Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-24 00:00:00

У листопаді 2012 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO] у звязку з продовженням навчання, щомісячно в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходів) до досягнення 23 років. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є батьком [PERSON], який продовжує навчання у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, однак гроші на утримання відповідач не надає, хоча має таку можливість. Просить позов задовольнити та стягнути аліменти. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Подав письмові заперечення проти позову, у яких зазначає, що добровільно написав заяву про відрахування із заробітної плати 25%, вказує, що відповідно до довідки термін навчання закінчується 30.06.2014, а тому стягнення до досягнення сином 23 років є безпідставним. В п. 2 заперечень проти позову просив розглядати справу за його відсутності. Просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина або дочки у звязку з продовженням навчання. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України) за змістом яких якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП № 055244 позивач і відповідач мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач своє батьківство стосовно дитини не заперечує. Відповідно до довідки від 29.10.2012 за № 222 [PERSON] є студентом Миколаївського коледжу бізнесу і права, 1 рівня акредитації, денного відділення спеціальності правознавство, навчається на 3 курсі, термін навчання з 01.09.2010 по 30.06.2014. Позивач зазначає, що домовленості з відповідачем про добровільну сплату аліментів не досягнуто, коштів на утримання дитини не надає. Відповідач до заперечень додав довідку про доходи, відповідно до якої має стабільний дохід. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що відповідач отримує дохід та має можливість на давати синові матеріальну допомогу, а його син [PERSON] навчається на денній формі навчання та потребує такої допомоги, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти від дня предявлення позову до закінчення навчання його сина. Суд визначаючи розмір аліментів враховує матеріальне становище платника аліментів та вважає, що необхідно стягнути 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved