Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з їх малолітнім внуком [PERSON], [INFO], а саме безпосередньо, без сторонньої участі у спілкуванні за місцем їх проживання кожної неділі з 11.00 год. до 18.00 год., а також з 11.00 год. до 17.00 год. на наступні дні після днів великих релігійних свят Різдва Христового, Пасхи (Великдень) та святкового дня Дня Перемоги (9 травня), мотивуючи свої вимоги наступним: 03.09.2008 року у їхнього сина та невістки народився син [PERSON]. Однак спільне життя подружжя не склалось, тому в квітні 2011 року вони розлучились та почали проживати окремо. Після розлучення сина відповідачка надавала їм можливість спілкуватись з внуком у її присутності та по місцю її проживання. Однак, починаючи з червня 2012 року відповідачка відмовила їм у побаченнях з внуком та категорично заборонила з ним спілкуватись. Вжитті позивачами заходи щодо досягнення порозуміння з відповідачкою в питаннях їх спілкування з внуком позитивного результату не дали, а тому вони змушені звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка проти заявлених вимог заперечує, мотивуючи тим, що вони є безпідставними та надуманими, а також суперечать інтересам дитини та її правам як матері. Зазначає, що не забороняє позивачам спілкуватися з дитиною, однак не погоджується на запропонований ними порядок та спосіб участі їх у вихованні сина. Представник органу опіки та піклування Хмільницької міської ради підтримав позовні вимоги та не заперечував проти задоволення позову. Додатково зазначив, що між позивачами а також їхнім сином [PERSON] досягнуто згоди щодо участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] саме у визначені дні та години, які збігаються з встановленим часом згідно рішення виконкому Хмільницької міської ради № 27 від 01.02.2012р., а тому такий спосіб та порядок участі позивачів у вихованні та спілкуванні з дитиною є найбільш доцільним. Суд, вислухавши пояснення позивачів, відповідача, їх представників та представника третьої особи органу опіки та піклування Хмільницької міської ради, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. По справі встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON], на що вказує свідоцтво про народження серії І-АМ № 211787. Позивачі по справі є батьками [PERSON] (а.с. 9), тобто є дідом та бабою по відношенню до малолітнього [PERSON]. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19.04.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу їхня спільна дитина [PERSON] проживає разом з матірю. У даний час між позивачами та відповідачкою [PERSON] виник спір, повязаний з наявністю перешкод у спілкування та вихованні з внуком, який в досудовому порядку врегульований не був, та як зазначив у судовому засідання представник органу опіки та піклування позивачам за результатами розгляду їх усної заяви рекомендовано звернутися до суду для врегулювання виниклого спору. Визначаючись щодо позовних вимог суд приходить до висновку про їх часткове задоволення зважаючи на наступне. Відповідно до вимог ст. 257 Сімейного кодексу України (далі СК України) баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно зі ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Як зясовано в судовому засіданні та не заперечується самою відповідачкою, а також представником органу опіки та піклування, житлово-побутові умови за місцем проживання позивачів є належними та дозволяють їм брати на виховання внука. [PERSON] та [PERSON] є особами працездатного віку, ними суду надано характеристики з місця роботи, місця проживання, відомості про заробіток, з яких суд не вбачає підстав для ізоляції внука [PERSON] від позивачів. Крім того, останні щиро висловлюють свою любов до дитини, та прагнуть з ним спілкуватися. Жодних доказів того, що таке спілкування негативно впливатиме на виховання та розвиток малолітнього [PERSON] матеріали справи не містять. Таким чином враховуючи вік дитини, а саме те, що [PERSON], якому 03.09.2012р. виповнилося всього чотири роки, в силу свого психологічного стану, швидко привязується до оточуючих її людей, які ставляться до неї відповідно та в інтересах самої малолітньої дитини суд вважає, що необхідно надати можливість спілкуватись дідові та бабі з внуком та приймати участь у його вихованні, але при цьому суд враховує думку матері дитини при визначенні часу та періоду спілкування. Так, відповідач заперечує щодо надання позивачам можливості безпосередньо спілкуватися з дитиною у вихідні дні мотивуючи це тим, що повноцінне спілкування з дитиною для неї можливе теж у вихідні дні. Крім того, вважає, що запропонований у позовних вимогах графік суперечить іншим особам, зокрема батьку дитини [PERSON], якому рішенням органу опіки та піклування встановлений спосіб участі у вихованні сина кожної неділі з 11:00 до 18:00 годин. Суд, досліджуючи дані обставини зясував, що участь позивачів у вихованні та спілкуванні з малолітнім внуком у будні дні не є виправданим та суперечитиме інтересам самої дитини, оскільки і [PERSON] і [PERSON] є працюючими особами, а тому спілкування з внуком не можливе інакше як у вечірній час. Разом з тим, у цей час малолітня дитина може бути стомленою після відвідання дитячого садочка, а тому має належним чином та в достатній мірі відпочивати. Однак в процесі розгляду справи встановлено, що дійсно рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 01.02.2012 року батьку дитини [PERSON] визначено способи участі у вихованні його малолітнього сина [PERSON], а саме кожної середи з 17.00 год. до 19:00 год., кожної неділі з 11.00 год. до 18.00 год. З пояснень учасників судового процесу, а також довідки КП Хмільниккомунсервісвід 19.07.12р. № 1083 вбачається, що [PERSON] у даний час проживає разом зі своїми батьками позивачами по справі за адресою: м. Хмільник, 1-й пров. Чапаєва, 9. У судовому засіданні позивачі підтвердили, що в час коли їхній син бере до себе за місцем їхнього проживання малолітнього [PERSON], вони теж мають можливість спілкуватися з дитиною, що і фактично роблять. Між ними та їхнім сином [PERSON] не має жодних непорозумінь та досягнута згода з приводу спільного графіку участі у вихованні з внуком, а тому прийшли до взаємного переконання, що саме такий спосіб участі у вихованні з дитиною буде найбільш прийнятним та відповідатиме інтересам усіх осіб, а в першу чергу дитини, яка одночасно зможе бачитись як з батьком так і з дідом та бабою. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що дійсно, визначення порядку спілкування та виховання позивачів по справі з їхнім внуком буде найбільш доцільним в час, коли таке ж спілкування визначене для їхнього сина і батька дитини [PERSON] за місцем їхнього спільного проживання. При цьому суд приходить до висновку про необхідність встановити спосіб участі позивачів у вихованні та спілкуванні з внуком наступним чином: у неділю з 11.00 год. до 18.00 год., періодичністю кожної першої та третьої неділі місяця, а також з 11:00 години до 17:00 години на наступні дні після днів великих релігійних свят Різдва Христового, Пасхи (Великодня) та святкового дня - Дня Перемоги (9 Травня). На переконання суду такий порядок не порушує інтереси малолітньої дитини і не перешкоджатиме нормальному її вихованню, а також не порушуватиме законним правам та інтересам батьків дитини. Підстав для відмови позивачам у їхньому праві спілкуватися та брати участь у вихованні внука судом не встановлено. Таким чином заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК, у звязку з частковим задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі підлягають розподілу пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial