Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-19 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, який підтримала в судовому засіданні та просила провести розподіл будинковолодіння, розташованого в м. Шпола, вул. Заводська, 30, яке є спільною сумісною власністю подружжя, між нею та відповідачем [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного будинковолодіння, згідно варіанту розподілу №1, вказаного у висновку судової будівельно-технічної експертизи №1-2/13 від 22.02.2013 р., а другу половину будинковолодіння залишити у власності [PERSON] Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 7 серпня 1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON] та дочку [PERSON]. 18 січня 2006 року, під час проживання в зареєстрованому шлюбі, вони з відповідачем придбали для власних потреб житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в м. Шпола, вул. Заводська, 30, в якому на даний час проживає їхня сімя. Договір купівлі-продажу житла був оформлений на імя відповідача [PERSON] Державна реєстрація житла проведена в Шполянському відділку КП ЧООБТІ. Вказаний будинок є спільною сумісною власністю подружжя. Будинок розташований на присадибній земельній ділянці, яка не приватизована. 16 серпня 2012 року шлюб між нею і відповідачем був розірваний, згідно рішення Шполянського районного суду Черкаської області. Вона бажає розділити будинок для утворення двох окремих квартир для роздільного проживання, поскільки сімя розпалася і спільне проживання з відповідачем неможливе. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1-2/13 від 22.02.2013 р., вона бажає розділити будинковолодіння згідно першого варіанту поділу із влаштуванням квартири І-го співвласника і визнати за нею право власності на частину будинку, позначену експертом на схемі поділу жовтим кольором. Враховуючи вказані обставини, просила позов задоволити і визнати за нею право власності на 1/2 частину будинковолодіння, згідно варіанту розподілу №1, вказаного у висновку судової будівельно-технічної експертизи №1-2/13 від 22.02.2013 р., із влаштуванням квартири І-го співвласника, а другу половину будинковолодіння, із влаштуванням квартири ІІ-го співвласника, залишити у власності [PERSON], та стягнути з відповідача 1/2 частину понесених нею судових витрат. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується оголошенням в газеті Черкаський край від 01.05.2013 року №35-36, про причини неявки суду не повідомив, тому суд, враховуючи думку позивачки, матеріали і обставини справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача, провівши заочний розгляд справи. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 7 серпня 1993 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-СР №298034. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], 15.10.2005 року народження.18 січня 2006 року, під час проживання в зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти подружжя, сторони придбали для власних потреб житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в м. Шпола, вул. Заводська, 30, Черкаської області, який є обєктом спільної сумісної власності подружжя, зареєстрований за відповідачем [PERSON], що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія СВУ №435139 (а.с. 7). 16 серпня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 16.08.2012 р. (а.с. 23). Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1-2/13 від 22.02.2013 р., житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, ринковою вартістю 129910 грн., розташований в м. Шпола, вул. Заводська, 30, Черкаської області, підлягає поділу та вказано два можливі варіанти поділу даного житлового будинку для створення двох окремих квартир. Із запропонованих варіантів поділу будинковолодіння, позивачкою [PERSON] в судовому засіданні було обрано, зазначений у висновку №1-2/13 судової будівельно-технічної експертизи від 22.02.2013 р., варіант поділу №1 із влаштуванням квартири І-го співвласника, згідно якого експертом зазначено, що для влаштування ізольованої квартири І-го співвласника необхідно: 1) демонтувати дверний блок між Кімнатою-6 і Кімнатою-7; 2) розібрати перегородку між Кімнатою-6 і Кімнатою-7; 3) влаштувати нову перегородку між Кімнатою-6 і Кімнатою-7; 4) демонтувати віконний блок Кімнати-7 та замурувати віконний проріз; 5) загальнобудівельні роботи та переобладнання системи комунікацій провести у відповідності до вимог нормативних документів. Для влаштування ізольованої квартири ІІ-го співвласника необхідно: 1) демонтувати віконний блок Кімнати-6 і розібрати частину зовнішньої стіни під вікном; 2) встановити подвійний дверний блок; 3) розібрати частину зовнішньої стіни Кімнати-6 і встановити віконний блок; 4) демонтувати дверний блок між Коридором-8 і Кімнатою-6 та замурувати дверний проріз; 5) розібрати частину перегородки між Кімнатою-5 і Кімнатою-6 та встановити дверний блок; 6) загальнобудівельні роботи та переобладнання системи комунікацій провести у відповідності до вимог нормативних документів. З урахуванням зазначених вище обставин в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в м. Шпола, вул. Заводська, 30, Черкаської області, який являється спільною сумісною власністю подружжя, підлягає реальному розподілу у співвідношенні 1/2 до 1/2, згідно варіанту поділу №1, зазначеного у висновку №1-2/13 судової будівельно-технічної експертизи від 22.02.2013 р. Враховуючи, що з позивачкою проживають двоє дітей, суд вважає, що за позивачкою необхідно визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в м. Шпола, вул. Заводська, 30, Черкаської області, згідно варіанту поділу №1 із влаштуванням ізольованої квартири І-го співвласника. За відповідачем необхідно визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в м. Шпола, вул. Заводська, 30, Черкаської області, згідно варіанту поділу №1 із влаштуванням ізольованої квартири ІІ-го співвласника. Вказані в висновку експерта перебудови, потрібно покласти на сторони за їх рахунок. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Поскільки, згідно висновку №1-2/13 судової будівельно-технічної експертизи від 22.02.2013 р., ринкова вартість спірного будинковолодіння становить 129910 грн., ціна позову складає 129910 грн., тому в звязку з визнанням за сторонами права власності на спірне будинковолодіння у співвідношенні 1/2 до 1/2, враховуючи сплачений позивачкою під час подання позову до суду судовий збір в розмірі 220,40 грн., з позивачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 429,15 грн. ( (1299,10 грн. : 2) 220,40 грн.). З відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 649,55 грн. (1299,10 грн. : 2). Крім того, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки 1/2 частину судових витрат в розмірі 1800 грн. (3600 грн. : 2), понесених позивачкою за оплату послуг експерта. На підставі викладеного, ст. ст. 60, 70, 71 СК України, ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя",

Outcome: approved