Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-18 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи який позивачка зазначає, що з 16.09.1995р. вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з Бой час [PERSON] цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. На даний час син навчається в Київському радіо-механічному коледжі НАУ, на першому курсі денного відділення. Також, позивачка надає допомогу своїм батькам, які є пенсіонерами, та проживають окремо від неї. З 2011р. відповідач проживає окремо від сімї, ніяких коштів на утримання сина не надає. Інших утриманців у нього немає, тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1\\4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку починаючи з 01.03.2012р. і до досягнення дитиною 23 років.. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів у розмірі 1\\4 частини заробітку, однак представник заперечує проти стягнення аліментів з 01.03.2012р. до досягнення дитиною 23 років, оскільки позовна заява подана 23.04.2012р., крім того, чинним законодавством України передбачено стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною повноліття. Крім того, на утриманні відповідача [PERSON] знаходяться батьки пенсіонери, з якими він проживає. Суд, дослідивши, оцінивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі(а.с.6). [PERSON] даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 15.02.1996р.н.(а.с.5), який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Крім того, неповнолітній син сторін [PERSON] навчається в Київському радіомеханічному коледжі Національного авіаційного університету на 1-му курсі денного відділення(а.с.7). Відповідно до довідки адресного бюро ГУ МВС України в м.Києві №5 від 11.05.2012р.(а.с.8), відповідач [PERSON] проживає окремо від сина, хоча зареєстрований за адресою проживання позивачки, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач свій обовязок по утриманню сина не виконує. Однак суд враховує заперечення відповідача [PERSON] та його представника, а також надані ними докази того, що відповідач фактично проживає зі своїми батьками, які є пенсіонерами, на підтвердження чого представник відповідача надав копії пенсійних посвідчень, та довідку до акта огляду СМЕК, з якої вбачається, що батько відповідача є інвалідом 3-ої групи загального захворювання (а.с.15-18). Відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягнути аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2012р. до досягнення ним повноліття. В іншій частині позовних вимог, а саме в частині стягнення аліментів починаючи з 01.03.2012р. до досягнення сином віку 23 років слід відмовити, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Outcome: partial