Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права приватної власності, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, посилаючись на те що відповідно до договору купівлі дарування нерухомого майна від 11.10.2002 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар 264/1000 часток квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на 264/1000 часток квартири від 18 квітня 2003 року № 496, виданого на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради. З жовтня 2002 року [PERSON] у цієї квартирі не проживає, після дарування з реєстраційного обліку добровільно не знявся, останнім часом його місце знаходження позивачу не відоме. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, місце перебування (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого позивачеві невідоме, навіть після його звернення до адресного бюро і органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Враховуючи, що відповідачі належним чином були завчасно сповіщені про час і місце розгляду справи, і не зявилися в судове засідання, суд вважає за необхідне відповідно до ч.9 ст.76 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідачів. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини та пояснення позивача, дослідивши письмові докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Виниклий спір про усунення перешкод у здійсненні прав власника в силу ст.15 ЦПК України належить розглядати в порядку цивільного судочинства. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору дарування від 11.10.2002р. [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар 264/1000 часток квартири за адресою: [ADDRESS]. Починаючи з жовтня 2002 року [PERSON] у спірній квартирі не проживає. Останнім часом його місце знаходження позивачу не відоме. Відповідач [PERSON] добровільно не знявся з реєстраційного обліку, його реєстрація у квартирі [ADDRESS] перешкоджає позивачу у повній мірі користуватися своїм майном, крім того йому доводиться сплачувати комунальні та інші платежі за [PERSON]. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] прописаний у зазначеній квартирі з 05.06.1998 року однак фактично там не мешкає з жовтня 2002 року. Так як реєстрація по даній адресі відповідача збільшує витрати позивача по сплаті комунальних послуг та затрудняє розпорядження їм своїм майном, що порушує його конституційні права, то суд вважає, що на підставі наданих доказів необхідно вимоги позивача задовольнити. Згідно положень ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, шляхом зняття відповідачів з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на жиле приміщення у колишнього власника. Також суд враховує, що відповідно до ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України" реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Оскільки їх власністю і місцем перебування або проживання зазначена квартира не становить, вони мають бути зняти з реєстраційного обліку за цією адресою. Згідно ст.7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Суд вважає, що своїми діями відповідач порушує право власності позивача, передбачене ст. ст. 21, 41 Конституції України, тому що вона не може володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю за своїм розсудом у зв'язку з реєстрацією відповідача на його жилій площі, яка належить [PERSON] на праві приватній власності.

Outcome: approved