Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-23 00:00:00

18 липня 2011 року Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль»звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. (а.с. 1-3). Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, посилались на те, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 22031551 від 25 вересня 2007 року, за умовами якого, позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 59 500 грн., строком на 48 місяців з 25 вересня 2007 року по 25 вересня 2011 рік, а відповідач прийняв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,50 відсотків річних відповідно до графіку погашення кредиту, кінцевий строк погашення кредиту 25 вересня 2011 рік. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яку відповідач добровільно не погашає, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 22031551 від 25 вересня 2007 року 160 245 грн. 08 коп. та стягнути судові витрати (а.с. 1-3) У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. (а.с. 60, 72) Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та день розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (а.с. 63-70). Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 22031551 від 25 вересня 2007 року, за умовами якого позивач зобовязався надати кредит у сумі 59 500 грн., строком на 48 місяців з 25 вересня 2007 року по 25 вересня 2011 рік, а відповідач прийняв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,50 відсотків річних відповідно до графіку погашення кредиту, кінцевий строк погашення кредиту 25 вересня 2011 рік, що підтверджується копією зазначеного договору, наявною в матеріалах справи. (а.с. 6-9). Встановлено, що відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 59 500 грн., що підтверджується копією заяви на видачу готівки від 27 вересня 2007 року, наявною в матеріалах справи (а.с. 10). Також встановлено, що у відповідача [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № 22031551 від 25 вересня 2007 року, яка станом на 06.05.2011 рік становить 160 245 грн. 08 коп., ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, наявним в матеріалах справи (а.с. 11). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами договору позивач зобовязується надати кредит шляхом видачі готівки через касу. Відповідач має перед позивачем зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, а позивач за умовами договору має право у разі порушення відповідачем будь-якого із зобовязань, передбачених умовами даного договору, на свій розсуд вимагати від останнього дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування. Умовами договору № 22031551 від 25 вересня 2007 року, передбачено відповідальність перед позивачем у вигляді сплати пені та штрафних санкцій у відповідних випадках порушення зобовязань, передбачених умовами даного договору. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вирішуючи вимоги позивача до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 22031551 від 25 вересня 2007 року, та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, а також факт наявності у позивача, за умовами укладеного між ним та відповідачем [PERSON] договору, права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль»у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 22031551 від 25 вересня 2007 року 160 245 грн. 08 коп. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем (а.с. 4-5) покласти на відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved