Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-13 00:00:00

У грудні 2012р. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що 04 серпня 2008р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), та [PERSON] був укладений договір №11379828000, згідно якого останній був наданий кредит в розмірі 18700,00 доларів США, строком по 04 серпня 2015р., зі сплатою 14,00% відсотків річних з цільовим призначенням кредиту - придбання транспортного засобу. 04 серпня 2008р. в забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №11379828000 від 04 серпня 2008р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], було укладено договір поруки №221516 від 04 серпня 2008р., згідно якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору №11379828000 від 04 серпня 2008р. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості в розмірі 258430,16грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2584,30грн. Матеріалами справи встановлено, що 08 грудня 2011р. між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», який є правонаступником всіх прав та обов'язків АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимог до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимагати (замість ПАТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 36-38). Тобто, ПАТ «Дельта Банк» на законних підставах має право вимоги до боржників ПАТ «УкрСиббанк». Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичної неявкою відповідачів в судові засідання (а.с.4). Відповідачі в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.69,71,73). Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованому у встановленому порядку. Судові повістки про призначення судових засідань неодноразово направлялися [PERSON] та [PERSON] за місцем їх реєстрації, однак повідомлення про призначення слухання справи були повернуті до суду із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» та «за зазначеною адресою не проживає». Будь-яка інша адреса місця проживання відповідачів суду невідома Згідно ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 04 серпня 2008р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №11379828000, згідно якого останній був наданий кредит в розмірі 18700,00 доларів США, строком по 04 серпня 2015р., зі сплатою 14,00% відсотків річних з цільовим призначенням кредиту - придбання транспортного засобу (а.с. 6-14). Додатковою угодою №1, від 04 серпня 2008р. до кредитного договору №11379828000 від 04.08.2008р., було встановлено строки сплати процентів (а.с.17). 04 серпня 2008р. в забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №11379828000 від 04 серпня 2008р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], було укладено договір поруки №221516 від 04 серпня 2008р., згідно якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору №11379828000 від 04 серпня 2008р. (а.с.18-20). Судом встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ВАТ КБ «Дельта Банк» за всіма правами та обов'язками, є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.40-42). 08 грудня 2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимог до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимагати (замість ПАТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 36-38). Судом встановлено, що через невиконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором №11379828000 від 04 серпня 2008р., станом на 14.12.2012р. склалася заборгованість відповідачів перед ПАТ «Дельта Банк», в розмірі 258430,16грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 145910,30грн., з них прострочена заборгованість за тілом кредиту - 87190,68грн.; заборгованості за відсотками - 112519,86грн., з них прострочена заборгованість за відсотками - 29545,17грн. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідачі від виконання своїх зобов'язань ухиляються. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пункт 1 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі - Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином банк, як фінансова установа може укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правовими наслідками порушення основного зобов'язання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова /субсидіарна/ відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки. Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобов'язання, кредитор має право вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох. Частиною 1 ст.554 ЦК України визначено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до частин 1,2,4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Умовами п.п. 1.3, 1.4. договору поруки №221516 від 04.08.2008р., укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й позичальник. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною (а.с.18-20). Тому позивач має право вимагати виконання зобов'язання як від боржника, так і від поручителів. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки для досудового врегулювання спірних правовідносин (а.с.30, 31). Відповідачами не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутніми у судових засіданнях відповідачі також розпорядилася на свій розсуд. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 2584,30грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках.

Outcome: approved