Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20000 грн., мотивуючи позов тим, що отримав хронічне професійне захворювання підчас роботи у відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, просила справу слухати за ї відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача, допитаний за судовим дорученням, позовні вимоги не визнав, оскільки платити за моральну шкоду внаслідок професійного захворювання повинен Фонд страхування від нещасних випадків на виробництві, також позивач пропущені строки звернення до суду. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія паспорту позивача; копія трудової книжки; копія акту форми П-4; копія виписки з історії хвороби; копія довідки МСЕК; протокол судового засідання Павлоградського міськрайонного суду; письмові заперечення. У судовому засіданні встановлено, що позивач з 19.02.2001 р. працював у виробничому структурному підрозділі шахта «Тернавська» ПАТ « ДТЕК Павлоград вугілля» та 04 липня 2008 р. був звільнений у звязку з невідповідністю виконуючій роботі за станом здоровя ( п.2 ст.40 КЗпП України). Під час роботи на підприємстві позивач отримав хронічне професійне захворювання., про що був складений акт розслідування хронічного професійного захворювання від 19 вересня 2008 р., затверджений Головним державним санітарним лікарем м. Павлоград. Встановлено діагноз: 1.Радикулопатія шийна і попереково- крижова на фоні полі сегментарної дископатії, з вираженими (3с ст.) статико- динамічними порушеннями, стійким больовим і периферичним нейросудинним синдромами. 2.Двосторонній плечолопадковий періартроз ( РФ другого ст..), деформований артоз в сполученні з періартрозами, ліктьових ( ПФ другого ст.) суглобів, стійкий больовий синдром. 3.Антрасилікоз першої с. ( 1/1.) Емфізема легень першої ст. ЛН першого ст. 4.Нейросенсорна приглухуватість першого ст.. ( з легким зниженням слуху) .Захворювання є професійним. У звязку із зазначеним захворюванням позивачу призначена третя група інвалідності з 20.10.2008 р. безстроково, причина інвалідності профзахворювання. Згідно п.16 Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 19.09.2008 р. однією з причин захворювання позивача є недосконалість технологічних процесів на підприємстві. У звязку з професійним захворюванням позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких позивач зазнав у звязку з професійним захворюванням. У звязку з хворобою був звільнений з роботи, погіршився майновий стан, що призвело до вимушених змін у життєвих та виробничих стосунках. Відповідно до статті 38 Гірничого Закону України власник (керівник) гірничого підприємства зобов'язаний забезпечувати: безпеку гірничих робіт, охорону праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах; медичне та санітарно-побутове обслуговування працівників гірничих підприємств, а працівників, зайнятих на роботах із шкідливими умовами праці, - спеціальним одягом, взуттям, засобами індивідуального захисту; відшкодування шкоди, завданої гірничим підприємством фізичним та юридичним особам. На підставі статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням підвищеного ризику отримання професійного захворювання на виробництві, на якому працював позивач, суд вважає необхідним зменшити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, до 7500 грн. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими та не приймає заперечення проти позову, бо наведеним положенням Акту… встановлені порушення трудових прав позивача та причинний зв'язок між ними і отриманим захворюванням. Що стосується обовязку сплати моральної шкоди ФСНВВ і пропуску строків звернення до суду, то суд вважає його не пропущеним з наступних підстав. Рішенням КСУ від №230-рп/2008 від 08.10.2008 р. зазначено, що право на відшкодування моральної шкоди у разі ушкодження здоровця після скасування відповідної норми у Законі "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" не порушеено, бо може бути реалізоване на підставі ст.1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України. КЗпП України не передбачає окрему норму щодо стягнення за шкоду, заподіяну здоровю працівника. Разом з цим, згідно ст.268 ч.1 п.3 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю. Таким чином, права осіб у разі ушкодження здоровця на виробництві залежать від наявності чи відсутності трудових відносин, що тягне недопустиме порушення рівності людей, передбаченої ст.ст.22, 24 Конституції України. Тому суд відповідно до ст.8 ч.8 ЦПК України за аналогією закону, передбаченого ст.268 ч.1 п.3 ЦК України, не застосовує до спірних правовідносин щодо стягнення моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я положення ст.233 КЗпП України щодо строку звернення до суду. Судовий збір у розмірі 214,6 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial