Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

19.07.2012 року (згідно поштовому штампу на конверті) позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання, в якій просив стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1\\3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача на час навчання, тобто 30 червня 2013 року, починаючи з 01 квітня 2011 року. На підтвердження позовних вимог позивачка зазначив, що відповідач по справі є його батьком, він навчається у Селидівському гірничому технікумі, дата закінчення навчання 30.06.2013 року Оскільки він навчається на денній формі, потребує матеріальної допомоги, то його батько зобовязаний відповідно до вимог ст. 199 СК України виплачувати на його утримання аліменти до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, зобовязаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, оскільки він не працює, у нього поганий зір, та його утриманні знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком позивача [PERSON] В»ячеслава Костянтиновича, [INFO] (а.с. 8). 12.03.2011 року позивач [PERSON] досяг повноліття. [PERSON] навчається у Селидівському гірничому технікумі на 3 курсі денного відділення з 01.09.2009 року, дата закінчення навчання 30.06.2013 року. (а.с. 9). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на повнолітнього сина, суд керувався вимогами ст. ст. 182, 200, 201 СК України, при цьому суд враховує наявність у відповідача неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], те, що він не працює, перебуває на обліку в лікарні в зв»язку з поганим зором, але при цьому не визнаний інвалідом, знаходиться в працездатному віці. Підстави для звільнення відповідача від обовязку утримувати дітей, передбачені ст. 188 СК України, відсутні. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти та утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі передбачені ст. 184 СК України, а саме, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що підстав для визначення аліментів у твердій грошовій сумі в даному випадку немає, тому відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, повинний бути визначений у частці заробітку (доходу) батька. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь повнолітнього сина на його утримання повинен складати 1\\6 частину всіх видів його доходів. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Крім того, з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме судовий збір в розмірі 214,60 грн. (а.с. 2). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial