overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

11.05.2012 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електроенергію у сумі 1691,48грн. До судового засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі у судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомили, про день слухання справи були повідомлені належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS], є споживачами електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївобленерго». За даною адресою відкрито особовий рахунок (укладений договір) [NUMBER]. Також встановлено, що 19.01.2012 року контролерами філії м. Миколаєва ПАТ "Миколаївобленерго" при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електроенергією для населення (затверджених постановою КМУ України від 26.07.1999 року, далі ПКЕЕН) було встановлено порушення вищевказаних Правил, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, що не є власністю споживача поза приладом обліку електричної енергії. Порушення п.42 ПКЕЕн». За вказаним правопорушенням було складено Акт № С -2415. 15.01.2010 року вищезазначений акт був розглянутий комісією без участі споживачів. Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення Правил відповідачами було нанесено збитки позивачу в розмірі 1691,48 грн. Кількість недоврахованої електроенергії та сума збитків була нарахована відповідно до норм ПКЕЕН та п.3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006р. № 562. Також, згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику»крадіжка електричної енергії, у тому числі пошкодження приладу обліку; порушення ПКЕЕН, визначено, як правопорушення в електроенергетиці, а відповідно до ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН, згідно з законодавством України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

У вересні 2012 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 20 вересня 1997 року Міським райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 929. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивач в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просила слухати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 20 вересня 1997 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Міським райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 929. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

У жовтні 2012 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 27 липня 2001 року Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 276. В обгрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей доньку - Катерину, [INFO] та доньку - Єлизавету, [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дітей та спільно нажитого майна відсутній. Діти залишаються проживати разом із відповідачем. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивач в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просила слухати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 27 липня 2001 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 276. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей доньку - Катерину, [INFO] та доньку - Єлизавету, [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дітей та спільно нажитого майна відсутній. Діти залишаються проживати разом із відповідачем. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

В липні 2011 року заявник - [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила, визнати її дочку - [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], недієздатною, встановити над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначити [PERSON] її опікуном. В обґрунтування поданої заяви заявниця зазначила, що [PERSON], [INFO], страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді «Диссоциативний розлад органічного походження», є інвалідом 3 групи з 1989 р. Внаслідок прогресування хвороби [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та курувати ними, тому виникла необхідність визнати її недієздатною та встановити над нею опіку. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримала, та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, допитавши в судовому засіданні експерта та дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню через наступне. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно акту судово - психіатричної експертизи № 459 від 03.07.2012 р. [PERSON] виявляє ознаки органічного розладу особистості зі зниженням когнітивної продуктивності, ступінь вираженості яких істотно впливає на її здатність розуміти значення своїх дій, керувати ними. Із пояснень експерта [PERSON] зрозуміло, що [PERSON] з дитинства страждає розладом особистості, а після черепно - мозкової травми у неї почалося погіршення, однак характер її психіатричного захворювання не дає підстав визнати її недієздатною, а лише обмежено недієздатною фізичною особою. Згідно ст. 36 ч. 1 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність , фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що за станом здоровя [PERSON] можна визнати обмежено недієздатною фізичною особою і над нею слід встановити піклування на підставі ч. 1 ст.37 ЦК України. Як слідує із вимог ст. ст. 55, 58 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обовязки та визнаними судом обмежено недієздатними. Відповідно до ч. 2 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається із подання № 2063\\211\\14\\03 від 22.07.2011 року Опікунської ради при Департаменті праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради щодо доцільності призначення над [PERSON] піклувальника - [PERSON]. За таких обставин суд вважає можливим визнати [PERSON] обмежено дієздатною, оскільки за станом свого здоровя вона не може в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними та призначити їй піклувальником її мати - [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

21.08.2012 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. \~Свої вимоги мотивувала тим, \~\~що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.10.2011 р. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На теперішній час позивачка не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги, однак добровільно надавати допомогу на утримання дитини та позивачки відповідач відмовляється. Посилаючись на вищенаведене позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання \~в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечував. Посилався на те, \~що не має матеріальної \~можливості сплачувати аліменти на утримання позивачки, оскільки \~знімає разом із батьками квартиру, крім того надає матеріальну допомогу своїм батькам, проте доказів цієї обставини суду не надав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У відповідності до Довідки ЖКП ММР «Південь»№ 3208 від 21.08.2012 р. [PERSON]. 08.02.2012 р., проживає разом з матірю [PERSON] Відповідно до Довідки Управління соціальних виплат і компенсацій Ленінського району м. Миколаєва \~від 06.09.2012 р. \~за № 2710 [PERSON] отримує допомогу \~\~по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. \~ Згідно Довідки ПП «ТК-Ренессанс» від 17.05.2012 р. за № 481 [PERSON] працює в \~на даному підприємстві \~пакувальником меблів та його дохід за період з \~лютого 2012 р. по \~липень 2012 р. склав 6\~865,82 \~грн. Позивачка не працює, доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги. На підставі ч. 2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має \~право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач офіційно працює, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню. А саме з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання до досягнення \~сином [PERSON] трьох років в розмірі 1/8 частини \~від всіх видів заробітку (доходу), з урахуванням матеріального становища відповідача.. З відповідача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі ст. \~84 \~\~Сімейного Кодексу України і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

25.04.2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що 23 липня 2011 року у Виконавчому комітеті Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 5. Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначає, що сімейні відносини з відповідачем припинені практично після укладення шлюбу, оскільки відповідач зловживав спиртними напоями, продавав речі, не приділяв уваги сімї, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, в звязку з чим, в позовній заяві просила суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила змінити прізвище на Піц. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що 23 липня 2011 року у Виконавчому комітеті Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 5. Сторони не мають дітей від шлюбу. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 10 травня 1997 року він з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 14. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились через різні погляди на сімейне життя та несхожості характерів, внаслідок чого виникали сварки та різні, непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що подальше шлюбне життя не можливе, а тому вимушена звернутись з позовом до суду. Майна, що є їхньою сумісною власністю немає, а тому і спорів щодо нього також не має. В судове засідання позивачка не явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, оскільки позовні вимоги вона підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення повістки відповідачу. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки обгрунтовані частково та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, 10 травня 1997 року він з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 14, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем (а.с. 3). Спорів щодо місця проживання дитини між сторонами не має. Спір про майно, що є спільною сумісною власністю вирішено окремо. Шлюбні стосунки між сторонами припинені і сторони не проживають разом, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Головною причиною розпаду їх родини є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сім`ї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню. Враховуючи, що питання про зміну прізвища дружини сторонами не ставилося в порядку вимог ст.. 113 СК України - суд приходить до висновку, що її прізвище необхідно залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резулятивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

27.09.2012 року позивачка звернулася \~до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, вказуючи на те, що вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони в судове засідання не з`явилися, але через канцелярію суду надали заяви, згідно яких, позивач підтримала позовні вимоги, відповідач позов визнав, просили справу розглянути за їх відсутності. \~\~\~\~\~\~\~Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Син знаходиться на утриманні матері. Батько дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 180, 191 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, а також відсутність у нього інших неповнолітніх \~дітей та інших стягнень за виконавчими документами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, суд покладає на відповідача судовий збір у розмірі 214,60 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , в добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, \\~тому вона змушена звернутися з позовом до суду. \\~ Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] у розмірі 700,00 грн на кожну дитину щомісячно але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та посилаючись на ті самі підстави, просила їх задовольнити. Відповідач в судові засідання з`явився, обставини справи підтвердив. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим факт наявності передбачених законом підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як \\~за \\~зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін \\~та \\~інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку(доходу)батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач повинен утримувати дитину, тому суд вважає можливим визначити 1/3 частину його заробітку, як аліменти на утримання дітей.

Outcome: approved