Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-18 00:00:00

В серпні 2012 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить суд, визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,20 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться у с. Іванків по вул. Суворова та раніше належала його батьку [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 21.05.1997 року, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 138. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 28.02.2012р. помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,60 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,35 га для ведення підсобного господарства, яка знаходиться на території с. Іванків Бориспільського району Київської області. За життя померлий склав заповіт за яким все своє майно заповів відповідачам [PERSON] та [PERSON], а земельну ділянку площею 0,20 га, що розташована на території с. Іванків Бориспільського району Київської області заповів позивачу. В установлений законом термін, спадкоємці звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак позивач отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки земельній ділянці не присвоєно окремого кадастрового номеру. З цих підстав позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на дане нерухоме майно в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. В судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали, проти його задоволення не заперечували. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Суд, дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази у їх сукупності і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 лютого 2012 року помер батько позивача [PERSON], вищевказані обставини підтверджуються відповідним свідоцтвом про народження, та свідоцтвом про смерть /а.с.14/. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається у тому числі з земельної ділянки площею 0,60 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,35 га для ведення підсобного господарства, яка знаходиться на території с. Іванків Бориспільського району Київської області /а.с. 6/. Спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповіт, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалось, і на що матиме право по закону на день смерті заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних долях порівну. Земельну ділянку, площею 0,20 га в селі Іванків по вулиці Суворова, заповів сину [PERSON] /а.с. 7/. З матеріалів копії спадкової справи слідує, що спадкоємцем після смерті [PERSON] являються його діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, на підставі якої було заведено та зареєстровано спадкову справу від 12.05.2012 року /а.с.9/. Проте у видачі свідоцтва на земельні ділянки було відмовлено, з підстав відсутності окремого кадастрового номеру земельної ділянки. Проте, як вбачається з матеріалів справи, померлий [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю /а.с.6/ є власником земельної ділянки площею 0,60 га, що знаходиться на території с. Іванків Бориспільського району Київської області, земельну ділянку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25га, та ведення особистого підсобного господарства 0,35 га. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки в тому числі і на підставі прийняття спадщини. Крім того, згідно наказу № 7/5 від 07.02.2002 року, про затвердження тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, реєстрація прав власності проводиться на підставі судових рішень. Визнання за позивачем права власності на земельну ділянку не суперечить закону, не порушує права, свобод чи інтересів інших осіб. Враховуючи те, що позивач, фактично як спадкоємець після смерті померлого батька [PERSON] набув право власності на спадкове майно з часу відкриття спадщини, однак не може його оформити на своє ім'я, позов в цій частині підлягає задоволенню. Однак, враховуючи що відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, в частині зміни цільового призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства слід відмовити. На підставі ст.ст. 1216,1218,1225,1261 ЦК України,

Outcome: partial