Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на домоволодіння, розташованого по вул. Леніна, 5 в с. Бутівка, Городнянського району, Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON]. Позов обґрунтовується тим, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 05 грудня 1988 року виконкомом Городнянської районної ради народних депутатів Чернігівської області на підставі рішення від 11 жовтня 1988 року за № 185, зареєстрованого в Чернігівському міжрайонному БТІ 27 грудня 1988 року власником спадкового будинку в цілому по вул. Леніна, № 5 у с. Бутівка, Городнянського району Чернігівської області є [PERSON], а відповідно до довідки виконкому Бутівської сільської ради від 01.11.2012 року № 351, їй належала тільки 1/2 його частина, що є перепоною для прийняття спадщини. Відповідно до записів по господарчій книги [PERSON] була головою двору. Даний житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами побудований у 1958 році. У судове засідання представник позивача не з'явися, завчасно подав заяву, в якій заявив письмове клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі. Представник відповідача Бутівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, оскільки сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову сільська рада не заперечує. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Достовірними доказами встановлено, що після 15 квітня 1991 року, із вступом в силу Закону України «Про власність»майно вказаного двору не змінилося. Доказів того, що спірний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року було переведено до іншої суспільної групи, матеріали цивільної справи не містять. Підстав вважати його самочинно збудованим майном суд не вбачає. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Як встановлено у судовому засіданні позивач звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1958 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч.4 ст.З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved