overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною заявою, якою просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь матеріальну шкоду у сумі 10871 грн.51 коп., моральну шкоду у сумі 10000 грн.00 коп. заподіяну внаслідок залиття його квартири [ADDRESS] 11.02.2009 року з вини відповідачів, які проживають в [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги посилаючись на мотиви, викладені в заяві. Крім того, вказав, що внаслідок залиття його квартири неприродними стали шпалера і стеля на суму 3395,00 грн., кухонний гарнітур на суму 7043,00 грн. і у звязку з цим поніс витрати на оплату складання кошторису і акту про залиття у сумі 433 грн.51 коп. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, ухиляються від отримання повідомлення Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідачів і необхідним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що позивач не заперечуює, яким позов задовольнити частково, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що 11.02.2009 року сталось залиття квартири [ADDRESS], яка належить праві власності позивачу (а.с.-13), через халатне відношення до сантехобладнання мешканців [ADDRESS] (а.с.-10), в якій зареєстровані відповідачі(а.с.-28). Відповідно кошторису складеного КП РЕО-6 від 20.02.2009 року ( а.с.-6-9) вартість ремонту складає у сумі 3395,00 грн. та відповідно до листа ТОВ Славград-Древ від 14.03.2012 року за №53 кухонні меблі у квартирі позивача повністю пошкоджені і ремонту не підлягають внаслідок впливу волості та ураження грибка, вартість яких відповідно до товарного чеку №12 від 18.01.2008 року становить у сумі 7043,00 грн. (а.с.-11,36), що підлягає стягненню з відповідачів солідарно. Крім того, з відповідачів підлягає стягненню у солідарному порядку понесені позивачем витрати на оплату складання кошторису і акту про залиття у сумі 433 грн.51 коп., оскільки повязані із залиттям квартири Щодо відкодування моральної шкоди, то виходячи з засад розумності і справедливості, розміру заподіяної позивачу матеріальної шкоди, характеру і тривалості страждань останнього після кожного залиття, часу і сил витраченого ним на захист порушеного права, суд вважає необхідним розмір цієї шкоди визначити у сумі 1000,00 грн. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню у солідарному порядку на користь позивача сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.00 коп. і судовий збір у сумі 108 грн. 72 коп. із розрахунку 10871,51 х 1%. Враховуючи викладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-06 00:00:00

19 квітня 2012 року [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на наступне: 21 лютого 2005 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач не цікавиться життям сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання, хоча має можливість сплачувати та утримувати сина. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, що підтверджують матеріали справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можливо розглянути без технічної фіксації, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від подружнього життя в сторін 05 грудня 2008 року народився син [PERSON], який проживає з матірю та перебуває на її утриманні (а.с.3,6). Відповідач не виконує передбаченого ст. 180 СК України обовязку утримувати неповнолітню дитину, що дає суду законні підстави для задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд, відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини - здорова, перебуває на утриманні матері, та приходить до висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання дитини, визначений в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття . Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-06 00:00:00

04.05.2012 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів, пояснюючи це тим, вони разом з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2002 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В даний час дитина проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Інших утриманців на яких би відповідач сплачував аліменти немає. Просить стягнути з відповідача аліменти: на утримання їх сина - [PERSON], [INFO] в розмірі Ул частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 04.05.2012 року. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, надіслали до суду заяви про слухання справи у їх відсутність. Позивач позов підтримав. Відповідач проти позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05.08.2008 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №240405 від 05.08.2003 року. В даний час дитина проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою №746 від 94.05.2012 року. Інших утриманців на яких би відповідач сплачував аліменти немає. Ці обставини підтверджуються всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не оспорювались сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-06 00:00:00

У зв'язку зі складністю в постановленні повного судового рішення, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини на підставі ст. 209 ч. З ЦПК України та відкласти складання повного рішення на строк не більше 5 днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязанного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідним проголосити вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-06 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 2340,00 грн., інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн. та державне мито в розмірі 51,00 грн., посилаючись на те, що 9 квітня 2008 року, з вини [PERSON], яка керувала автомобілем NISSAN, державний номер [NUMBER], відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був ушкоджений автомобіль «VOLKSWAGEN», державний номер [NUMBER]. На момент скоєння зазначеного дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] був застрахований ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 670555703 від 13 березня 2008 року. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. [PERSON] у судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістили, в матеріалах справи містяться письмові заперечення проти задоволення зазначеного позову. Представник ПАТ ««Страхове товариство «Гарантія» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У судовому засіданні доведена вина відповідача у скоєні ДТП, яка відбулась 9 квітня 2008 року, та понесення позивачем витрат на страхове відшкодування. Відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 24 червня 2008 року [PERSON], було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до договору № 5-367-04/07 автомобіль NISSAN, державний номер [NUMBER] був застрахований у ВАТ «Страхове товариство «Гарантія», яка змінила назву на ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія». Вирішуючи даний позов, суд враховує вимоги ст. 88 ЦПК України, а саме, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 600 ( шістсот) гривень з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON]І посилається на те, що з відповідачем по справі вони перебували в фактичних шлюбних відносинах на протязі девяти років, з 2002 року по 2011 рік. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Сімя фактично розпалась, сторони сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. На даний час позивач працює і має змогу надавати дитині матеріальну допомогу. Матеріальної допомоги на утримування сина відповідач не надає, що і змусило позивачку звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилася, але надала суду заяву в якій підтримала у повному обсязі свої позовні вимоги і просила позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать повідомлення, про причини неявки в судові засідання не повідомляв, з заявами про відкладення розгляду справи в суд не звертався. Суд вважає за можливе розглядати справу по суті за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах з 2002 року по 2011 рік. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серія І-ВЛ № 265850, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції 23 березня 2004 року, який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, відповідно наданої довідки Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області за № 101 від 10.02.2012 року. Матеріальної допомоги на утримування дитини відповідач у добровільному порядку не надає. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивачку наполягати на стягненні аліментів на утримання малолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що з відповідачем по справі вони знаходяться в шлюбі з 08 червня 2007 року, зареєстрованому в Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 512. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. На теперішній час сімя фактично розпалась, відповідач пішов із сімї, сторони проживають окремо. На даний час вона ніде не працює, матеріальної допомоги на утримування доньки відповідач не надає, що і змусило позивачку звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилася, але надала суду заяву в якій підтримала у повному обсязі свої позовні вимоги і просила позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 08 червня 2007 року, в Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 512, згідно свідоцтва про шлюб серія І-ВЛ № 062567, виданого 08 червня 2007 року Московським відділом РАЦС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, відповідно наданої довідки Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за № 942 від 13.04.2012 року. Матеріальної допомоги на утримування дитини відповідач у добровільному порядку не надає. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивачку наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-06 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом, в якому просила визнати недійсним укладений у 2001 р. між її недієздатним сином [PERSON] ra відповідачем кредитний договір недійсним. У судовому представник позивачки позов та підтримав, суду дав пояснення, аналогічні викладеному у позові. Представник відповідача позов не визнала, оскільки на час укладення договору відповідач не знав про недієздатність [PERSON] Просила у разі задоволення позову застосувати наслідки недійсності правочину. У заяві на видачу кредиту помилка в даті, договір укладений 30.08.2009 р. У судовому засіданні були досліджені наступні докази: медична довідка; довідка MCЕK; рішення Лисичанського міськсуду від 10.06.2009 р. тa 24.09.2009 р.; заява про видачу кредиту; довідка про умови кредитування; витяг з особового рахунку; довідка про час укладання кредитного договору. У судовому засіданні встановлено, що рішення Лисичанського міського суду від 10 червня 2009 р. [PERSON] був визнаний недієздатним. Рішенням Лисичанського міського суду від 24 вересня 2009 р. його опікуном була призначена [PERSON] 30 серпня 2011 р. відповідачем з [PERSON] відповідно до ст.634 ЦК України шляхом приєднання до типових умов кредитування був укладений кредитний договір, за яким з наданого [PERSON] карткового рахунку були зняті 3350 грн. Відповідно до ст..215 ч.2 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ст.226 ч.1, ч.3 абз.2 ЦК України опікун може схвалити дрібний побутовий правочин, вчинений недієздатною фізичною особою. У порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. У разі відсутності такою схвалення цей правочин та інші правочини, які вчинені недієздатною фізичною особою, є нікчемними. Опікун зобовязаний повернути дієздатній стороні все одержане недієздатною фізичною особою за нікчемним правочином. Якщо майно не збереглося, опікун зобовязаний відшкодувати його вартість, якщо вчиненню правочину або втраті майна, яке було предметом правочину, сприяла винна поведінка опікуна. Нa підставі ст.216 ч.5 абз.2 ЦК України суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Суду не надані докази згоди опікуна [PERSON] на укладання кредитного договору, який, до того ж, виходить за межі побутового. Разом з тим, на підставі п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" №9 від 06.11..2009 р. суд зазначає, що правочин визнається нікчемним із застосуванням наслідків недійсності правочину та стягує з опікуна недієздатної особи на користь відповідача отримане за договором згідно довідки з особового рахунку 3350 грн. Суд не приймає заперечення представника відповідача проти позову, бо незнання про недієздатність сторони у договорі не впливає на його дійсність чи недійсність. Нa підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-06 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між сторонами 22 жовтня 2005 року (актовий запис №1444) Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. В судове засідання позивачка не з'явилася, напрвила свого представника, який надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку заочного провадження, вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю учасників процесу у порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 22 жовтня 2005 року (актовий запис №1444) Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.ст. 110, 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у зв'язку з чим вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Тому шлюб зареєстрований 22 жовтня 2005 року (актовий запис №1444) Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON], слід розірвати. Таким чином позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 22.11.1997 року та посвідчений на Товарній біржі «Нерухомість Південь». Позивач у судове засідання не з'явився, направив до суду свого представника, який надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечував, вимоги позову підтримав. Відповідачка до суду не з'явилася, причини неявки не суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, причини неявки не суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю учасників процесу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 22.11.1997 року сторони уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS], яка раніше належала [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу №6560 від 30.04.1997 року, зареєстрованого ММБТІ 02.07.1997 року за р.№16864, передавши відповідачці в рахунок покупки суму в розмірі 8488 грн. Даний договір посвідчений на Товарній біржі «Нерухомість Південь». Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими відповідачка передала позивачу спірну квартиру, а він, в свою чергу, передав останній визначену грошову суму. На підставі вищевказаного договору 22.11.1997 року право власності на дану квартиру зареєстроване за [PERSON] Відповідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 20.04.2010 року на час укладення договору купівлі-продажу, а саме, 22.11.1997 року заборона на відчуження даного об'єкту була відсутня. На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 220, 328, 334 ЦК України, суд дійшов висновку, що сторони за даним договором досягли домовленості щодо усіх його істотних умов та відбулося повне виконання договору, однак посвідчити його нотаріально не уявляється можливим, оскільки право влсності на предмет договору зареєстровано за покупцем. Тому слід визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 22.11.1997 року та посвідчений на Товарній біржі «Нерухомість Південь»за №1434. Таким чином вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.ст.81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved