overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.10.2006 року. З 2006 року шлюбні відносини фактично припинені. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає, зароблені гроші використовує на власний розсуд, в зв’язку з чим вона вимушена звернутися до суду із позовом. Позивач у судовому засідання позов про стягнення аліментів підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини 1/4 частку всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання з’явився, позовні вимоги визнав, надав пояснення аналогічні вищевикладеним. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини на утримання дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши представлені докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.10.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач свої обов’язки щодо утримання дитини виконує не належним чином, матеріальну допомогу на утримання дитини надає не у тому обсязі, якій є необхідним для її нормального утримання, в зв’язку з чим суд вважає необхідним позов задовольнити. Відповідно, до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи стан здоров’я та матеріальне становище дитини, стан здоров’я та матеріальне становище відповідача, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір. Відповідно до вимог ст. 217 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони одружені з 24 жовтня 2006 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з червня 2008 року через психологічну несумісність, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на багато сімейних та життєвих обставин, що призвело до відчуженості, внаслідок чого спільне проживання стало неможливим. Вважає, що сім’я розпалася остаточно і відновлення її неможливе. Майнового спору між ними не має. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання з’явилася, позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з’явився, позовні вимоги визнав, надав пояснення аналогічні вищевикладеним. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 24.10.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Відділом РАЦС Кіровського РУЮ у м. Донецьку, (актовий запис № 903). Судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України і роз’ясненням п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, чи інтересам їх дітей. У даний час дана родина розпалася остаточно, відновити її неможливо, тому що позивач категорично відмовляється перебувати у шлюбі з відповідачем, і подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам позивача, відповідача та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ч.1 ст.51 Конституції України, ч.1 ст.110, чч.1, 2 ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, де вказує, що з 09 вересня 2006р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON] 22 липня 2007р.н. Шлюбні відносини вони з відповідачем не підтримують з березня 2012р. Дитина проживає з позивачкою і фактично знаходиться на її утриманні. Добровільно позивач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в зв’язку з чим позивачка змушена звертатися до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку, щомісячно, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги повністю підтримала та просила суд задовольнити її позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явився,однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав і не заперечував проти стягнення аліментів розгляду справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно представленої суду копії свідоцтва про народження (а.с.6) відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] 10 вересня 2007р.н. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з цим, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач є працездатним, інвалідом не являється, інших осіб на своєму утриманні не має, тобто має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 14 частки доходу щомісячно, до повноліття дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони одружені з 24 серпня 2002 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з червня 2010 року через психологічну несумісність, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на багато сімейних та життєвих обставин, що призвело до відчуженості, внаслідок чого спільне проживання стало неможливим. Вважає, що сім’я розпалася остаточно і відновлення її неможливе. Майнового спору між ними не має. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання з’явилася, позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з’явився, позовні вимоги визнав, надав пояснення аналогічні вищевикладеним. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 24.08.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Відділом РАЦС Куйбишевського РУЮ у м. Донецьку, (актовий запис № 293). Судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України і роз’ясненням п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, чи інтересам їх дітей. У даний час дана родина розпалася остаточно, відновити її неможливо, тому що позивач категорично відмовляється перебувати у шлюбі з відповідачем, і подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам позивача, відповідача та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ч.1 ст.51 Конституції України, ч.1 ст.110, чч.1, 2 ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони одружені з 16 вересня 1989 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені через психологічну несумісність, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на багато сімейних та життєвих обставин, що призвело до відчуженості, внаслідок чого спільне проживання стало неможливим. Вважає, що сім’я розпалася остаточно і відновлення її неможливе. Майнового спору між ними не має. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання з’явилася, позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Позивач не заперечує проти розглядання справи за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає необхідним прийняти заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 16.09.1989 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Кіровським відділом РАГС м. Донецька (актовий запис № 825). Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України і роз’ясненням п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, чи інтересам їх дітей. У даний час дана родина розпалася остаточно, відновити її неможливо, тому що позивач категорично відмовляється перебувати у шлюбі з відповідачем, і подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам позивача, відповідача та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ч.1 ст.51 Конституції Украіни, ч.1 ст.110, чч.1, 2 ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони одружені з 24 лютого 2012 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені через психологічну несумісність, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на багато сімейних та життєвих обставин, що призвело до відчуженості, внаслідок чого спільне проживання стало неможливим. Вважає, що сім’я розпалася остаточно і відновлення її неможливе. Майнового спору між ними не має. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Позивач не заперечує проти розглядання справи за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає необхідним прийняти заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 24.02.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Кіровським відділом РАГС м. Донецька (актовий запис № 74). Судом встановлено, що сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України і роз’ясненням п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, чи інтересам їх дітей. У даний час дана родина розпалася остаточно, відновити її неможливо, тому що позивач категорично відмовляється перебувати у шлюбі з відповідачем, і подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам позивача, відповідача та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ч.1 ст.51 Конституції Украіни, ч.1 ст.110, чч.1, 2 ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає, зароблені гроші використовує на власний розсуд, в зв’язку з чим вона вимушена звернутися до суду із позовом. Позивач у судовому засідання позов про стягнення аліментів підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини 1/3 частку всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Позивач не заперечує проти розглядання справи за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає необхідним прийняти заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши представлені докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2004 року. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] та батьком дитини в свідоцтві про народження вказаний відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач свої обов’язки щодо утримання дитини виконує не належним чином, матеріальну допомогу на утримання дитини надає не у тому обсязі, якій є необхідним для її нормального утримання, в зв’язку з чим суд вважає необхідним позов задовольнити. Відповідно, до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи стан здоров’я та матеріальне становище дитини, стан здоров’я та матеріальне становище відповідача, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку відповідача, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір. Відповідно до вимог ст. 217 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-24 00:00:00

[PERSON] 29 березня 2012 р. звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 09 липня 2009 р. вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб було зареєстровано у відділі РАЦС Кіровського РУЮ м. Донецьку, актовий запис № 459. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. З 2011 р. шлюбні відносини з відповідачем припинені в зв'язку з тим, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що їх сім’ю зберегти неможливо, шлюб зберігається лише формально, тому просить суд розірвати їх шлюб. Спора про майно немає. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та надала суду аналогічні пояснення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явився, про день слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, допитаний за судовим дорученням, до суду звернувся з клопотанням про розгляд справи без його участі, визнавши позовні вимоги в повному обсязі, в зв’язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного Кодексу України і роз’ясненням п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 проголошена Конституцією України, охорона сім’ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі Свідоцтвом про одруження Серії 1- НО № 175637 від 09 липня 2009 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 липня 2009 р. В судовому засіданні встановлено, що сім’я фактично розпалась і існує тільки формально, її збереження стало неможливим, подружжя не підтримують шлюбні стосунки з 2011 року, не мають почуття любові та поваги один до одного, та бажають розірвати шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-24 00:00:00

Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 1990 року, який був зареєстрований у Палаці одруження, актовий запис № 3265. Шлюб перший. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] –повнолітнього, який є студентом Донецького національного університету та [PERSON], [INFO], учня другого класу середньої школи №15, проживає з ними. При вступі у шлюб змінила прізвище «Смірнова»на прізвище чоловіка. Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припинились два роки тому, оскільки відповідач негідно веде себе в сім’ї, проявляє необґрунтовані ревнощі, постійно ображує її нецензурною лайкою у присутності дітей, не цікавиться їх життям, не займається їх вихованням, освітою, а також не забезпечує у належній мірі їх з дітьми існування. Відповідач приховує своє місце праці і доходи, у зв’язку з чим виникає питання про стягнення з нього аліментів у судовому порядку. Питання про розподіл загального спільного майна буде вирішений окремим позовом. Відповідач [PERSON] Олександрвоич, своєю заявою від 25 квітня 2012 року позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. З'ясувавши думку сторін що до позову, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 01 листопада 1990 року у Палаці одруження, актовий запис № 3265. Фактично шлюбні відносини між сторонами розірвані. Питання про розподіл загального спільного майна буде вирішений окремим позовом. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Згідно до частини 8 статті 235 Цивільного процесуального кодексу України, після розірвання шлюбу, прізвище сторін залишити без змін. При зверненні до суду позивачем були сплачені судові витрати: судовий збір у сумі 107грн.30коп., що підтверджується квитанцією, які на підставі частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки та посвідчення про присвоєння їй почесного звання «Мати-героїня». Необхідність встановлення такого факту обґрунтовує тим, що при оформленні трудової книжки помилково вказано її прізвище «Мора», а при видачі посвідчення про присвоєння їй почесного звання «Мати-героїня»також її прізвище вказано як «Морій». Через такі помилки на даний час має труднощі при оформленні пенсії. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги з викладених підстав, просить заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи - управління пенсійного фонду України в Богородчанському районі в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення вимог заяви. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до даних паспорта громадянина України [PERSON] народилася 13.10.1958 року в с.Шишкіно Євпаторійського району Республіки Крим. При оформленні трудової книжки (а.с.6) помилково вказано її прізвище й замість Морий вказано Мора. Аналогічно допущено помилку при видачі їй посвідчення про присвоєння почесного звання «Мати-героїня»(а.с.5), де її прізвище вказано «Морій». Встановлення даного факту має важливе значення для [PERSON], оскільки дає їй право на оформлення пенсії. Беручи до уваги сукупність досліджених у справі доказів, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved