overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

В листопаді 2012 року позивач - ЖКП Добробут звернувся до суду із позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в кімнаті [ADDRESS]. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідач зареєстрований за місцем проживання у гуртожитку ДП ВАТ Миколаївпромсантехмонтаж ЖКП Добробуд за адресою [ADDRESS]. Договору найму житла, ордеру на вселення або іншого документу, який дає право відповідачу на проживання в гуртожитку, за вказаною адресою, немає. Починаючи з 2011 року і по теперішній час відповідач жодного разу не зявлявся у гуртожитку, причина його відсутності не відома, плату за користування житловим приміщенням він не проводить. Посилаючись на викладене, представник позивача просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому порядку, що передбачено ч.5 ст. 74 ЦПК України, причина його не явки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно довідки № 65 від 14.03.2011 року на обслуговуванні ДП ВАТ Миколаївпромсантехмонтаж ЖКП Добродуд знаходиться гуртожиток [ADDRESS], переданий згідно рішення загальних зборів акціонерів ВАТ Миколаївпромсантехмонтаж, протокол №1 від 15.03.2000 року у звязку з ліквідацією ЖЕУ НСУ - 505, наказ по ВАТ Миколаївпромсантехмонтаж № 11 від 31.03.2000 року. Згідно довідки № 213 від 05.11.2012 року [PERSON], [INFO], зареєстрований в гуртожитку з 19.09.2006 року, і з 2011 року по даному адресу не проживає. Факт не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується актами від 10.09.2012 року та від 03.03.2012 року. Крім цього, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], та [PERSON] підтвердили, що відповідач не проживає в зазначеному житловому приміщенні починаючи з початку 2011 року, причина його відсутності невідома. Відповідно до ст.ст. 71, 72 Житлового Кодексу України якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а якщо особа відсутня без поважних причин, вона вважається такою, що втратила право користування жилим приміщенням і цей спір вирішується в судовому порядку. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як надані позивачем докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою, в якому просить визначити порядок користування, земельною ділянкою її співвласниками, а саме [PERSON] 15/100 частки, [PERSON] 38/100 частки, [PERSON] 34/200 частки, [PERSON] 34/200 частки, [PERSON] 13100 частки. Зважаючи на складність на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] народження та син [PERSON], [INFO] народження в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття, оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала повністю, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.03.2003року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом РАГС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №309 від 13.03.2003оку. Від шлюбу в них народились діти: дочка [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Плотицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №09 від 23.10.2003року та син [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Плотицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №11 від 24.07.2006року. Судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] добровільно не бере участі в утриманні неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні не було представлено жодних доказів стосовно того, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини. Інших утриманців у нього немає. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення, стягнення аліментів слід визначити у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача [PERSON] щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа. У обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що будучи спадкоємцем за заповітом після смерті своє матері звернувся у нотаріальну контору для оформлення права на спадщину, однак, при оформленні такої було виявлено помилку у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS], а саме: місце розташування даного будинку помилково вказано с. Підгірці, замість с. Підгородці. З огляду на ці обставини просить суд встановити факт місця розташування спадкового майна - житлового будинку по [ADDRESS] Представник заявника подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за відсутності заявника та його представника, заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Від представника заінтересованої особи - Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. З`ясувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. З копії заповіту, складеного 22.08.2011 року та посвідченого секретарем виконкому Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області встановлено, що все майно, яке буде належати [PERSON] на момент смерті, вона заповідає своєму синові [PERSON] Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 14.09.2012 року Підгородецькою сільською радою Сколівського району Львівської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у с. Підгородці Сколівського району Львівської області, де проживала разом із сином [PERSON] до дня смерті, що також підтверджується копією довідки № 1739 від 25.12.2012 року, наданої Підгородецькою сільською радою Сколівського району Львівської області. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS], який входить до складу спадкового майна, розташований у с. Підгородці Сколівського району Львівської області, що підтверджується копіями свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР, рішення виконкому Сколівської районної ради № 60 від 17.03.1967 року, технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS], в яких місце розташування даного житлового будинку правильно вказано с. Підгородці Сколівського району Львівської області. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що житловий будинок [ADDRESS] право на який належить заявнику, як спадкоємцеві за заповітом після смерті його матері, розташований у с. Підгородці Сколівського району Львівської області. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки є підставою для реалізації його права на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

Враховуючи складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з необхідністю у обґрунтуванні доводів сторін, висловлених у судових засіданнях, а також письмового викладення опису досліджених по справі доказів, що вимагає витрачення тривалого часу, на підставі ст.ст. 209 ч.3, 218 ЦПК України, суд вбачає доцільним проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

В березні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про звільнення майна з під арешту. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на виконанні в ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області знаходився наказ № 5023/2330/2012 Господарського суду Харківської області про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором. В вересні 2012 року відділом ДВС Ізюмського МРУЮ в Харківській області накладено арешт на все його майно. Посилаючись на те, що постановою ВДВС Ізюмського МРУЮ в Харківській області від 27 грудня 2012 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, наказ Господарського суду Харківської області повернуто ПАТ КБ « ПриватБанк» без виконання, просить суд задовольнити його вимоги в повному обсязі. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, свої вимоги підтримує в повному обсязі. Представник ПАТ КБ « ПриватБанк» надав суду заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі доказів. Заяву визнає в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що 20 вересня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ізюмського МРУЮ в Харківській області винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ( а.с.4). 27 грудня 2012 року державним виконавцем відділу ДВС Ізюмського МРУЮ в Харківській області винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження» (а.с.6). Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваним прав. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про знаття з нього арешту ( ч. 1 ст. 60 Закону України « Про виконавче провадження»). При таких даних позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16.08.1997 року між сторонами був зареєстрований шлюб у Черкаському міському відділі РАГС, актовий запис № 1259. Від шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], які проживають з матірю. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені в вересні 2012 року, причиною розпаду сімї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні питань сімейного життя, сімя розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задоволити, заперечила проти надання строку для примирення. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. 16.08.1997 року між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі РАГС Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 1259. Від шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], які проживають з матірю. Сімейні відносини припинені з вересня 2012 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх позивач наміру не має. Сімя розпалася остаточно, для відновлення сімї можливостей немає, вжиті судом заходи щодо примирення сторін не дали позитивного результату, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через різні погляди на життя та часті сварки. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір»ю. Відповідач на даний час проживає окремо, в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає, просила стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 12.09.2001 року, Свідоцтво про шлюб Серія І-КЕ № 075016, видане Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Фактично сімя розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Примирення між подружжям не можливе, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір»ю. Відповідач на даний час проживає окремо, в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

22.02.2013 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. У заяві вони вказали, що в даний час виникла необхідність встановити факт родинних відносин з матірю [PERSON] з метою оформлення спадщини, у звязку з чим вони змушені звернутися до суду з даною заявою. У судове засідання заявники [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали. Представник зацікавленої сторони Миколаївської міської ради до судового засідання не зявився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що мати заявників, 27.01.1933 року зареєструвала шлюб з «Кулеш Иваном Васильевичем» і змінила свої дівоче прізвище з «Онищенко» на «Кулеш». 08.01.2011 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП №134053 від 10.01.2011р. Після смерті [PERSON], заявник [PERSON],звернулася до третьої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Але, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.10.2012 року, [PERSON] було постановлено відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла 08.01.2011 року, у звязку з тим, що в свідоцтві про народження [PERSON] (до шлюбу-Кулєш») [PERSON] в графі мати зазначено «Кулеш» [PERSON], яка в свідоцтві про смерть «Кулєшова». Так у судовому засіданні встановлено, що факт родинного звязку між [PERSON], [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження заявників, свідоцтвом про шлюб батьків заявників, свідоцтвом про смерть матері заявників. Крім того, вказаний факт підтверджується наявністю у заявників особистих документів померлої. Таким чином, враховуючи вищевикладене та на підставі ст.ст.234,256 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що викладені в заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому вимоги [PERSON], [PERSON] обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 1993 року, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісяця, просила справу розглянути у її відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої з позовом погодився, заперечень не має просить справу розглянути у його відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 1993 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, чим порушує вимогу ст. 180 СК України, згідно якій батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 31.08.2011 року між [PERSON] та ТзОВ "Альтернативний кредитний центр "Експрес-кредит" було укладено договір № 01327 , згідно до якого предметом є надання виконавцем послуг спрямованих на придбання замовником товару, а саме, меблів на суму 8 000, 00 грн. Позивачем було організовано передачу товару у власність [PERSON] та проведено оплату у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі вартості товару на рахунок продавця в розмірі 8 000, 00 грн. 25.11.2011 року між позивачем, відповідачем [PERSON] та постачальником [PERSON] було укладено трьохсторонній договір № 01327/П та виконано зобов"язання по ньому, про що свідчить акт прийому-передачі від 06.12.2011 року. Згідно до умов договору відповідач зобов"язується сплачувати своєчасно загальні платежі не пізніше 20 числа кожного місяця до повного погашення суми заборгованості. Один загальний платіж становить - 389, 34 грн. Проте, відповідач [PERSON] несвоєчасно вносила відповідні платежі, тому станом на 26.12.2012 року сума заборгованості становить 5942, 78 грн. Крім того, 25.11.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки з метою забезпечення виконання зобов"язань за договором № 01327. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з"явився, просив провести розгляд справи без нього, в зв"язку з частковим погашенням суми заборгованості просить зменшити позовні вимоги до 3742 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON] та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за вірне, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Встановлено, що 31.08.2011 року між [PERSON] та ТзОВ "Альтернативний кредитний центр "Експрес-кредит" було укладено договір № 01327 , згідно до якого предметом є надання виконавцем послуг спрямованих на придбання замовником товару, а саме, меблів на суму 8 000, 00 грн. 25.11.2011 року між позивачем, відповідачем [PERSON] та постачальником [PERSON] було укладено трьохсторонній договір № 01327/П та виконано зобов"язання по ньому, про що свідчить акт прийому-передачі від 06.12.2011 року. Згідно до умов договору відповідач зобов"язується сплачувати своєчасно загальні платежі не пізніше 20 числа кожного місяця до повного погашення суми заборгованості. відповідач [PERSON] несвоєчасно вносила відповідні платежі, тому станом на 26.12.2012 року сума заборгованості становить 5942, 78 грн. 25.11.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки з метою забезпечення виконання зобов"язань за договором № 01327 На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

28.02.2013р. [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 24.01.2010р. в с. Адамівка Погребищенського району помер її дядько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом у виді житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в с. Адамівка Погребищенського району Вінницької області, та іншого майна. Протягом шести місяців вона до нотаріальної контори не зверталася через те, що потрібно було встановити факт її родинні відносини з спадкодавцем, а відтак в теперішній час не має можливості прийняти спадщину померлого через пропуск вказаного строку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила та вимагала визнати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник Адамівської сільської ради до суду не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивачка, відповідно до заяви [PERSON] Івановичапр відмову від належної йому частки спадщини, є єдиною спадкоємицею за законом померлого 24.01.2010р. [PERSON], однак не подала у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори через те, що потрібно було встановити факт її родинні відносини з спадкодавцем, що суд визнає поважною причиною пропуску строку на подання цієї заяви. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту її майнових прав, необхідно визначити їй додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved