Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про поновлення на роботі, виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.11.2012 року її було звільнено з посади паспортиста підприємства на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України. Перед цим на неї було накладено дисциплінарне стягнення у виді догани, вважає, що такі стягнення є незаконними, оскільки на підприємстві їй не були створені належні умови для виконання її функціональних обов'язків, її позбавили окремого кабінету. 16.05.2012 року до неї звернувся громадянин [PERSON] з вимогою надати йому довідку про склад сім'ї. Довідка була видана на ім'я його дружини [PERSON], оскільки [PERSON] не був зареєстрований за даною адресою, але довідка відповідає всім вимогам. Вона була достовірною і [PERSON] реалізував своє право отримати інформацію стосовно свого сина. Через деякий час до підприємства звернулася дружина [PERSON] та повідомила, що вона вже давно носить прізвище [PERSON] і довідка про склад сім'ї видана не законно. В серпні 2012 року їй в усній формі було повідомлено про необхідність провести інвентаризацію паспортного столу. Її призначили головою комісії , хоча не мали на це права, а також не повідомили про строки проведення інвентаризації. Після цього головний бухгалтер підприємства [PERSON] надала директору службову записку 02.11.2012 року, за якою повідомила, що інвентаризація у паспортному столі особових карток не проведена і 08.11.2012 року її було звільнено з підприємства за систематичне порушення, хоча до переводу в КП "Каховська керуюча компанія", яка була створена на базі КП " Житловик Свєтлово" вона мала стаж роботи 12.5 років. При звільненні відповідач не врахував тяжкості вчиненого проступку, як передбачено вимогами ст.. 149 КЗпП України. Крім того, вважає, що Правила внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві розроблені та затверджені з порушенням КЗпП України, тому її було звільнено не законно. Просила суд визнати дисциплінарні стягнення від 29.10.2012 року та 02.11.2012 року незаконними, відмінити їх. Поновити її на роботі на посаді паспортиста в КП "Каховська керуюча компанія". Стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 09.11.2012 року. Стягнути з КП "Каховська керуюча компанія" моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, доповнивши їх, просила суд визнати Правила внутрішнього трудового розпорядку КП "Каховська керуюча компанія" незаконними, стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 20 000 гривень, оскільки звільненням її з роботи було завдано моральних страждань їй і її сім'ї. Мама тяжко захворіла та лікувалася на стаціонарі в реанімаційному відділенні Каховської ЦРЛ. Її хвороба прямо пов'язана із слуханням цивільної справи в суді. Надала пояснення в межах заявлених позовних вимог. Представник відповідача Савельєва О.С., яка діє на підставі довіреності , надала до суду письмові заперечення та пояснила, що в КП "Каховська керуюча компанія" позивач працювала з 10 січня 2012 року. За цей час від населення надходили скарги стосовно роботи [PERSON] як паспортиста. 26.10.2012 року на підприємство звернулася громадянка [PERSON] із скаргою на позивачку щодо неправомірності виданої нею довідки про склад сім'ї її колишньому чоловіку, але на її прізвище, яке вона мала до розлучення. Під час службової перевірки факт незаконної видачі довідки підтвердився і 29.10.2012 року [PERSON] було об'явлено догану наказом № 168. 02.11.2012 року від головного бухгалтера [PERSON] на ім'я директора надійшла службова записка про те, що станом на вказану дату інвентаризація паспортного столу не проведена, хоча наказом № 123/1 від 20.08.2012 року була створена комісія для проведення інвентаризації, яка повинна була бути проведеної до 27.08.2012 року і головою цієї комісії було призначено саме позивачку. Під час перевірки було встановлено, що [PERSON] відмовлялася проводити інвентаризацію, а без її участі як паспортиста її провести не можливо. Таким чином вбачається, що [PERSON] не виконала наказ,і з врахуванням даних фактів постійно діючою комісією було прийняте рішення про звільнення позивачки за п.3 ст. 40 КЗпП України та направлення подання до профспілки підприємства для розгляду цього питання. 