Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Смілянський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі ДНЗ «Смілянський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів» до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову прокурор зазначив, що Головним контрольно-ревізійним управлінням у Черкаській області (далі по тексту ГКРУ) проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності центру підготовки і перепідготовки робітничих кадрів м. Сміла за період з 1 жовтня 2009 року по 30 серпня 2011 року. В ході ревізії встановлено, що внаслідок невиконання умов договорів, укладених з підприємствами, організаціями та установами на проходження учнями виробничої практики, навчальним закладом не отримано протягом жовтня грудня 2009 року, протягом усього 2010 року та січня вересня 2011 року коштів на суму 44042 грн. Посилаючись на те, що вказані порушення були допущені заступником директора вказаного закладу прокурор звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить стягнути з нього збитки в сумі 2580 грн. 98 коп. Відповідач в наданій суду заяві позов визнав. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 121 Конституції України повноваження по здійсненню захисту інтересів держави, в тому числі шляхом представництва її інтересів в суді покладено на органи прокуратуру України. Відповідно до ст. 361 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурором від імені держави процесуальних та інших повноважень, направлених на захист в суді інтересів держави. Конституційний суд України в рішенні від 08 квітня 1999 № 3-рп/99 визначив, що прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави. В даному випадку, ненадходження до ДНЗ «Смілянський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів» коштів порушує інтереси держави, оскільки навчальний заклад є державним, що фінансуються із державного бюджету, тому ненадходження коштів негативним чином впливає на дохідну частину бюджету та фінансування видатків держави. Згідно ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обовязків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 „Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками при матеріальній відповідальності в межах середнього місячного заробітку він визначається відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 Порядку обчислення середньої заробітної плати, а саме виходячи з виплат за останні два календарних місяці роботи, що передують вирішенню судом справи про відшкодування шкоди. Як вбачається з акту ГКРУ №03-24/14 від 12.12.2011 року внаслідок невиконання умов договорів, укладених з підприємствами, організаціями та установами на проходження учнями виробничої практики, навчальним закладом не отримано протягом жовтня грудня 2009 року, протягом усього 2010 року та січня вересня 2011 року коштів на суму 44042 грн. Вказане порушення спричинено по вині заступника директора з навчально-виробничої роботи цього центру [PERSON], який згідно з посадовою інструкцією здійснює контроль за надходженням 50% заробітної плати учнів до ЦППРК. Згідно з довідкою державного навчального закладу «Смілянський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів» від 29.02.2012 року № 29 середньомісячна заробітна плата [PERSON] складає 2580 грн. 98 коп., які підлягають стягненню із відповідача на користь навчального закладу. Відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України із відповідачів підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп. На підставі викладеного, ст. 121 Конституції України, ст. 361 «Про прокуратуру», ст.132,133 КЗпП України,

Outcome: approved