Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-18 00:00:00

03.09.2012 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини-дочки [PERSON] [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а в разі продовження дитиною навчання до 23 років посилаючись на те, що після розірвання шлюбу донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги доньці не надає. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак звернулась до суду з заявою, в якій позов підтримала, просила справу розглянути за її відсутності, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного ріщення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки було встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини: достовірно встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-АМ №013427 від 03.04.2006 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.4). Зміст копії свідоцтва про народження 1-АМ № 069383 виданого 08 грудня 1998 року Тростянецьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, підтверджує, що відповідач дійсно являється батьком [PERSON] [INFO].(а.с. 5). Згідно довідки № 2329 від 31.08.2012 року, виданої виконкомом Тростянецької селищної ради Вінницької області, [PERSON] [INFO] знаходиться на утриманні позивачки (а.с. 6). Відповідач як батько дитини, має можливість і зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, однак добровільно кошти на утримання не надає. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обовязок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України. Норма ч.1 ст. 183 СК України вказує на те, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зміст ч. 3 ст. 181 цього Кодексу визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. Тому суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки в розмірі 600 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно до ч.2 ст.118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька позовних вимог, повязаних між собою. Однак вимога в частині стягнення аліментів в разі продовження дочкою навчання до 23 років неправомірна так, як дане право ще не виникло, а тому не може бути порушеним, невизнаним або оспорюваним та потребувати захисту. Згідно п.3 ч.1 ст.5 закону «Про судовий збір» позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, однак, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial