Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, третя особа [PERSON], в якому вказано, що вона, [PERSON], перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], шлюб було розірвано у 1995 році. В шлюбі у них народилась дочка, [PERSON], [INFO]. На даний час дочка [PERSON] знаходиться на повному її утриманні, навчається в інституті, підприємницькою діяльністю не займається. Відповідач [PERSON] сплачував аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття до 01.09.2012 року. З вересня 2012 року [PERSON] є студенткою 1-го курсу Інституту екранних мистецтв Київського національного університету театру, кіно і телебачення імені [PERSON], у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює на ПрАТ «Азот», отримує заробітну плату та в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, однак добровільно це робити відмовляється. У звязку з чим позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, суду надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не нижче 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до моменту закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, проти доводів позивача та проти задоволення позову у повному обсязі заперечував. Суду надав письмові заперечення, які підтримав у повному обсязі, у яких зазначив, що 16.11.2012 року його колишня дружина [PERSON] подала позов до нього [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Але він не згоден з вимогами, зазначеними в позовній заяві з наступних підстав. З позовної заяви [PERSON] випливає, що утримувати дитину повинен тільки він сам. У позовній заяві не визначено ані розміру оплати за навчання його доньки, ані даних про його прибутки, ані даних про прибутки позивача, ані даних про прибутки їхньої дитини, що продовжує навчання. Також не вказано, чи його донька навчається за кошти бюджету, чи оплачує навчання. Крім того, як йому відомо, його дочка навчається за кошти бюджету та отримує стипендію, але до позовної заяви не додано документів про розмір стипендії його дочки. Таким чином, позовна заява [PERSON] не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, що є підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності до ст. 121 ЦПК України. З позовної заяви незрозуміло, які доходи має його дочка. Так, до позовної заяви не додані відомості про те, чи зареєстрована його дочка як підприємець, а також відомості про поєднання нею навчання з працевлаштуванням на підприємствах або у підприємців. Також не вказано які доходи отримує сама позивач [PERSON], бо, на скільки йому відомо, позивач працює та отримує непогану заробітну плату. У позовній заяві не зазначено, на які саме витрати по утриманню повнолітньої дитини не достатньо коштів у позивача. Вважає, що додаткових витрат, повязаних із навчанням, позивач не несе, а всі її розмови про те, що потрібні якісь витрати, є пустими, нічим не обґрунтованими словами. Більш того, його дочка взагалі не знаходиться на утриманні у позивача, бо вона проживає окремо і сама повністю себе забезпечує. Таким чином, взагалі [PERSON] є неналежним позивачем по справі. Він особисто не може надавати матеріальну допомогу у звязку з наступним. На його утриманні перебуває неповнолітня дитина, яка проживає разом із ним, на утримання якої він згідно з рішенням суду сплачує аліменти у розмірі 1/4 частки від доходу. Його син [PERSON] наразі навчається у ВПУ. При цьому в нього поганий стан здоровя, і він постійно витрачає гроші на купівлю необхідних ліків. Його дружина, [PERSON], зараз не працює. Крім витрат на ліки, звісно необхідно робити витрати на продукти харчування, одяг, оплату комунальних послуг, що підтверджується інформаційним листком. Відтак, враховуючи вищевказане, він сам перебуває у скрутному матеріальному становищі. Більш того, на його утриманні також знаходиться і його батько [PERSON] Він проживає у [INFO], постійно хворіє, і потребує постійної допомоги. У звязку з цим, так як він потребує допомоги, то він постійно йому допомагає по господарству, а також матеріально, якщо в нього є така можливість. Прийняття рішення про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, поставить його у ще більш скрутне становище. Зважаючи на визначене, він, [PERSON], не може надавати матеріальну допомогу на утримання його повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Вважає, що [PERSON] зловживає своїм правом на отримання від нього матеріальної допомоги на утримання його повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, так як знає про те, що він утримує іншу дитину, свого батька, про те, що він не працює та не отримує ніяких інших доходів, і при цьому має намір завдати йому шкоди, оскільки її метою є тільки отримання грошей, бо позивач у своїй позовній заяві умовчала факти, які ним зазначені вище, хоча про них вона знає, вона навмисно замовчує про розмір своїх доходів та доходів його дочки. Просив суд відмовити [PERSON] у задоволенні її позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В судовому засіданні третя особа [PERSON] пояснила, що їй 18 років. Вона навчається на 1 курсі інституту. Форма навчання денна, контракт. Стипендією вона не отримує. Навчається та живе на гроші матері та бабусі. Пояснила, що їй потрібна матеріальна допомога на сплату контракту, який коштує 16300 грн. на рік. Вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вислухавши пояснення відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 276690, виданим 23 вересня 1994 року Сєвєродонецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області [PERSON], [INFO]. Батьком дитини записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЕД № 026239, виданим 13 грудня 1995 року Сєвєродонецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, [PERSON] 13.12.1995 року розірвала шлюб з [PERSON], про зроблено запис № 784. Згідно з довідкою № 173 від 30.08.2012 року, виданою Київським національним університетом театру, кіно і телебачення імені [PERSON], [PERSON], [INFO], навчається в Інституті екранних мистецтв Київського національного університету театру, кіно і телебачення імені [PERSON] на 1 курсі. Форма навчання денна (договірна). Термін навчання з 2012 року до 30.06.2016 року, що також підтверджується договором № 69/12 про навчання від 23.08.2012 року, згідно з яким вартість освіти становить 16300 грн. на рік. Згідно з довідкою державної реєстраційної служби України № 16050739 від 12.03.2013 року, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записів про проведення реєстраційних дій [PERSON] не знайдено. Згідно з свідоцтвом про народження серії ЕД № 063149, виданим 18 лютого 1997 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, [PERSON] народився 04 січня 1997 року. Батьком якого записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області по справі № 1227/4492/2012 від 02.08.2012 року, з відповідача [PERSON], [INFO], стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08.06.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 04.01.2015 року, що також підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 33995210 від 21.08.2012 року. Згідно з довідкою про доходи № 14067 від 21.01.2013 року, виданою ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ», [PERSON] працює в ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» електрогазозварювальником та з його заробітної плати були утримані аліменти з липня 2012 року по грудень 2012 року. Згідно з довідкою про склад сімї № 27 від 21.01.2013 року, виданою Управлінням житлово-комунального господарства, за адресою: с. Щедрищево, вул. Луначарського, 10, зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно з довідкою № 29 від 21.01.2013 року, виданою ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ», [PERSON] навчається в ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ» з 01.09.2012 року по 30.06.2015 року. Згідно з виписним епікризом равченко [PERSON], [INFO], знаходився на лікуванні з 28.09.2010 р. по 11.09.2010 р. з діагнозом вегето-судинна дисфункція з гіпертонічним синдромом. Згідно з свідоцтвом про одруження серії І-ЕД № 019914, виданим 12 лютого 1999 року Виконкомом Курячівської с/ради Старобільського району Луганської області, [PERSON] та [PERSON] одружилися 12 лютого 1999 року, про що зроблено запис № 2. Прізвища подружжя після одруження [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії IV-ЕД № 486021, виданим Сєвєродонецьким міськ. ЗАГС [PERSON] народився 08 січня 1967 року, про що зроблений запис № 106. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно з довідкою № 367 від 18.04.2012 року, виданою Старобільською центральною районною поліклінікою, [PERSON], [INFO], страдає злоякісним захворюванням легенів. Потребує стороннього догляду. Задовольняючи позов частково та визначаючи частку заробітку від доходу, яку потрібно стягувати з відповідача в якості аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів справи відповідач офіційно працює, має стабільний щомісячний заробіток та сплачує аліменти за рішенням суду на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його доходу, отримуючи після всіх утримань у середньому заробітну плату у сумі 2513 грн. 15 коп. Крім того, судом також вбачається, що сплачуючи аліменти на утримання неповнолітнього сина, він проживає разом з ним та дружиною [PERSON], яка також має обовязок утримувати свого неповнолітнього сина, однак з невідомих причин, перебуваючи у працездатному віці (41 рік), вона ніде не працює і не є пенсіонером у звязку з втратою працездатності. У додатку до заперечення на позов відповідач також додав медичну документацію, яка підтверджує наявність хвороб у його неповнолітнього сина [PERSON] та батька [PERSON], який потребує стороннього догляду, однак суд не вважає це беззаперечним доказом того, що відповідач постійно надає таку допомогу і несе у звязку з цим додаткові матеріальні витрати, оскільки доказів на підтвердження цих фактів суду не надано. Враховуючи такі обставини, доводи відповідача про те, що коштів, які він заробляє, не вистачить на виплату аліментів [PERSON] у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, на утримання себе, неповнолітнього сина, хворого батька та непрацюючої дружини, частково заслуговують на увагу, оскільки в такому разі розподіл грошових коштів, зароблених відповідачем, між ним та його утриманцями буде несправедливий. За таких обставин, враховуючи, що повнолітня дочка відповідача потребує від нього матеріальної допомоги, а також матеріальне становище сторін, згідно з яким, на думку суду, відповідач може надавати таку допомогу, але не надає її у добровільному порядку, з урахуванням інших утриманців відповідача, суд вважає, що справедливим буде стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати державного мита звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 214 гривень 60 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial