Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 19 грудня 2010 року померла [PERSON], яка залишила заповіт, згідно якого своє майно, в тому числі і земельну ділянку площею 2,2912 га згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН № 093518 від 09.12.2008р. заповіла позивачу. Окрім позивача інших спадкоємців за заповітом, першочергових спадкоємців за законом чи спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині не має. Оскільки у даний час позивач не може підтвердити своє право на спадкове майно у нотаріальному порядку, тому вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивач не зявилася, надавши суду заяву у якій повністю підтримала позовні вимоги та просила справу розглянути у її відсутність. Представник Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області позовні вимоги визнав повністю та проти задоволення позову не заперечував, надавши суду відповідну заяву. Крім того, просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 19 грудня 2010 року в с. Маркуші Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 186644. Заповітом складеним 03.11.2010 року доведено, що належну [PERSON] земельну ділянку площею 2,2912 га, розташовану на території Маркушівської сільської ради, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН № 093518 від 09.12.2008р. спадкодавець заповіла позивачу [PERSON] Позивач проживала зі спадкодавцем [PERSON] на момент смерті останньої, що підтверджується довідкою Маркушівської сільської ради № 610 від 22.12.2010р. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином суд вважає встановленим факт, що позивач в силу вимог закону є такою, що прийняла спадщину. Як вбачається з інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 31461687 від 22 серпня 2012 року Хмільницької міської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті 19 грудня 2010 року [PERSON] не заводилась. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах незаборонених законом. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час її відкриття, інших спадкоємців не виявлено, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому перешкод в прийнятті позивачем спадщини суд не вбачає.

Outcome: approved