overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-26 00:00:00

\~Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказав, що в 2009 році отримав у приватну власність земельну ділянку № [NUMBER] в содовому товаристві «Зірочка». На вказаній земельній ділянці він побудував житловий будинок та інші нерухомі будівлі,. які відповідають санітарним та технічним нормам, є пригідними для експлуатації в якості індивідуального житлового будинку з господарськими побудовами. Звернувшись до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, за узаконенням самочинного будівництва, він отримав відмову та пропозицію звернутися до суду. Просить визнати право власності на вказане самочинне будівництво. Відповідач надав суду заяву, в якій вказав, що заперечує проти позову, оскільки спірні будівлі збудовані на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети.. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що самовільні будівлі збудовані на земельній ділянці, що є власністю позивача. Вказана обставина підтверджується державним актом про право власності на землю (а.с. 66). Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власності на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦПК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній якщо це не порушує права інших осіб. Згідно листа правління садового товариства «Зірочка» товариство не заперечує проти відчуження земельної ділянки № [NUMBER] в даному товаристві на користь позивача для переведення даної земельної ділянки з категорії земель садового товариства в категорію індивідуальної забудови (а.с. 36). Відповідно до технічного висновку загальний стан будівельних конструкції задовільний. Приміщення відповідають вимогам будівельних норм. Будівля пригідна к подальшій експлуатації в якості індивідуального житлового будинку по набору приміщень та стану будівельних конструкцій (а.с. 20-24).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-26 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстрований 18 липня 2007 року відділом РАЦСу Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №84. У шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що протягом спільного життя у сторін почали виникати непорозуміння, суперечки і сварки. Сторони припинили подружні стосунки. Сім`я в даний час існує формально, сторони проживають роздільно один від одної, а тому позивач не бажає надалі залишатися в шлюбі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду від неї надійшла заява в якій вона просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони, які тривалий час проживають окремо, втратили повагу одна до одного як подружжя і їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За таких обставин суд вважає, що сім`я фактично розпалася, зберегти її немає можливості, шлюб носить формальний характер і його слід розірвати. На підставі наведеного та ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину є власником будинку [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрований її брат [PERSON] з вересня 2002 року, який вже десять років не проживає у зазначеному будинку. Через те, що відповідач тривалий час зареєстрований, але не мешкає у будинку позивачка [PERSON] не може реалізувати свої законні права як власник будинку. У звязку з вищевикладеним, вона змушена звернутися до суду та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала з підстав, визначених у позовній заяві, та просила суд винести рішення при заочному розгляді справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але до суду не зявився. Однак, дана обставина не перешкоджає розгляду справи по суті. У звязку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріалами справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи власником житлового будинку за адресою:[ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 7, 8). В даному будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON] (а.с. 25). З листопада 2003 року [PERSON] за адресою [ADDRESS] не мешкає, що підтверджується актом обстеження.а.с.13 Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] відсутній за місцем реєстрації в будинку [ADDRESS] понад 1 рік, мешкає за іншою адресою, що свідчить про те, що відповідач втратив цікавість до спірного домоволодіння та відмовився від проживання та користування ним. За таких обставин, суд задовольняє позов, визнає [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: будинок [ADDRESS]. Норми ЖК України, на які посилається позивач, не підлягають застосуванню, оскільки не стосуються спірних правовідносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»звернулось до суду з позовом до відповідачки про стягнення збитків, спричинених порушенням, виявленим 16.07.2008 року, Правил користування електроенергією для населення у сумі 4334 грн. 15 коп. Ухвалою суду від 28 березня 2012 року допущене процесуальне правонаступництво особи, яка вибула зі спірних правовідносин -ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»на його правонаступника - ПАТ «Миколаївобленерго». Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала, підтвердила викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка проти позову заперечувала, пославшись на те, що з часу пуску будинку в експлуатацію -1978 рік - ні вона, ні члени її родини дублюючого вводу не влаштовували, у зв'язку з чим, вважає, що не має нести відповідальність за правильність підключення. Крім того, протягом останніх років вона у квартирі, де виявлене порушення, не мешкає, доглядає за пристарілими родичами. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами укладений договір абоненту. Факт організації дублюючого вводу поза приладом обліку до квартири відповідачки свідчить про порушення Правил користування електроенергією для населення (далі Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року. Даний факт підтверджено актом № Ю-6826 від 19 травня 2010 року, складеного у відповідності вимог закону. Відповідно п. 48 Правил споживач несе відповідальність відповідно закону за розкрадання електроенергії у разі самовільного підключення до електромереж та використання електроенергії без приладу обліку. Методикою розрахунку розміру відшкодування шкоди, заподіяної енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил (далі Методика), затвердженою постановою Національної Комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, передбачені випадки її застосування. За порушення Правил [PERSON] ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»обґрунтовано та вірно розрахований розмір завданої шкоди в 4334 грн. 15 коп. Заперечення відповідачки не впливають на суть спірних правовідносин, оскільки вона як споживач несе відповідальність за правильність підключення власної мережі до мережі позивача і не мала права допускати до виконання робіт з влаштування підключення власної мережі будь-яких інших осіб, крім представників позивача. Той факт, що відповідачка протягом тривалого часту не мешкає в квартирі [ADDRESS] не спростовує висновків суду у справі та не може бути покладене в основу рішення. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 171 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на домоволодіння № 53 по вул. Дибенка в Петровському районі м. Донецька в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що зазначене домоволодіння на підставі рішення Петровського районного суду м. Донецька від 1 листопада 1993 р. належало матері позивача [PERSON], яка померла 7 серпня 2007 р., не залишивши заповіту. Позивач стверджує, що після смерті матері він прийняв спадщину, відповідач спадщину не прийняв, в зв’язку з чим позивач просить суд визнати за ним право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач підтвердив позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з’явилась, в зв’язку з чим у відповідності зі ст. 224 ЦПК суд ухвалив про заочний розгляд справи. Будучи допитаним за судовим дорученням, відповідач позов не визнав, суду пояснив, що має намір звернуться у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними документами встановлено, що на підставі рішення Петровського районного суду м. Донецька від 1 листопада 1993 р. домоволодіння № 53 по вул. Дибенка в Петровському районі м. Донецька належало [PERSON] (а.с. 19-24), яка померла 7 серпня 2008 р. (а.с. 17), заповіту не залишила (а.с. 39), в зв’язку з чим згідно до ст. 1220 ЦК відкрилась спадщина на майно, яке належало померлій, а саме зазначене домоволодіння. У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину у відповідності зі ст. 1268 ЦК прийняв позивач [PERSON] як син померлої, який своєчасно звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини (а.с. 39), що є підставою для визнання за ним права власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування за законом. При цьому суд приймає до уваги, що син померлої відповідач [PERSON] із заявою про прийняття спадщині у нотаріальну контору не звертався, та у відповідності зі ст. 1272 ЦК вважається таким, що не прийняв її. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем зареєструвала шлюб 17.07.2005р. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей [PERSON] та [PERSON], які знаходиться на її утриманні. Відповідач вихованням дітей не займається, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча як батько зобов’язаний утримувати дітей, турбуватися про них. Тому позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з вище вказаних підстав. Відповідач позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у вказаному розмірі. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.07.2005р. (а.с.4). За час спільного проживання у них народилося двоє дітей [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ИД № 140854 та №140853 (а.с. 5,6). [PERSON] проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, свого обов’язку утримувати їх як батько не виконує. Оскільки відповідач офіційно працює на ВП «Чортківська дистанція колії» монтером колії, має постійний, регулярний дохід (а.с.13), суд приходить до висновку, що аліменти слід присудити в частці від заробітку (доходу). Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання синів [PERSON] та [PERSON] необхідно щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 214,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Відповідно до ст.209 ЦПК України в даному судовому засіданні проголошується вступна та резолютивна частина рішення, а складання рішення в повному обсязі відкладається на 5 днів. На підставі ст.ст.524, 529,549 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

На підставі ч. 3 ст. 209 ЦПК України в зв'язку зі складністю справи суд оголошує вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення буде виготовлене в строк до 2 квітня 2012 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), до повноліття сина, та на своє утримання до досягнення синомтрьох років. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] відповідач по справі, є батьком неповнолітньогосина [PERSON], [INFO] Як батько відповідач повинен утримувати свою дитину і надавати їй необхідну матеріальну допомогу. Однак останнім часом відповідач ухиляється від свого обовязку щодо утримання сімї. В результаті його такої поведінки її становище та становище дітей стало нестерпним. Вона перебуває у декретній відпустці, займається вихованням неповнолітніх дітей, оскільки крім сина [PERSON], вона має ще двох дітей від іншого шлюбу.Відповідач є фізично здоровим, працює військовослужбовцем на контрактній службі, має стабільний заробіток і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Тому просить стягувати аліменти в примусовому порядку. У судове засідання позивач не зявилася. Однак від неї надійшла заява про уточнення позовних вимог та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіхвидів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття сина. Справу просить розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання також не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає його та задовольняє позов. На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 24261 грн. 27 коп. за кредитними договором ZRXRRX08600380 від 05.10.2007 року та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № ZRXRRX08600380 від 05.10.2007 року відповідач [PERSON] отримав строковий кредит у розмірі 4696 грн. 80 коп.. За цим договором відповідач узяв на себе зобовязання сплачувати кредит щомісяця та сплачувати відсотки за кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту 05.04.2009 року. Однак, відповідач у порушення умов кредитного договору, взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, у звязку із чим станом на 01.12.2011 року утворилася заборгованість в розмірі 24261 грн. 27 коп.. У судове засідання представник позивача не з?явився, надіслав до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності, просить позов задовільнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав частково, просив зменшити суму пені. Суд, дослідивши письмові докази у справі вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно укладеного договору № ZRXRRX08600380 від 05.10.2007 року (а.с. 3-6) відповідач [PERSON] отримав строковий кредит у розмірі 4696 грн. 80 коп.. За цим договором відповідач узяв на себе зобовязання сплачувати кредит з 23 по 29 число кожного місяця та сплачувати відсотки за кредитом у розмірі 12.00 % на місяць на залишок заборгованості. Кінцевий термін повернення кредиту 05.04.2009 року. У порушення умов кредитного договору, взяті на себе відповідачем зобовязання належним чином не виконані, у звязку із чим станом на 01.12.2011 року утворилася заборгованість в розмірі 24261 грн. 27 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості від 05.10.2007 року (а.с. 2) Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підтверджуються належними доказами та задовольняє їх частково. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Ч. 3 ст. 551 ЦК передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Згідно розрахунку заборгованість за кредитом становить 2996 грн. 09 коп.. У той час, нараховано пені на суму 18059 грн. 44 коп. Оскільки, на думку суду, сума пені значно перевищує розмір збитків, суд дійшов висновку зменшити розмір пені до рівнозначної суми збитків та задовольнити позов у цій частині частково у розмірі 2996 грн. 09 коп.. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути і суму судових витрат.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого між сторонами спору 02 жовтня 1992 року у відділ ДРАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №1318. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, близько трьох років сторони спору не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав та просять їх задовольнити, посилаючись на мотиви, викладені в позові . Відповідач в судове засідання не зявився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ч.4 ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд встановив наступні обставини: Між сторонами спору 02 жовтня 1992 року у відділ ДРАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області зареєстровано шлюб, актовий запис №1318, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб виданим повторно 26 січня 2012 року серії 1-ИД № 083406. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що стосунки між сторонами спору погіршилися, близько трьох років сторони спору не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Наявності малолітніх чи неповнолітніх дітей у сторні спору не встановлено. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач в суд не зявляється, не бажає реалізувати своє право на захист з метою збереження, то позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого між сторонами спору 19 березня 2009 року у відділі РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №266. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, тривалий час сторони спору не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав та просить їх задовольнити, посилаючись на мотиви, викладені в позові . Відповідач в судове засідання не зявився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ч.4 ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд встановив наступні обставини: Між сторонами спору 19 березня 2009 року у відділі РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб виданим 19 березня 2009 року серії 1-ИД № 053687. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що стосунки між сторонами спору погіршилися, тривалий час сторони спору не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Наявності малолітніх чи неповнолітніх дітей у сторін спору не встановлено. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач в суд не зявляється, не бажає реалізувати своє право на захист з метою збереження, то позов слід задовольнити.

Outcome: approved