Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з первісним позовом , посилаючись на ту обставину , що його родина вирішила взяти на виховання дитину-сироту , для чого ними було зібрано відповідний пакет документів. 18 лютого 2009 року після проходження ним навчання, на курсах потенційних опікунів ,йому було рекомендовано оформлення опікунства. В порушення наказу Кабінету Міністрів України № 3385 від 25 вересня 2009 року відповідач [PERSON] , протягом дев'яти місяців не видавав йому рекомендації на оформлення опікунства,однак після його неодноразових звернень з приводу її складання , її було видано 21 листопада 2010 року . Підчас ознайомлення з вказаною рекомендацією , ним було встановлено що у складені рекомендації міститься недостовірна інформація , як відносно нього так і відносно його родини, а деяка із викладеної інформації носить образливий характер. Просив суд визнати інформацію викладену в рекомендації складеній Херсонським обласним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Херсонської обласної державної адміністрації 12 листопада 2010 року № 02/1620 такою що не відповідає дійсності, відкликати її, визнати дії відповідача протиправними , спростувати Недостовірну інформацію що порочить його честь та гідність , зобов'язати відповідача видати стандартну рекомендацію яка б відповідала дійсності,та встановити той факт що його кандидатура та кандидатура його дружини відповідають вимогам визначеним постановою Кабінету Міністрів України №3385 від 25.09.2009 року та включити їх до реєстру потенційних опікунів, оскільки його родину не можна віднести до родин якими протипоказано облаштування дітей позбавлених батьківської опіки , визначених постанову Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року за № 866, так як, їх будинок №11 по провулку Таврійсьому в с. Кіндійка м. Херсона відповідає вимогам , про що складено відповідний акт. Він разом з родиною має постійне місце проживання у вказаному будинку , що підтверджується довідкою селищної ради, а також має дохід, про що також надано довідку про доходи за останні шість місяців, вказані документи спростовують факти викладені в рекомендації відносно його "спроможності забезпечити належні умови для життя та повноцінного розвитку дитини у сім'ї". За місцем його постійного проживання, характеризуються виключно позитивно, як він так і його родина, про що йдеться у виданих на його ім'я характеристиках , в них також їдеться про його ставлення до родини , до виховання дітей та про відносини з оточуючими, що спростовує факти рекомендації в частині його "прагматичного міркування" ,"особистісній незрілості" , його неготовністю до співпраці з державними органами , "негативне ставлення до медичних працівників" та відношення які склались між ним і учасниками групи в якій він проходив навчання ,так само як і протесту з приводу не видачі рекомендації, на що він мав законне право. Інтерес до різних форм облаштування дитини в родині є допустимим , тому не вірним є висновок в рекомендації щодо його "непослідовності" в цьому питанні. Також, вважав недостовірною інформацією, інформацію викладену в рекомендації яка стосувалась його спільного проживання з його першою дружиною [PERSON] відносно дачі його згоди на виїзд його родини до Ізраїлю " з прагматичних міркувань" , що розцінено як його "особистісну незрілість" так само , як і в частині того що , ним "не було забезпечено матеріальних потреб родини", та аморальною інформацію відносно його дитини яка загинула в пологовому будинку. Крім того , інформацію викладену в рекомендації відносно його малолітнього сина " про відставання дитини в психосоціальному розвитку" вважав недостовірною так оскільки вона спростовується довідкою про те що інтелект дитини відповідає його віку. Вся викладена в зазначеній рекомендації недостовірна інформація була поширена відповідачем [PERSON] серед членів комісії яка відвідувала їх будинок , для врегулювання конфлікту 21 грудня 2010 року, кожен з них мав по одному екземпляру вказаної рекомендації. Просив також суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду та судові витрати. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом посилаючись на ту обставину , що [PERSON] у своїх заявах до ХОЦСССДМ та інших суб'єктів державної влади які ним направлялись в період з жовтня 2010 року і до теперішнього часу ,використовує при викладенні інформації відносно нього та його діяльності образи, наклепи,звинувачення , інформація викладена в них носить брутальній, принизливій характер та інколи викладена у непристойній формі, що принижує його гідність та честь , тому просив суд стягнути на його користь з [PERSON] , з урахуванням його майнового стану , моральну шкоду в розмірі 1 грн., спростувати неправдиві відомості про його особистість , шляхом вибачення в залі судового засідання за неправдиві відомості які було викладено ним у заяві від 27 жовтня 2010 року до заступника голови Херсонської обласної державної адміністрації де він характеризує його наступними словами: "....глубокое нарушение, а так же искаженное восприятие собственной личности в контексте окружающей действительности , наложившееся на врожденные особенности психики [PERSON], уже давно и безотлагательно требуют длительного лечения..." , в листі від 27 грудня 2010 року про діяльність робочої групи, яка була створена відповідно до доручення першого заступника голови обласної державної адміністрації від 08 грудня 2010 року № 239-д [PERSON] характеризує його як: ".... вымогатель и коррупционер полтора часа оказывал давление на членов комиссии...." ,в листі від 21 січня 2011 року на ім'я Президента України де [PERSON] заявляє: "Этот чиновник - самое худшее что могла взять от бывшей оранжевой власти новая команда: парниковое существо с узкими, вечно трясущимися девичьими ручками " та далі : "Нас приглашали якобы на встречу с руководителем области, но в кабинете губернатора, на его кресле сидел какой-то ряженый, а сам [PERSON] пристроился, чтобы давать указания лжегубернатору ", в листі від 27 січня 2011 року до Херсонської обласної державної адміністрації [PERSON] висловлює свою думку про робочу групу наступним чином: ".... [PERSON] выполнил своеобразно, соревнуясь с [PERSON] в коррупции - поручил создание и сопровождение комиссии самому преступнику...." . А також у заяві [PERSON] до Прокуратури Херсонської області від 14 березня 2011 року де він характеризує його наступними словами: "Девять месяцев подонок держал нашу семью в напряжении, заставляя идти к нему на поклон". Також на особистому прийомі 13 вересня 2011 року [PERSON], його дружина та представник ініціативної групи в присутності начальника відділу організаційно-правової та кадрової роботи [PERSON] і юрисконсульта [PERSON] ображали та принижували його честь та гідність обіцяючи звільнити з займаної посади, знищити (не зрозуміло фізично або морально) та спостерігати як він буде "здихати". У листі до Уповноваженого Президента України з прав дитини від 17 листопада 2011 року [PERSON] характеризує його такими словами: "Поэтому красивый и умненький гей с криминальными наклонностями устроился и даже хорошо прижился на должности предполагающей наличие качеств, которые напрочь отсутствуют у [PERSON]" ,далі він зазначає, що: "доминирующим и определяющим компонентом личности [PERSON] является гомосексуальность, о которой ходят легенды в Херсоне...", а також пише про те що : "... садистские наклонности [PERSON] - ему, как и всякому маньяку, периодически необходим объект для реализации и удовлетворения этого извращения..." та "...длительное время [PERSON], пытаясь скрыть распад личности, сидит на психотропных лекарствах...". Також просив суд заборонити [PERSON] в подальшому поширювати неправдиві та наклепницькі відомості про нього особисто та про працівників ХОЦСССДМ . Позивач за первісним позовом [PERSON] в порядку ст. 31 ЦПК України збільшив розмір позовних вимог і просив суд стягнути на його користь майнову шкоду , яка полягає у вартості лікування у стоматолога в розмірі 34017.16 грн. ,а також вартість рентгену зубів що дорівнює 100 грн. , так як вважає що незадовільний стан його зубів , є наслідком стресу в якому він знаходився як під час вимог видати рекомендацію та так і під час його намагань спростувати викладену в ній недостовірну інформацію. Також просив суд стягнути на його користь з відповідача , в якості майнової шкоди, середню заробітну плату по Україні за 24 місяці ,яка станом на грудень 2012 року дорівнювала 3377 грн. і її загальна сума становить 81048 грн., стягнути також на його користь поштові та канцелярські витрати, виходячи з розміру 500 евро , яка є стандартною при розгляді справ в Європейському Суді з прав людини. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним - [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлений ним позов і просив суд задовольнити його посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, зустрічний позов не визнав і просив суд відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним - [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлений ним зустрічний позов і просив суд задовольнити його посилаючись на обставини викладені в ньому , та просив суд відмовити в задоволенні первісного позову заявленого [PERSON] за необґрунтованістю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Херсонського обласного центру соціальних служб для сім'ї , дітей та молоді Херсонської обласної державної адміністрації , за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні також підтримав заявлений [PERSON] зустрічний позов і просив суд задовольнити його і також просив суд відмовити в задоволенні первісного позову заявленого [PERSON] за необґрунтованістю. Вислухавши сторони, свідків , дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до наказу Міністерства України у справах сім'ї,молоді та спорту від 25 вересня 2009 року за № 3385, затверджено порядок взаємодії центрів соціальних служб для сімей ,дітей та молоді і служб у справах дітей у процесі встановлення опіки,піклування,створення та забезпечення діяльності прийомних сімей та дитячих будинків сімейного типу та визначено порядок направлення кандидатів в опікуни, піклувальники на навчання і порядок подачі документів кандидатом. Згідно до цього порядку та строків визначених ним , рішення про встановлення опіки або піклування приймається у місячний строк після подання кандидатом заяви і необхідних документів. Заява для включення до єдиного банку даних потенційних опікунів , піклувальників , у якості потенційного опікуна чи піклувальника подається після отримання кандидатом рекомендації та довідки про проходження навчання . Після проходження [PERSON] навчання, згідно довідки від 18 березня 2010 року , та подачі відповідного пакету документів , на підставі листа Служби у справах дітей ВК Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 13 жовтня 2010 року за № 1011/07-16 до ХОЦСССДМ , директором якого є [PERSON], про надання рекомендації [PERSON] як кандидата в опікуни, 12 листопада 2010 року ХОЦСССДМ була видана рекомендація з якої слідує що комісія дійшла висновку про те що родина [PERSON] не спроможна забезпечити належні умови для проживання ,повноцінного фізичного, духовного, емоційного розвитку та виховання дитини-сироти або дитини позбавленої батьківського піклування. І ХОЦСССДМ не рекомендує [PERSON] для включення до єдиного банку даних потенційних опікунів , піклувальників , у якості потенційного опікуна. Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа , особисті майнові права якої порушено в наслідок поширення про неї або членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь , та також на спростування цієї інформації. Згідно до положень закону України " Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень ,оскільки інформація про людину додивиться до загалу в формі оцінки , і можливість її висловлювання це питання вільного самоухваленя особистості, на яке ніхто , не інша людина ,ні держава ,ні суспільство не повинен впливати. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу , є - висловлювання, які не містять фактичних даних,оцінка дій , критика , а також висловлювання що не можуть бути витлумачені як такі , що містять фактичні данні , з огляду на характер використання мовних засобів , так і вживання гіпербол,порівнянь,алегорій ,сатирики. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Аналіз змісту рекомендація від 12 листопада 2010 року виданої ХОЦСССДМ [PERSON] свідчить про те, що в ній викладені лише оціночні судження. А оціночні судження , думки , переконання , критична оцінка певних фактів , які , будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів , не можна перевіряти на предмет їх відповідності , дійсності і спростовувати що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод( далі Конвенції) , яка передбачає що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватись своїх поглядів , одержувати передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і не залежно від кордонів. Отже , факти які б доводили , що згадана вище рекомендація мотивована цілеспрямованими діями з метою принизити честь та гідність [PERSON] та його сім'ї , відсутні. За таких обставин суд вважає що позовні вимоги заявлені [PERSON] в частині спростування недостовірної інформації яка порочить як його честь та гідність та честь і гідність його сім'ї є не обґрунтованими і таким що не підлягають задоволенню. Положеннями ст. 280 ЦК України визначено , в разі , якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Однак , оскільки як встановлено судом , особисті немайнові права [PERSON] при видачі зазначеної рекомендації не були порушені , матеріальна шкода яка складається з вартості лікування зубів, погіршення стану яких позивач пов'язує виключно з порушенням його особистого немайнового права, а також моральна шкода відшкодуванню не підлягають. Вирішуючи питання в частині стягнення судових витрат які [PERSON] просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь, в розмірі що дорівнює 500 евро, з урахуванням вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає що вимоги [PERSON] в цій частині є необґрунтованими і таким що не підлягають задоволенню. Разом з тим , як встановлено судом і проти чого не заперечував [PERSON] в ході судового розгляду, він у зв'язку з тривалою не видачею йому ХОЦСССДМ рекомендації яка була необхідна для включення його до єдиного банку даних потенційних опікунів , піклувальників , у якості потенційного опікуна, піклувальника звертався до різних державних інстанцій та правоохоронних органів з метою привернути увагу до ситуації яка склалась між ним та ХОЦСССДМ і її директором [PERSON] Відповідно до ст. 297 ЦК України, та з урахуванням роз'яснень п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 за N 1 " Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" ( далі Постанова) звернення громадян до правоохоронних органів про захист прав від неправомірних дій інших осіб , не може вважатись поширенням неправдивих відомостей, у зв'язку з чим на думку суду заву [PERSON] до Прокуратури Херсонської області від 14 березня 2011 року не можна вважати поширенням відомостей про [PERSON] у зв'язку з чим позовні вимоги заявлені [PERSON] в цій частині , про спростування неправдивих відомостей , не підлягають задоволенню . Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі " Лінгенс проти Австрії", суд роз'яснив факти і оціночні судження , відповідно до яких існування фактів можна довести , а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу та власну точку зору , що є фундаментальною частиною права , захищеного ст. 10 Конвенції. Аналізуючи зміст висловлювань в листах на які посилався [PERSON] в заявленому ним зустрічному позові , а саме : у листі від 27 грудня 2010 року про діяльність робочої групи, яка була створена відповідно до доручення першого заступника голови обласної державної адміністрації від 08 грудня 2010 року № 239-д , у листі від 21 січня 2011 року на ім'я Президента України в частині висловлювань "Нас приглашали якобы на встречу с руководителем области, но в кабинете губернатора, на его кресле сидел какой-то ряженый, а сам [PERSON] пристроился, чтобы давать указания лжегубернатору", а також у листі від 27 січня 2011 року до Херсонської обласної державної адміністрації , а також висловлювання [PERSON] в на особистому прийомі у [PERSON] в ХОЦСССДМ 13 вересня 2011 року суд вважає що відомості викладені у зазначених висловлюваннях не є відомостями фактичного характеру , які не відповідають дійсності та порочать честь [PERSON] а, є фактично критичною думкою або поглядом [PERSON] поширеним ним в порядку реалізації його конституційного права на свободу думки і слова , тобто є лише оціночним судженням яке не підлягає спростуванню у зв'язку з чим позовні вимоги заявлені [PERSON] в цій частині також є таким що не підлягають задоволенню за необґрунтованістю. Між тим вирішуючи питання в частині позовних вимог заявлених в зустрічній позовній заяві [PERSON] що до спростування недостовірної інформації викладеної в заяві від 27 жовтня 2010 року на ім'я голови Херсонської обласної державної адміністрації в частині висловлювань : "....глубокое нарушение, а так же искаженное восприятие собственной личности в контексте окружающей действительности, наложившееся на врожденные особенности психики [PERSON], уже давно и безотлагательно требуют длительного лечения..." ,в листі від 21 січня 2011 року на ім'я Президента України в частині висловлювань : "Этот чиновник - самое худшее что могла взять от бывшей оранжевой власти новая команда: парниковое существо с узкими, вечно трясущимися девичьими ручками " та в листі до Уповноваженого Президента України з прав дитини від 17 листопада 2011 року в частині висловлювань : "Поэтому красивый и умненький гей с криминальными наклонностями устроился и даже хорошо прижился на должности предполагающей наличие качеств, которые напрочь отсутствуют у [PERSON]" , "доминирующим и определяющим компонентом личности [PERSON] является гомосексуальность, о которой ходят легенды в Херсоне...", "... садистские наклонности [PERSON] - ему, как и всякому маньяку, периодически необходим объект для реализации и удовлетворения этого извращения...", "...длительное время [PERSON], пытаясь скрыть распад личности, сидит на психотропных лекарствах..." та визнання її такою що порочить гідність, честь [PERSON] суд вважає що, позовні вимоги заявлені [PERSON] в цій частині , з урахуванням положень ч.2 ст. 30 Закону України " Про інформацію" відповідно до якої, якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду, підлягають задоволенню оскільки на думку суду наведені висловлювання викладені у принизливій та непристойній формі, що принижує гідність та честь [PERSON] Як слідує з п.3 Постанови вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. А п. 25 цієї ж Постанови передбачено ,що спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Тому суд вважає що , спосіб обраний [PERSON] про спростування неправдивої інформації шляхом вибачення [PERSON] в залі судового засідання з урахуванням п. 24 Пленуму , ст. 19 Конституції України відповідно до якої правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах , згідно до яких ніхто не може бути примушений робити те що не передбачено законодавством , є незаконним ,у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] що до зобов'язання [PERSON] вибачитись перед ним у тій чи іншій формі , є не обґрунтованими , оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності , честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено положеннями ст.ст. 16, 277 ЦК України. Найбільш ефективним способом для спростування вказаної інформації на думку суду є її спростування шляхом повідомлення тих установ куди їх було направлено про ухвалення у справі судового рішення після набрання ним законної сили. Статтею 278 ЦК України передбачено що в разі якщо особисте немайнове право фізичної особи порушене у газеті, книзі, кінофільмі, теле-, радіопередачі тощо, які готуються до випуску у світ, суд може заборонити розповсюдження відповідної інформації. Та якщо особисте немайнове право фізичної особи порушене в номері (випуску) газети, книзі, кінофільмі, теле-, радіопередачі тощо, які випущені у світ, суд може заборонити (припинити) їх розповсюдження до усунення цього порушення, а якщо усунення порушення неможливе, - вилучити тираж газети, книги тощо з метою його знищення. Оскільки [PERSON] не надано суду належних доказів того що інформація відносно нього розповсюджувалась шляхом визначеним положеннями ст. 280 ЦК України , суд вважає що позовні вимоги заявлені ним в частині заборони [PERSON] у подальшому поширювати відомості про нього та про ХОЦСССДМ є не обґрунтованими і такими що суперечать нормам ст. 34 Конституції України якою гарантовано право на свободу думки і слова та на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Вирішуючи питання в частині позовних вимог заявлених [PERSON] про стягнення на його користь з [PERSON] моральної шкоди, з урахуванням характеру інформації яка була визнана судом такою що принижує честь та гідність [PERSON],розміру вимог про які він заявив , та просив суд стягнути на його користь в рахунок її відшкодування , суд вважає що факт визнання інформації викладеної [PERSON] відносно нього недостовірною та такою що порочить його гідність, честь , а також спростування вказаної інформації буде належною для цього сатисфакцією , на підставі чого суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вказаних позовних вимог.

Outcome: partial