Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-03 00:00:00

Позивач у червні 2012 року звернулася з позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що в період з 07.03.1987 р. по 13.10.1994 р. вона перебувала у шлюбі з [PERSON] (далі -Відповідач). Від даного шлюбу вони мають двох спільних дітей -[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Рішенням Ірпінського міського суду від 20.01.2006 р. у справі № 2-187/2006 було вирішено стягнути з Відповідача аліменти на її користь додаткові витрати на утримання сина [PERSON] -[INFO], в розмірі 150 грн. щомісяця на час хвороби дитини. Рішенням набрало законної сили 31.01.2006 року. У 1997 році її син [PERSON] захворів на тяжку форму психічного розладу і наданий час він визнаний інвалідом І групи. В зв'язку з потребою постійно доглядати за дитиною -інвалідом, вона не має змоги працювати і на даний час її сімейний бюджет складається з мінімальної пенсії та державної допомоги на дитину-інваліда. У період з березня 2006 р. по березень 2010 р. місце проживання і місце роботи Відповідача не були відомі, тому виконавча служба обраховувала розмір належних до сплати аліментів виходячи із середнього розміру заробітної плати в регіоні. У березні 2010 p., коли Відповідачем виконавчій службі було надано довідку № 11 від 30.03.2010 р. про заробітну плату за 2007-2009 pp., виконавчою службою було зроблено перерахунок розміру аліментів виходячи із розміру заробітної плати Відповідача, в результаті чого їхній розмір зменшився. У період з 25.03.2010 р. по 28.02.2011 р. виконавчий документ по даній справі перебував на виконанні у ВДВС Бучанського МУЮ. На виконання до ВДВС Ірпінського МУЮ виконавчий документ повторно пред'явлено 23.03.2011. Позивач зазначає, що згідно Довідки-розрахунку від 23.05.2012 р. та від 14.05.2012 р. станом на 01.06.2012 р. заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу Ірпінського міського суду № 2-187 від 20.01.2006 р. складає 9 170,00 грн. Таким чином, станом на 01.06.2012 рік основний розмір заборгованості по аліментах - 9 170, 00 грн., пеня (неустойка) -109 640, 00 грн., всього -118 810, 00 грн. В зв'язку з вищевикладеним, просила стягнути з Відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів за період з 22.06.2006 року по 01.06.2012 року у сумі 9170,00 грн., пеню за невчасну сплату аліментів у період з 22.06.2006 року по 01.06.2012 року у сумі 109 640, 00 грн., а судові витрати покласти на Відповідача. У судове засідання позивач з'явилася, позов підтримала в повному обсязі, просила його задоволити. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав частково в частині стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а в частині стягнення неустойки заперечував, та просив суд відмовити в її стягненні, оскільки має скрутне матеріальне становище. Заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши по справі письмові докази, дослідивши матеріали виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-187/2006, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що в період з 07.03.1987 р. по 13.10.1994 р. вона перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу вони мають двох спільних дітей -[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Рішенням Ірпінського міського суду від 20.01.2006 р. у справі № 2-187/2006 було вирішено стягнути з Відповідача аліменти на користь позивача додаткові витрати на утримання сина [PERSON] -[INFO], в розмірі 150 грн. щомісяця на час хвороби дитини (а.с. 9-10). У 1997 році її син [PERSON] захворів на тяжку форму психічного розладу і наданий час він визнаний інвалідом І групи (а.с.15). Судом встановлено, що у період з березня 2006 р. по березень 2010 р. місце проживання і місце роботи Відповідача не були відомі, тому виконавча служба обраховувала розмір належних до сплати аліментів виходячи із середнього розміру заробітної плати в регіоні. У березні 2010 p., коли Відповідачем виконавчій службі було надано довідку № 11 від 30.03.2010 р. про заробітну плату за 2007-2009 p.p., виконавчою службою було зроблено перерахунок розміру аліментів виходячи із розміру заробітної плати Відповідача, в результаті чого їхній розмір зменшився (а.с.17). У період з 25.03.2010 р. по 28.02.2011 р. виконавчий документ по даній справі перебував на виконанні у ВДВС Бучанського МУЮ. На виконання до ВДВС Ірпінського МУЮ виконавчий документ повторно пред'явлено 23.03.2011. В судовому засіданні встановлено, що згідно Довідки-розрахунку від 23.05.2012 р. та від 14.05.2012 р. станом на 01.06.2012 р. заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу Ірпінського міського суду № 2-187 від 20.01.2006 р. складає 9 170,00 грн. Таким чином, станом на 01.06.2012 рік основний розмір заборгованості по аліментах - 9 170, 00 грн. (а.с. 11-13), пеня (неустойка) -109 640, 00 грн., всього -118 810, 00 грн. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що повнолітній [PERSON] хворий на тяжку форму психічного розладу і на даний час він визнаний інвалідом І групи та постійно потребує стороннього догляду, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК Сер. КИО-1 № 0398172 від 07.03.2012 року (а.с.15). Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Тому суд стягує з Відповідача на користь Позивача заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листі № 2-187 виданого на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20.01.2006 у сумі 9 170,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Однак, ч. 2 ст. 196 СК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд приходить до висновку, що позивач не довів суду, що матеріальний та сімейний стан відповідача дозволяє сплатити 109 640, 00 грн. неустойки. Оскільки, відповідач має зобов'язання перед позивачем по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку, а також має зобов'язання по сплаті позивачу на утримання сина 150 грн. щомісячно, тому враховуючи матеріальне становище Відповідача, розмір його середньомісячної заробітної плати, суд вважає, за необхідне відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України зменшити розмір пені та стягнути із відповідача на користь позивача пеню за виникнення заборгованості по сплаті аліментів у сумі 2 779,05 грн. Таким чином, суд задовольняє заявлені вимоги частково. Наведені обставини стверджуються копією свідоцтва про народження, копією виконавчого листа по справі № 2-187/2006, довідкою-розрахунком по виконавчому листі Ірпінського міського суду № 2-187 від 20.01.2006 р., копією довідки до акту огляду МСЕК Сер КИО-1 № 0398172 та іншими матеріалами справи На підставі ст. ст. 194, 196 СК України,

Outcome: approved