overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

19.10.2011 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовними вимогами до Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області зміст яких після зміни предмету позову 01.11.2011 року був наступним: визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку земельної ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку земельної ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку земельної ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку земельної ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Земельна ділянка на яку позивачі просили визнати право власності знаходиться на території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, кадастровий номер 4823683200:09:000:0054. Позивачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій проти позову не заперечував та просив справу розглядати без його участі. Суд заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, приходить до наступного висновку. До спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 23.04.2011 року відноситься земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,91 га., яка розташована в межах території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, кадастровий № 4823683200:09:000:0054 та належала померлому 25.12.2007 року [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 088678, виданого Казанківської РДА Миколаївської області 22.06.2004 року, згідно розпорядження Казанківської РДА Миколаївської області від 23.04.2004 року за № 267-р та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010401600400. На вказану земельну ділянку [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.11.2008 року, але отримати державний акт за життя не встигла. Відповідно до положень ст.ст.1261, 1268, ч.3 ст.1296 ЦК України до спадкоємців першої черги які спадкують в рівних частках після смерті [PERSON] відносяться: [PERSON] який є її є рідним сином; [PERSON], яка є рідною донькою померлої; [PERSON], який був рідним сином померлої, але до відкриття спадщини помер 29.05.2004р. (ас.20). Долю останнього в спадщині, що відкрилась після смерті [PERSON], відповідно до положень ст.1266 ЦК України, спадкують за правом представлення в рівних частках внучки померлої [PERSON] [PERSON] та [PERSON]. Позивачі спадщину прийняли в строк встановлений ст.1270 ЦК України, а тому їх вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

У жовтні 2011 року позивачка [PERSON] звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, 27 березня 2012 року згідно заяви, просила суд змінити відповідача на належного - Новофедорівську сільську раду Казанківського району Миколаївської області, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 6,03 га., вартістю 67414,6 грн., що розташована та знаходиться в межах території Новофедорівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер 25 жовтня 2002 року. Позивачка [PERSON] та представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій проти позову не заперечував та просив справу розглядати без його участі. Третя особа на стороні відповідача [PERSON], в судовому засіданні повідомила, що на спадщину не претендує і проти задоволення позову не заперечує. Суд заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, приходить до наступного висновку. До спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], який помер 25 жовтня 2002 року (а.с.26), відноситься земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,03 га., що розташована та знаходиться в межах території Новофедорівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, та належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р4 № 098998, виданого Казанківської РДА Миколаївської області 04.10.2006 року, згідно розпорядження Казанківської РДА Миколаївської області від 12 квітня 2002 року № 122 - р та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 403 (а.с.8). Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] - рідна донька померлого [PERSON], що підтверджено довідкою виконкому Новофедорівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, прийняла спадщину, інші можливі спадкоємці на спадщину не претендують, а тому [PERSON] має право на спадщину за законом після смерті [PERSON], відповідно до положень ст.ст.1261, 1268,ч.3 ст.1296 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому посилаючись на відмову відповідача добровільно надавати матеріальну (грошову) допомогу на утримання дочки [PERSON], [INFO], просила ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання проживаючої з нею дитини до досягнення повноліття останньою. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги і пояснила, що з червня 2004 року відповідач з дитиною не проживає, майнової чи грошової допомоги на її утримання не надає, їй самій тяжко утримувати дочку, тому просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON], який був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надійшло, тому суд згідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України і при відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно з даними, зазначеними у свідоцтві про народження (копії) серії 1-ФП №038541 від 14.04.1998 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] являються батьками неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO]. Згідно довідки виконкому Новобузької міської ради Миколаївської області за №1008 від 20.02.2012 року та згідно акту обстеження умов проживання від 15.03.2012 року, складеного депутатом Новобузької міськради [PERSON], на утриманні громадянки [PERSON], яка проживає [INFO], перебуває дочка [PERSON], [INFO]. Пояснення позивача та дослідженні матеріали справи, вказують на те, що з червня 2004 року батько неповнолітньої дочки, відповідач у справі [PERSON], проживає окремо від неї, майнової чи грошової допомоги на її утримання не надає, позивач самостійно утримує дитину, а відповідач добровільно не виконує свого обов'язку щодо її утримання жодним способом. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення аліментів з врахуванням положень, викладених у ст.182, ст.183 СК України. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини, доньки щомісячно у твердій грошовій сумі 600 гривень, до повноліття дитини, починаючи з дня подачі позовної заяви. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, потворно не зявився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження батьком [PERSON] [INFO], є [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача задоволені. На підставі викладеного ст.180, ч.2 ст.181, ст.183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

У грудні 2011 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]., зареєстрованого 10 серпня 2002 року виконкомом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 12. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися, так як вони не зійшлися характерами та мали різні погляди на життя. Шлюбні стосунки припинені та не ведеться спільне господарство з квітня 2011 року. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 31 грудня 2005 року. У судовому засіданні позивач позов підтримав та надав аналогічні пояснення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 10.08.2002 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] З пояснень позивача вбачається, що сторони не проживають разом та припинили подружні стосунки з березня 2010 року, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 14.12.2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 706. Від шлюбу сторони не мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. У ході спільного життя відбувалися сварки, непорозуміння, що привело до втрати взаємних почуттів та припинення шлюбно-сімейних стосунків. Позивач вважає подальше сімейне життя неможливим, проти примирення заперечує. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити, розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою визнає позовні вимоги у повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 179 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 14.12.2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 706. Від шлюбу сторони не мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Як встановлено у ході розгляду справи, причиною розпаду сімї стали сварки, відсутність взаєморозуміння, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 12.02.2004 р. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно. Оскільки дитина перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає вона просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку на її користь до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, розмір аліментів не оспорював. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого, згідно свідоцтва про народження, виданого 24 липня 2000 р. Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, актовий запис № 791, мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] За свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 17.10.2006 р. Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання, неповнолітня дитина проживає із заявником. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Так, відповідно ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2001 року. Від шлюбу народилося четверо дітей, які знаходяться на утриманні відповідачки. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони проживають окремо, позивач просив суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, заявив про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена, про причини неявки від відповідачки повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідачки, який не зявився. Суд, дослідивши письмові докази, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони не підтримують подружні стосунки, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, сімя існує формально, збереження її неможливе. На підставі викладеного, ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що шлюб з відповідачем було укладено 09 листопада 1984 року, від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось, оскільки під час спільного проживання відносини між ними значно погіршились, у них часто виникали непорозуміння, конфлікти та суперечки, що переходили у сварки. На даний час вони проживають в одній квартирі, однак тривалий час домашнє господарство ведеться окремо, спільним побутом вони не пов'язані, спільного сімейного бюджету не мають. Так як, розірвати шлюб шляхом подання відповідної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки відповідач відмовляється підписувати таку заяву, вона змушена звертатись до суду з вказаною позовною заявою. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила суд про його задоволення. [PERSON] пояснила суду, що шлюбно-сімейні відносини між нею та чоловіком фактично припинені. Наміру зберігати дану сімю вона немає, оскільки під час спільного проживання у них часто виникали непорозуміння один одного, що призводить до постійних сварок, а тому позивач категорично настоювала на розірванні шлюбу. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне рішення). Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений судом у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.8, 13). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 1984 року, від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не знайшли порозуміння у багатьох аспектах подружнього життя, в сімї виникають сварки. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на той факт, що між ними з чоловіком постійно виникають сварки, наміру зберігати даний шлюб у неї немає. Подружжя не веде спільного господарства, не підтримує шлюбно-сімейних стосунків, спільним побутом не пов'язані, між ними постійно виникають непорозуміння, на виклики у судові засідання [PERSON] не зявився і не доклав зусиль для збереження сімї і відновлення шлюбно-сімейних відносин, за таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача [PERSON] На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Відповідач у справі є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], матірю її є позивачка у справі. Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, позивачка звернулась в суд з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнав повністю. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони у справі є батьками [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Згідно з довідкою від 06 березня 2012 року, виданою головою правління асоціації «Едельвейс» м. Сміла, Софія знаходиться на утриманні позивачки. Враховуючи, що доказів про регулярну щомісячну допомогу дитині відповідач суду не надав, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої Владислави в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. З відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] 29.02.2012 року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: Анастасію, [INFO] та [PERSON], 22 квітня 2010 року. Позивачка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, потребує матеріальної допомоги, але відповідач ухиляється від надання такої допомоги, хоча має можливість її надавати. Тому позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги визнав, про що надав письмову заяву. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання представником відповідача позову не виходить за межі його повноважень, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.84 СК України,

Outcome: approved