Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 13923, 30гр. в відшкодування матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок ДТП, яка мала місце з вини відповідача. Посилається в позові на те, 07.03.2013 року на пр. Перемоги, 53 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Тойота», р.н. [NUMBER] під його керуванням, та «Фольксваген» р.н. [NUMBER], під керуванням відповідача. В результаті ДТП належний йому автомобіль зазнав механічних ушкоджень. В зв»язку з дорожньо-транспортною пригодою йому була завдана матеріальна шкода в розмірі 19478, 40 гр. Постановою Солом»янського районного суду м. Києва від 08.07.2013 року винним у ДТП визнано відповідача. На момент ДТП відповідач мав чинний поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий АТ »ПРОСТО-страхування», до якого він звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування. 27.09.2013 року АТ »ПРОСТО-страхування»здійснило виплату йому страхового відшкодування в розмірі 5555,10гр. В зв»язку з частковим задоволенням його вимог страхувальником, 17.10.2013 року та 25.10.2013 року він звернувся до відповідача з вимогою сплатити решту суми завданої йому шкоди, однак його вимогу відповідач залишив без відповіді. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За правилами ч.2 ст.1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 07.03.2013 року на пр. Перемоги, 53 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Тойота», р.н. [NUMBER] під керуванням позивача, та «Фольксваген» р.н. [NUMBER], під керуванням відповідача. В результаті ДТП належний позивачу автомобіль «Тойота», р.н. [NUMBER] зазнав механічних ушкоджень. Згідно з рахунком-фактурою від 29.07.2013 року розмір матеріальної шкоди, завданий позивачу внаслідок пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП з вини відповідача, складає 19478, 40гр. Постановою Солом»янського районного суду м. Києва від 08.07.2013 року винним у ДТП визнано відповідача. На момент ДТП відповідач мав чинний Поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/6551852, виданий АТ »ПРОСТО-страхування». 27.09.2013 року АТ »ПРОСТО-страхування»здійснило виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 5555,10гр.за вирахуванням франшизи в розмірі 510гр. Таким чином, різниця в розмірі завданих позивачу збитків та виплаченої суми страхового відшкодування становить 13923, 30 гр. / а.с.5 - 10 / Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В п.п.4 п.4 даної постанови зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з цих обставин, дорожньо-транспортної пригоди за участю відповідача та з його вини, постанови суду про визнання його винним у даній ДТП, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved