Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-30 00:00:00

У липні 2012 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з 22 грудня 2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися людьми з різними поглядами на життя, у звязку з чим в сімї почали виникати скандали, що призвело до відчуження та втрати почуття любові та взаємної згоди. З травня 2012 року припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву щодо розгляду справи у її відсутності, на задоволенні позову наполягала, просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. У судове засідання відповідач не зявився, надавши заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, проти позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України\~дружина\~та\~чоловік\~зобов'язані\~спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими\~членами\~сім'ї\~на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин,\~примушування до їх збереження,\~в тому числі примушування до статевого\~зв'язку за\~допомогою фізичного\~або психічного насильства,\~є порушенням права дружини,\~чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. З'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1681. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Подружні стосунки між сторонами припинені з травня 2012 року, спільне господарство вони не ведуть. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися людьми з різними поглядами на життя, у звязку з чим у сімї почали виникати скандали, що привело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Станом на теперішній час сторони поновити подружні стосунки не бажають та вважають, що спільне життя неможливе. На підставі викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved