальних послуг та плати за користування гуртожитком створює перешкоди у здійсненні житлових прав мешканців гуртожитку, оскільки позбавляє адміністрацію гуртожитку можливості надати незайману житлову площу в гуртожитку іншим особам, які перебувають на обліку. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України наймач або член його сімї може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зокрема, за умови, що не проживає в ньому без поважних причин понад шість місяців. Умовою визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є відсутність особи без поважних на те причин. Наявність формальної реєстрації відповідача за вище вказаною адресою , створює для позивача незручності, що виражається у порушенні права власності на нерухоме майно, що тягне за собою збільшення розміру плати за комунальні послуги для інших мешканців. Згідно п.8 ст.8 ЦПК України правила ст. 71 ЖК України можуть застосовуватись до відносин пов'язаних зі збереженням та припиненням права користування житлом в гуртожитках. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає більше 10 років, що відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку, що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, 46 На підставі ст. ст. 47,48 Конституції України, ст. 9 Житлового кодексу України, ст. 71, 72 Житлового кодексу України,

Outcome: approved