Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності за заповітом на ј квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що, згідно договору дарування частини квартири від 31.03.2010 року № 248, вона володіє правом приватної спільної часткової власності ј квартири [ADDRESS]. Часткою в розмірі ј зазначеної квартири, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на праві приватної спільної часткової власності володіє [PERSON] 2/4 зазначеної квартири на праві спільної сумісної власності володіли [PERSON] (який помер 03.04.2010 року) та [PERSON] (яка померла 12.08.2010 року). Після смерті [PERSON] зясувалось, що остання склала заповіт, посвідчений 31.03.2010 року приватним нотаріусом [PERSON], в якому заповіла на користь позивачки належну їй на праві власності ј квартири № 11, по вул. Б.Хмельницького, 15 у м. Львові. Оскільки вона до дня смерті проживала разом із заповідачкою [PERSON], просить суд визнати за нею право власності на частку, згідно заповіту та зобовязати ОКП ЛОР БТІ та ЕО провести реєстрацію права власності на ј частки у квартирі № 11, по вул. Б.Хмельницького, 15 у м. Львові. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладених у позові, просить такий задоволити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представники відповідача та треті особи у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.169 ЦПК України суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Відповідно до ч.1 ст.1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати у майбутньому. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України (6 місяців), він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що 2/4 частки квартири № 11, по вул. Б.Хмельницького, 15 у м. Львові на праві приватної спільної сумісної власності володіли [PERSON], який, згідно свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 213292 від 05.04.2010 р. помер 03.04.2010 р. та [PERSON], яка згідно свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 221939 від 13.08.2010 р. померла 12.08.2010 р. Зазначене стверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 27673837 від 18.10.2010 р. Згідно заповіту, посвідченого 31.03.2010 р. приватним нотаріусом [PERSON] (реєстровий № 247), [PERSON] заповіла належну їй на праві власності ј частину квартири [ADDRESS] [PERSON]. Остання здійснювала догляд за заповідачкою і проживала разом з нею з 2008 р. по 2010 р., що стверджується Актом ЛКП «Центральне»від 25.06.2012 р., а отже прийняла спадщину, оскільки не заявила про відмову від неї протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved