Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

Позивачка свої уточнені вимоги мотивує тим, що наказом № 1-к о/с від 31.12.2006 року вона була призначена на посаду бухгалтера- касира, інспектора кадрів, секретарем- машиністкою ТОВ «Сумидорспецбуд» і по 13.08.2012 року тривали трудові відносини, адже в цей день вона була звільнена з товариства за прогули. Вважає, що директор товариства [PERSON] чинить їй перешкоди у доступі на робоче місце, незаконно відсторонив її від займаних посад у березні 2010 року, тому вона не може повноцінно виконувати свою роботу і отримувати зарплату. Вважає, що звільнення є незаконним, так як ніяких прогулів з її боку не було і до серпня 2012 року з цього приводу будь яких стягнень на неї не накладались. Тому просить суд зобов»язати керівництво ТОВ «Сумидорспецбуд» в особі [PERSON] не чинити їй перешкоди у доступі на робоче місце шляхом надання їй ключів від робочого кабінету, належних документів і всього того, що необхідно для належної роботи, визнати незаконним її відсторонення у березні 2010 року від займаних посад та скасувати наказ про її звільнення за прогули. В судовому засіданні позивач та її представник свої вимоги підтримали і просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та суду пояснив, що позивачка спочатку 2010 року не працює на товаристві, відповідно зарплата їй не нараховується, на запрошення до товариства для врегулювання трудового спору вона не з»являється, наказ про відсторонення від посади у березні 2010 року відсутній. Разом з цим, винесений наказ про звільнення за прогули, так як за 2 роки вона не повідомляла керівництво з яких причин не з»являлася на роботу і товариство визнало цю відсутність не поважною. Тому вважає заявлені вимоги необґрунтованими , а тому просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши позивачку, її представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що наказом № 1-к о/с від 31.12.2006 року [PERSON] була призначена на посаду бухгалтера- касира, інспектора кадрів, секретарем- машиністкою ТОВ «Сумидорспецбуд» (а.с. 8) 13.08.2012 року наказом № 01 « Про звільнення за прогули» [PERSON] була звільнена з товариства на підставі ст. 40 п.4 КЗпП України (а.с. 18) Як убачається з актів від 01.08.2012 року, 02.08.2012 року [PERSON] з»являлася на робочому місці на товаристві, але директор [PERSON] їй пояснив, що він не допускає її до роботи, так як її немає в штатному розкладі. (а.с. 6, 7) Разом з цим, відповідачем надані акти від 01.08.2012 року, 02.08.2012 року, 03.08.2012 року , де вказано про відмову [PERSON] надавати пояснювальну записку з приводу відсутності її на робочому місці з травня 2010 року по 13 серпня 2012 року, які за своїм місцем вже носять сумнівний характер, адже 01 та 02.08. відповідачу ще не могло бути відомо, що всі дні до 13.08. позивачка не буде з»являтися на роботі. (а.с. 29-36) Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 17.07.2012 року у задоволенні позову [PERSON] до відповідача про витребування трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час затримки трудової книжки та компенсації за невикористанні відпустки було відмовлено, і як пояснила в суді [PERSON] саме це судове рішення стало підставою для неї звернутися до суду з даним позовом, так як було зазначено, що трудові відносини з товариством не припинені.( а.с. 11-12) Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці тощо. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Так, позивачкою надані докази, а відповідачем у встановленому ЦПК України порядку вони не спростовані, що керівництвом ТОВ «Сумидорспецбуд» чиняться перешкоди у доступі на робоче місце 01-02 серпня 2012 року , коли вона прийшла на товариство після набрання законної сили рішення апеляційного суду для зайняття свого робочого місця, адже на той час наказу про її звільнення ще не було. Більш того, з 03.08. по 08.08.2012 року [PERSON] перебувала на лікарняному, про що свідчить листок непрацездатності. (а.с. 5) Тому суд вважає за необхідне вимогу щодо усунення перешкод у доступі на робоче місце шляхом надання [PERSON] ключів від робочого кабінету задовольнити , що ж стосується видачі їй документів та всього необхідного для роботи, то це компетенція керівництва товариства. Разом з цим, є необґрунтована і ніякими доказами не підтверджена вимога про визнання незаконним відсторонення [PERSON] від займаної посади у березні 2010 року, так як відповідного наказу згідно положень КЗпПУ не було, що і не заперечується сторонами. Відповідно до ст. 40 п.4 КЗпПУ трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, передбачених цією статтею , в тому числі прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідач не надав суду жодного доказу, з якого б убачалося, що [PERSON] з 03 травня 2010 року не знаходилася на робочому місці без поважних причин, адже з цієї дати по 13. 08.2012 року минуло вже більше 2-х років і роботодавець протягом всього часу належним чином не з»ясував причину її не явки. Звільнення за вчинення прогулу є дисциплінарним стягненням і повинне здійснюватися з додержанням парвил, встановлених для застосування дисциплінарних стягнень. Оскільки відповідачем не дотримано процедуру звільнення, то наказ від 13.08.2012 року № 01 є незаконним і підлягає скасуванню.

Outcome: partial