Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що він з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі від якого був народжений син - [PERSON], [INFO]. 29 жовтня 2010 року шлюб був розірваний в судовому порядку, син залишився проживати з матірю та її батьками в м. Біла Церква по вулиці Осводівській, 69. Між ним та відповідачем виникли неприязні стосунки, виникають сварки та непорозуміння з питань участі кожного з них у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Відповідач одноосібно вирішує все, що стосується виховання дитини, а позивача позбавляє можливості безперешкодно спілкуватись із сином та займатися його вихованням, тому вимушений звернутись до суду з даним позовом, яким просить суд зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди у вихованні дитини та визначити спосіб його участі у спілкуванні та вихованні дитини у запропонованому ним варіанті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач та його представник уточнили позовні вимоги, просять суд визначити наступний порядок спілкування з дитиною, а саме: для особистого спілкування та виховання, щотижня у вихідні дні з 09.00 години суботи до 18.00 години неділі, з вільним вибором території та місця спілкування без присутності матері, з правом ночівлі сина за місцем проживання позивача; в день побачення з сином надати позивачу право забирати дитину з дому/школи особисто або особою, уповноваженою ним на це; визначити час спільного відпочинку влітку протягом 21 дня (червень, липень, серпень місяці), взимку, тиждень, під час зимових канікул включаючи новорічні та різдвяні свята); надати можливість необмеженого спілкування з сином особисто, засобами телефонного зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; зобов'язати відповідача, у випадку зміни місця проживання сина, повідомляти про нову адресу проживання, протягом п'яти днів; у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення з батьком або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком; надати два тижні під час літніх канікул та під час відпустки кожного з батьків, за узгодженням іншого з батьків, для оздоровлення за межами м. Біла Церква та за згодою дитини; якщо неповнолітній син [PERSON] хворий і по стану здоров'я, не рекомендується, перевозити його до відповідача, то час спілкування переноситься на час після його видужання; надати батькові право організовувати відвідування сином спортивних секцій і інших позашкільних освітніх установ; питання утримання, виховання, оздоровлення і лікування дитини вирішувати батькам спільно; у випадку, якщо відповідач не здійснює необхідне, на думку позивача, лікування неповнолітнього [PERSON], позивач вправі самостійно звертатися до відповідних лікарів і проводити необхідне лікування; зобов'язати відповідача не створювати перешкод для спілкування батька з неповнолітнім сином, у зазначеному вище порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача повністю підтримала уточнені позовні вимоги, просить суд їх задовольнити та провести розгляд справи без їхньої участі та повідомити про прийняте рішення, про що надала суду письмову заяву. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач та її представник позовні вимоги визнали частково, а саме заперечують проти ночівлі дитини у позивача, просять суд вирішити спір з врахуванням висновку засідання комісії з питань прав дитини Білоцерківської міської ради від 11.03.2013 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник третьої особи - служби у справах дітей Білоцерківської міської ради просить суд вирішити справу з врахуванням встановлених обставин у справі та врахувати висновок засідання комісії з питань прав дитини № 734/1-13 від 11.03.2013 року про доцільність визначення порядку участі позивача у вихованні та особистому спілкуванні його з сином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши сторони, їхніх представників, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що сторони у справі являються батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], який був народжений у шлюбі. Після народження дитини сторони проживали з дитиною за місцем проживання позивача та його батьків, де дитина перебуває на реєстраційному обліку. Сімейне життя у сторін не склалося і 29.10.2010 року шлюб був розірваний у судовому порядку, що повністю підтверджено матеріалами справи і не заперечується сторонами у справі. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матірю відповідачем у справі та її батьками в м. Біла Церква по вулиці Осводівській, 69. Між сторонами стали виникати сварки та суперечки щодо місця проживання дитини та участі кожного із батьків у вихованні дитини та особистому спілкування з дитиною. Відповідач стала чинити перешкоди позивачу та його родині у побачені та спілкуванні з дитиною, що підтверджується поясненнями позивача, копіями постанов про відмову у порушені кримінальної справи ( а.с.54, 84). У відповідності до ст. 141 Сімейного кодексу України мати,батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Таким чином, питання виховання дитини батьки вирішують спільно, позивач [PERSON] зобов'язаний брати участь у вихованні його дитини і має право на особисте спілкування з сином, а відповідач [PERSON] не має права перешкоджати позивачу спілкуватися з дитиною та брати участь у його вихованні. Посилання відповідача та її представника на те, що участь батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею порушує інтереси дитини, судом до уваги не приймаються, оскільки будь-яких даних про те, що таке спілкування є несприятливим для розвиту дитини, порушує його права та законні інтереси не встановлено. Відповідно до ст.159 Сімейного кодексу України, суд визначає способи участь одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. При вирішені цивільного спору між сторонами суд вважає, що запропонований стороною позивача спосіб участі у вихованні сина частково відповідає можливості дитини в повній мірі сприйняти спілкування кожного з батьків та отримати від цього достатню кількість виховних заходів кожного з них в такому ритмі, який забезпечить участь кожного батька в процесі навчання, додаткових заняттях, спілкуванні поза годинами навчального процесу. Даний спосіб надасть можливість батьками піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток з визначенням достатнього часу для цього. При цьому суд також враховує висновок засідання комісії з питань прав дитини № 734/1-13 від 11.03.2013 року про доцільність визначення порядку участі позивача у вихованні та особистому спілкуванні його з сином. Відповідно до ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Згідно положень ст.ст. 11,15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків, або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов'язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Сторона відповідача не надала суду будь-яких доказів, які виключали б можливість залишення дитини ночувати у батька, тому з врахуванням всіх обставин справи та враховуючи вік дитини і стан його здоровя, суд вважає за можливе уточнені позовні вимоги задовольнити частково та встановити наступний порядок участі у вихованні дитини та особистого спілкування батька з сином [PERSON], а саме: друга і четверта субота та неділя місяця з 09.00 годин суботи до 18.00 годин неділі за місцем проживання батька без присутності матері, з правом ночівлі дитини; надати можливість спілкування з батька з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; зобов'язати відповідача у випадку зміни місця проживання сина, повідомляти батька дитини про нову адресу проживання, протягом п'яти днів; надати батькові дитини два тижні у літній період для оздоровлення дитини за узгодженням з матірю дитини за межами м. Біла Церква та за згодою дитини; надати можливість батькові дитини приймати участь в організації відвідування сином [PERSON] спортивних секцій і інших позашкільних освітніх установ; зобов'язати відповідача не створювати перешкод батькові дитини для його спілкування з неповнолітнім сином, у зазначеному вище порядку. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в сумі 107,30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial