Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-09 00:00:00

26.06.2012 року позивач [PERSON] звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у звязку із продовженням навчання. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він навчається у вищому навчальному закладі 2 рівня акредитації Артемівському індустріальному технікумі ДонНТУ за денною формою навчання на контрактній основі на 2 курсі. Згідно свідоцтва про народження I -НО № 294132 від 14.06.1994 року його батьком є відповідач [PERSON]. Мотивуючі свої позовні вимоги ст.ст. 180-185, 199, 201 Сімейного кодексу України, позивач вважає, що має право на отримання від батька матеріальної допомоги (аліментів) на навчання. Відповідач проти розміру аліментів, визначеному у позові, заперечував, та надав документи в обгрунтування своїх заперечень. Також, відповідач вважав за можливе надавати допомогу сину у вигляді аліментів в розмірі не більше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку. В попередньому судовому засіданні брали участь представник позивача [PERSON] (матір [PERSON]) та відповідач [PERSON] Представник позивача наполягав на позовних вимогах, відповідач заперечував проти розміру позовних вимог. Оскільки в попередньому судовому засіданні сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів, представник позивача заявив усне клопотання про надання часу для ознайомлення з запереченнями та наданням додаткових доказів, тому суд призначив судовий розгляд справи на 25.07.2012 року. В судовому засіданні 25.07.2012 року оголошено перерву в судовому засіданні на 03.08.2012 року о 11.30 год у звязку з необхідністю подання відповідачем нових доказів та надісланням запитів. 03.08.2012 року позивач звернувся до суду з клопотанням розглянути справу без його участі, в присутності його довіреної особи, оскільки він знаходиться на лікуванні та надав довідку (арк. с. 71-73). Клопотання судом задоволено. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON], який народився 25 травня 1994 року, є рідним сином відповідача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження I -НО № 294132 від 14.06.1994 року, зареєстроване відділом реєстрації актів громадянського стану м. Артемівська. Оскільки позивачу 25.05.1994 року виповнилося 18 років, то виплата аліментів за рішенням суду згідно виконавчого листа № 2-7049 від 24.09.2008 року, яким стягнено з [PERSON] аліменти в розмірі ј частини заробітку на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 25.05.1994 р. н., до досягнення дитиною повноліття, закінчилася. [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі 2 рівня акредитації - Артемівському індустріальному технікумі ДонНТУ за денною формою навчання на контрактній основі на 2 курсі, оплата за навчання становить 3600 грн., строк навчання з 01.09.2010 року по 30.06.2014 року, про що свідчить довідка № 1 від 05.01.2012 року (арк. с.8). Згідно довідки від 16.05.2012 року стипендію за 3, 4 семестр в період навчання з 01.07.2011 року по 31.05.2012 року позивач не отримував, навчається на контрактній основі (арк. с. 9). Як вбачається з матеріалів справи, між батьком позивача [PERSON] та матірю [PERSON], шлюб розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 487 від 24.12.2008 року (арк. с. 10). Позивач проживає з матірю за адресою: [ADDRESS]. Як зазначив представник позивача в судовому засіданні, житловий будинок, в якому проживають позивач та його матір, відноситься до типу гуртожитків. Позивач зазначає, що матір добровільно надає йому матеріальну допомогу: сплачує вартість навчання, забезпечує його харчуванням та одягом, сплачує поточні витрати, повязані з навчанням, сплачує витрати на побутові, інтелектуальні та культурні потреби, витрати на лікування під час хвороби, тощо. Разом з тим, позивач вказує, що батько з родиною не проживає, матеріальну допомогу добровільно не надає. Позивач 20.07.2012 року подав до суду заяву з проханням долучити до матеріалів справи: довідку про доходи матері, копії чеків оплати комунальних послуг, витяги з медичної карти, відомості про канцелярські товари, які необхідні на один навчальний рік. Документи прийнято судом з метою всебічного, обєктивного розгляду справи. Надані документи свідчать, що матір позивача працює електромонтерем в ПАТ Артеммаш-Вістекта її заробітна плата за січень-червень 2012 року складає 8151,59 грн. [PERSON] сплатила за комунальні послуги та квартплату: в січні 2012 року - 287,76 грн., в лютому 2012 року -153,12 грн. за тепло, 168,62 грн. за житлово-комунальні послуги, в березні 362,01 грн., в квітні 2012 року 287,39 грн., в червні 2012 року 482,67 грн., 38,87 грн., 12.07. 2012 року - 221,89 грн. за червень 2012 року. Матір позивача [PERSON] має захворювання щитовидної залози, зоб 1-2 степеню, що потребує постійного лікування. Позивачем надано перелік канцелярських товарів для використання їх у навчанні за рік на суму 1058 грн., але будь-яких доказів покупки таких товарів немає (арк. с. 46-56). Відповідач надав заяву, у якій просив долучити до матеріалів справи: епікриз з травматологічного відділення, компютерну томографію, протокол операції, виписку з нейрохірургічного відділення, епікриз з денного стаціонару, індивідуальну програму реабілітації, довідку про встановлення непрацездатності, довідку про інвалідність, довідку про заробітну плату (арк. с. 25-39). Надаючи оцінку наданим відповідачем документам, суд встановив, що після отриманої травми голови 29.01.2009 року відповідачеві [PERSON] медико-соціальною експертною комісією було видано довідку №006423 з встановленням другою групи інвалідності щодо захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Інвалідність встановлена на строк до 01.02.2010 року. В цій же довідці зазначається, що відповідач може виконувати легкий труд та повинен здійснювати нагляд у невропатолога та нейрохірурга. Ступінь втрати працездатності 70%. З 06.05.2009 року по 16.05.2009 року знаходився на денному стаціонарному лікуванні у Артемівській ЦРЛ з приводу стійких наслідків черепно-мозговой травми. З 04.01.2012 року по 18.01.2012 року відповідач лікувався в амбулаторії № 1 КЗОЗ ЦПМСД Артемівської міської радиз приводу стійких наслідків перенесеної черепно-мозговой травми з сіндромом Костена. 20.02.1012 року [PERSON] МСЕК видано довідку про встановлення [PERSON] третьої групи інвалідності безстроково з приводу захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. В довідці зазначений висновок про те, що він може виконувати труд без тяжких фізичних навантажень, психоемоційних навантажень, перенапружень, без механізмів, що рухаються, без височини. Судом також встановлено, що відповідач працює у відділі освіти Артемівської міської ради (дитячий садок № 10) на посаді сторожа та його заробітна плата за січень-червень 2012 року складає 8328,03 грн. Крім того, відповідач [PERSON] отримує пенсію по інвалідності і його пенсія за період з січня по червень 2012 року становить 6051,72 грн., про що свідчить довідка Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області № 184 від 30.07.2012 року, видана на запит суду. Таким чином, на час розгляду справи відповідач отримує і заробітну плату, і пенсію, тобто має стабільний дохід в середньому на місяць 2396,63 грн. В судове засідання 03.08.2012 року [PERSON] надав документи, які просив долучити до справи про стягнення аліментів, у тому числі довідку МСЕК та Свідоцтво про народження серії I-НО № 479738, видане 27.07.2012 року, яке свідчить про те, що відповідач має сина - [PERSON],[INFO] (арк. с. 62-70). Суд встановив, що згідно довідки ТОВ Факторіявід 30.07.2012 року, відповідач за місцем проживання зареєстрований з 09.06. 1993 року за адресою: [ADDRESS] разом з батьком [PERSON]. В судовому засіданні відповідач у якості підстави сплати аліментів у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму жодним чином не вказував на те, що він має утримувати батька, [INFO]. Разом з тим, як підставу для сплати аліментів позивачеві у розмірі 335-350 грн. на місяць, вказував на те, що він має ще одного сина і повинен утримувати його та цивільну дружину. Крім того, відповідач зазначав, що не знає яким чином [PERSON] розпоряджалася коштами, які він сплачував як аліменти на сина [PERSON], чи повністю вона використовувала їх на утримання дитини. Проте, суд вважає, що з такими доводами відповідача як підставу для встановлення розміру аліментів не більше 30% прожиткового мінімуму слід погодитися частково, з огляду на наступне. Статтею 179 Сімейного кодексу України ( надалі СК України) визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Як вбачається з позовної заяви, позивач -[PERSON] вказує, що матір сплачує вартість навчання, забезпечує його харчуванням та одягом, сплачує поточні витрати, повязані з навчанням, сплачує витрати на побутові, інтелектуальні та культурні потреби, витрати на лікування під час хвороби, тобто про нецільове використання аліментів, отриманих від батька за рішенням суду, не йдеться. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, ч.1 - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; ч.2 - право на утримання припиняється у разі припинення навчання; ч.3 - право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ст. 200 СК України, ч.1 - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; ч.2 - при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За вимогами статті 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності з положеннями статті 182 СК України, роз'яснень викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначенні розміру аліментів, суд повинен ураховувати матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки сина та інші обставини, що мають істотне значення, їх стан здоров'я. Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є інвалідом 3 групи, іноді перебуває на стаціонарних лікуваннях, що підтверджується довідками та виписними епікризами, перебуває на обліку у невропатолога, проте які ним щомісячно витрачаються кошти для придбання ліків відповідач не надав. Судом враховується, що середньомісячна заробітна плата матері позивача становить на одну особу 679 грн. (із заробітної плати за 6 місяців 8151,59 на двох з сином), тоді як дохід відповідача на одну особу в середньому складає на місяць 2396,63 грн. (без урахування другого сина та цивільної дружини, оскільки відповідач не надав доказів їх утримання). Суд враховує матеріальне становище відповідача таким чином, оскільки в ході судового розгляду він не заперечував тієї обставини, що до досягнення [PERSON] повноліття він сплачував аліменти на його утримання в розмірі ј частини від усіх видів доходів, що приблизно становило 600 грн. і з позовом про зменшення розміру аліментів до суду не звертався. Навіть враховуючи те, що 03.06.2011 року в нього народився другий син від цивільної дружини [PERSON], він в період з червня 2011 року до 25.05.2012 року сплачував аліменти згідно виконавчого листа № 2-7049 від 24.09.2008 року повністю, не звертаючись до суду про зменшення розміру аліментів. Суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 всіх видів заробітку дещо завищені. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідача аліменти у розмірі ј всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, повідомивши суд про те, що у позовній заяві помилково було вказано розмір аліментів - 1/3 всіх видів заробітку. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд виходить з наявності таких обставин: 1) позивач навчається на денному відділенні за контрактом, стипендію він не отримує, працювати в даний час він не має можливості, так як основним його заняттям є навчання і тому він потребує матеріальної допомоги, проте, не дивлячись на це, його батько, такої допомоги йому не надає; 2) дохід сімї позивача складає 679 грн. на одну особу (із заробітної плати матері за 6 місяців 8151,59 грн.); 3) відповідач працює та отримує пенсію, що в середньому складає на місяць 2396,63 грн.; 4) відповідач потребує лікування у звязку з перенесеним захворюванням та інвалідністю, 4) відповідач вдруге став батьком та має сина [INFO]; 5) відповідач не звертався до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, навіть враховуючи народження другого сина 03.06.2011 року. На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] аліментів на сина [PERSON], який продовжує навчання, у розмірі 1/5 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 26.06.2012 року і до закінчення навчання (30.06.2014 року), але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. З відповідача в силу ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі, який передбачений Законом України Про судовий збір№ 3674-VІ від 08 липня 2011 року.\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 199, 200 СК України, та

Outcome: partial