Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-13 00:00:00

У вересні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 1209-100/ФКВ-08 від 03 липня 2008 року в сумі 352.391 грн. 07 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3.219 грн. 00 коп. Позивач стверджує, що 03 липня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Український промисловий банк (правонаступником якого з 30.06.2010 року є Публічне акціонерне товариство Дельта Банк) та [PERSON] був укладений договір № 1209-100/ФКВ-08 про надання кредиту для придбання транспортного засобу, згідно якого позивач надав останньому кредит в іноземній валюті в сумі 37.543 доларів США 00 центів, з кінцевим строком повернення до 03 липня 2015 року, та сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 12,21% річних. На думку позивача, [PERSON] станом на 08.08.2012 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 352.391,07 гривень, з яких: тіло кредиту 258.161,51 гривень, відсотки 94.229,56 гривень. Окрім цього, з метою забезпечення виконання зобовязання між [PERSON], з однієї сторони та [PERSON], з другої сторони, було укладено Договір поруки № 1209-100/Zфпор-08 від 03 липня 2008 року, яким вона зобовязалася перед позивачем за невиконання відповідачем [PERSON] усіх його зобовязань за договором кредиту, відповідати у тому ж обсязі, що й останній, за всіма його зобовязаннями включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору, а тому відповідальність відповідачів [PERSON], [PERSON] є солідарною. Представник позивача в судовому засіданні збільшив позовні вимоги, просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 1209-100/ФКВ-08 від 03 липня 2008 року, що станом 13.02.2013 року складає 368.247,98 гривень, з яких: тіло кредиту 32.298,45 доларів США, що згідно курсу НБУ (100 доларів США 799,3 гривень) складає 258.161,51 гривень; відсотки 13.772,86 доларів США, що згідно курсу НБУ (100 доларів США 799,3 грн.) складає 110.086,47 гривень. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надавши заперечення на позов, обґрунтовуючи наступним. 30.06.2010 року між ТОВ Укрпромбанк, ПАТ Дельта Банк та Національним банком України було укладено Договір про передачу Активів та Кредитних зобовязань [PERSON] на користь [PERSON] №1620. Відповідно до п. 4.8.1. [PERSON] Банк та [PERSON] зобовязані письмово повідомити боржників про передачу [PERSON] [PERSON] відповідних прав вимоги шляхом направлення їм спільного повідомлення за формою, узгодженою [PERSON] та [PERSON] в усіх істотних аспектах впродовж 5 (пяти) робочих днів з дати укладення цього [PERSON]. Повідомлення направляються рекомендованими листами з повідомленням про вручення або цінним листом з описом вкладення. Оскільки він, [PERSON], як боржник, завчасно та належно не був повідомлений про передачу ТОВ Укрпромбанком ПАТ Дельта Банку відповідних Прав Вимог за Кредитними та забезпечувальними договорами, то настають правовідносини, що визначаються п.2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. А тому вважає, що не порушує умови кредитного договору і є добропорядним позичальником. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що 03 липня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Український промисловий банк (правонаступником якого з 30.06.2010 року є Публічне акціонерне товариство Дельта Банк) та [PERSON] був укладений договір № 1209-100/ФКВ-08 про надання кредиту для придбання транспортного засобу, згідно якого позивач надав останньому кредит в іноземній валюті в сумі 37.543 доларів США 00 центів, з кінцевим строком повернення до 03 липня 2015 року, та сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 12,21% річних. (а.с.6-12). 03 липня 2008 р. до кредитного договору було укладено договір поруки № 1209-100/Zфпор-08 між позивачем і [PERSON], відповідно до пунктів 1 та 2 якого сторони договору встановлюють, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед Кредитором відповідати по борговим зобовязанням Боржника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 1209-100/ФКВ-0 від 03 липня 2008 року. (а.с.76). У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Згідно ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином набув право вимоги до відповідачів та належним чином реалізував право вимоги до останніх, натомість останні у встановлені строки зобов'язання не виконали. Тому позовні вимоги є обгрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідачів. На підставі наведеного та

Outcome: approved