Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-03 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк»звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 4870,22 гривень та судові витрати, посилаючись на те, що 01.08.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта»», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №002-07099-010807, згідно вимог якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок №26256900989202 в національній валюті гривні та надав кредит, строком на 12 місяців, шляхом відкриття йому кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 гривень на умовах, що містяться в тарифному пакеті Класичний». Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо погашення кредиту та сплати відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, в позовній заяві просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01.08.2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта»», правонаступником якого є позивач ПАТ «Дельта Банк» (банк), та [PERSON] (держатель) було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №002-07099-010807 (а.с.5), згідно вимог якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок №26256900989202 в національній валюті гривні та надав кредит, строком на 12 місяців, шляхом відкриття йому кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 гривень на умовах, що містяться в тарифному пакеті Класичний» (а.с.6). Згідно п.п.1.3 1.5 договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №002-07099-010807 від 01.08.2007 року банк відкриває держателю кредитну лінію в сумі 3000 гривень для розрахунків за товари, що придбаваються держателем у субєктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобовязань перед банком за кредитним договором, та вчинення інших операцій, передбачених договором. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Відповідно до п.п.2.3, 2.4 договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №002-07099-010807 від 01.08.2007 року держатель картки сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом, які нараховуються у валюті рахунку щомісячно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня за фактичну кількість днів користування кредитною лінією та/або овердрафтом у період нарахування з використанням методу: фактична кількість днів у місяці та фактична кількість днів у році. При нарахуванні процентів не враховується день виникнення та враховується день повернення заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом по рахунку. Згідно п.2.5 договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №002-07099-010807 від 01.08.2007 року держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, в розмірі, визначеному «Тарифами», а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. На підставі п.2.6 договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №002-07099-010807 від 01.08.2007 року у разі порушення держателем строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом, держатель сплачує банку пеню в розмірі, строки та в порядку, які визначені правилами та тарифами. Відповідно до тарифів на обслуговування платіжних карток (тарифний пакет «Visa Класичний») процент поточної заборгованості, обовязковий до погашення щомісяця, 7% від суми фактичної заборгованості станом на розрахункову дату, процент за користування кредитною лінією 29,90% річних щомісячно, процент на позитивний залишок 1,00% річних щомісячно, процент за недозволений овердрафт 90% річних щомісячно, плата за обслуговування кредитного залишку 2,99% річних від суми використаних кредитних коштів щомісячно (а.с.6). Однак [PERSON] вимоги договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №002-07099-010807 від 01.08.2007 року не виконує, в обумовлені строки кредит, комісії та відсотки по ньому не сплачує. Станом на 23.04.2012 року у [PERSON] виникла заборгованість за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №002-07099-010807 від 01.08.2007 року в розмірі 4870,22 гривень, а саме: 2087,40 гривень тіло кредиту, 1082,43 гривень заборгованість за відсотками, 1700,39 гривень заборгованість за комісіями (а.с.11). Позивач звертався до [PERSON] з вимогою про сплату заборгованості по кредиту, попереджав про звернення до суду, однак остання заходів до погашення заборгованості не вжила. Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобовязані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №002-07099-010807 від 01.08.2007 року ТОВ «Комерційний Банк «Дельта»», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», надав відповідачу [PERSON] кредит. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту, комісії та відсотків по ньому, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved