Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-04 00:00:00

У жовтні 2013р. орган опіки та піклування виконавчого комітету Макіївської міської ради, який діє в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог зазначивши, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно своїх дітей - [PERSON], 1999р.н., [PERSON], 2001 р.н. та [PERSON], 2005р.н. Діти перебувають на обліку служби у справах дітей Кіровської районної адміністрації в категорії дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням [PERSON] від виконання батьківських обов'язків. На цей час діти є учнями Макіївської спеціальної школи-інтернату № 35 за станом здоров'я, однак пропускають заняття без поважних причин. Молодша дитина, [PERSON] з 24.05.2012р. знаходився в КЗ «Харцизький центр соціально-психологічної реабілітації» за заявою матері. [PERSON] з 28.08.2012р. не відвідувала сина, станом здоров'я та умовами перебування не цікавилась. 18.02.2013р. [PERSON] влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Донецької міської ради. Родина [PERSON] з 25.09.2012р. знаходиться під соціальним супроводом Макіївського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. На сьогодні [PERSON] не створені умови для всебічного розвитку та виховання дітей, вона не має постійної реєстрації, працює неофіційно, не має впливу на дітей, не користується у них авторитетом, повагою, діти не бажають навчатися. [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУоАП за ухилення від виконання батьківських обов'язків. Регулярна профілактична робота, яка проводилась з [PERSON], не надала позитивних результатів, повідомлення про ухилення нею від батьківських обов'язків продовжують надходити до районного відділу міліції. [PERSON] не займається вихованням дітей, зловживає спиртними напоями, рекомендації педагогів школи відносно виховання дітей не виконує. У зв'язку з байдужим відношенням відповідачки до своїх дітей та ухилення від виконання батьківських обов'язків позивач просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей та стягнути з неї аліменти на їх утримання. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Бобловська К.В. надала пояснення аналогічні викладеним у позові, усі заявлені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Прокурор Айдинова В.Г. позовні вимоги підтримала і наполягала на позбавленні [PERSON] батьківських прав відносно усіх її неповнолітніх дітей, а також просила стягнути з неї аліменти на їх утримання у встановленому законом розмірі. Відповідач - [PERSON] - ні в судові засідання 26.12.2013р., 30.01.2014р., 02.04.2014р., 14.04.2014р., ні в судове засідання 05.06.2014р. не з'явилась, про час та місце розгляду справи кожного разу повідомлялась шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, що підтверджується відповіддю ЦАС, п'ять разів конверт був повернутий до суду з відміткою «по закінченні терміну зберігання». За таких обставин, суд вважає, що на підставі ч.4,5 ст.74, ч.2 ст.77 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідача на підставі наявних в справі доказів. Виходячи з положень ст.224 ЦПК та зі згоди позивача, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача з винесенням по справі заочного рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] народилася [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 23.11.1999р. матір'ю дитини є [PERSON], а батьком - [PERSON]. [INFO] народився [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 18.02.2002р. матір'ю дитини є [PERSON], а батьком - [PERSON]. [INFO] народився [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 31.05.2005р. матір'ю дитини є [PERSON], а батьком - [PERSON]. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26.04.2001р. встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з принципом шостим Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., малолітня дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Втім, судом встановлено, що 11.02.2013р. начальником ОКМДД Кіровського РВ ММУ [PERSON] та [PERSON] були передані до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Донецької міської ради по причині бродяжництва, про що свідчать відповідні акти прийому дитини до центру. Крім того, 18.02.2013р. [PERSON] був переданий КЗ «Харцизький центр соціально-психологічної реабілітації дітей», де знаходився з 24.05.2012р., до Макіївської спеціальної школи-інтернату № 35. З листа КЗ «Харцизький центр соціально-психологічної реабілітації дітей» №888 від 09.11.2012р. вбачається, що під час знаходження [PERSON] у зазначеному закладі мати дитини, [PERSON], сина в закладі провідувала 28.08.2012р., у телефонному режимі зв'язок з адміністрацією не підтримувала, долею та здоров'ям хлопця не цікавилась. Згідно інформації наданої МСЗОШІ №35 22.03.2013р. [PERSON] не займається вихованням дітей, переклавши свої обов'язки на бабусю - [PERSON], вживає алкогольні напої. Школу не відвідує, не цікавиться успіхами дітей, не контролює їх перебування в школі та дозвіл. Постійного місця проживання мати не має. Стоїть на обліку у міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Рекомендації інспектора соціальної служи та педагогів школи відносно виховання дітей не виконує. Про неналежне виховання [PERSON] своїх батьківських обов'язків свідчить також той факт, що протягом першого семестру в школі-інтернаті [PERSON] та [PERSON] були відсутні на заняттях без поважної причини протягом 45 та 48 днів відповідно. З психолого-педагогічних характеристик дітей МСЗОШІ №35 судом встановлено, що діти мають діагноз F-70 та потребують постійного контролю зі сторони батьків та вчителів, мають схильність до бродяження, мати, [PERSON], не приділяє достатньо уваги вихованню та навчанню дітей. 28.03.2012р. [PERSON], у зв'язку з відсутністю житла та реєстрації в м. Макіївка, було видане направлення до Макіївського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, а також роз'яснено про відповідальність батьків з утримання, виховання та навчання дітей. У свою чергу [PERSON] письмово зобов'язалась у найближчій час вирішити квартирне питання, забрати на виховання усіх своїх дітей та забезпечити їх матеріально. Станом на час розгляду справи [PERSON] своїх зобов'язань не виконала, ставлення до свого обов'язку по вихованню та утриманню дітей не змінила. Комітет СН «Ясиновець» у листі №9 від 25.03.2013р. повідомив службу у справах дітей, що зі слів бабусі дітей, [PERSON], їх мати - [PERSON] долею дітей не цікавиться, державну допомогу на дітей витрачає на спиртні напої, не працює, зловживає алкоголем. З листів ММЦСС для сім'ї, дітей та молоді від 17.01.2013р., 05.04.2013р., вбачається, що в родині не створені необхідні умови для всебічного розвитку та виховання дітей. [PERSON] не має постійного зареєстрованого місця проживання. [PERSON] відмовляється зареєструвати відповідачку з дітьми, мотивуючи це тим, що вона не бажає сплачувати за них комунальні послуги. [PERSON] відвідувала дітей 13.02.2013р., 23.02.2013р. та 16.03.2013р. та надала свою згоду виконувати усі рекомендації центру, але на сьогоднішній час, ухиляється від зустрічі, не виходить на роботу. 01.04.2013р. о/у ВКМСН Кіровського РВ ММУ УМВС України в Донецькій області було складено акт про участь батьків у вихованні дитини. Згідно зазначеного акту у 2011-2013р. [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУоАП та с 30.09.2011р. перебуває на профілактичному обліку в ВКМСН Кіровського РВ ММУ як неблагополучна родина. Діти [PERSON] неодноразово перебували у розшуку (офіційно та неофіційно), від адміністрації школи-інтернату №35 багаторазово надходили скарги на [PERSON] Відповідно до ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона: ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічним алкоголіком або наркоманом. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх батьківських обов'язків рішенням виконкому Макіївської міської ради №593 від 12.06.2013р. було затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], згідно якого остання ніде офіційно не працює, веде аморальний спосіб життя, вихованням дітей не займається, школу не відвідує, успіхами дітей не цікавиться, зв'язок зі школою не підтримує, на телефонні дзвінки не відповідає, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не створює умов для отримання ними освіти, що, виходячи з інтересів дитини, дає підстави для доцільності позбавлення його батьківських прав. Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватися про дитину та наявність вини батьків, що належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав. Отже, зазначені вище фактори поведінки, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме систематичне ухилення від виховання дітей та нехтування своїми батьківськими обов'язками відповідачкою, що свідчить про його винну поведінку щодо дітей. Пленум Верховного Суду України в п.п.15,16 постанови №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги відносно позбавлення батьківських прав відповідача позивачем доведені і підлягають задоволенню. На час розгляду справи діти мешкають окремо від відповідача, яка на їх утримання матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. (ст. 193 СК України) З урахуванням наведених норм закону та всіх обставин справи суд вважає необхідним стягнути з відповідача щомісячно на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 2/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від дня пред'явлення позову до їх повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК Укpаїни суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved