Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до Ладижицької сільської ради Іванківського району Київської області, третя особа: Іванківське районне управління юстиції про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, родинних відносин та визнання права власності на майно, посилаючись на те, що 03 травня 2003 року померла його мати, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, згідно якого позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлої. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини, отримав відмову, оскільки є розбіжності в правовстановлюючих документах та не доказано родинних відносин із спадкодавицею. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON]. В зв'язку із виниклими обставинами, позивач просить суд встановити факт належності ощадних книжок, виданих на ім'я [PERSON], факт родинних відносин, визначивши, що померла [PERSON] є його матір'ю та визнати за ним право власності на спадкове майно його матері. В судовому засіданні позивач пояснив, що його мати, [PERSON] в шлюбі не перебувала, в його свідоцтві про народження в графі батько стоїть прочерк, в графі Мати записано білоруською мовою Калейчук Надежда Михайловна і прізвище дитини, тобто позивача, Калейчук Михаил Иванович, а свідоцтво про смерть матері видано на Колейчук Надію Михайлівну. На час народження позивача, його мати за документами була на прізвищі Калейчук, але в 1991 році коли спадкодавиця купувала будинок, то в договорі купівлі-продажу її прізвище вказано Колейчук. Заповіт був складений зі слів спадкодавці: [PERSON] … заповідаю сину [PERSON], а вона напевно не знала як правильно записано прізвище в паспорті її сина [PERSON] про народження матері позивача не збереглося. Всі документи позивача видано на Калейчук. Позивач наполягає на задоволенні його позовних вимог. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, подали до суду письмові заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують. Свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON], як сина [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є сином покійної [PERSON]. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими частковому задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Судом встановлено, що 03 травня 2003 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, посвідченим 08 липня 1997 року секретарем виконкому Ладижицької сільської Ради народних депутатів, згідно якого все своє майно заповіла позивачу. Спадкове майно складається з будинку, розташованого в с.Сукачі, по вул.Петровського,74 (сімдесят чотири) Іванківського району Київської області та грошового вкладу на рахунку №3994 у філії №3043/039 Іванківського відділення Ощадного банку у с.Сукачі Іванківського району Київської області на імя [PERSON]. Позивач з метою оформлення спадщини після смерті матері звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв на спадкове майно, однак отримав відмову, так як неможливо встановити факт родинних відносин між ним та спадкодавицею та факт належності померлій правовстановлюючого документу. Факт перебування позивача в родинних відносинах зі спадкодавицею стверджується свідоцтвом про народження позивача, з якого вбачається, що дані про його та його матір записано на білоруській мові, а саме: Калейчук Надежда Михайловна, дані дитини, тобто позивача, Калейчук Михаил Иванович, а свідоцтво про смерть в 2003 році видано на Колейчук Надію Михайлівну, тобто дана помилка могла статися через невірний переклад з білоруської мови. Як видно із досліджених доказів, будинок, який розташований в с.Сукачі, по вул.Петровського,74 Іванківського району Київської області належав матері позивача, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], Іванківською державною нотаріальною конторою 26 липня 1991 року та зареєстрованого в реєстрі за №1-864. Як вбачається із заповіту, посвідченого секретарем виконкому Ладижицької сільської Ради народних депутатів 08 липня 1997 року [PERSON] належний їй на праві особистої власності жилий будинок і взагалі все її майно, яке на день смерті її належало заповіла [PERSON]. Ощадні книжки, видані філією №3043/039 Іванківського відділення Ощадного банку у с.Сукачі Іванківського району Київської області, належать [PERSON]. Крім того, прізвище матері позивача в ощадних книжках, заповіті, свідоцтві про смерть не збігається з прізвищем у свідоцтві про народження позивача, тому у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд може встановити факти приналежності правовстановлюючих документів особі в зв'язку з розбіжністю в записах. На підставі ст.ст. 16, 328, 392, 1222, 1223, 1268 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення", Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року,

Outcome: partial