Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-24 00:00:00

. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Прокурор Миколаївського району звернувся до суду 27.03.2012 року в інтересах держави з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків, завданих злочином. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на розгляді Миколаївського районного суду перебувала кримінальна справа за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, який 23.06.2009 року приблизно о 16.45 год. на 100км+900м. автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ в с. Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області, керуючи автомобілем [NUMBER] та рухаючись в напрямку м. Миколаєва, в порушення п.п.2.3.б, 12.3, 13.1 ПДР України зіткнувся з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Від удару автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON]. В результаті ДТП потерпілий [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. В судовому засіданні [PERSON] вину визнав і просив суд застосувати до нього амністію та припинити провадження у справі, в звязку з чим постановою Миколаївського районного суду від 28.09.2011 року кримінальна справа № 11180033 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України провадженням закрита, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.є ст.1 Закону України Про амністію у 2011 році. Згідно з довідкою Березанської ЦРЛ потерпілий він даного злочину [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні Березанської ЦРЛ з 25.06.2009 року по 20.07.2009 року. Загальна вартість витрачених державних коштів на стаціонарне лікування потерпілого від злочину становить 3239,75 грн. (129,59 грн./1 ліжко-день, за липень 2009 року*25 ліжко-днів). Вказаний розрахунок проведено відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Згідно з цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню визначається закладом охорони здоровя, в якому на лікуванні перебуває потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Відповідно до ч.2 ст.28 КПК України закриття справи з підстав, зазначених у п.4 ч.1 ст.6 КПК України не звільняє особу від обовязку відшкодувати у встановленому законом порядку матеріальні збитки, завдані нею державним, громадським організаціям та громадянам. Оскільки Березанська ЦРЛ фінансується з районного бюджету, розпорядником коштів якого є Березанська райдержадміністрація в особі фінансового управління, на підставі ст.1206 ЦК України та ст.93-1 КПК України позивач просить стягнути з відповідача на користь фінансового управління Березанської РДА Миколаївської області вартість лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 3239,75 грн. та покласти на відповідача судові витрати. В судовому засіданні прокурор та представник фінансового управління Березанської РДА позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] надав суду письмове заперечення, де посилаючись на ст.24 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності та що 04.12.2008 року між ВАТ Миронівський хлібопродукт та ЗАТ Українська транспорта страхова компанія був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вважав вимоги про стягнення збитків закладу охорони здоровя на лікування потерпілого безпідставними, оскільки цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну під час дорожньо-транспортної пригоди, повинна нести страхова компанія. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що в нього відсутні кошти на сплату витрат за лікування потерпілого. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Матеріалами справи встановлено, що згідно постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.09.2011 року [PERSON] 23.06.2009 року о 16.45 год. на 100км+900м. автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ в с. Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області, керуючи автомобілем [NUMBER], грубо порушив вимоги п.п.2.3.б, 12.3, 13.1 ПДР України, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням [PERSON], який отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вказаною постановою суду [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України звільнено на підставі ст.1 п.є Закону України Про амністію у 2011 році та провадження у справі закрито (а.с.14). Згідно з ст.14 Закону України Про амністію у 2011 році, амністія не звільняє особу, на яку поширюється дія цього Закону, від обовязку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком або рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Статтею 93-1 КПК України передбачено, що кошти, витрачені закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоровя, органу Міністерства фінансів України або прокурора в порядку, передбаченому ст.28 та ч.2,3 ст.93 цього Кодексу. Довідкою Березанської ЦРЛ підтверджено, що [PERSON] дійсно знаходився на лікуванні в Березанській ЦРЛ з 25.06.2009 року по 20.07.2009 року та фактичні витрати на його стаціонарне лікування за 25 днів перебування складають 3239,75 грн. (а.с.5). Тому вимоги прокурора про відшкодування відповідачем витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, підлягають задоволенню, а посилання відповідача в письмових запереченнях на те, що вказані витрати повинна відшкодовувати страхова компанія, не ґрунтуються на вимогах Закону. Не може бути підставою для звільнення відповідача від відшкодування шкоди і його посилання на тяжке матеріальне становище, оскільки відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України при завдані шкоди вчиненням злочину, матеріальне становище особи, яка завдала шкоди, не ураховується. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Розміри ставок судового збору встановлено Законом України Про судовий збір і відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону становлять 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. На підставі ст.1206 ЦК України, ст.93-1 КПК України, Закону України Про судовий збір,

Outcome: approved