Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позовна заява обґрунтована тим, що з 18 жовтня 2008 року позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що вони з відповідачем проживають окремо, діти залишились на її утриманні, а домовленості з відповідачем щодо розміру та добровільної сплати аліментів між ними не досягнуто. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, ствердила наведені у ньому факти. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 21). Про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Зі згоди позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши в сукупності інші докази, які є в матеріалах справи, вважає, що є підстави для задоволення позову. При цьому суд виходив з наступного. [PERSON] та [PERSON] з 18 жовтня 2008 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №1563 (а. с. 5). Зі свідоцтв про народження (а. с. 6, 7) вбачається, що сторони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] працює в ТОВ «Кромберг енд Шуберт Україна» та в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, що стверджується довідками від 14 лютого 2013 року №511, від 13 лютого 2013 року №207 (а. с. 8, 10). Відповідач [PERSON] працює директором у ТзОВ «Технікс Луків» та отримує заробітну плату, що стверджується довідкою про його доходи (а. с. 22). Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012 р. № 5515-VI, прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 січня 2013 року становить 972 грн. на одну особу. Отже, визначений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на двох дітей віком до 6 років з 01 січня 2013 року становить 583 грн. 20 коп.\~(291, 60 грн. + 291, 60 грн.). \~ Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він неспроможний сплачувати аліменти у заявленому в позові розмірі.\~\~ Враховуючи матеріальне становище відповідача, відсутність на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, тощо, те, що він є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім стягувати із відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини його доходу, що не є менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що позивач [PERSON] при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону, п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 229 гривень 40 копійок судового збору. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved