Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про втрату ними права на користування житловою площею у кімнаті № 100 по вул. Вербицького, 2 у м.Тернополі, яка була виділена їм для проживання як молодим спеціалістам телеграфно-телефонної станції м.Тернополя, правонаступником якої є ТФ ПАТ Укртелеком. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідачі тривалий час, понад півроку, за вищевказаною адресою не проживають і тому втратили право на користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, посилаючись на вказані у заяві мотиви та пояснили, що [PERSON] понад півроку, а саме з вересня 2010 року не проживає у спірній кімнаті в звязку з тим що він придбав інше житло у м.Тернополі, [PERSON] та [PERSON] також тривалий час не проживають у кімнаті № 100 по вул. Вербицького, 2 у м.Тернополі, оскільки виїхали за межі України, обовязки, що випливають з договору найму приміщення він виконує самостійно, а тому просять визнати відповідачів такими, що втратили право на проживання у вищезгаданому житловому приміщенні. Відповідач [PERSON] в суді проти задоволення позову заперечив та пояснив, що він з 1988 року працює в ТФ ПАТ Укртелеком, як молодому спеціалісту організація йому була надана кімнату № 100 у гуртожитку по вул. Вербицького, 2 у м.Тернополі, в якій він проживав та був зареєстрований з жовтня 1988 року, постійно здійснював оплату комунальних послуг. Позивач неодноразово чинив йому перешкоди у доступі до житла, зокрема, під час того, коли він перебував на роботі замінив замок від вхідних дверей, а у вересні 2011 року під час його перебування у черговій щорічній відпустці звернувся з зазначеним позовом до суду про втрату ним права на користування, що вважає грубим порушенням його житлових прав та просить у задоволенні позову відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, а тому відповідно до суд розглядає справу у їх відсутності, на підставі наявних в ній доказів. Представник Тернопільської міської ради в суді проти задоволення позову заперечив та пояснив, що відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року право на звернення до суду з позовом про визнання наймача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням наділена житлово-експлуатаційна організація, а при її відсутності наймодавець, оскільки багатоквартирний житловий будинок по Вербицького,100 перебуває у власності Тернопільської міської ради та переданий на баланс ТзОВ КК Коменерго Тернопіль, спірну кімнату у ньому було надано Тернопільською міською радою телеграфно-телефонній станції м.Тернополя, правонаступником якої є ТФ ПАТ Укртелеком, для проживання молодих спеціалістів, вважає, що позивач не наділений правом звернення з позовом до суду з позовом про визнання інших наймачів такими, що втратили право на користування житлом та просить у його задоволенні відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПАТ Укртелеком в особі Тернопільської філії проти задоволення позову заперечила та пояснила, що житло, яке є предметом спору, відноситься до житлового фонду Тернопільської міської ради та знаходиться на балансі ТзОВ КК Коменерго-Тернопіль, згідно договору № 03/21 від 30.12.2011 року квартира № 100 передана в користування Тернопільської філії ПАТ Укртелеком для проживання працівників філії, з відповідачів лише [PERSON] перебуває в трудових відносинах з підприємством, а тому в задоволенні позову просить відмовити, оскільки права позивача жодним чином не порушуються. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТзОВ КК Коменерго-Тернопіль не направив до суду свого представника, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи у суді. Суд встановив наступні факти. Будинок по вул. Вербицького, 2 в м.Тернополі є комунальною власностю та перебуває на балансі ТзОВ КК Коменерго-Тернопіль, що підтверджується довідкою ТзОВ КК Тернопількоменерго № 32 від 21.02.2012 року. Згідно з архівним витягом протоколу № 20 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської ради №644 від 25.10.1985 року квартира № 100 по вул. Конева ( Вербицького),2 у м.Тернополі була виділена під гуртожиток телеграфно-телефонній станції м.Тернополя для проживання молодих спеціалістів. Як слідує з договору оренди житла № 03/21 від 30.12.2011 року, укладеного між Тернопільською філією ПАТ Укртелеком та ТзОВ КК Коменерго-Тернопіль, квартира [ADDRESS] з часу укладення договору передана в користування Тернопільської філії ПАТ Укртелеком для проживання працівників філії. У вказаному житлі зареєстровані: з 7.02.2002 року [PERSON], з 28.05.1988 року- Васусь [PERSON], з 4.03.1986 року - [PERSON] та з 19.10.1988 року - [PERSON], що підтверджується та довідкою ТзОВ КК Коменерго-Тернопіль № 26 від 5.09.2011року. У трудових відносинах з ТФ ПАТ Укрлетеком зі сторін по справі перебуває лише [PERSON] , позивач [PERSON]- з 27.11.2009 року в організації не працює, що підтверджується листом 18-09/361 від 27.04.2012 року . Свідки [PERSON],[PERSON] та [PERSON], які також зареєстровані про проживають в будинку по вул..Вербицького, 2 у м.Тернополі суду показали, що постійно бачили [PERSON] у кімнаті № 100 з часу його реєстрації , також підтвердили що [PERSON] в період кінець 2011-початок 2012 року поміняв замок від вхідних дверей. Квитанції до прибуткового касового ордеру з період з 19.05.2011 року по 29.12.2011 року про оплату [PERSON] комунальних послуг спростовують твердження позивача щодо самостійного здійснення ним оплати комунальних послуг за спірне житлом. У період з 5.09.2011 року по 21.0.2011 року [PERSON] перебував у відпустці, що підтверджується наказом про надання відпустки ТФ ПАТ Укртелеком № 5931/к від 29.08.2011 року, а тому складений комісією у складі працівників ТзОВ КК Коменерго-Тернопіль акт від 6.09.2011 року про відсутність [PERSON] за місцем реєстрації, суд до уваги не приймає. Також він не може бути достатнім доказом відсутності за місцем їх реєстрації відповідачів [PERSON] та [PERSON] оскільки підтверджує лише те, що комісія виявила їх відсутність саме 6.09.2011 року. Також судом встановлено, що позивач чинив перешкоди [PERSON] у доступі до спірної кімнати, що підтверджується його заявою від 27.10.2011 року адресованою ТзОВ КК Коменерго-Тернопіль про заміну [PERSON] замка у вхідних дверях. Факт перебування [PERSON] 27.10.2011 року за вищезгаданою адресою підтверджується також висновком дільничого інспектора ТМВ УМВС України в Тернопільській області Бурмаса В.В. , затверджений начальником ТМВ УМВС України в Тернопільській області від 1.11.2011 року. Відповідно до статтей 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, провадиться в судовому порядку. З огляду на вищенаведене, факти відсутності відповідачів у спірному житловому приміщенні понад півроку не знайшли свого підтвердження. При цьому суд не може прийняти в якості достатніх та достовірних доказів відсутності [PERSON] та [PERSON] за місцем їх реєстрації, постанову про відмову в порушенні кримінальної справи дільничого ТМВ УМВС України від 1.03.2012 року та висновок дільничого інспектора ТМВ УМВС України в Тернопільській області від 1.11.2011 року, затверджені начальником ТМВ УМВС України в Тернопільській області, винесених за заявами сторін по їх факту проживання у кімнаті № 100 по вул.Вербицького, 2 у м.Тернополі, оскільки в них не зазначено протягом якого часу вони в ньому не проживали. Покази допитані в судовому засіданні свідків були неконкретизованими щодо періоду не проживання [PERSON], [PERSON], вони давали пояснення які переважно стосувались проживання (не проживання) [PERSON] у спірному житлі, тому суд їх оцінює критично. Покази свідка [PERSON] про те, що протягом останніх півтора року він не бачив [PERSON] у кімнаті № 100 по вул.Вербицього, 2 у м.Тернополі під час відвідування ним свого товариша [PERSON], суд оцінює критично, оскільки свідок не проживає у гутожитку по вул..Вербицького.ю 2 у м.Тернополі , а лише періодично відвідує позивача з яким перебуває з ним у дружніх стосунках . З тих же підстав суд оцінює критично покази свідка [PERSON], який є знайомим позивача та показав суду те, що відвідуючи [PERSON] раз на тиждень у спірній кімнаті не бачив там будь-яких сусідів. Покази свідка [PERSON], яка є сусідкою позивача та показала суду те, що з осені 2010 року не бачила [PERSON]В у квартирі [ADDRESS], суд не може прийняти до уваги в якості достатнього доказу його не проживання за вказаною адресою, оскільки вони засвідчують лише те, що саме [PERSON] не зустрічалась з [PERSON], а зважаючи на те, що він постійно перебував на роботі, на вихідні та у період відпустки постійно відвідував маму в селі та вона не заходила до нього безпосередньо в кімнату, такий факт міг мати місце. Проаналізувавши докази в їх сукупності суд вважає, що права житлові права позивача не порушені, а тому в задоволенні позову позову про визнання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловою площею в гуртожитку по вул. Вербицького, 2/100 у м.Тернополі слід відмовити .

Outcome: dismissed