Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-04 00:00:00

В грудні 2012 року ПАТ КБ Приватбанк звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, [PERSON] про звернення стягнення. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач, просив суд в рахунок погашення заборгованості за договором № LGN0AW10570057 від 10.09.2007 року - в розмірі 179207,83 грн. здійснити вилучення та звернути стягнення на предмет застави автомобіль ВАЗ, модель: 210994-20, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі: Y6D21099470050792, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON] договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою - покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КББ Приватбанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, стягнути з відповідачів солідарно 10000,00 грн.; з відповідача [PERSON] судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву про слухання справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник ПАТ А-Банк в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного № LGN0AW10570057 від 10.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 54547,00 грн. зі сплатою за користування ним 9,00% відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.09.2012 року. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним договором, між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна № LGN0AW10570057 від 10.09.2007 року згідно якого в заставу надано автомобіль ВАЗ, модель: 210994-20, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі: Y6D21099470050792, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON]. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Відповідно до ст. 19 Закону України Про заставу, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Зобовязання позичальника, що випливають зі згаданого кредитного договору, були забезпеченні шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки від 20.10.2010 року №167. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Оскільки [PERSON] свої зобовязання не виконує в повному обсязі, в результаті цього виникла заборгованість за кредитним договором станом на 12.12.2012 року склала 179207,83 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 38433,57 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 61078,42 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 9724,05..; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 69971,79 грн., штраф (фіксована частина); тому суд вважає, що тому суд вважає, що позивач має право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Позовні вимоги в частині витребування та передачі комплекту ключів та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивачу задоволенню не підлягають, оскільки є незаконними, крім того, вимоги ПАТ КБ "Приват Банк", щодо стягнення суми 10 000 грн. також задоволенню не підлягають, оскільки регулюються іншими нормами права та не можуть розглядатись з даним предметом позову. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial