Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеною заявою та уточнюючи свої позовні вимоги вказала на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON] Після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS], яку фактично прийняла його дружина - [PERSON] [INFO] року померла мати позивачки - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй за час життя майно. Після смерті своїх батьків, позивач по справі, яка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом спадщину фактично прийняла, що виразилося в тому, що всі документи на спадкове майно знаходяться у неї, постійно проживала з батьками до дня їх смерті, піклувалася про них. Будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом позивачка звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їй було відмовлено, через відсутність документального підтвердження факту прийняття спадщини та оригінала правовстановлюючого документу на житловий будинок. В зв'язку з чим позивачка просила постановити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON] Позивач та її представниця, яка діє на підставі довіреності в судове засідання не з'явилися, подавши до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, просили розгляд справи провести за їх відсутності. Представник відповідача по справі - Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є їх письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивача визнали та не заперечували проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити з урахуванням вимог передбачених ст. 197 ч. 2 ЦПК України і без фіксування судового процесу. Відповідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с 9), якому за час його життя належав житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 08.08.1989 року (а.с. 21) та технічним паспортом (а.с.17-20). Право власності на домоволодіння зареєстровано в державному органі реєстрації нерухомого майна - КП ДОР «Криворізьке БТІ», що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 18) та інформаційною довідкою про належність домоволодіння (а.с.15). Згідно відомостей з нотаріальної контори [PERSON] за час свого життя заповіту не складав (а.с. 29), тому його спадкоємці спадкують належне йому за час життя майно за законом. Як встановлено в судовому засіданні і підтверджено матеріалами справи, що дружина померлого [PERSON] (а.с.11) фактично прийняла спадщину, що виразилося в тому, що вона до дня смерті свого чоловіка постійно проживала з ним у будинку [ADDRESS] (а.с.13), продовживши проживати у ньому і після його смерті, тобто вступивши в управління та володіння спадковим майном. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. До дня смерті [PERSON] позивачка проживала разом з нею у будинку [ADDRESS], доглядала за нею, а після її смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тим самим фактично прийнявши спадщину після смерті своєї матері (а.с.14). Згідно довідки з нотаріальної контори № 458/01-16 від 15.03.2012 року [PERSON] за час життя розпорядження своїм майном на випадок смерті не здійснила (а.с. 29), тому її спадкоємці спадкують належне їй за час життя майно за законом. Будучи єдиною спадкоємцею першої черги за законом позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері, проте їй було відмовлено, через відсутність документального підтвердження факту прийняття спадщини та оригінала правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с.12). Відповідно до п.5 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України в редакції 2003 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки [PERSON] померла в [INFO] тобто до набрання ЦК України (в редакції 2003 року) чинності, позивач по справі фактично прийняла спадщину, тому суд, вирішуючи питання про визнання за позивачем права власності на спадкове майно керується нормами Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. [PERSON] народилася [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], згідно якого її батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8), і є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї матері [PERSON], що померла [INFO] року. Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним той факт, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері, інших спадкоємців не має, відповідач визнав позов та не заперечував проти задоволення позовних вимог, а тому вважає за потрібне визнати за позивачем право власності на спадкове майно у вигляді домоволодіння [ADDRESS], що залишилося після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. На підставі викладеного, ст. ст. 529, 548, 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року та

Outcome: approved