Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 березня 2013 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказала, що 22 грудня 2002 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна частка (пай) площею 3,83 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0231972. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки було втрачено сертифікат на вищезазначену земельну ділянку, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначену спадкову земельну ділянку після смерті [PERSON], який помер 22 грудня 2002 року. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідачі подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без її участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 22 грудня 2002 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-БК № 429681 (а.с.16). Після його смерті відкрилася спадщина, до якої входить земельна частка (пай) площею 3,83 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0231972 (а.с.17). Позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СР № 387757 (а.с.7). Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлого [PERSON] (а.с.8-15). Держаний нотаріус [PERSON] надала до суду інформацію з якої вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавалось. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у звязку з тим, що був втрачений сертифікат на спадкову земельну ділянку (а.с.20). Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, а саме, земельну ділянку та реалізувати свої спадкові права, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved