Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

до суду з зазначеним позовом звернулась позивач свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вони перебували в шлюбі, який було розірвано 12 жовтня 2010 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Ще до народження дитини сторони припинили спільне проживання, та з того часу проживають окремо. Дитина перебуває на утриманні позивачки, батько дитини аліментів не сплачує та ухиляється від свого обовязку по утриманню та вихованню своєї дитини, й станом на 01 жовтня 2012 року заборгованість по аліментам, у відповідності до довідки ВДВС від 02.10.2012 року за № В2 на № 11991, становить 18 030, 17 гривень. Крім того відповідач не цікавиться дитиною, не спілкується з сином, не цікавиться станом його здоровя, фізичним та духовним розвитком. Вважає, що таким чином поведінка відповідача свідчить про те, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків та байдуже ставиться до дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO], уродженця та мешканця [INFO], відносно неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (реєстрацію акту про народження проведено Семенівською сільською радою Баришівського району Київської області актовий запис №1 від 05.01.2009 року). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти заявленого позову заперечили та заявили зустрічний позов про усунення перешкод в спілкування з дитиною та її вихованні. Свої вимоги мотивує тим, що позивачка вже зверталась з аналогічним позовом до суду, та рішенням Баришівського районного суду Київської області від 27.10.2009 року, їй було відмовлено в задоволенні позову. Ухвалою суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 24.12.2009 року рішення Баришівського районного суду від 27.10.2009 року - залишено без змін. За таких обставин на підставі ст.205 ЦПК України наполягає на закритті справи за позовом [PERSON]. Крім того в своїй заяві [PERSON] зазначає, що аліменти він не сплачував через те, що з січня 2010 року по січень 2013 року не працював, а також те, що відповідачка неодноразово, безпідставно відмовляла йому в побаченнях з дитиною. Просить суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] та зобовязати останню не чинити йому перешкод в спілкуванні з дитиною та визначити йому час для зустрічей з дитиною. Представник сужби в справах дітей Баришівської районної державної адміністрації [PERSON] пояснила суду, що до служби звернулась позивач з заявою про невиконання [PERSON] своїх батьківських обовязків, дане питання було винесено на розгляд комісії з захисту прав дітей. По результатам розгляду комісією було прийнято рішення про можливість позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Проти позову заявленого [PERSON] заперечила, оскільки до служби не надходило скарг [PERSON] про те, що [PERSON] чинить йому перешкоди в спілкуванні з дитиною, та під час проведення перевірки таких фактів виявлено не було. Прокурор Басанець М.М. позов заявлений [PERSON] підтримав в повному обсязі, проти зустрічного позову заперечив. Заслухавши пояснення сторін, свідків, представника служби в справах дітей Баришівської районної державної адміністрації [PERSON], прокурора Басанець М.М. дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов заявлений [PERSON] підлягає до задоволення, а зустрічний позов заявлений [PERSON], до задоволення не підлягає, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 05 липня 2008 року по 12 жовтня 2010 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Ще до народження дитини сторони почали проживати окремо. В 2009 році позивачка [PERSON] зверталась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 27.10.2009 року, їй було відмовлено в задоволенні позову. Ухвалою суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 24.12.2009 року рішення Баришівського районного суду від 27.10.2009 року - залишено без змін. Відповідно до вимог ч. 2 ст.205 ЦПК України Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, та пояснень даних в судовому засіданні [PERSON] продовжував ухилятись від виконання батьківських обовязків по відношенню до дитини [PERSON]. За таких обставин в даному позові зазначені інші підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], а тому дана справа не підлягає закриттю на підставі ч.2 ст.205 ЦПК України. В судовому засіданні знайшли підтвердження факти ухилення [PERSON] від виконання батьківських обовязків, які виразились в ухиленні останнього від сплати аліментів на протязі останніх трьох років, що призвело до заборгованості в сумі 18030,17 грн.. Посилання [PERSON], на той факт , що він не мав можливості сплачувати аліменти, суд не приймає до уваги з наступних підстав. Відповідно до рішення суду [PERSON] повинен був сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Таким чином навіть не маючи сталого заробітку, як зазначив [PERSON] в своїй позовній заяві, він повинен був сплачувати 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того маючи скрутні умови, як він зазначив в поясненнях суду, [PERSON] не звернувся до служби зайнятості для пошуку роботи та отримання допомоги від держави, та не звернувся до суду за проханням про зменшення аліментів, таким чином суд критично ставиться до даних тверджень [PERSON], та вважає, що останній не зміг довести суду факт неможливості утримання дитини, тобто після розгляду справи судом, відповідач знав про необхідність утримання дитини проте ігнорував це. Окрім ігнорування відповідачем вимог закону по утриманню дитини, він також ігнорував участь у вихованні, спілкуванні з дитиною. Посилання [PERSON] в зустрічному позові на той факт, що позивачка [PERSON] чинила йому перешкоди в спілкуванні з дитиною, суд сприймає як спосіб захисту [PERSON] , який не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. Так посилаючись на рішення Баришівського районного суду та ухвалу Апеляційного суду Київської області, [PERSON] зазначає, що позивачка [PERSON] перешкоджала, ще тоді, йому в спілкуванні з дитиною, проте після винесення зазначених рішень, минуло три роки, за цей час відповідач жодного разу не звернувся до уповноважених органів чи суду з заявами про те, що позивачка перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, таким чином відповідач не вважав свої права порушеними та не звертався за їх захистом, та лише після того як позивачка повторно звернулась до суду з позовом, він звернувся з зустрічним позовом, почав цікавитись тим де дитина відвідує дитячий садочок, обіцяє сплачувати аліменти. Факти ігнорування батьківських обовязків відповідачем [PERSON] підтвердженні в судовому засіданні свідками [PERSON] яка пояснила суду, що працює разом з позивачкою [PERSON] та проживає з нею в одному будинку, де остання тимчасово мешкає разом з дитиною. За час знайомства свідок не разу не бачила відповідача, хоча часто спілкується з позивачкою та її дитиною, допомагає їй так як [PERSON], через роботу, бува не встигає забрати дитину з садочка, то свідок забирає, гуляє з дитиною. Свідок [PERSON] пояснила, що позивачка є її дочкою, відповідач, після народження дитини, практично припинив спілкування з дочкою та дитиною, а після суду, який відбувся в 2009 році, вона його зовсім не бачила. Свідок [PERSON] пояснила суду, що проживає недалеко від [PERSON] та її батьків, з якими вона тривалий час має добрі стосунки, та добре знає родину. Відповідача [PERSON] на протязі останніх трьох років вона не бачила. До дитини він не приїзджав, допомоги не надає, з дитиною не спілкується. Суд критично ставиться до показів свідка [PERSON] який пояснив, що дійсно в 2011 році він з [PERSON] їздив в м. Київ де останній шукав місце проживання бувшої дружини та дитини, та оскільки останій лише приблизно знав місце проживання, вони ходили по підїзду багатоквартирного будинку та обходили квартири, проте де в м. Київ, на якій вулиці, за якою адресою вони це робили свідок пояснити не зміг, крім того в присутності свідка [PERSON], з слів останнього, балакав по телефону, з дружиною та намагався приїхати до сина на день народження, проте йому відмовили. Крім того дані покази свідка суперечать показам свідка [PERSON], який повідомив що він є співмешканцем матері [PERSON] , та в грудні 2010 чи 2011 року, він точно не памятає, вони з [PERSON] їздили на день народження, до сина останнього, проте вийшов батько позивачки та не пустив [PERSON] в будинок, ще один раз в 2012 році, вони їздили до батьків позивачки в с. Семенівка Баришівського району, [PERSON] хотів передати дитині гроші, проте йому ніхто не відкрив. Свідок не зміг відповісти чи був хтось в цей момент вдома чи ні, крім того з слів свідка, [PERSON] на той час не знав , що позивачка з дитиною проживає в м. Київ. Таким чином суд вважає, шо відповідач не зміг довести факт перешкоджання відповідачкою у його спілкуванні з дитиною. Разом з тим факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання батьківських обовязків підтверджено не тільки показами свідків але й матеріалами справи, а саме: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Довідкою ВДВС Баришівського РУЮ від 02.10.2012 року за № 11991 про те, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 18030,17 грн. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Довідкою про склад сімї, за № 877 від 02.10.2012 року про те, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO] разом з сином [PERSON] [INFO], який перебуває на її повному утриманні. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Актом обстеження житлово-побутових умов, з якого вбачається , що [PERSON] разом з сином [PERSON] [INFO] проживає в будинку своїх батьків, батько дитини допомоги в утриманні дитини не надає, дитину не провідує, участі у вихованні дитини не приймає. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Довідкою Семенівської сільської ради Баришівського району Київської області про те, що [PERSON], до сільської ради з проханням про надання можливості зустрічатись з сином [PERSON] не звертався. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Виконавчого комітету Семенівської сільської ради Баришівського району Київської області №41 від 11.10.2012 року про \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Висновком про можливість позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] [INFO] Іншими матеріалами справи. Суд також критично ставиться до посилання позивача та його представника, про те, що дитина в даний час проживає в м. Києві. Позивачка [PERSON] відповідно до довідки про склад сімї, за № 877 від 02.10.2012 року зареєстрована та проживає в [INFO]. В місті Києві [PERSON] мешкає тимчасово, оскільки це повязано з її роботою, так як вона сама утримує дитину, тому і висновок та акт обстеження умов проживання дитини було зроблено за місцем постійного проживання дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved