overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що вона з відповідачем протягом пяти років проживала в незареєстрованому шлюбі, від якого у них 18 серпня 2008 року народився син [PERSON]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач, як батько, жодної матеріальної допомоги по утриманню дитини добровільно не надає. Самостійно утримувати дитину не має можливості, тому змушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів. Просить позов задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка не заперечила проти ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних доказів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно свідоцтва про народження серії 1-НМ № 107755, виданого 29 серпня 2008 року Манявською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], відповідно до ст. 126 СК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно довідки № 150, виданої Манявською сільською радою 24 січня 2012 року, дитина [PERSON], 18.08.2008 року проживає з матірю [PERSON] по вул. Довбуша в с. Манява Богородчанського району Івано-Франківської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає, що [PERSON] потребує коштів на утримання неповнолітньої дитини, а [PERSON] може їх надавати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.ст. 180,182,183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

у своїй позовній заяві позивачка просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 02 липня 1994 року у виконкомі Перегінської селищної ради, за актовим записом №10, неповнолітню дочку [PERSON] залишити на проживання з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який не поважає її як дружину, який зловживає спиртними напоями. На даний час шлюбні відносини між ними існують тільки формально. Вважає, що подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим і воно суперечило б їхнім інтересам, надії на нормалізацію відносин між ними немає. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судове засідання не з»явився повторно, про час розгляду справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності та постановити заочне рішення. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, шлюб існує формально. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачці залишити попередньо обране. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Рішенням виконкому Смілянської міської ради № 70 від 10 лютого 2011 року [PERSON] призначено опікуном дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] матірю яких є [PERSON] [PERSON] та діти проживають в [INFO]. В цій квартирі зареєстрована і [PERSON] Позивач посилаючись на те, що в квартирі відповідачка не проживає більше 6 місяців і особистих речей в ній не має, звернувся в суд з позовом і просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася по невідомим суду причинам, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] та її двоє дітей, [PERSON] та [PERSON]. Опікуном цих дітей є [PERSON], яка проживає з дітьми в цій квартирі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Із довідок ОСББ «Злагода» від 31 травня, 5 вересня та 1 листопада 2011 року, вбачається, що відповідачка зареєстрована в спірній квартирі, але там фактично не проживає, її особистих речей там немає. За таких обставин [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою № 31 в будинку № 82 по вул. Кармелюка в м. Сміла Черкаської області. На підставі наведеного, ст. ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

прокурор Городоцького району Львівської області в інтересах [PERSON] звернувся в суд з заявою до ДП Санаторій Любінь ВеликийЗАТ ЛОЗПУ Укрпрофоздоровницяпро видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати 05.04.2012р. суддя Городоцького районного суду Львівської області розглянувши заяву прокурора Городоцького району Львівської області в інтересах [PERSON] про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, видала судовий наказ, яким наказала стягнути з ДП Санаторій Любінь ВеликийЗАТ ЛОЗПУ Укрпрофоздоровниця на користь [PERSON], [INFO], паспорт серії КА 632503, виданий Городоцьким РВ УМВС України у Львівській області, 29.11.1997р. (р/р 260083037102, МФО 325796, ЗКПО 02592022 в Львівське обласне АТ Ощадбанк м.Львів ) 886 (вісімсот вісімдесят шість) грн. 71 коп. нараховану, але не виплачену заробітну плату, за грудень 2011р. Згідно ст.219 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання судових витрат. Згідно ч.1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.99 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі за заявою прокурора Городоцького району Львівської області в інтересах [PERSON] до ДП Санаторій Любінь ВеликийЗАТ ЛОЗПУ Укрпрофоздоровницяпро видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, в частині стягнення судового збору, та стягнути з ДП Санаторій Любінь ВеликийЗАТ ЛОЗПУ Укрпрофоздоровницяв користь УДКСУ у Городоцькому районі 107 грн. 30 коп. судового збору, які не були стягнуті судом, що видав судовий наказ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їх шлюб був зареєстрований 28 жовтня 2011 року, але сімейні відносини у них не склалися, у сімї були відсутні почуття поваги та любові, чоловік її обманював, не підтримував сімю матеріально, не турбувався про неї, в даний час вони з чоловіком припинили спільне проживання, збереження сім»ї вона вважає неможливим. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала. Відповідач позов визнав. Судом встановлено, що позивач та відповідач знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про їх одруження серії І-ТП №082186 від 28 жовтня 2011 року. Від шлюбу дітей не мають. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З пояснень сторін вбачається, що подружні відносини між ними не склалися, у них встановилися неприязненні стосунки, сторони спільно не проживають, шлюбні відносини між ними припинились, до суду про розірвання шлюбу вони звертаються вже не вперше, збереження їх сім`ї стало неможливим, оскільки позивач на примирення з відповідачем не погоджується категорично. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про поділ майна позивачем не ставиться. Останньою сплачено судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк (далі ПАТ „Дельта Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № 003-09358-300707 від 30.07.2007 року в сумі 7387,24 грн. ,судовий збір в сумі 214,60 грн. мотивуючи тим, що 30 липня 2007 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії, відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, за умовами якого останній отримував кредитні кошти для розрахунків за товари чи послуги, зняття готівки, вчинення інших операцій. Однак відповідач станом на 09.02. 2012 року порушив умови кредитного договору, в результаті чого і виникла вищевказана заборгованість. Представник позивача просить розглянути справу за його відсутності, погоджується на її заочний розгляд . Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 липня 2007 року між ПАТ „Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, за умовами якого останній отримував кредитні кошти для розрахунків за товари чи послуги, зняття готівки, вчинення інших операцій. Однак відповідач станом на 09 лютого 2012 року порушив умови кредитного договору, в результаті чого і виникла заборгованість по кредиту в сумі 7387,24грн. Зазначене підтверджується копіями: кредитного договору, додатками до нього, розрахунком заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов»язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 214,60грн., які відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

[PERSON], (далі-позивач) звернулась до Макарівського районного суду з позовом до Макарівської селищної ради Макарівського району Київської області (далі відповідач), в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на гараж що у смт. Макарів по вул. Калініна, 30/58, після смерті чоловіка [PERSON] Зазначила, що вона є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, проте, отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно не має змоги, оскільки правовстановлюючі документи на вказаний гараж її чоловік за життя належним чином не оформив. В своїй письмовій заяві позивач просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач надіслав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без участі його представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05 березня 1999 року помер чоловік позивачки [PERSON] (свідоцтво про смерть І-БК № 101285 від 09.03.1999 року). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов, зокрема, гараж, що розташований в смт. Макарів, по вул. Калініна, 30/58. На даний гараж покійним чоловіком був отриманий технічний паспорт (в якому міститься детальний опис гаража), проте свідоцтво на право власності за життя спадкодавець не оформив належним чином. Згідно заповіту, посвідченого 25.12.1998 року все своє майно де б воно не було і з чого б не складалось [PERSON], заповів своїй дружині [PERSON] На день смерті чоловіка та після того позивач проживала та проживає за адресою [INFO], де й було зареєстроване місце постійного проживання покійного чоловіка. Зазначене підтверджується довідкою, виданою Макарівським райВУЖГ. Згідно технічного паспорту гараж позначений Б, погріб Бпід. Згідно ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (що був чинним на момент відкриття спадщини після смерті батька) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР дією, що свідчить про прийняття спадщини є вступ спадкоємцем в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи що позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON], за заповітом, осіб, що мають право на обовязкову частку у спадщині не встановлено, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 22.03.2002 року. Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують тривалий час , їх родина розпалася остаточно. Неповнолітній син [PERSON] мешкає з нею, просила шлюб розірвати. Позивач в засідання не з»явилася, просила розглянути справу без її участі , вказала, що мешкає окремо від відповідача понад 5 років. Відповідач в засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав заяву слухати справу без його участі. Проти позову в повному обсязі не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню . У судовому засіданні достовірно встановлено, що 22 березня 2002 року Недогарківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області за актовим записом №3 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Шлюб у обох перший, сімейні відносини у подружжя не склалися через відсутність взаєморозуміння, почуття любові та поваги, подружні відносини між сторонами припинені понад 5 років, відповідач мешкає окремо , тому суд вважає збереження сім`ї неможливим, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

10.02.2012 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 2003 р. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. На теперішній час донька навчається на денному відділенні Чорноморського державного університету імені [PERSON], ніде не працює, потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки до закінчення нею навчання в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення нею навчання. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Відповідно до Довідки № 2/2-10/1697 від 26.01.2012 р. [PERSON] навчається за контрактом на денному відділенні Чорноморського державного університету імені [PERSON] (3 курс), ніде не працює. Строк закінчення навчання 03 липня 2013 р. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальній допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі вищевикладеного, враховуючи надані докази в сукупності суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], до закінчення нею навчання, в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно. З відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 214,60 грн. На підставі ст.ст.198-200 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

21.02.2012 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 2006 р. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно до її повноліття. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечував сплачувати аліменти на утримання дитини, однак посилався на те, що він офіційно працює, а тому аліменти з нього повинні стягуватись в частині від заробітку. Також зазначав, що не має матеріальної можливості щомісячно сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 2006 р. та від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини в належному розмірі не надає. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінюючи надані докази в сукупності та враховуючи, що мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню. А саме, оскільки відповідач офіційно працює, має стабільний дохід, необхідно стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дитини. З відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 214,60 грн. На підставі ст.ст.180, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1 звернулась до суду із заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] посилаючись на наступне: 18.04.2012р. о 09 год. 25 хв. був госпіталізований, зі слів батька і самого хворого висловлює маячні ідеї впливу на нього. Під час огляду в ООКПЛ №1 встановлено, що у [PERSON], критика поведінки повністю відсутня, висловлювання маячні. У зв'язку з психічним захворюванням [PERSON], на думку ООКПЛ № 1, потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. Вислухавши представника ООКПЛ № 1 лікаря психіатра, прокурора, вивчивши надані документи, історію хвороби, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підставах: Відповідно до висновку комісії лікарів психіатрів у зв'язку з психічним захворюванням [PERSON] потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. Виходячи з пояснень лікаря-психіатра, по психічному стану [PERSON] не може дати свідомої згоди на госпіталізацію. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»від 22.02.2000 р. особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди або без згоди його законного представника, якщо його обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих. У зв'язку з тим, що [PERSON] виявляє реальні дії, які є безпосередньою небезпекою для нього або оточуючих, суд вважає, що йому необхідно надати психіатричну допомогу у примусовому порядку в умовах ООКПЛ № 1 в примусовому порядку для проходження курсу лікування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved