Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

В лютому 2013 року Національний університет водного господарства та природокористування в інтересах Автотранспортного технікуму звернувся до суду з позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості по оплаті за навчання в розмірі 1673,35 грн. та судових витрат по справі. В обґрунтування позову вказав, що 12 січня 2011 року між Автотранспортним технікумом Національного університету водного господарства та природокористування та [PERSON] був укладений договір № 8 про підготовку за рахунок коштів відповідача за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста [PERSON] за спеціальністю Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів. Наказом Автотранспортного технікуму від 11 січня 2011 року № 8-н [PERSON] був зарахований в число студентів технікуму за спеціальністю Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів за платною формою навчання. Наказом № 57-н від 06 червня 2011 року відповідач був відрахований з технікуму за власним бажанням. Заборгованість по оплаті за навчання відповідача станом на момент відрахування становить 1673,33 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, окрім того просить стягнути понесені позивачем судові витрати по справі. Представник позивача повністю підтримав позовні вимоги в суді, дав пояснення по суті позову. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за навчання у сумі 1673,33 грн. та судовий збір в сумі 229,41 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в даній справі, встановлені обставини та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 12 січня 2011 року між Автотранспортним технікумом Національного університету водного господарства та природокористування (надалі Технікум) в особі директора [PERSON], що діє на підставі Положення про автотранспортний технікум НУВГП та [PERSON] був укладений договір № 8 про підготовку за рахунок коштів відповідача за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста за спеціальністю Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів. Наказом НУВГП Автотранспортного технікуму від 11 січня 2011 року № 8-н [PERSON], [INFO] був поновлений в число студентів технікуму в групу Т-25 за спеціальністю Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів за платною формою навчання, як раніше відрахованого (наказ № 60-н від 01 липня 2010 року). При цьому Технікум з однієї сторони і [PERSON] з другої, взяли на себе ряд зобовязань. Зокрема, позивач зобовязався здійснити підготовку молодшого спеціаліста на рівні державних стандартів освіти (п.2.1 договору), а відповідач в свою чергу зобовязаний був здійснювати плату за навчання за кожний семестр внесками відповідних сум або щорічним внеском відповідної суми не пізніше 10 днів після початку кожного семестру або навчального року (п.4.3 договору). Наказом № 57-н від 06 червня 2011 року [PERSON] був відрахований із числа студентів технікуму за власним бажанням. Відповідно до довідки виданої Технікумом за [PERSON] рахується дебіторська заборгованість по оплаті за навчання станом на 06 червня 2011 року в сумі 1673,35 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.599 зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи те, що [PERSON] допустив порушення як умов договору, так і норм діючого законодавства, вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за договором про підготовку молодшого спеціаліста на платній основі від 12 січня 2011 року на суму 1673,35 грн. є обгрунтованими та доведеними доказами в справі. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 527, 530, 610, 611, 903 ЦК України

Outcome: approved