overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

До суду зверну~вся позивач з даним позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. На обґрунтування свого позову позивач вказує, що він 28 вересня 2002 року у відділі реєстрації актів громадського стан\ Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської обл. уклав шлюб з відповідачкою, згідно актового запису № 57. від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] Сімейне життя у них з відповідачкою не склалося через те, що відповідачка не бажає виконувати свої сімейні обов'язки. постійно ініціювала сварки в сім'ї, він втратив почуття любові та поваги до неї та не бажає підтримувати з нею подружні стосунки і тому вважає, що сім'я розпалась остаточно, а спільне життя з відповідачкоьо та збереження шлюбу неможливе і може зашкодити його особистим інтересам. Добровільно розігнати шлюб відповідачка відмовляється, тому він змушений звертатись до суду. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач не з'явився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Позов підтримує повністю. Примирення між ними неможливе. У разі неявки в судове засідання відповідач:-;:--:, прийняти заочне рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Про причину неявки суду не повідомила. Крім того, раніше про час та -.непе слухання справи була належним чином повідомлена. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність даної сторони та прийняти заочне рішення. Відповідно до ч. ¦ ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якшо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи . суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, шо сторони дійсно уклали шлюб 28.09.2002 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської обл., про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-КИ № 215004, актовий запис № 57. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Мирославу, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 367068. Судом також встановлено, що подальше спільне життя та примирення між сторонами неможливе, через різні погляди на життя та втрату почуття взаємоповаги один до одного. Відповідно до ч.З ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 2 ст. 112 передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи всі вищезазначені обставини, ситуацію, яка склалась, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Також суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 04 серпня 1958 року. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сімї є те, що вона з відповідачем протягом останніх 10-15 років не розуміють одне одного, не можуть знайти спільної думки між собою, через що між ними постійно виникають сварки та скандали. Відповідач часто розпиває спиртні напої, під дією яких вчиняє побутові скандали, застосовує до неї фізичне насильство. Не дивлячись на те, що вони проживають в одній оселі, протягом останнього року вони не підтримують ніяких стосунків, спільного господарства не ведуть. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, не надав суду відомостей про причини неявки. Згідно відповіді на запит у ВГІРФо Заставнівського РВ УМВС України в Чернівецькій області №36/2935 від 05.04.2012 року відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO]. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача [PERSON] суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 серпня 1958 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №076048 від 30 березня 2012 року (а.с.6). Шлюб у сторін перший. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сімї є те, що сторони протягом останніх 10-15 років не розуміють одне одного, не можуть знайти спільної думки між собою, через що між ними постійно виникають сварки та скандали. Відповідач часто розпиває спиртні напої, під дією яких вчиняє побутові скандали, застосовує до позивача фізичне насильство. Не дивлячись на те, що сторони проживають в одній оселі, протягом останнього року вони не підтримують ніяких стосунків, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, а також те, що наданий судом строк для примирення результату не дав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сімї суперечить її інтересам, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обгрунтування якого вказав, що 23 червня 2008 року о 13 годині 20 хвилин в м.Житомирі по вул. Жуйко водій автомобіля ВАЗ 21099, державний номер 64811КВ, [PERSON] не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль «Daewoo», державний номер [NUMBER]. Вказаний автомобіль належить [PERSON] та був застрахований Житомирською філією ВАТ УСК «Дженералі Гарант» (переіменовано у ПАТ «УСК «Гарант-Авто»»). Винним в скоєнні ДТП визнаний відповідач. Внаслідок ДТП застрахованому позивачем автомобілю була спричинена матеріальна шкода, яка йому була відшкодована позивачем в сумі 4253 грн. 09 коп. В зв»язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму відшкодування та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи (а.с. 37), про причини неявки суд не повідомив. Суд, враховуючи вимоги ст. ст.224, 225 ЦПК України, вважає можливим допустити заочний розгляд по даній справі. Суд дослідив матеріали в межах заявлених позовних вимог та встановив наступне. 01.09.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір страхування автомобіля «Daewoo», державний номер [NUMBER] (а.с. 8). 23.06.2008 року між цим автомобілем та автомобілем ВАЗ 21099, державний номер 64811КВ під керуванням відповідача сталася ДТП, винним в скоєнні якої визнаний відповідач (а.с. 11). Внаслідок ДТП застрахованому позивачем автомобілю була спричинена матеріальна шкода, яка йому була відшкодована позивачем в сумі 4253 грн. 09 коп. (а.с. 6, 10). Згідно з вимогами ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодує шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Оскільки позивач в силу укладеного між ним та [PERSON] договором страхування відшкодував останньому матеріальну шкоду, спричинену йому відповідачем, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що відповідач є батьком її малолітньої онуки [PERSON], [INFO]. Мати дитини, [PERSON], померла 09 січня 2010 року, після її смерті позивач взяла на себе всі обов»язки, пов»язані з утриманням онуки. Протягом тривалого часу відповідач жодного разу не поцікавився донькою, не відвідував її за місцем проживання, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов»язків. Позивач просить позбавити його батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] та стягнути аліменти на її утримання. В судовому засіданні позивач позов підтримала з тих же підстав. Прокурор позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав нотаріально завірену заяву про розгляд справи без його участі та свідомо відмовився від батьківських прав та обов»язків по вихованню та утриманню неповнолітньої доньки (а.с.11), тому, відповідно до ст.225 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Мати дівчинки померла 09 січня 2010 року (а.с.7). Дівчинка проживає у бабусі - позивачки по справі -, яка доглядає за нею, піклується про її здоров»я, забезпечує всім необхідним для життя та розвитку. Відповідач не займається вихованням та утриманням доньки, нею не цікавиться, самоусунувся від виконання батьківських обов»язків, що стверджується матеріалами справи, висновком органу опіки і піклування. Згідно вимог ст.164 Сімейного Кодексу України, якщо буде встановлено, що батьки ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, в судовому порядку, вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до вимог ст. 166 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. З викладених підстав суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

В березні 2012 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем в звязку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сімї виникали сварки, непорозуміння. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, який повідомлений належним чином до суду не зявився. Суд дослідив докази, які були надані суду. Суд приходить до наступного: Сторони в 2009 році уклали шлюб, мають дитину доньку Вікторію [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2010 року в звязку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сімї виникали сварки, непорозуміння. Спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем був укладений 08 червня 1985 року Калинівською с/Радою Броварського району Київської області, актовий запис № 21. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Посилається на те, що протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршилося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків. Кожен з них має абсолютно протилежні погляди на шлюб, сім»ю. Вказує, що відповідач нехтує сімейними цінностями, ініціює сварки, свідками яких нерідко стають їх діти, що негативно впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє позивачці та їх дітям душевні страждання. Такі взаємовідносини призвели до того, що сторони спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, кожен має окремий бюджет. Спору про поділ майна немає. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, оскільки воно буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов, дала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Вважає, що надання строку для примирення недоцільне, просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статтей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

18 липня 2012 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визначення аліментів у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 червня 2009 року з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] зазначивши, що є безробітним, постійних доходів не має, на підтвердження чого надав довідку Державної податкової інспекції, просить визначити аліменти в твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно, та відстрочити сплату заборгованості по аліментам на 24 місяці. В судовому засіданні позивач, подав заяву, в якій просив позовні вимоги, щодо відстрочення сплати заборгованості по аліментам залишити без розгляду, решту позовних вимог підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи буда повідомлена в у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без її участі не надавала, про причини неявки суд не повідомила. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 червня 2009 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] утримання малолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідне рішення набрало законної сили 30 червня 2009 року. Відповідно до довідки Державної податкової інспекції м. Хмельницького від 9 листопада 2011 року [PERSON] доходів не отримував. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу ч.1 ст.184 цього Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки за рішенням суду від 19 червня 2009 року розмір аліментів, що стягувалися із [PERSON] становив ? частину всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про те, оскільки змінився матеріальний стан позивача, а саме, він ніде офіційно не працює, має мінливі доходу, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів та визначити їх у твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказав, що 14 липня 2006 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини припинені з 2012 року у звязку із втратою почуттів кохання та поваги один до одного. Просить розірвати шлюб. На примирення не згодна. Спора про розділ майна та місце проживання дитини не мають. Шлюб між сторонами перший. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка у судове засідання не зявилася, направила суду заяву в якій наполягала на задоволені позовних вимог на підставах зазначених у позові та просила справу розглянути у її відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивачки та відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не зявившихся сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає , що позов підлягає задоволенню. Згідно статті 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з 2012 року, і протягом цього часу не примірились, що за думкою суду свідчить про розпад сімейних звязків. Спора про розділ майна та місце проживання житини не існує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, та виховання дитини. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Тому просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач та представник позов підтримали. Відповідачка позов визнала. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 червня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-БК № 169354 від 02.06.2001 року. Від спільного проживання сторони мають доньку Марію, [INFO]. Як пояснив позивач та представник в судовому засіданні, що спільне життя між сторонами не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, та виховання дитини. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З листопада 2011 року сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. Строк для примирення нічого не змінить. Відповідачка з позовом погодилася, вважає недоцільним збереження сімї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд, судові витрати покладає на позивача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно: грошові вклади на рахунках ТВБВ № 10025/090 АТ «Ощадбанк»с. Берегомет Кіцманського району Чернівецької області, після смерті 20.03.2010 року [PERSON], яка 13.11.2003 року вчинила на її користь заповіт. Позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, представник Берегометської сільської ради заявлені вимоги визнав, звернувшись до суду з відповідними заявами. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 1218, 1220, 1222, 1228, 1235, 1236, 1268, 1269, 1270, 1275, 1278 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання власності на спадкове майно: право на земельну частку (пай) розміром 1,79 в умовних кадастрових гектарах вартістю 20785 гривень без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості), що перебуває у колективній колгоспу «Хлівищанка» с. Хлівище Кіцманського району Чернівецької області, після смерті 11.10.2001 року його тітки [PERSON]. Вказує, що являється єдиним спадкоємцем за законом, інших спадкоємців, передбачених законом та утриманців померлої немає. В управління та володіння спадковим майном вступив своєчасно, тому просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, представники Хлівищанської сільської ради та відділу Держкомзему у Кіцманському районі заявлені вимоги визнали, звернувшись до суду з відповідними заявами. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1225, 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved