Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 106 319,32 грн. та судові витрати. В позові посилається на те, що між ПАТ Комерційний Банк Надра та відповідачем [PERSON] 01.02.2008 року був укладений кредитний договір № 38/ЕМК/06/2008/980, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі потреби у національній валюті України на загальну суму 30 000,00 гривень із розрахунку 30,0 % річних строком з 01.02.2008 року по 20.02.2010 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ПАТ Комерційний Банк Надра та [PERSON] було укладено договір поруки від 01.02.2008 року. Відповідно до вказаного договору, поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань, а також поручитель бере на себе зобов'язання відповідати перед банком у тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник. Позикодавець свої зобов'язання відповідно до кредитного договору виконав в повному обсязі. Позичальник відповідно до п. 3.1.1 кредитного договору повертає кредит та сплачує відсотки згідно графіку повернення кредиту та сплати відсотків, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідачами систематично порушувались умови кредитного договору. Несвоєчасне виконання зобово'язань щодо сплати щомісячних платежів протягом строку дії кредитного договору призвело до виникнення заборгованості. Позивач неодноразово повідомляв відповідачів про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на даний час кредитна заборгованість відповідачами не погашена. Проте, 19.10.2012 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк Надра, [PERSON] про визнання договору поруки від 01 лютого 2008 року укладеного між Відкритим акціонерним товариством [PERSON] банк Надра та [PERSON] припиненим. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності та проти позовних вимог заперечує в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк Надра до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором,-підлягають частковому задоволенню, а зустрічна позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк Надра, [PERSON] про визнання договору поруки від 01 лютого 2008 року укладеного між Відкритим акціонерним товариством [PERSON] банк Надра та [PERSON] припиненим,- підлягає задоволенню в повному обсязі, обгрунтовуючи своє рішення нижченаведеними доказами. За правилами ст. ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що 01.02.2008 року між ПАТ Комерційний Банк Надра та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 38/ЕМК/06/2008/980, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 30 000,00 грн., строком по 20.02.2010 року із розрахунку 30,0 % річних за користування кредитними коштами. В якості забезпечення виконання зобов'язань, взятих позичальником перед позивачем за Кредитним договором, 01.02.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки. За договором поруки від 01.02.2008 року [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися відповідати перед позивачем як солідарні боржники. Відповідно до п. 1.2. договору поруки [PERSON] взяв на себе зобов`язання перед позивачем відповідати по зобов`язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 38/ЕМК/06/2008/980 від 01.02.2008 року і полягають у поверненні кредиту, відсотків, сплати неустойки та відшкодуванні збитків. Оскільки у передбачені строки позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому утворилась заборгованість, яка станом на 23.11.2011 року становить 106 319,32 грн. Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 2.1 Договору поруки у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань за Кредитним договором, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник. У зв'язку із зазначеними обставинами, банком неодноразово було повідомлено відповідачів щодо виконання ними своїх зобов'язань як боржників та погашення заборгованості по кредитному договору. Однак грошові кошти для погашення заборгованості відповідачами в передбачений строк перераховані не були. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Відповідно до п. 8.1, 8.2, 8.3 Кредитного договору позичальник зобов'язався у разі порушення достроково здійснити повернення кредиту, процентів та інших платежів, що визначені договором у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Кінцевим терміном повернення кредиту згідно договору є 20.02.2010 року. Станом на 23.11.2011 року порушені пункти 1.3, 3.1.1, 5.1.2 договору щодо повернення кредиту та сплаті відсотків за користування коштами. Оскільки у передбачені строки позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому утворилась заборгованість. 20.02.2010 року строк кредитного договору закінчився, таким чином [PERSON] прострочив термін виконання основного зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, піся якого порука припиняється, а умова договору поруки (п. 4.1) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов`язань перед банком за кредитним договором не є встановлений сторонами строком припинення дії поруки. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Крім того, у кредитному договорі строк виконання основного зобов`язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 20 лютого 2010 року (п. 2.1). Таку вимогу до поручителя банк пред`явив лише 17 травня 2012 року, тобто вже після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку. На підставі викладеного та

Outcome: partial