Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-07 00:00:00

17.07.2012 року позивач звернувся з позовом до суду про стягнення боргу в сумі 100 000 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000 грн. Вимоги вмотивовані тим, що 03.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн. з терміном повернення до 31.12.2011 року, однак відповідач належним чином зобовязання не виконав, на звернення позивача повернути кошти, [PERSON] не реагує, уникає зустрічей і телефонних розмов, чим завдає позивачу моральних страждань. Враховуючи, що боргові зобовязання відповідачем не виконані, просить заявлені позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вказував, що кошти відповідачу надав в борг під розписку під заставу земельного паю у розмірі 3 га, оскільки [PERSON] є його знайомим та потребував фінансової допомоги. Відповідач в судовому засіданні визнав повністю позов в частині вимог про стягнення боргу в сумі 100 000 грн. та частково в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, а саме: в сумі 5 000 грн. Заперечував проти стягнення з нього відшкодування моральної шкоди в сумі 25 000 грн. Відповідачу розяснені наслідки визнання позову і вони йому зрозумілі. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити позов. Судом встановлено, що 03.10.2011 року між сторонами було укладено договір позики, про що свідчить розписка (а. с. 6), відповідно до якої відповідач взяв у борг у позивача грошові кошти в сумі 100 000,00 грн. під заставу земельного паю, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Іванків, які зобовязувався повернути до 31.12.2011 року. [PERSON] не повернув суму позики у строки, встановлені сторонами. Вказані обставини порушення договірних зобовязань [PERSON] визнав в судовому засіданні та визнав позовні вимоги у вказаній частині, а також в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн.. Частинами 1, 2, 4 статті 174 ЦПК України встановлено: позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»зясовуючи після доповіді про обставини справи, чи підтримує позивач свої вимоги, чи визнає відповідач вимоги позивача та чи не бажають сторони укласти мирову угоду або звернутися для вирішення спору до третейського суду, головуючому необхідно уточнити, в якому обсязі та з яких підстав підтримується позов або в якій частині визнається позов, а якщо сторони мають намір укласти мирову угоду, то на яких конкретно умовах. У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Визнання позову в даній справі є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов визнано особисто відповідачем. На думку суду, компенсація у розмірі 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди у даних правовідносинах є достатньою, враховуючи характер порушення договірних зобовязань, глибини душевних страждань позивача та ступеня вини відповідача. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики в розмірі 100 000 грн. та 5 000 грн. моральної шкоди, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Outcome: partial