08.11.2012 року на засіданні профспілки було прийнято рішення про надання згоди про звільнення [PERSON] за п.3 ст. 40 КЗпП України . Наказом № 383 -к від 08.11.2012 року позивачку було звільнено на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України. Правила внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві розроблені у відповідності з діючим законодавством. Позивачка порушувала та систематично не виконувала обов'язки, які були покладені на неї Правилами та умовами трудового розпорядку без поважних причин, за що була і звільнена. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди безпідставні та необґрунтовані, тому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши та дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що наказом № 42-к від 10 січня 2012 року позивачку було прийнято на роботу до КП "Каховська керуюча компанія" паспортистом (а.с. 9). Відповідно до посадової інструкції паспортиста розділу ІІ п.8, затвердженої наказом № 6/1 від 08.02.2012 року , з якою позивачку було ознайомлено, про що свідчить її особистий підпис, паспортист оформляє довідки про склад сім'ї за зверненням громадян та відповідає за достовірність вказаних даних в ній (а.с. 10-11). В судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що вона дійсно видала довідку про склад сім'ї громадянину [PERSON], хоча в графі "видано" записала прізвище його колишньої дружини [PERSON], яка на той момент мала вже прізвище [PERSON], що підтверджено довідкою про склад сім'ї (а.с. 12-13). Наказом № 168 від 29.10.2012 року [PERSON] було об'явлено догану за неналежне виконання своїх службових обов'язків та недостовірністю даних зазначених паспортистом в довідці (а.с. 6), з яким позивачка ознайомлена та її попереджено, що в разі повторного порушення трудової дисципліни її буде звільнено за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку КП "Каховська керуюча компанія", затверджених директором КП та погоджених зборами трудового колективу КП 24.04.2012 року (протокол № 1), які відповідно п. 1.2 застосовуються на підприємстві та є обов'язковими для виконання усіма працівниками підприємства. Пунктом 3.1 передбачено, що працівник зобов'язаний вчасно і точно виконувати розпорядження адміністрації п.7.6 звільнення як дисциплінарне стягнення до працівника може бути застосоване за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього посадовою інструкцією або правилами внутрішнього трудового розпорядку (а.с. 61-65). Відповідно до ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовим колективом за надання власника і виборним органом первинної профспілкової організації на основі типових правил. Правила внутрішнього трудового розпорядку КП "Каховська керуюча компанія", на думку суду, розроблені відповідно до діючого законодавства та затверджені на загальних зборах трудового колективу підприємства 24.04.2012 року протокол № 1 (а.с. 65). Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що відповідно до наказу було створено комісію для проведення інвентаризації. Членами комісії була вона, [PERSON], а головою комісії було призначено [PERSON] Про цей наказ було відомо всім, але інвентаризація не була проведена вчасно, оскільки [PERSON] не мала часу на її проведення. Свідок [PERSON] пояснила суду, що в серпні 2012 року було створено комісію для проведення інвентаризації. Головою комісії було призначено [PERSON], але вона як голова комісії не організувала проведення інвентаризації і фактично інвентаризація до 02 листопада 2012 року не була проведена з вини позивачки. Аналогічні пояснення надала суду свідок [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила суду, що про проведення інвентаризації в серпні 2012 року був виданий наказ. Головою комісії було призначено [PERSON] Інвентаризація вчасно не була зроблена з вини позивачки. Про це вона повідомила 02листопада 2012 року службовою запискою директора. На виконання наказу, навіть, оголосили вихідний день робочим днем, а [PERSON] в цей день пішла раніше з роботи і інвентаризацію не проводила. Згідно наказу № 123/1 від 20 серпня 2012 року в зв'язку з необхідністю звірки даних паспортні служби з даними розрахункового відділу було створено комісію для проведення інвентаризації , головою комісії призначено [PERSON], інвентаризацію необхідно провести в термін до 27.08.2012 року (а.с. 14). Відповідно протоколу № 2 засідання постійно діючої комісії 02 листопада 2012 року було розглянуто питання відносно неналежного виконання своїх службових обов'язків паспортиста [PERSON] і прийнято рішення про звільнення позивачки на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України , про що направити подання до профспілкового комітету для отримання згоди на звільнення (а.с. 44-45). Згідно витягу з протоколу № 4 засідання профспілкового комітету від 08 листопада 2012 року постановлено надати згоду на звільнення паспортиста [PERSON] за п.3 ст. 40 КЗпП України (а.с. 29-30). Відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках….систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Оцінюючи та аналізуючи докази по справі, суд вважає, що дисциплінарне стягнення до позивачки застосоване правомірно з урахуванням ступеня тяжкості скоєного проступку та з додержанням строків для застосування дисциплінарного стягнення, оскільки факт не проведення інвентаризації було виявлено, відповідачем 02.11.2012 року за службовою запискою головного бухгалтера підприємства (а.с. 43) , а після отримання догани з вини позивачки не було проведено вчасно інвентаризацію паспортного столу, яка була необхідна підприємству для звірки даних з даними розрахункового відділу підприємства, на яке покладено обов'язки по забезпеченню якості обслуговування населення в сфері житло -комунальних послуг. Не виконання своїх службових обов'язків позивачкою, які зазначені в розділі ІІ п. 11 посадової інструкції паспортиста, де обов'язком паспортиста є виконання розпорядження та наказів директора, що не суперечить чинному законодавству , змусило директора видавати наказ № 159 від 16.10.2012 року про робочий день, в зв'язку з виробничою необхідністю - проведенням інвентаризації паспортного столу підприємства (а.с. 15), що призвело до додаткових витрат, пов'язаних з оплатою праці. Про невиконання даного наказу директора підприємства повідомила головний бухгалтер [PERSON], яка надала по даному факту службову записку (а.с. 43). Крім того, порушення трудової дисципліни позивачкою підтверджується заявою громадянки [PERSON], службовою запискою юрисконсульта підприємства Савельєвою О.С. (а.с. 41), службовою запискою головного бухгалтера [PERSON] (а.с. 42; 43). Також суд піддає критичній оцінці твердження позивачки про те, що 02.11.2012 року наказом їй було знову об'явлену догану, оскільки під час розгляду справи такі твердження не знайшли свого підтвердження, та спростовуються свідченнями свідка [PERSON], яка пояснила суду, що вона як спеціаліст відділу з кадрової роботи підприємства з таким наказом позивачку не ознайомлювала тому, що такого наказу від 02.11.2012 року про об'явлення догани [PERSON] не було. Відповідно до довідки про Реєстр наказів з основної роботи , виданих КП "Каховська керуюча компанія" в період з 29.10.2012 року по 08.11.2012 року такий наказ відсутній (а.с. 95). Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. До матеріалів справи позивачкою долучено свідоцтво про розірвання шлюбу від 15.05.2001 року (а.с. 24), за яким шлюб позивачки та [PERSON] розірвано та свідоцтво про народження дитини, за яким [PERSON] народився [INFO] року . Його батьками є позивачка та її колишній чоловік (а.с. 28). Відповідно до положення ст.. 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років-частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до 14 років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається… Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" визначено, що одинокою матір'ю є жінка, яка не перебуває в шлюбі і у свідоцтві про народження якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері; вдови; іншої жінки, яка виховує і утримує дитину сама. Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків , хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Батьки мають право укладати договір щодо здійснення батьківських прав і виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. У справі не встановлено обставин, за якими закон надає позивачці статусу одинокої матері. [PERSON] не доведено, що вона виховує та утримує дитину одна без матеріальної допомоги її батька, тому положення ст. 184 КЗпП України до неї не можуть бути застосовані.

Outcome: dismissed