Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

13.08.2012 року позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу від 17.09.2011 року та стягнення суми. В обґрунтування вказує, що 17.09.2011 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі продажу, в якому відповідач зобовязалася передати їй у власність вхідні металеві двері і встановити їх. Загальна вартість дверей складає 2650 грн., які вона сплатила за умовами договору. Гарантійний термін обслуговування товару 12 місяців. Згідно товарного чеку двері було встановлено 24,25 вересня 2011 року, але фактично двері було встановлено 25.10.2011 року. Після встановлення вказаних дверей, було складено акт прийому-передачі, акт виконаних робіт. Після встановлення дверей начеб - то зовнішніх недоліків при експлуатації дверей виявлено не було, виявити зразу правильність встановлення дверей було не можливо. Після експлуатації дверей у зимовий період, були виявлені приховані недоліки, а саме при низькій температурі повітря на вулиці, двері з внутрішньої сторони ( в квартирі) промерзають, двері при відкриванні або закриванні дуже скриплять. З приводу зазначених недоліків, вона неодноразово зверталася до відповідача, після чого до неї 18.02.2012 року приїхав майстер та наклеїв на двері нове уплотнення, яке відпало наступного дня. Після цього, вона знову зверталася до відповідача з проханням усунути недоліки, але відповідач не відреагувала. 01.03.2012 року вона звернулася до відповідача з претензією, після чого, до неї знову приїздив майстер, котрий демонтував з дверей заводське уплотнення та наклеїв інше, але зазначені дії не усунули вказані вище недоліки дверей. Після цього, вона знову зверталася до відповідача з проханням усунути недоліки, але відповідач відмовилася. Діями відповідача завдана моральна шкода, оскільки та сума яку вона сплатила за двері є для неї дуже значною, вона не має коштів на придбання інших дверей, тому дуже хвилюється з цього приводу. Вважає, що роботи по встановленню вхідних дверей до її квартири проведені не якісно, тому просить розірвати договір купівлі-продажу від 17.09.2011 року та стягнути з [PERSON] 2650 грн. сплачених за двері, 792 грн. за проведення експертизи, 500 грн. за надання юридичних послуг, 2650 грн. моральної шкоди, 214,60 грн. судового збору. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутністю. Відповідач [PERSON] про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу від 17.09.2011 року,а.с.8. 01.03.2012 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з претензією щодо недоліків товару, а.с.10. Правовідносини між сторонами регулюються ст.655 ЦК України яка регулює спірні відносини між сторонами за договором купівлі-продажу одна сторона /продавець/ передає, або зобовязується передати майно у власність другій стороні /покупцеві/, а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.ст.526 - 527, 530, 610-611, 623 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі відшкодування завданих збитків. Обовязок продавця повернути покупцю гроші за товар, в разі розірвання договору передбачено також ст.7 Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки позивач [PERSON] не укладала договір з [PERSON], тобто позивач не є споживачем послуг, які надані відповідачем, у відповідача відсутнє будь-яке зобовязання щодо виконання умов договору з позивачем, тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову. На підставі ст.ст.526 - 527, 530, 610-611, 623, 655 ЦК України, ст.7 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: dismissed