Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-16 00:00:00

В лютому 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] в якому посилається на те, що 27.08.2003 року Бердянським ВРАЦС Бердянського МУЮ Запорізької області був зареєстрований їх з відповідачем шлюб, який рішенням Бердянського міськрайонного суду №2-4869/11 від 11.01.2012 року було розірвано. Після отримання рішення він вчасно надав його копію до відділу РАЦС м. Бердянська, але воно не було враховано при реєстрації народженої у відповідача 23.06.2012 року дитини - [PERSON]. Відділ РАЦС м. Бердянська 03.07.2012 року склав актовий запис №565 про те, що батьком дитини є [PERSON]. [PERSON] знала, що народжена нею дитина не є його дитиною, тому що на той час вони вже не проживала разом більш трьох років і вона достаменно знала, що біологічним батьком її дитини є інший чоловік. Відповідач вже зверталась до Бердянського міськрайонного суду з позовною заявою для вирішення цього спору, в якій також зазначала наведені ним обставини та підтвердила, що він, [PERSON], не є батьком її дитини, біологічним батьком дитини є інший чоловік, якого вона не хоче називати. Посилаючись на те, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів, та на ст. 136 СК України, просить виключити відомостей про нього, як батька дитини з актового запису №565 від 03.07.2012 року про народження [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в ньому. Додатково суду пояснив, що з травня 2010 року з відповідачем разом не мешкали та не спілкувались. У відділі ДРАЦС по м. Бердянську,24.05.2012 року, на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду йому в паспорт поставили відмітку про розірвання шлюбу судом. Те що дитину зареєстрували на нього дізнався 03.07.2012 року, коли відповідач йому зателефонувала і повідомила це. Наполягає на тому, що не є батьком дитини та просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення. Суду пояснила, що звернулась до відділу ДРАЦС з приводу реєстрації народження дитини, там пояснили, що позивача записують батьком дитини автоматично. Позивач не є біологічним батьком дитини. Три роки до народження дитини з позивачем взагалі не спілкувались. В рішенні суду про розірвання шлюбу також зазначено, що у них з позивачем спільних дітей немає. Просить позов задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце, день і час судового засідання повідомлений належним чином (а.с.34). Представник третьої особи - відділу ДРАЦС по м. Бердянську РС Бердянського МУЮ Запорізької області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Додатково повідомив, що як вбачається з актового запису про народження [PERSON] № 565 від 03.07.2012 року, батьком дитини записано [PERSON], [INFO]. Відомості про .батька внесено відповідно до актового запису про шлюб № 422 від 27.08.2003 року. Позивач посилається на те, що 11.01.2012 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано за рішенням суду, однак дитина народилася через 5 місяців після припинення шлюбу. Відповідно до частин 2, 3 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання колишнього чоловіка батьком дитини. Така вимога може біти задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства. Отже на момент державної реєстрації народження дитини вище вказаних заяв та рішення суду не було надано, тому відповідно до пред'явлених документів батьки дитини перебували в зареєстрованому шлюбі, тож дитина походить від подружжя відповідно ч.1 ст.122 СК України. (а.с.39). Вислухавши пояснення сторін, показання свідка, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.122 СК України (на підставі свідоцтва про шлюб), має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, шлюб укладений між сторонами 27.08.2003 року було розірвано 24.01.2012 року, що підтверджується світлокопіями свідоцтва про одруження, рішення Бердянського міськрайонного суду №2-4869/11 від 11.01.2012 року, та паспорта позивача (а.с.5,6,8). 03.07.2012 року відділом ДРАЦС було зареєстровано народження дитини [PERSON], 23.06.2012 року, складено актовий запис №565, батьком якої був записаний [PERSON] (а.с.7, 38) . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], цивільна дружина позивача, суду показала, що мешкає з позивачем однією родиною з 2010 року за адресою: м. Бердянськ, вул.. Димитрова, 42. Вперше познайомилась з відповідачем в січні цього року, коли вона приїхала забирати свої речі. До цього відповідач до них не приходила. Чи спілкуються позивач і відповідач не знає, телефонних розмов ніколи не чула. Позивач казав їй, що дитина не його оскільки вони давно разом не мешкають. Позивач кожного вечора знаходиться вдома. Відповідач [PERSON] позов [PERSON] в судовому засіданні визнала повністю та підтвердила обставини викладені в ньому. Клопотання про призначення біологічної експертизи позивачем не заявлялося, так як відповідач позов визнала. Відповідачем таке клопотання не заявлялося також. Враховуючи вищевикладене, а також положення ч.1 ст. 61 ЦПК України, про те, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню не підлягають, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved