Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі розмірі 700 грн. щомісяця до досягнення повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що їй одній важко утримувати сина, в звязку з чим перебуває у скрутному матеріальному становищі, а відповідач матеріально не допомагає їй утримувати дитину. В судове засідання позивачка не зявилася. Надала до суду заяву, в якій змінила заявлені позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав до суду заяву, в якій змінені позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 400 грн. до її повноліття. Справу просив розглянути у його відсутність. Суд вважає, що оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно ст. 158 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; за ч. 2 цієї Статті - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; за ч. 2 цієї Статті, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Outcome: approved