Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, вимоги по якому уточнила в судовому засіданні, посилаючись на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано, рішенням Ізюмського міського суду від 02 листопада 2001 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], встановивши їх у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи з 23 жовтня 2001 року. Однак, відповідач не сплачує аліменти призначені за рішенням суду, ухиляється від сплати аліментів та в останнього виникла заборгованість, щодо їх сплати. Не отримуючи від відповідача відповідну суму аліментів, вона з врахуванням додаткових витрат на дитину, перебуває в скрутному матеріальному становищі, що призводить до обмеження неповнолітнього сина в мінімальних потребах. Станом на 24.09.2011 року заборгованість відповідача по аліментах складає з липня 2011 року по вересень 2012 року в сумі 2272,89 грн.Відповідно до ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, вона, як одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1-го відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Неустойка (пеня) у розмірі 1-го відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення складає 7496,93 грн.Просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 7496,93 грн. та судові витрати у справі. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що дійсно має заборгованість по сплаті аліментів, яку погасив в ході судового розгляду справи 24 грудня 2012 року. Сплачує аліменти по можливості. В даний час працює неофіційно. В серпні 2012 року переніс операцію. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON] дослідивши письмові матеріали по справі, приходить до наступного. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, і зі змісту цієї норми випливає, що визнання боржником наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов'язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів. При цьому, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як вбачається із матеріалів справи, з відповідача на користь позивача рішенням Ізюмського міського суду Харківської області від 02.11.2001 року на утримання сина [PERSON], [INFO] були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно до повноліття сина, на виконання якого 02 листопада 2001 року був виданий виконавчий лист. (а.с.7) Таким чином, суд вважає, що саме з 02.11.2001 року відповідач був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти, періодично сплачував аліменти з 2001 по червень 2011 року та частково сплачував протягом 2012 року, що не спростовується наданими доказами. Відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції в Харківській області станом на 24 вересня 2012 року заборгованість відповідача по аліментам з липня 2011 по вересень 2012 року, включно, становить 2272,89 грн. (а.с.8) Відповідачем визнано в судовому зсіданні наявність заборгованості по аліментам та її розмір в повному обсязі. Заборгованість по аліментам утворилась через несплату відповідачем своєчасно та в повному обсязі аліментів на утримання сина. Відповідно до частини 3 статті 10, статті 31 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до статті 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Посилання відповідача на відсутність роботи, та хворобу як причину несплати аліментів є безпідставними, оскільки, як вбачається з трудової книжки відповідача [PERSON] він був звільнений з роботи за угодою сторін 09.02.2011 року та 28.02.2011 року його було взято на облік в Ізюмський міськрайонний центр зайнятості та розпочато виплати по безробіттю, які було припинено 31.10.2011 року. Однак в період з липня 2011 року по листопад 2011 року аліменти не були сплачені. Частиною 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обовязок боржника фізичної особи письмово повідомляти державного виконавця про зміну місця роботи. Вказане свідчить про те, що відповідач , на порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» умисно ухилився від сплати аліментів, не повідомивши протягом 4 місяців державну виконавчу службу про отримання доходів. Згідно виписки зі медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 21.08.2012 року по 23.08.2012 року, тобто три дні, з діагнозом : «застарілий травматичний перелом нижньої щелепи в ділянці кута з правого боку»та йому «було проведено видалення 48 зуба». Вказана виписка не містить відомостей про найменування та місцезнаходження закладу охорони здоровя , що видав вказану виписку а тому не є належним доказом. Таким чином позовні вимоги [PERSON] є правомірними. Однак, суд не може взязати до уваги здійснений позивачкою розрахунок пені, оскільки він проведений без врахування встановленого законом механізму розрахунку. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватися з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Враховуючи викладене, помісячний розрахунок пені за весь період заборгованості, по несплаті аліментів на утримання дитини буде становити 6808,02 грн. виходячи із наступного розрахунку: Аліменти за липень 2011 року [PERSON] був зобовязаний сплатити у сумі 275,60 грн. у липні 2011 року. З 01 серпня 2011 року на них нараховується неустойка (пеня). Заборгованість зі сплати аліментів за липень 2011 року в сумі 275,60 грн. відповідач сплатив 3 лютого 2012 року. Неустойка вираховується з 1 серпня 2011 року по 3 лютого 2012 року: 187 днів х 1% х 275,60 = 515,37 грн. За серпень 2011 року ( з 01.09.2011р.по 13.03.2012р.)195днів х 1% х 328,56 грн.= 640,69 грн. 13 березня 2012 року відповідач погасив заборгованість по аліментам за серпень 2011 року на суму 84,96 грн., залишок заборгованості 243,60 грн. За серпень 2011 року (з 14.03.2012 по 01.10.2012 р.) 201 днів х 1% х 243,60 грн. За вересень 2011 року ( з 01.10.2011 року по 01.10.2012 року ) 365 днів х 1% х 328,56 грн. = 2299,24 грн. За жовтень 2011 року ( з 01.11.2011 р. По 01.10.2012 р. ) 335 х 1% х 328,56 грн. = 672,34 грн. За листопад 2011 року ( з 01.12.2011 року по 01.10.2012 року ) 305 днів х1% х328,56 грн. = 1002,10 грн. За грудень 2011 року ( з 01.01.2012 по 01.10.2012 р.) 274 дні х 1% х328,56 грн. = 900,25 грн. За січень 2012 року ( з 01.02.2012 року по 01.10.2012 року) 243 дні х 1% х 365,04 грн.= 887,04 грн. За квітень 2012 року ( з 01.05.2012 року по 01.10.2012 року ) 153 дні х 1% х 15,04 грн. = 23.01 грн. За травень 2012 року ( з 01.06.2012 року по 01.10.2012 року) 122 дні х1%х 115,04 грн. = 140,34 грн. За червень 2012 року ( з 01.07.2012 року по 01.10.2012 року ) 92 дні х1% х165,04 грн.= 151,83 грн. За липень 2012 року ( з 01.08.2012 року по 01.10.2012 року) 61 день х 1% х 165,04 грн.= 100,67 грн. За серпень 2012 року ( з 01.09.2012 року по 01.10.2012 року) 30 днів х1% х 165,04 грн. = 49,51 грн. А всього 6 808, 02 грн. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивачки належить пеня за прострочення сплати аліментів на утримання сина в зазначеній сумі . Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial