Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди в якому зазначив, що 18.05.2011 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя був задоволений його адміністративний позов до Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, визнано протиправними дії відповідача щодо призначення та перерахунку йому пенсії у відповідності до вимог, встановлених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-ХІІ, зобовязано призначити йому державну пенсію та додаткову пенсію, як потерпілій особі від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС II категорії починаючи з 22.05.2008 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та здійснити перерахунок пенсії, виплату з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. Відповідно до ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2012 року вищезазначена постанова була скасована. Позов було задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо призначення та перерахунку йому пенсії у відповідності до вимог, встановлених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-ХІІ, зобовязано призначити йому державну пенсію та додаткову пенсію, як потерпілій особі від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС II категорії починаючи з 05.11.2010 року по 05.05.2011 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та здійснити перерахунок пенсії, виплату з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. Станом на день подання цієї позовної заяви вказана постанова суду виконана не була. 31 травня 2012 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя з заявою на неправомірні дії працівників та просив повідомити про причини не проведення виплат, невиконання рішення суду та виконавчого листа по вказаній справі. Згідно відповіді УПФУ йому було здійснено перерахунок пенсії за період з 05.11.2010 року по 05.05.2011 року в сумі 674,67 гривень, але через відсутність коштів в державному бюджеті фактичну виплату вказаної суми заборгованості провести неможливо. Оскільки постанова суду не виконується, вважає, що діями відповідачів йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює на загальну суму 5000 грн. та просить стягнути солідарно з відповідачів. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд задовольнити позов, суду пояснив, що управлінням пенсійного фонду йому було перераховано пенсію, але сума не виплачується, вважає, що йому завдано моральну шкоду на суму, вказану в позові. В судовому засіданні представник відповідача управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя заперечив проти позовних вимог, просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову. В судове засідання представник відповідача Державної казначейської служби України не зявився, надіслав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, просив відмовити в задоволенні позову та надав свої письмові заперечення проти позову. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази по справі судом встановлені наступні факти. Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2011 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя був задоволений адміністративний позов [PERSON] до Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя. Визнано протиправними дії відповідача щодо призначення та перерахунку йому пенсії у відповідності до вимог, встановлених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 28.02.1991 року № 796-ХІІ, зобовязано призначити йому державну пенсію та додаткову пенсію, як потерпілій особі від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС II категорії починаючи з 22.05.2008 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та здійснити перерахунок пенсії, виплату з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. Відповідно до ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2012 року вищезазначена постанова була скасована. Позов було задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо призначення та перерахунку йому пенсії у відповідності до вимог, встановлених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 28.02.1991 року № 796-ХІІ, зобовязано призначити йому державну пенсію та додаткову пенсію, як потерпілій особі від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС II категорії починаючи з 05.11.2010 року по 05.05.2011 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та здійснити перерахунок пенсії, виплату з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. Відповідно до листа управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя від 27.06.2012 року управлінням було проведено перерахунок пенсії [PERSON], в результаті якого нараховано 674,67 грн. Розяснено позивачу, що відповідно до п.4 прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 рікта відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджетуз 23.07.2011 року виплати на виконання постанов суду були припинені, тому виплата за зазначений період не провадилась. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.2 ст.95 Конституції України зазначено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, а також розмір і цільове спрямування цих видатків. Відповідно до статей 43 та 112 Бюджетного кодексу України та Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 №460/2011, Державна казначейська служба України здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів; бухгалтерський облік всіх надходжень та витрат Державного бюджету України; встановлює єдині правила ведення бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання бюджетів, кошторисів, видає інструкції з цих питань, здійснює контроль за їх дотриманням та контролює відповідність платежів взятим зобов'язанням та бюджетним асигнуванням. Окрім того, п.6 ч.1 ст.2 Бюджетного Кодексу України встановлено, що повноваження на здійснення платежів з конкретною метою в процесі виконання бюджету надаються розпоряднику бюджетних коштів відповідно до бюджетного призначення. Завдання та повноваження Пенсійного фонду України визначені статтею 58 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відповідно до положень якої, Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій. Згідно до п.4 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 рікта постанови Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджетуз 23.07.2011 року виплати на виконання постанов суду припинені. Відповідно з п.3 Прикінцевих положень Закону України Про державний бюджет України на 2012 рік виплати проводяться у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 25.01.2012 року № З-рп/2012 по справі № 1-11/2012 підтвердив правомірність обчислення підвищень до пенсії в розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів України. Обґрунтовуючи свою позовну заяву, [PERSON] посилається на положення ст. 56 Конституції України, відповідно якої відшкодування моральної шкоди у разі заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Суд прийшов до висновку, що відповідачі діяли у межах повноважень, наданих їм законодавством, будь-яких протиправних дій щодо невиплати пенсії позивачеві не вчиняли. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до розяснень Пленум Верховного Суду України, що містяться у постанові від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. [PERSON] вказав, що незаконні дії відповідачів стали наслідком неможливості своєчасного лікування, погіршення його здоровя, що потягло за собою певні моральні страждання. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано доказів, які підтверджують наявність звязку між діями відповідачів та моральними стражданнями, на які вказав позивач. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed