Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

ПАТ КБ «Надра»звернулося до суду з позовом і просить стягнути із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як із солідарних боржників, 115 017 гривень 56 коп. заборгованості за кредитним договором, посилаючись на ті обставини, що 24 березня 2008 року між позивачем, як Кредитодавцем і відповідачем [PERSON] , як Позичальником, укладено кредитний договір «Автопакет», а в подальшому 29 квітня 2009 року було укладено додаткову угоду про надання кредиту в сумі 11 306, 93 долара США із строком повернення кредиту 19 березня 2013 року та сплатою відсотків за ставкою 14,3 відсотків річних. Крім цього 24 березня 2008 року було укладено договір поруки із відповідачами [PERSON] та [PERSON] для забезпечення кредитного договору. Оскільки умови кредитного договору не виконувалися, позивачем згідно умов кредитного договору нараховані відсотки за користування кредитом та застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату кредиту у вигляді пені та штрафу. Так як кредитний договір забезпечений договорами поруки, відповідачі є солідарними боржниками. Представник позивача представника в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, а також пояснила, що поручителі є солідарними боржниками, так як в даному випадку у позивача виникло право вимагати дострокового виконання зобовязання в звязку з порушенням його виконання. Вважає заперечення відповідачів [PERSON] та [PERSON] безпідставними, оскільки позивачем предявлено позов в звязку з порушенням відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором як до боржника, так і до поручителів. Просить позов задовольнити повністю. Відповідачі [PERSON] визнав позовні вимоги і не заперечує щодо їх задоволення, а також не оспорює суму позову. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] позову не визнала і пояснила, що банк набуває права вимоги від поручителя у випадку невиконання позичальником зобовязання за кредитним договором в цілому чи у будь якій частині. , а також при умові обовязкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконання зобовязання. Проте позивачем не було повідомлено про невиконання позичальником зобовязання. Відповідно до ст. 559 ч. 4 ЦК України, порука припиняється після закінчення після закінчення строку дії договору поруки, а також у випадку, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. В договорі поруки не встановлено строку звернення до поручителя у випадку невиконання боржником зобовязання по Кредитному договору. Оскільки позичальник порушив графік сплати заборгованості по кредиту ще у квітні 2010 року, то з квітня 2010 року розпочався строк вимоги банку до поручителя і протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявив вимоги до банку. Вислухавши в судовому засіданні доводи сторін та представників, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 24 березня 2008 року між позивачем, як Кредитодавцем і відповідачем [PERSON], як Позичальником, укладено кредитний договір «Автопакет»про надання кредиту в сумі 11 306,93 долара США. 29 квітня 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду, якою вищевказаний договір викладено у новій редакції. Кошти надано на умовах строковості з кінцевим строком повернення 19 березня 2013 року та зі сплатою за користування кредитними коштами 14,3 відсотка річних. Крім цього 24 березня 2008 року для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором були укладені договори поруки з відповідачами [PERSON] та [PERSON]. Також відповідачами [PERSON] та [PERSON] було підписано додаткову угоду про викладення кредитного договору у новій редакції. Позивач надав відповідачу обумовлену суму кредиту готівкою, проте протягом дії договору, відповідач [PERSON] не виконував його умови, внаслідок чого станом на час пред'явлення позову відповідач мав заборгованість за кредитним договором. Крім цього відповідно до умов договору позивачем застосовано пеню та штрафні санкції. В загальному заборгованість за кредитним договором з урахуванням застосованих санкцій за порушення умов договору становить 115 917 гривень 56 коп. з урахуванням: заборгованості по кредиту в сумі 79 811 гривень 03 коп., заборгованості по відсотках в сумі 16 841 гривня 13 коп., пені в сумі 9 331 гривня 98 коп. та 1 168 гривень 06 коп. штрафу. Наведені обставини підтверджуються в судовому засіданні: поясненням представників сторін та відповідача [PERSON]; договорами поруки, укладеними 24 березня 2008 року між позивачем та відповідачами [PERSON] і [PERSON] для забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором; додатковою угодою №1 до Договору «Автопакет»№637/2008 від 24 березня 2008 року, укладеною 29 квітня 2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON]; розшифровкою суми заборгованості по виданому кредиту. Тобто сторони (позивач та відповідач [PERSON] В.) у відповідності із ст. ст. 1046 1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту. Крім цього [PERSON] та [PERSON] в звязку з укладеними договорами поруки мають солідарне із [PERSON] зобовязання перед позивачем з приводу укладеного кредитного договору у відповідності до ст. ст. 541, 543, 554 ЦК України. Це також передбачено Договорами поруки. При цьому відповідач [PERSON] не виконав умов вищевказаного договору в частині сплати кредиту та процентів, а тому відповідно до ст. 610 ЦК України вважається таким, що порушив зобов'язання, що в свою чергу згідно із ст. ст. 549, 550, 624 ЦК України і умов кредитного договору є підставою для застосування пені, що також передбачено умовами кредитного договору. Таким чином відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України не виконував умов кредитного договору в строк і тому відповідно до ст. 612 ЦК України вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання. В зв'язку з цим відповідач зобов'язаний сплатити суму кредиту та відсотки за користування кредитом на підставі умов договору та ст. ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України. Представлений позивачем розрахунок заборгованості проведений на підставі умов договору, визнається відповідачем [PERSON] і не оспорюється відповідачами [PERSON] та [PERSON]. Оскільки, виходячи із вищевикладеного, зобовязання за кредитним договором, укладеним 24 березня 2008 року, який викладений у новій редакції укладеною 29 квітня 2009 року додатковою угодою, є солідарним, [PERSON] та [PERSON] як солідарні боржники, разом із [PERSON] відповідають перед кредитором. При цьому суд вважає безпідставними доводи відповідачів [PERSON] та [PERSON], викладені на обґрунтування своїх заперечень проти позову, оскільки в даному випадку предявлення позивачем вимоги про солідарне виконання відповідачами зобовязань за кредитним договором відповідає положенням ст. ст. 553 555 ЦК України і п. п. 3.2, 4.2.3 кредитного договору. Тому безпідставним є твердження відповідачів з посиланням на ст. 559 ЦК України про припинення поруки. Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими і підставними, а тому суму боргу за кредитним договором слід стягнути солідарно з відповідачів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути в рівних частинах сплачені судові витрати, зокрема: по 383 гривні 39 коп. з кожного сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 527, 530, 541, 543, 553 555, 610 612, 624, 625, 1046 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved