Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-28 00:00:00

25 грудня 2012 року ПАТ Дельта Банк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 04 серпня 2007 року між ВАТ Дельта Банк, правонаступником якого є ПАТ [PERSON] [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-20044040807, відповідно до якого відкрито картковий рахунок №26255901000813, відповідачеві надано платіжну картку та ПІН код до картки. Станом на 19 листопада 2012 року за відповідачем за укладеним договором рахується заборгованість на загальну суму 2224,28 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позові просили розглянути справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутності в якій зазначив, що позовні вимоги про стягнення з нього заборгованості за кредитом визнає у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З належним чином посвідченої копії договору № 001-20044040807 від 04 серпня 2007 року, вбачається, що між ВАТ Дельта Банк(правонаступником якого є ПАТ Дельта Банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір. /а.с. 5-8/. Станом на 19 листопада 2012 року за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору у сумі 2224,28 грн., що підтверджується копією розрахунку. / а.с.12/ Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не виконувалися належним чином, відповідно до умов укладеного кредитного договору, зобовязання щодо сплати суми кредиту та процентів за користування ним. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачені ним при предявленні позову судовий збір у сумі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved