Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-12 00:00:00

У квітні 2012 року прокурор м. Чернівці в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] В позовній заяві позивач вказував, що відповідачем самовільно зайнято земельну ділянку площею 0,0039 навпроти будинку №26 по вул.. Клубній, м. Чернівці шляхом огородження та встановлення деревяної альтанки, ділянку облаштовано для відпочинку. Факт самовільного зайняття підтверджується актами перевірки Чернівецької інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області від 09.12.2011 року, 16.01.2012 року, 20.02.2012 року, планом самовільно зайнятої земельної ділянки, постановами про накладення адміністративного стягнення №239 від 12.12.2011 року, №04 від 16.01.2012 року. Відповідач ухиляється від звільнення вказаної земельної ділянки, на приписи Чернівецького міського управління земельних ресурсів не реагує. У звязку з наведеним просив позов задовольнити. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив суд винести рішення, яким задоволити позовні їхні вимоги. Представник Чернівецької міської ради у судове засідання не з»явився, але подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та прохання розглянути справу у їх відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що в 2006 році прокурор Садгірського району м. Чернівці вже звертався до суду про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки і по цій справі вже було винесено рішення. Просила суд закрити провадження по справі на підставі ст. 205 ч.2 п.2 ЦПК України, а в частині стягнення шкоди відмовити. Відповідно до ст.1 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель , самовільне зайняття земельних ділянок це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж в натурі (на місцевості), для одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації. Судом встановлено, що [PERSON] самовільно зайнято земельну ділянку площею 0,039 га навпроти будинку 26 по вул.. Клубній м. Чернівці (встановлено огорожу та альтанку). Факт самовільного зайняття підтверджується актами перевірки Чернівецької інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області від 09.12.2011 року, 16.01.2012 року, протоколами про адміністративне правопорушення №00343 від 09.12.2011 року, 16.01.2012 року, приписами №00519 від 12.12.2011 року, №0056 від 16.01.2012 року, планом самовільно зайнятої земельної ділянки, постановами про накладення адміністративного стягнення №239 від 12.12.2011 року, №04 від 16.01.2012 року. Приписи Чернівецької обласної державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель відповідач [PERSON] не виконує. (а.с. 6-10, 13-18). З копії розрахунків вбачається, що шкода, яка заподіяна внаслідок самовільно зайнятої земельної ділянки складає 2 205, 23 грн.(а.с.11-12) Статтею 212 ч. 3 Земельного кодексу України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. В добровільному порядку земельна ділянка відповідачем не повернута. Відповідно до вимог ст.ст. 152,157 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки. Порядок визначення і відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідачів в доход держави. Посилання представника відповідача на те, що вказана земельна ділянка вже була предметом спору, є безпідставними, оскільки рішенням Садгірського районного суду було зобов»язано звільнити земельну ділянку площею 0,0300 га, а предметом спору вказаної справи є земельна ділянка 0,039 га, а тому суд приходить до висновку, що позов прокурора м. Чернівці підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved