overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду,пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін,на що може бути витрачений значний час,суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Сторони можуть ознайомитися з повним текстом рішення після 13 червня 2012 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

22 травня 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вона перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. Відповідач матеріально дитини не забезпечує, син повністю перебуває на утриманні позивачки. Вона сама не може забезпечити дитині належного життєвого рівня. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Оскільки відповідач ніде не працює, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно. В судовому засіданні під час розгляду справи позивач [PERSON] позов підтримала. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі по 600 грн щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачем. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. Дані обставини стверджується копіями рішення суду про розірвання шлюбу та свідоцтва про народження дитини . Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоровя дитини та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 червня 2011 року вони уклали з відповідачем шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №128. Від даного шлюбу дітей не мають. Причинами для розірвання шлюбу стало те, що вони мають різні характери та погляди на життя. Вони прийшли до висновку, що проживати разом не можуть. З березня 2012 року разом не проживають, їх шлюб носить формальний характер, зберігати шлюб вона не бажає, а тому звернулася з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач позов визнав, проти задоволення не заперечував. В судовому засіданні встановлено, що сімя сторін розпалась і зберегти її при встановлених обставинах неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та відповідача, що має істотне значення, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

23 травня 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 20 лютого 1982 року у Боярському міському відділі ЗАГСУ Києво-Святошинського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 37. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20 лютого 1982 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу у них народилися діти, які на сьогоднішній день повнолітні. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, в результаті, чого сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків з грудня 2011 року, шлюб існує формально, майнового спору не має. Збереження шлюбу є неможливим, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити. Позивач в судове засідання не зявився про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надіслав заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, до початку розгляду справи по суті надіслала до суду заяву про слухання справи без її участі, просить задовольнити позов в повному обсязі. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, та надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 20 лютого 1982 року зареєстрували шлюб у Боярському міському відділі ЗАГСУ Києво-Святошинського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №37, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-БК №395628. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

18 травня 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 25 листопада 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, про що свідчить актовий запис № 675. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.11.1995 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу у них народилися діти: син - [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, в результаті, чого сторони більше року не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально, майнового спору не має, діти залишаються проживати з матірю. Збереження шлюбу є неможливим, тому позивач звернулась до суду з даним позовом та просить його задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надіслав лист про слухання справи без його у часті, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, та надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 листопада 1995 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, про що свідчить актовий запис № 675, що підтверджується копією свідоцтва по укладення шлюбу серії I- БК №339753. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Подружжя не зійшлося характером та поглядами на життя. Між сторонами часто виникали сварки та непорозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що продовжувати подальше спільне життя [PERSON] із [PERSON] не бажає, від застосування заходів щодо примирення відмовляєтья, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

Позивачка в позовній заяві вказує, що 17.12.2009 року в с. Глинськ Калинівського району вінницької області помер її брат [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в с. Глинськ, вул. Комунарівська, 11, Калинівського району Вінницької області, яку померлий брат фактично прийняв, однак документально не оформив після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 14 березня 2007 року. Вона є спадкоємицею другої черги за законом на майно померлого брата, в передбачений законом 6-місячний термін фактично прийняла спадщину після смерті брата вступивши в управління та володіння спадковим майном. Однак оформити свої спадкові права в Калинівській нотаріальній конторі не має можливості, так як за життя брат не встиг виготовити правовстановлюючі документи на 1/2 частину будинку свідоцтво про право власності. Тому звертається з даним позовом в суд. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідачки [PERSON] також надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги визнає та просять їх задовольнити. Від відповідачки [PERSON] надійшло електронне повідомлення про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги визнає. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що 17.12.2009 року в с. Глинськ Калинівського району вінницької області помер брат позивачки [PERSON] Після смерті брата відкрилась спадщина на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в с. Глинськ, вул. Комунарівська, 11, Калинівського району Вінницької області, яку померлий брат фактично прийняв, однак документально не оформив після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 14 березня 2007 року. Позивачка, як спадкоємиця другої черги за законом на майно померлого брата, в передбачений законом 6-місячний термін фактично прийняла спадщину вступивши в управління та володіння спадковим майном. Однак оформити свої спадкові права в Калинівській нотаріальній конторі позивачка не має можливості, так як за життя брат не встиг виготовити правовстановлюючі документи на 1/2 частину будинку свідоцтво про право власності. Інші спадкоємці, відповідачі по справі, спадкоємці за правом представлення, (їх мати [PERSON], померла 25 липня 2009 року) спадщин не прийняли та на неї не претендують. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати за позивачкою право власності на спадкове майно після смерті брата [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

Враховуючи складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає можливим проголосити вступну та резолютивну частини рішення. Особи, які беруть участь у справі можуть ознайомитись з повним рішенням через пять днів. На підстав викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжки. Свої вимоги мотивувала тим, що в трудовій книжці серії БТ 1 № 0977353 від 01 квітня 1977 року була допущена помилка, а саме не вірно вказано запис по батькові «Феодосьевич», замість правильного «Ходосійович». Зазначений факт йому необхідно встановити в звязку із необхідністю оформлення пенсії за віком. Заявник просить суд визнати факт належності йому трудової книжки серії БТ 1 № 0977353 від 01 квітня 1977 року. В судовому засіданні заявник заяву підтримав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що заявнику було видано трудову книжку серії БТ 1 № 0977353 від 01 квітня 1977 року в яких була допущена помилка, а саме не вірно вказане запис по батькові «Феодосьевич», замість правильного «Ходосійович». Таким чином, суд вважає, що є всі підстави задовольнити заяву та визнати факт належності заявнику трудової книжки серії БТ 1 № 0977353 від 01 квітня 1977 року виданої на імя [PERSON]. Визнання вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

У травні 2012 року [PERSON] предявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що сторони з липня 2001 року перебувають у шлюбі від якого у них 13 березня 2006 року народився син [PERSON] та 15 жовтня 2011 року дочка [PERSON]. На даний час сторони проживають окремо, діти знаходиться на утриманні позивачки, однак відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей не бажає, хоча зобовязаний це робити згідно закону. Відповідач матеріально забезпечений і має таку змогу оскільки працює слюсарем на Вапнярській нафтобазі. Тому просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до їх повноліття . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала із наведених в позовній заяві підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує в його задоволенні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька , яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей, суд виходить з заявленого позивачкою розміру аліментів, визнання позову відповідачем і визначає їх в сумі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до їх повноліття, починаючи з 8 травня 2012 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], посилаючись на те, що з 2006 року стосунки між ними значно погіршились, постійно виникають сварки, суперечки та непорозуміння. Вони припинили підтримувати подружні стосунки та не ведуть спільного господарства з травня 2011 року проживають окремо, зберігати сім'ю наміру він не має, а тому змушений звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив шлюб розірвати, оскільки сімя розпалась, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, проживають окремо. На даний час у нього склались стосунки з іншою жінкою, яка вагітна їх спільною дитиною, а тому він дійшов до висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі, оскільки не згодна з обставинами, викладеними в позовній заяві щодо підстав розірвання шлюбу. Відповідач зазначила, що відносини між нею та позивачем стали погіршуватись у березні 2011 році, оскільки у позивача з"явилась інша жінка, а з липня 2011 року вони почали проживати окремо, однак вона не заперечувала проти розірвання даного шлюбу і зазначала, що на даний час вона не вбачає необхідності у збереженні даного сина, т.я. позивач не розуміє, що їхній син [PERSON] потребує батьківської турботи та піклування з боку батька, а сімя їх розпалась, на її думку, тому, що вона тривалий час влаштовувала всі проблеми свого чоловіка і не давала йому можливості вчиняти хибні дії, що йому не подобалось. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27.11.2004 р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 4). Подружжя не знаходить взаєморозуміння в сімейних відносинах, між ними постійно виникають сварки та суперечки, що впливали на їхні подальші сімейні стосунки. З травня 2011 шлюбно-сімейні відносини між подружжям були припинені, вони почали проживати окремо та не вели спільного господарства. Позивач наполягав на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала, однак не погоджувалась з обставинами, викладеними в позовній заяві щодо підстав розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжю було надано судом строк для примирення два місяці. За час, наданий подружжю для примирення, сторони не поновлювали шлюбно-сімейних відносин, проживають окремо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на той факт, що протягом тривалого часу у них з відповідачкою постійно виникають сварки та суперечки. На даний час у нього склались стосунки з іншою жінкою, яка вагітна їх спільною дитиною, наміру зберігати дану сім'ю він не має. Відповідач згодна на розлучення, а за таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

ПАТ [PERSON] Банку березні 2012 року звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 8\~926,52 грн. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що відповідно до Кредитного договору № 124/гр від 06.06.2008р. відповідач отримав кредит у сумі 16\~800,00 грн. зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 8\~926,52 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 124/гр від 06.06.2008р. відповідач отримав кредит у сумі 16\~800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування ним. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 26.03.2012р. за ним склала 8\~926,52 грн., у тому числі: заборгованість по кредиту 6\~728,07 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом 1\~175,06 грн.; штраф за пропуск платежів, за несвоєчасне погашення ерудиту, сплату процентів за користування ним 1\~023,39 грн. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України одною з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved