Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернувся в суд з позовом до Управління деркомзему у м. Вінниці Вінницької області, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»Вінницька регіональна філія», за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Позов мотивовано тим, що 06.07.2012 року Ленінським районним судом м. Вінниці було прийнято постанову по адміністративній справі №2-а-12868/11 за позовом [PERSON] до Вінницької міської ради, за участю третьої особи [PERSON] про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування. Згідно даної постанови скасовано рішення Вінницької міської ради 12 сесії 6 скликання за №495, від 27.10.2011 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність, внесення змін до рішень міської ради: від 03.06.2005 р. №1243 п.п. 1.10; від 24.09.2010 р. №2957 п.п 1.14, 2.14; від 24.06.2010 р. №2879 п.п 1.10, 2.10; від 04.07.2006 р. №237 п. 1.13»в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку громадянам в м. Вінниці, а саме: [PERSON] на вул. Нагірній, 144 площею 396 кв.м. та передачі земельної ділянки у власність: [PERSON] на вул. Нагірній, 144 безоплатно у власність земельну ділянку площею 396 кв.м. (частина садиби) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд згідно з технічною документацією та рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 29.03.2006 року. Постанова набула законної сили 15.08.2012 року згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.08.2012 року. З метою захисту своїх порушених прав на користування земельною ділянкою та реального виконання постанови Ленінського районного суду м. Вінниці, від 06.07.2012 року, позивач змушений звертатись в суд з даним позовом про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач зазначає, що на даний час відсутні підстави набуття громадянкою [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,0396 га, що розташована по вул. Нагірна, 144 в м. Вінниці, у зв'язку з тим, що рішення яким їй надано у приватну власність земельну ділянку скасоване, а тому скасуванню підлягає і державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №021080 від 30.01.2012 року. На підставі викладеного позивач просить скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №021080 від 30.01.2012 року про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0396 га, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Нагірна буд. 144, кадастровий номер земельної ділянки: 0510137000:03:039:0379 та скасувати його державну реєстрацію від 30.01.2012 року у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №051013701001891, та реєстрацію в Поземельній книзі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, аргументуючи їх мотивами, викладеними в позові. Представники відповідачів та третя особа в судове засідання не зявилися по невідомим суду причинам, про день, час розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, у звязку з чим за згодою представника позивача судом ухвалено провести заочний розгляд справи. При розгляді справи судом встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №021080 [PERSON], яка проживає за адресою м. Вінниця, вул Нагірна, буд. 144 на підставі рішення Вінницької міської ради №495 від 27.10.2011 року належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0396 га розташована у м. Вінниці по вул. Нагірна, 144 (а.с.12). 06.07.2012 року Ленінським районним судом м. Вінниці було прийнято постанову по адміністративній справі №2-а-12868/11 за позовом [PERSON] до Вінницької міської ради, за участю третьої особи [PERSON] про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування. Згідно даної постанови скасовано рішення Вінницької міської ради 12 сесії 6 скликання за №495, від 27.10.2011 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність, внесення змін до рішень міської ради: від 03.06.2005 р. №1243 п.п. 1.10; від 24.09.2010 р. №2957 п.п 1.14, 2.14; від 24.06.2010 р. №2879 п.п 1.10, 2.10; від 04.07.2006 р. №237 п. 1.13»в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку громадянам в м. Вінниці, а саме: [PERSON] на вул. Нагірній, 144 площею 396 кв.м. та передачі земельної ділянки у власність: [PERSON] на вул. Нагірній, 144 безоплатно у власність земельну ділянку площею 396 кв.м. (частина садиби) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд згідно з технічною документацією та рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 29.03.2006 року. Постанова набула законної сили 15.08.2012 року згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.08.2012 року (а.с. 4-10). Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності до ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні, особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно ч.2 п. г) та д) ч.3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч.1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються, права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Частиною 1 ст. 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Так, при вирішенні питання про скасування оспорюваного державного акту на земельну ділянку, в разі скасування державного акту виникає необхідність внесення запису до Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою договорів оренди землі та до Поземельної книги, - про скасування запису про державну реєстрацію документа, що посвідчує право на земельну ділянку. У п. 22 Постанови Кабінету міністрів України №1021 від 09.09.2009 року «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі», запис про державну реєстрацію документа, що посвідчує право на земельну ділянку, в розділі Книги записів скасовується (поновлюється) посадовою особою на підставі рішення суду. Згідно п. 27 вищезазначеної Постанови, запис у Поземельній книзі - скасовується (поновлюється) посадовою особою територіального органу Держземагентства на підставі рішення суду. Виходячи із положення ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у зв'язку з тим, що рішення яким [PERSON] надано у приватну власність земельну ділянку скасоване, тому скасуванню підлягає і державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №021080 від 30.01.2012 року, як є похідним від скасованого рішення органу місцевого самоврядування. На підставі викладеного згідно Постанови Кабінету міністрів України №1021 від 09.09.2009 року «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі», ст. ст. 116, 152, 155 ЗК України, ст. 21 ЦК України та

Outcome: approved