Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з листопада 2009 року з відповідачем по справі перебувала у цивільному шлюбі, мешкала з ним однією родиною, вела спільне господарство. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги відповідача, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 14 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Також позивач зазначила, що вона не має можливості працювати, оскільки займається вихованням малолітньої дитини, отримує державну допомогу, яка значно менше прожиткового мінімуму, тому теж потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 14 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовною заяви та до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні позивач надала заяву про зміну позовних вимог, просить стягнути з відповідача на свою користь на своє утримання аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні суду пояснив, що з позовними вимогами в частині утримання малолітньої [PERSON] згоден в повному обсязі. Також зазначив, що у даний час у добровільному порядку надає грошові кошти на утримання [PERSON] Вказав,що на цей час є безробітним, а тому з розміром аліментів на утримання позивача - 1/6 частини не згоден в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, повно, об'єктивно, неупереджено розглянувши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. З пояснень позивача вбачається, що вона з відповідачем по справі з листопада 2009 року перебувала у цивільному шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої вони записані батьками /а.с. 2/. Згідно з довідкою Хрящуватенської сільської ради Краснодонського району від 07.02.2013 року, дочка [PERSON] проживає разом із нею за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні /а.с. 3, 4/. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що дитина мешкає з позивачем, знаходиться на її утриманні, відповідач інших аліментних зобов'язань не має, зважаючи на положення ст. 150 СК України, згідно правил якої батьки в рівній мірі зобов'язані піклуватись про здоров'я, фізичний, духовний, моральний стан дітей, дбати про їх матеріальне забезпечення, суд вважає за необхідне відносно вимог позивача щодо стягнення аліментів на малолітню дочку позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 14 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч. 2 ст. 84 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 2ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до положень ст. 182 СК України. Враховуючи те, що відповідач не працевлаштований, тобто не має щомісячного стабільного доходу; однак приймаючи до уваги, що позивач не працює, знаходиться у соціальній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує соціальну допомогу, яка менше прожиткового мінімуму, а тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання позивача частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання на період перебування у соціальній відпустці в розмірі 1/8 частині з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви та до досягнення малолітньою дочкою - [PERSON] трьох років. В задоволенні позову в іншій частині -відмовити за необґрунтованістю. З відповідача також підлягає стягненню, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial