overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення останнім 18 років. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який згодом розірвали. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, хоч є працездатним і може її надавати. Просить стягувати щомісячно з відповідача 500 грн., поскільки його дохід нерегулярний. В судовому засіданні свої вимоги підтримала. Відповідач позов визнав. Згоден сплачувати аліменти в розмірі в якому просить позивачка. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. Відповідно до вимог ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.. 184 СК України. За правилами ст.. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.02.2004 року, який розірвали 05.09.2012 року за рішенням Первомайського міськрайонного суду. Від даних шлюбних відносин родився син [PERSON], 07.08.2004 року, батьком якого є відповідач, що підтверджується даними свідоцтва про народження від 10 серпня 2004 року виданого відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції. Згідно з вимогами ст.. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і визнання позову відповідачем відповідає закону, не порушує його права, та права третіх осіб, тому може бути прийняте судом Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів, але не менше 30 % пожиточного мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини. У своєму позові позивачка вказала, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 21.12.2007 р. у Синюхинобрідській сільській раді Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 13. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач. Відповідач з ними не проживає, вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги на дитину не надає. Тому позивачка змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, так як батьки повинні піклуватися і утримувати своїх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі. Просила позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який вони зареєстрували 21.12.2007 р. у Синюхинобрідській сільській раді Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 13, під час якого у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого в Свідоцтві про народження (серії І-ФП № 078346) записаний відповідач [PERSON]. В даний час дитина знаходяться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, так як працює та має постійний стабільний заробіток. Згідно ж ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обовязку. Таким чином, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, є законні підстави для задоволення позову, тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. Врахувавши матеріальне становище сторін по справі, відсутність у відповідача інших утриманців, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів, щомісяця, починаючи з дня звернення позивачки до суду із зазначеним позовом до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини всіх його видів заробітку, але не менше 30 % пожиточного мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини. У своєму позові позивачка вказала, що з відповідачем вона знаходилася у фактичних шлюбних стосунках та 01.10.2008 року у них народився син [PERSON], який проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Згідно з свідоцтвом про народження 1-ФП № 089306 від 07.10.2008 року, батьком дитини зазначений [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Тому позивачка змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, так як батьки повинні піклуватися і утримувати своїх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, просила стягнути з позивача на її користь аліменти на утримання їх сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини, починаючи з моменту звернення до суду. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце слухання справи оповіщений належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у фактичних шлюбних стосунках. 01.10.2008 року у них народився син [PERSON], батьком якого в Свідоцтві про його народження серії 1-ФП № 089306 виданого 07.10.2008 року, записаний відповідач [PERSON]. В даний час син знаходяться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, так як є особою працездатного віку. Згідно ж ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обовязку. Врахувавши зазначене, з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання їх сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

Роз'яснити особам, які беруть участь у справі, що у зв'язку з складністю справи складення рішення у повному обсязі відкладено, з повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись 04 лютого 2013 року. З огляду на викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

В листопаді 2012 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач вказує на те, що 27 червня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 004-14007-270607. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит та відкрив картковий рахунок з сумою кредитної лінії в сумі 500 грн. 00 коп., з процентом за користування кредитною лінією 29,90 %. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 10 вересня 2012 року існує заборгованість перед банком в сумі 3628 грн. 26 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 530, 1046 - 1056 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 3628 грн. 26 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. В судове засідання сторони не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 004-14007-270607. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит та відкрив картковий рахунок з сумою кредитної лінії в сумі 500 грн. 00 коп., з процентом за користування кредитною лінією 29,90 %. Згідно п.2.5 кредитного договору держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення сплати заборгованості за кредитною лінією. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 10 вересня 2012 року існує заборгованість перед банком в сумі 3628 грн. 26 коп. тіло кредиту. За таких обставин суд вважає, що позов Банку на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

В листопаді 2012 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач вказує на те, що 24 січня 2008 року між ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір, № 002-14952-240108. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит та відкрив картковий рахунок з сумою кредитної лінії в сумі 3000 грн. 00 коп. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 09 серпня 2012 року існує заборгованість перед банком в сумі 7898 грн. 41 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 530, 1046 - 1056 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 7898 грн. 41 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. В судове засідання сторони не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 24 січня 2008 року між ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір, № 002-14952-240108. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит та відкрив картковий рахунок з сумою кредитної лінії в сумі 3000 грн. 00 коп. Відповідно до п. 3.6, 3.7 кредитного договору держатель картки зобовязаний щомісячно в строки, визначеними договором, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. У разі порушення держателем строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафту, держатель сплачує банку пеню. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 9 серпня 2012 року існує заборгованість перед банком в сумі 7898 грн. 41 коп., яка складається із: тіло кредиту 2925 грн. 88 коп., заборгованості за відсотками 1003 грн. 37 коп., заборгованості за комісіями 3969 грн. 16 коп., пені 433 грн. 77 коп. За таких обставин суд вважає, що позов Банку на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи підстави для стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку позивачка в позові вказує, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 12.04.2012 року у виконкомі Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 01. В шлюбі в них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Також позивач зазначила, що [PERSON] матеріальну допомогу на її утримання не надає, тому вона вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Так, дійсно, згідно матеріалів справи, між сторонами по справі 12.04.2012 року було укладено шлюб у виконкомі Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 01. В шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ № 218859 від 22.05.2012 року. Донька проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 571 від 17.10.2012 року. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною 3-річного віку незалежно від її матеріального становища та того, чи вона працює, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Крім цього, при визначенні розміру аліментів судом враховуються такі обставини, які вказані в позовній заяві та зауважень до яких сторони не мають, що відповідач фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має та в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки. З огляду на вищевикладене, визнання позову відповідачем не суперечить ч. 4 ст. 174 ЦПК України. За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 25.09.2009 року. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Причиною розпаду сімї є те, що у неї з відповідачем різні характери, різні погляди на життя через що між ними виникають сварки та непорозуміння. З вересня 2012 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Вказала, що втратила до відповідача почуття поваги та любові, вважає, що шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу згідний. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.05.2009 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №047168 (а.с.4). Від сумісного життя у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №112927 від 08.02.2010 року (а.с. 6), який за згодою сторін проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду сімї є те, що у сторін різні характери, різні погляди на життя через що між ними виникають сварки та непорозуміння. З вересня 2012 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їхнім інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Вона зробила переустаткування приміщення зазначеної квартири без проектної документації, а саме: збільшила площу кухні за рахунок площі жилої кімнати, а також знесла стіну між ванною кімнатою та вбиральнею. На теперішній час загальна площа квартири складає 43,5 кв.м., жила площа складає 26,7 кв.м. Вона звернулася в БТІ м. Маріуполя з метою внесення змін у техдокументацію й правовстановлюючі документи. БТІ зробило обстеження квартири й видало новий техпаспорт із оцінкою про самовільне переустаткування квартири. У видачі свідоцтва про право власності було відмовлено з посиланням на самовільне будівництво. Посилаючись на те, що це переустаткування не порушує прав інших осіб, просить визнати за нею право власності. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача позов визнав та просив розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши представлені в справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS]. Судом також встановлено, що позивачка самовільно зробила переустаткування приміщення квартири, збільшила площу кухні за рахунок площі жилої кімнати, а також знесла стіну між ванною кімнатою та вбиральнею. На теперішній час загальна площа квартири складає 43,5 кв.м., жила площа складає 26,7 кв.м. Згідно ч.2 ст.383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Як вбачається з висновку будівельно-технічної експертизи від 05.12.2012 р., переобладнана квартира [ADDRESS] не суперечить ДБН (а.с.20-23). З огляду на описаний технічний стан приміщення суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на самочинно реконструйоване житлове приміщення, тим більше, що при цьому права інших осіб не порушуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

У грудні 2012 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що полягає в шлюбі з відповідачем з 01 вересня 2006 року зареєстрованому у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 853. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 2010 року шлюбні відносини з відповідачем припинились, унаслідок розбіжностей в поглядах на життя, постійних сварок, втрати розуміння та взаємної пошани. Вважає, що відновити сімейні стосунки неможливо, тому просить розірвати шлюб, спору відносно розподілу майна та місця мешкання дитини позивачка не має. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позивні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про визнання позовних вимог, та з проханням про розгляд справи у його відсутність, у звязку з тим, що є інвалідом першої групи та не може зявитися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 01 вересня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис № 853 Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, при таких обставинах шлюб слід розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 107 грн. 30 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved