overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

Громадянка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на своє утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу до досягнення дитиною -[PERSON] [INFO], трьох років, при цьому вказавши, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 05.02.2011 р., і шлюб не розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] 30.12.2011р.н., яка проживає разом з матір'ю. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 від всіх видів доходу, аргументувавши тим що, оскільки вони з позивачкою проживають окремо, він мешкає з батьками, які є інвалідами III групи і потребують постійного лікування. Також відповідач навчається у Донецькому національному технічному університеті на контрактній основі і сплачує за навчання і гуртожиток під час сесій. Відповідач зазначив що має намір сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу. Вислухавши пояснення позивачки суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 84 CK України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, ураховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути щомісяця з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст.ст. 84, Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій сумі в розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, суду пояснила, що 23.12.2000 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2011 року почали проживати окремо. Син залишився проживати з нею, вона самостійно виховує та забезпечує дитину всім необхідним. Відповідач працює та отримує постійний дохід, який витрачає на власні потреби, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ? частки (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні уточнений позов визнав та суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 23 грудня 2000 року Борівською селищною радою Фастівського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.2). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3), який проживає з позивачкою. Сторони проживають окремо, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Аліменти відповідач нікому не платить. Згідно закону батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Оскільки в добровільному порядку відповідач ці обов'язки не виконує, аліменти з нього слід стягнути в судовому порядку. \~\~\~На підставі ст.ст.10,60,212 ЦПК України, ст.ст.180,184 СК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

впровадженні Рожнятівського районного суду знаходилась вищевказана цивільна справа і 31.08.2012р. справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. 21.09.2012р. отримано заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення з приводу зазначення в рішенні суду вимог позивача які не були враховані судом при винесенні рішення, а саме визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], жителя [INFO], українця, громадянина України, батьком дитини - [PERSON], 22. 04. [INFO]. Внести зміни в актовий запис про народження дитини № 23 від 28 травня 2012 року, складений Бронінів - Осадською селищною радою на [PERSON], [INFO], змінивши прізвище дитини з САБАН на БІЛЮК. В судове засідання, яке призначалось для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення, сторони не з'явились. Нормами ч.3 ст.220 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Їх присутність не є обов'язковою. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення суду. Пунктом 1 ч.1 cт.220 ЦПК України передбачено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Встановлено, що 31.08.2012 р. суд ухвалив рішення, яким не визначив у повному обсязі вимоги позивача. Ухвалюючи рішення суд не зазначив вимоги позивача щодо внесення зміни в актовий запис про народження дитини № 23 від 28 травня 2012 року, складений Бронінів-Осадською селищною радою на [PERSON], [INFO], змінивши прізвище дитини з САБАН на БІЛЮК. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

В провадженні Рожнятівського районного суду знаходилась вищевказана цивільна справа і 11.07.2012р. справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. 24.09.2012р. отримано заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення з приводу зазначення в рішенні суду вимог позивача які не були враховані судом при винесенні рішення, а саме визначити, що за [PERSON] слід визнати право власності на 48/100 частин домоволодіння, яке знаходиться в смт. Брошнів-Осада по вул. І. Богуна, 2 А, Рожнятівського району, Івано-Франківської області, а за відповідачкою [PERSON] - 52/100 частин цього ж домоволодіння. Стягнути з [PERSON] на користь позивача 2160,00 гривень вартості проведення будівельно-технічної експертизи та 700,00 гривень витрат на правову допомогу. В судове засідання, яке призначалось для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення, сторони не з'явились. Нормами ч.3 ст.220 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Їх присутність не є обов'язковою. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення суду. Пунктом 1 ч.1 cт.220 ЦПК України передбачено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Встановлено, що 11.07.2012 р. суд ухвалив рішення, яким не визначив вимоги позивача. Ухвалюючи рішення суд не зазначив вимоги позивача, а саме не визначив, що за [PERSON] слід визнати право власності на 48/100 частин домоволодіння, яке знаходиться в смт. Брошнів-Осада по вул. І. Богуна, 2 АРожнятівського району, Івано-Франківської області, а за відповідачкою [PERSON] - 52/100 частин цього ж домоволодіння .Стягнути з [PERSON] на користь позивача 2160,00 гривень вартості проведення будівельно-технічної експертизи та 700,00 гривень витрат на правову допомогу. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON], третьої особи - Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про зміну обставин для визначення побачень з онукою [PERSON], [INFO], а саме встановити їй побачення з онукою кожної суботи місяця з 13.00 год. до 16.00 год. та 1 і 3 неділі місяця з 12.00 год. до 19.00 год. без присутності матері, посилаючись на те, що відповідачка перешкоджає їй у спілкуванні з онукою. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та попросила його задовольнити з мотивів, викладених у заяві. Відповідачка у судове засідання не зявилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради у судове засідання у суді не заперечила проти задоволення позовних вимог. Оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти: Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30 вересня 2009 року позов [PERSON] задоволено частково, а саме встановлено їй побачення з онукою [PERSON], [INFO] кожного четверга з 16.00 год. до 19.00 год., 2 і 4 неділя місяця з 13.00 год. до 19.00 год. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 10.12.2009 року змінено рішення суду першої інстанції та встановлено [PERSON] побачення з онукою [PERSON], [INFO] в такі дні: 1 і 3 неділя з 11.00 год. до 13.00 год.; 2 і 4 субота з 16.00 год. до 18.00 год. в присутності матері [PERSON] У листі №1540/04-24.2 від 12.09.2012 року Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради не заперечила проти встановлення позивачці побачень з внучкою [PERSON], [INFO], без присутності матері дитини [PERSON] в такі дні: кожна субота з 13.00 год. до 16.00 год., І-ІІІ неділя місяця з 12.00 год. до 19.00 год.. Відповідно до ст.257 СК України баба має право на виховання внуків, має право спілкуватись зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання внуків. При визначенні часу та способу побачень позивача з дитиною, суд, виходячи з вищезазначених норм сімейного законодавства України, враховуючи те, що дитина досягла семирічного віку, вважає що слід змінити обставини для визначення побачень [PERSON] з онукою - [PERSON], [INFO] , встановивши їх в такі дні: кожна субота з 13.00 год. до 16.00 год., І-ІІІ неділя місяця з 12.00 год. до 19.00 год., без присутності матері [PERSON] за місцем проживання бабусі за адресою: м.Тернопіль, вул.Чернівецька, 56/54.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Тернопільської міської ради в особі відділу квартирного обліку та нерухомості, третьої особи ТзОВ Міське бюро технічної інвентаризації м.Тернопіль про визнання права власності на гараж №1 в гаражному кооперативі Хлібороб, який знаходиться по вул. Золотогірська у м.Тернополі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у відповідності до вимог Статуту гаражного кооперативу Хлібороб, членом якого він є, власними силами протягом 1988-1990 років збудував спірний гараж на відведеній для цієї мети земельній ділянці. Проте, не може відповідач протиправно відмовляє йому у оформленні права власності на вказане майно , в звязку з чим він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити з викладених у заяві мотивів. Відповідач Тернопільська міська рада в особі відділу квартирного обліку та нерухомості не направив до суду свого представника, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТзОВ Міське бюро технічної інвентаризаціїм.Тернопіль не заявила про свою участь в справі, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи у суді у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти: Працівникові радгоспу Тернопільський [PERSON] у 1988 році виділено земельну ділянку по вул.Золотогірська у м.Тернополі під будівництво гаража, що підтверджується випискою з протоколу № 11 спільного засідання профкомітету та адміністрації радгоспу Тернопільський від 7.07.1988 року. Рішенням Тернопільської міської ради №5/30/92 від 27.11.2009 року затверджено проект землеустрою щодо відведення гаражному кооперативу Хліборобземельної ділянки площею 0,3349 га., за рахунок земель житлової та громадської забудови, для обслуговування гаражів за адресою вул.Золотогірська у м.Тернополі та між кооперативом і Тернопільською міською радою 15.03.2010 року укладено договір оренди земельної ділянки заг. площею 0, 3349 га. у м.Тернополі по вул.Золотогірська, на якій знаходяться індивідуальні гаражі. Як слідує з довідки гаражного кооперативу Хлібороб № 52 від 27.12.2010 року у 1990 році член кооперативу [PERSON] завершив будівництво гаражу № 1, який будував власними силами, гараж введений в експлуатацію, згідно типового проекту затвердженого Тернопільським міськвиконкомом. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на гараж №1 в гаражному кооперативі Хлібороб, що знаходиться за адресою м.Тернопіль вул.Золотогірська .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з пише зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим. що з 19.01.1991 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне житія між сторонами не склалося, між ними відсутні почуття взаємоповаги, любові. Між сторонами систематично виникають сварки та скандали. Тривалий час між позивачем та відповідачем ніяких взаємовідносин як подружжя немає, спільне господарство між сторонами не ведеться, перестали спілкуватися один із одним, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе , оскільки це суперечить інтересам сторін. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просили його задоволити. Відповідач та його представник в судове засідання з'явились. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Просив шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав; Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.01.1991 році у виконавчому комітеті Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської:області актовий запис № 01. Від шлюбу дітей не мають. Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Час, що надавався судом на примирення, нічого не змінив у відносинах сторін на краще, а тому їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання спільної повнолітньої доньки [PERSON], 08.02.1994 року на час її навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилися. Згідно письмових заяв, які є в матеріалах справи, сторони просили слухати справу в їх відсутність. Позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач визнає позов в повному об»ємі. Судом в межах заявлених позовних вимог наявними у справі доказами встановлено, іцо позов необхідно задовольнити повністю. Сторони перебували в шлюбі, який розірваний 16.12.1999 року у відділі РАГС Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №266. Сторони є батьками повнолітньої [PERSON], яка народилася 08.02.1994, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.7). Відповідач [PERSON] на підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.02.2012 року сплачував аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] з 08.02.2012 року до закінчення донькою навчання, тобто до 30.06.2012 року. На даний час примусове стягнення аліментів з відповідача припинено. [PERSON] продовжує навчання, оскільки згідно довідки, яка є в матеріалах справи, є студентом 1 курсу економічного факультету Одеської Державного аграрного університету з денною формою навчання, IV рівня акредитації, форма навчання контракт, вартість освітньої послуги становить 28000 грн. Термін навчання з 01.09.2012 року по 30.06.016 року. Відповідач добровільно матеріально не допомагає [PERSON], яка проживає разом із позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Степової сільської ради Роздільнянського району Одеської області. Відповідач ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і в зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги. Беручи до уваги, що відповідач працездатний і може утримувати дитину, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно до припинення навчання дитиною, але не пізніше досягнення нею двадцяти трьох років, що визнано відповідачем. Судовий збір по справі необхідно стягнути з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

В серпні 2012 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем в звязку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сімї виникали сварки, непорозуміння. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просить позовні вимоги визнати в повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд дослідив докази, які були надані суду. Суд приходить до наступного: Сторони в 1998 році уклали шлюб, мають дитину сина [PERSON] [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені з травня 2012 року в звязку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сімї виникали сварки, непорозуміння. Спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Надразвернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 24.07.2007 року між ВАТ КБ Надра(правонаступником якого є ПАТ КБ Надра) та відповідачем було укладено відповідний кредитний договір, а саме договір комплексного банківського обслуговування, згідно якого позивач відкрив відповідачеві відповідний картковий рахунок, а відповідач отримав кредитну картку з лімітом у розмірі 3500 гривень та прийняв на себе відповідні зобовязання, в тому числі з погашення обовязкових мінімальних платежів. В порушення своїх зобовязань за даним договором у відповідача перед позивачем існує борг в сумі 8665, 04 грн., з яких 4082, 17 грн. непогашений кредит; 3835,96 грн. несплачені відсотки; 746,91 грн. штраф за несвоєчасне погашення мінімального платежу. В звязку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу. В судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві зазначив, що просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, матеріалами справи доведено, що 24.07.2007 року між ВАТ КБ Надра(правонаступником якого є ПАТ КБ Надра) та відповідачем [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ВАТ КБ Надра, згідно якого позивач відкрив відповідачеві відповідний картковий рахунок, а відповідач отримав кредитну картку з лімітом у розмірі 3500 гривень та прийняв на себе відповідні зобовязання, в тому числі з погашення обовязкових мінімальних платежів. Проте, в звязку з порушенням взятих на себе зобовязань за договором в відповідача станом на 29.12.2011 року виник борг перед позивачем в розмірі 8665, 04 грн., з яких 4082, 17 грн. непогашений кредит; 3835,96 грн. несплачені відсотки; 746,91 грн. штраф за несвоєчасне погашення мінімального платежу, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Тому, вимога позивача про стягнення боргу з відповідача [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, які підтвердженні документально, а саме відповідним меморіальним ордером.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка зазначала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 23 червня 2007 року. Від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають одну неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатною та здоровою людиною. По інших виконавчих документах стягнень немає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення донькою повноліття В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, про слухання справи повідомлявся згідно телефонограми, яка знаходиться в матеріалах справи. Також повідомив, що проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а.с.6) і на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України відповідач зобовязаний утримувати неповнолітню доньку до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки в розмірі ? частини від усіх видів щомісячних доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на утримання [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, повязаною з потребою обґрунтування висновків суду, суд вважає за необхідне оголосити його вступну і резолютивну частини. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved