Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 вересня 2012 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказала, що 29 вересня 2009 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,27 га, яка розташована на території Косівської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 234984. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки в державному акті на вищезазначену земельну ділянку містяться виправлення, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку після смерті [PERSON], який помер 29 вересня 2009 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує . Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що 29 вересня 2009 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 161450 (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,27 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Косівської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 234984 (а.с.8). Спадкоємицею за законом після померлого є позивач [PERSON], [INFO], дружина померлого, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БК № 404317 (а.с.6). Володарська районна Державна нотаріальна контора Київської області надала до суду спадкову справу після померлого 29 вересня 2009 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що після померлого [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавалось. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкової земельної ділянки [PERSON] було відмовлено, у звязку з тим, що в державному акті на земельну ділянку було зроблено виправлення у графі «землю передано для» початковий текст «ведення особистого підсобного господарства» було закреслено та вписано «ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Згідно п. 2.10 Наказу Міністерства Юстиції України від 11.11.2011 року № 3306/5, тексти нотаріально посвідчуваних заповітів, заяв, дублікатів нотаріальних документів, засвідчуваних копій (фотокопій) документів і витягів з них повинні бути написані зрозуміло і чітко, дати, що стосуються змісту заповітів, заяв, повинні бути позначені хоча б один раз словами. Прізвища, імена та по батькові фізичних осіб, їх місця проживання та реєстраційні номери облікових карток платників податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків повинні бути написані повністю, а у випадках, передбачених законами, із зазначенням дати їх народження. Дописки та виправлення в тексті нотаріально оформлюваного документа не допускаються. Дані обставини перешкоджають [PERSON] отримати свідоцтво про право власності на спадщину, а саме, земельну ділянку, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved