overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виселення з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення покликаючись на те, що на балансі шахти „ Степова" ДП „Львівугілля", що в м. Червонограді по вул. Стуса, 7 Львівської області є гуртожиток призначений для проживання працівників шахти в період роботи на підприємстві. 13.02.2001 року у вищевказаний гуртожиток був поселений [PERSON] Наказом по шахті № 68-к від 27.04.2001р. відповідач був звільнений з шахти за власним бажанням, в трудових відносинах з шахтою не перебуває, з реєстрації зніматися не бажає. Відповідач з 21.04.2001 року фактично не проживає в гуртожитку, в добровільному порядку не виселяється, а тому позивач бажає виселити [PERSON] по рішенню суду і зняти його з реєстрації. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив задовольнити позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні підставам звернення до суду. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив, тому суд на підставі ст.ст.224,225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що на балансі шахти „ Степова " ДП „Львіввугілля" є гуртожиток по вул. Стуса, 7 в м. Червоноград Львівської області. [PERSON] наказом № 68-к від 27.04.2001 року був звільнений з роботи по власній ініціативі. Актом про перевірку зареєстрованих, але не проживаючих мешканців гуртожитку стверджується, що [PERSON] на даній шахті не працює, в гуртожитку не проживає з квітня 2001 року і підлягає виписці з гуртожитку. Відповідно до ст.ст. 127,132 ЖК враховуючи те, що відповідач в трудових відносинах з шахтою не перебуває, в гуртожитку не проживає та не сплачує комунальних послуг, а тому його слід виселити з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення та зняти з реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що сімейне життя у них з відповідачем не склалось по причині різних поглядів на шлюбне життя, ведення господарства та виховання дитини, - відповідач залишив сім`ю і проживає у батьків. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, зазначивши, що час на примирення не потрібен. Відповідач проти позову не заперечував, про що надав суду письмову заяву. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.01.2007р. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. З березня поточного року сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, - кожен з них наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що шлюб розпався та зберегти його неможливо. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини між сторонами не існує. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що згідно виписки із протоколу № 1 засідання виконавчого комітету Гостомельської селищної ради народних депутатів від 14.01.1986 р. затверджено акт прийомки будинку та видане свідоцтво про право власності на будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 18.03.1986 р. свідоцтво було зареєстроване в Ірпінському БТІ, записане р реєстрову книгу № 1698. Рішенням виконавчого комітету Гостомельської селищної ради народних депутатів № 54 від 19.09.1985 р. [ADDRESS]»було перейменовано на [ADDRESS]».Позивач вказує, що допустив виправлення у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок і на даний момент має намір відчужити належне майно, але нотаріус, враховуючи виправлення, не може посвідчити договір відчуження майна. 05.12.2011 р. звернувся із заявою до Гостомельської селищної ради із проханням видати нове свідоцтво про право власності, але листом № 04 від 03.01.2012 р. було рекомендовано звернутися із позовом до суду. Тому просить визнати право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій позов підтримала, просить слухати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій позов визнав, просив справу слухати за відсутності представника. Суд, заслухавши доводи та пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі статей 316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

В серпні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить суд розірвати шлюб укладений 02.11.2004 року між нею та відповідачем, крім того стягнути сплачені судові витрати. Обґрунтовуючи і підтримуючи який в судовому засіданні позивачка пояснила, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02.11.2004р., який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним центром розвитку сім»ї , актовий запис № 2619. Від шлюбу вони з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] Вже більше одного року вони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, спільне життя не склалося по причині несумісності характерів та різних поглядів на життя. У зв’язку з цим спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе та суперечить інтересам позивача та дитини. Їхній шлюб існує лише формально, тому вона просить їх шлюб розірвати. Між сторонами досягнуто усної угоди про утримання дитини та місця її проживання після розірвання шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, погодився на розрівняння шлюбу. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з тих підстав, що спільне життя у сторін неможливе, шлюбні відносини сторони не підтримують вже більше одного року, спільного господарства не ведуть, сім’я фактично розпалась. Сторонам недоцільно надавати строк для примирення так як відповідач визнав заявлені позовні вимоги. Відповідно до ч.1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останньою судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 8,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 21.07.1989 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітню доньку –[PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось, шлюбні стосунки не підтримують близько чотирьох місяців, спільне господарство не ведуть. Тому просив суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з’явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 21 липня 1989 року [PERSON] та [PERSON] вступили в зареєстрований шлюб (а.с.3). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір’я та повагу один до одного, примирення сторін неможливе, а тому зберегти сім’ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] в м. Києві та зняти їх з реєстраційного обліку в ньому, оскільки відповідачі у вказаній належній позивачу квартирі не проживають понад два роки. Позивач надав в судове засідання заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, розглянувши справу у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з’явились, про місце, час та дату слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Від представника третьої особи до суду надійшла заява, в якій останній не заперечував проти задоволення позову та просив розглянути справу у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивач володіє на праві приватної власності квартирою № 9, розташованої в буд. № 4, що знаходиться по вул. Вільде в м. Києві. Виходячи з довідки Ф-3 № 1081 від 01.12.2011 р., виданої ЖРЕО № 409, крім позивача в спірній квартирі зареєстровані також [PERSON] як колишня дружина позивача, та [PERSON] як дочка позивача. Як встановлено в судовому засіданні, останні не проживають за вказаною адресою з серпня 2009 року, що підтверджується відповідними актами, складеними комісією сусідів позивача та засвідченим в.о. начальника ЖРЕО - 409. Виходячи з відповідного свідоцтва, 09.04.2019 р. шлюб між сторонами було розірвано, однак враховуючи те, що реєстрація місця проживання відповідача за адресою квартири позивача проводилась під час подружнього життя, суд рахує [PERSON] в проекції даного спору членом родини [PERSON] Згідно ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зважаючи на викладене, виходячи з предмету позову, факт подачі якого автоматично виключає домовленість між сторонами по справі про збереження права користування квартирою за відповідачем в разі не проживання останнього в ній понад встановлений законодавством термін, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 29.05.2006 року Лебедівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 2. Від шлюбу дітей не мають. З відповідачем припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання. 12.01.2012 року в судовому засіданні було винесено ухвалу про надання строку для примирення тривалістю 4 місяці. Однак сторони у зазначений судом строк не примирилися. Позивачка в судове засідання не з?явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відомі. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.05.2006 року Лебедівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3). Від шлюбу дітей не мають. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на сина [PERSON], 04.06. [INFO] та дочку [PERSON], 31.01. [INFO] Діти знаходяться на її утриманні. Вона не працює, доходу не має,а тому утримувати двох дітей не може. Відповідач працює, має достатньо коштів для утримання дітей,але добровільно цього не робить. Позивачка просить стягувати з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1\~500грн, до повноліття дітей, щомісяця. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивачка подала заяву,в якій позов підтримує та просить розглядати справу у її відсутності.. Відповідач надіслав заяву, що позов визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов слід задовольнити . Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд позов задовольняє. Відповідач позов визнав. Позивачка надала докази, що відповідач є батьком дітей: син [PERSON],[INFO] народився в шлюбі; дочка - [PERSON], 31.01. [INFO] , яка народилася після розірвання шлюбу 22.02. 2005 року, зареєстрована за заявою батька,відповідно до ст. 133 СК України. Отже, маються підстави для задоволення позову. На підставі наведеного, ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення порядку користування житлом та зобов»язання не чинити перешкод у користуванні кватирою. Позивачка посилається на те,що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. Квартира складається з двох житлових кімнат площею 19,1 кв.метри та 11.4 кв.метри,кухні,вбиральні,ванної кімнати,два коридори та тераса.. Після розірвання шлюбу в 2010 році з відповідачем [PERSON], у них склалися неприязні стосунки,із-за чого вона вимушена була неодноразово звертатися із заявами до Іванківського райвідділу внутрішніх справ, оскільки [PERSON] своєю поведінкою перешкоджав їй з неповнолітнім сином користуватися квартирою. На даний час вона вирішила встановити порядок користування спірною квартирою, оскільки за діючим законодавством розділити квартиру неможливо,так як неможливо кожному співвласнику зробити окремий вихід із житла. Вона просить виділити у її з неповнолітнім сином, [PERSON], [INFO] більшу кімнату,а саме: 19, 1 кв. метри; відповідачу виділити(залишити ) в особистому користуванні жилу кімнату площею 11,4 кв. метри; ванну кімнату, вбиральню, коридори та терасу залишити у спільному користуванні. Зобов»язати відповідача [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні, розпорядженні та володінні її ? частиною квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач [PERSON] позов визнав,хоча мав заперечення в деталях, як те,що нібито він не дає можливості позивачці проживать, чинить перешкоди. Проти вказаних варіантів порядку користування спірною квартирою не заперечував. Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення., суд позов задовольняє. Відповідач [PERSON] позов фактично визнав. Позивачка надала належні докази,а саме: рішення Іванківського районного суду від 27 серпня 2010 року(Справа №2- 451/10) ,з якого слідує,що [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS]. Рішення набрало законної сили. З Технічного паспорту слідує,що спірна квартира має дві житлові кімнати. Також позивачка надала свідоцтво про народження сина,[PERSON], [INFO], який є неповнолітній. Про те,що дитина проживає з позивачкою, відповідач не заперечував, а отже, вимоги позивачки щодо виділення у її користування та користування малолітнього сина більшої житлової кімнати,що знаходиться у квартирі [ADDRESS],є обґрунтованою, тому позов слід задовольнити. З листів Іванківського РВ на ім.»я [PERSON] слідує,що зі сторони відповідача [PERSON] малися порушення прав позивачки, а тому слід зобов»язати відповідача [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні [ADDRESS], а саме: надати їй ключі від вхідних дверей, не міняти без спільної згоди ключі на вхідних дверях,дотримуватися добросусідських відносин. На підставі наведеного, ст.ст. 16, 23,317,321,358,386,391,392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із згаданим вище позовом в якому просить: стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 30% від частки його доходу щомісячно на утримання сина [PERSON] [INFO] до досягнення ним повноліття. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 березня 2012 року її позов про стягнення аліментів було частково задоволено, а сааме стягнуто з [PERSON] в її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 31.01.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. На час звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, їй було відомо, що [PERSON] отримує пенсію та інколи мав тимчасову роботу, тобто мав нерегулярний, мінливий дохід. У звґязку із цим, вона просила суд стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. На даний час зґясувалось, що єдиним доходом відповідача є його пенсія. Разом з тим, у звґязку із змінами в пенсійному законодавстві України, розмір пенсії [PERSON] змінюється, а тому є недоцільним стягнення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути змінено за позовом одержувача аліментів в разі зміни матеріального стану платника аліментів, тому в неї виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] частково погодився з наведеними вище позовними вимогами, а саме згідний на ј частину доходу, як передбачено ст. 183 СК України, а не так як дружина просить 30% . Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав: Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровґя когось із них. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні основними доходами відповідача є пенсія, яка є мінливою, інших доходів в нього не має, а тому аліменти слід стягувати в частці, що відповідає вимогам ст. 183 СК України. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, а складення рішення в повному обсязі відкладає на 5 днів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, складання повного тексту рішення відкласти до 15.05.2012 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

ПАТ Комерційний банк Надразвернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього на користь банку кредитних коштів в сумі 23\~689,85 грн.. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.08.2008 року між ВАТ КБ Надра(правонаступником якого є ПАТ КБ Надра) та [PERSON] укладено кредитний договір № 3258/2008 - Ф, за умовами якого позичальник отримав в банку кредит у сумі 10 000,00 грн. на строк до 17.08.2011 року, проте, після закінчення строку дії договору кредитних коштів не повернув. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, в якій повністю підтримала позов та попросить його задовольнити з викладених у заяві мотивів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, а тому відповідно до ст.224 ЦПК України справа розглядається за його відсутності, на підставі наявних в ній доказів. Судом встановлено наступні факти: Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 27.08.2008 року між ВАТ КБ Надра(правонаступником якого є ПАТ КБ Надра) та [PERSON] укладено кредитний договір № 3258/2008 - Ф, за яким позичальник отримав в банку кредитні кошти у сумі 10 000,00 грн. із розрахунку 3,2% на місяць на строк до 17.08.2011 року, згідно п.п. 1.1, 1.3.1, 1.3.2, 1.4 кредитного договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № NL-1 від 27.08.2008 року. Однак, [PERSON] в порушення взятих на себе згідно кредитного договору зобовязань, після закінчення строку дії договору кредитних коштів не повернув. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 612 частиною 1 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Кінцевий термін повернення кредиту закінчився 17.08.2011 року. Станом на 16 листопада 2011 року непогашеною залишилась заборгованість в розмірі 23\~689,85 грн., з них: 9\~267,94 грн. непогашений кредит; 10\~096,34 грн. несплачені відсотки; 3\~965,57 грн. несплачена пеня за прострочення строків виконання зобовязань, 360,00 грн. несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу. Таким чином, у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення в його користь заборгованості за користування кредитом в розмірі 23\~689,85 грн..

Outcome: approved