Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 вересня 2000 року у Фрунзенському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 336. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2000 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Між сторонами відбувались конфлікти з різних побутових питань. Сімя розпалась остаточно та за думкою позивача, відновлена бути не може. Шлюбно-сімейні відносини припинені з березня 2012 року, з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Крім того, у зв`язку із зміною законодавства на час розгляду судом справи по суті, позивач просила у окремій заяві суд залишити їй після розірвання шлюбу, прізвище Щербань. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, при цьому зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 вересня 2000 року у Фрунзенському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 336 (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 107676 від 16.09.2000 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-ВЛ №150546 від 31.01.2001 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з березня 2012 року, з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна, оскільки вона втратила до відповідача почуття кохання та поваги. З заяви відповідача також вбачається, що він просить шлюб розірвати. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved