overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Позивач у липні 2012 року звернулася до суду із даним позовом, в якому посилалася на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.04.1999 року. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON], 26.11.1999 р. н. та [PERSON] [INFO] Подружнє життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, сімю та шлюб. Спільного господарства сторони не ведуть. Просила шлюб розірвати. Позивач, представник позивача в судове засідання з'явилися, позов підтримали, просили його задоволити. Відповідач в судове засідання зявився, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.04.1999 року. Шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Майданівської сільської ради Бородянського району Київської області, актовий запис № 1 (а.с.3). Від даного шлюбу мають дітей [PERSON], 26.11.1999 р. н. (а.с.4) та [PERSON] 05.08.2006 р.н (а.с.5). Також судом встановлено, що сімя сторін розпалася. Подружні стосунки не підтримують, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дітей та іншими матеріалами справи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам подружжя, то суд вважає за необхідне задоволити позов і розірвати шлюб. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

У серпні 2012 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з 06 серпня 2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, на утриманні інших дітей не має, а тому позивач просила суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісяця до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням слухати справу у його відсутності, визнавши позов частково, а саме в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2004 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис № 507. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] є батьком дитини [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження і зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач частково визнав позов, працює, на утриманні інших дітей не має, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісяця до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 214,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачкою були припинені у лютому 2012 р., через несумісність характерів, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків він не бажає, від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], 22.07.2011р.н. Позивач в судове засідання не зявився, у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, на примирення не згоден, просив справу слухати у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилась, у письмовій заяві позов визнала, не надала заперечень проти обставин, викладених у позові, на примирення не згодна, попереджена про наслідки визнання позову, справу просила слухати за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 417. Подружні стосунки між сторонами були припинені у лютому 2012 р., через несумісність характерів, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають, від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], 22.07.2011р.н. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою\~ у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та\~ резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернулась до Краматорського міського суду із заявою про визнання недієздатним свого діда [PERSON] , [INFO] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що її дід 21.06.2011 року переніс ішемічний інсульт головного мозку. Внаслідок цього захворювання він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Просила визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник заінтересованої особи у судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви. Суд, вислухавши учасників процесу, проаналізувавши зібрані в справі доказі, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Судом встановлено, що згідно \~свідоцтва про народження матері заявниці [PERSON] , свідоцтва про укладення шлюбу від 08.08.1992 року між [PERSON] та [PERSON] , свідоцтва про народження заявниці, [PERSON] є дідом [PERSON] (а.с. 7-10). Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №114 від 31.08.2012 року [PERSON] страждає судинною деменцією змішаного типу, алкогольної енцефалопатії, гіпертонічної хвороби 2-3 стадії. По психічному стану не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними (а.с. 23-25). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , [INFO] , слід визнати недієздатним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

У серпні 2012 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON] . Вказувала , що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21.10.2000 року. Від шлюбу мають дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , 2005 р.н. Вимог що до місця перебування дитини сторонами не заявлено. Сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені по причині, що шлюб видався невдалим. З квітня 2010 року шлюб розпався. В січні 2011 року позивач вступила в цивільний шлюб, та знаходиться на 22 тижні вагітності, що підтверджується довідкою № 80/100 від 27.07.2012 року Пологовим будинком, Ж/к. за таких обставин, вважає за потрібне шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити його, та після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », відповідач не заперечував проти позову. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони по справі зареєстрували шлюб 21.10.2000 року. Від шлюбу мають дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , 2005 р.н. Вимог що до місця перебування дитини сторонами не заявлено. Сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені по причині, що шлюб видався не вдалим. З квітня 2010 року шлюб розпався. В січні 2011 року позивач вступила в цивільний шлюб, та знаходиться на 22 тижні вагітності, що підтверджується довідкою № 80/100 від 27.07.2012 року Пологовим будинком, Ж/к. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 2,55 га., яка розташована на території Мшанецької сільської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 024954 від 08.07.2003 року, посилаючись на те, що після смерті бабці він є спадкоємцем її майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. \~Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про те, щоб справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, \~дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO] померла бабця позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. \~23 березня 2002 року \~в Мшанецькій сільській Раді вона розпорядилась своїм майном і склала заповіт, згідно якого її спадкоємцем є позивач по справі. Спадкове майно складається із земельної ділянки загальною площею 2,55 га., яка розташована на території Мшанецької сільської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 024954 від 08.07.2003 року. Враховуючи вищенаведене, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки він вступив в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Мшанецької сільської Ради № 473 від 10.07.2012 року і згідно заповіту є спадкоємцем даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

09 серпня 2012 року позивач звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що виконала самочинне будівництво гаражу, який відповідно до висновку, виданого будівельною організацією виконано у відповідності з чинними будівельними, технічними нормами й правилами. На разі позивач не має можливості зареєструвати за собою право власності на спірний об`єкт через порушення процедури попереднього узгодження будівництва. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання за нею без прийняття в експлуатацію права власності на самочинно збудований гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.а.с. 2, 3). У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у 2008 році позивачем без затвердження відповідної дозвільної документації було збудовано гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з технічним висновком, виконаним ТОВ «Промтехстальпроект`у 2009 році (ліцензія серії АВ № 051902 видана Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 21.04.2006 р., строк дії з 21.04.2006 р. по 21.04.2011 р.), гараж побудовано технічно правильно і він відповідає вимогам екологічних, санітарно-гігієнічних, протипожежних та інших чинних норм і правил. Подальша експлуатація будівлі гаражу за функціональним призначенням можлива (а.с.а.с. 4 19). Відповідно до частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. В ході судового розгляду встановлено, що при виконанні робіт з будівництва спірного об`єкту нерухомого майна не було отримано відповідної дозвільної документації, отже, результат таких робіт є самочинним будівництвом, у розумінні приведеної норми. Згідно з частиною 3 статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. У відповідності зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги, що виконане самочинне будівництво здійснено із додержанням встановлених норм й правил, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

09 серпня 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що виконав самочинне будівництво гаражу, який відповідно до висновку, виданого будівельною організацією виконано у відповідності з чинними будівельними, технічними нормами й правилами. На разі позивач не має можливості зареєструвати за собою право власності на спірний об`єкт через порушення процедури попереднього узгодження будівництва. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання за ним без прийняття в експлуатацію права власності на самочинно збудований гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.а.с. 2, 3). У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у 2008 році позивачем без затвердження відповідної дозвільної документації було збудовано гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з технічним висновком, виконаним ТОВ «Промтехстальпроект`у 2009 році (ліцензія серії АВ № 051902 видана Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 21.04.2006 р., строк дії з 21.04.2006 р. по 21.04.2011 р.), гараж побудовано технічно правильно і він відповідає вимогам екологічних, санітарно-гігієнічних, протипожежних та інших чинних норм і правил. Подальша експлуатація будівлі гаражу за функціональним призначенням можлива (а.с.а.с. 4 19). Відповідно до частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. В ході судового розгляду встановлено, що при виконанні робіт з будівництва спірного об`єкту нерухомого майна не було отримано відповідної дозвільної документації, отже, результат таких робіт є самочинним будівництвом, у розумінні приведеної норми. Згідно з частиною 3 статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. У відповідності зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги, що виконане самочинне будівництво здійснено із додержанням встановлених норм й правил, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 21.06.1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] За твердженнями позивачки шлюб не склався через різні у сторін характери та погляди на життя і спільне проживання, у зв'язку з чим виникали суперечки та сварки, оскільки чоловік, до того ж, проживає окремо. Просить шлюб розірвати малолітню дитину залишити проживати з матір'ю - [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21.06.1991 року Відділом РАЦС Фастівського міськвиконкому Київської області - актовий запис № 206. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між сторонами неможливе, шлюбні стосунки фактично припинені, тому на думку суду подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та неповнолітньої дитини, якій краще проживати в спокійній обстановці з одним із батьків, ніж страждати від їх постійних сварок. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

14 серпня 2012 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного 08.07.2008 року з відповідачем [PERSON] У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно без поважних на те причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 08.07.2008 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 49. Від шлюбу сторін народився спільний син -[PERSON] [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв'язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини і з травня 2012 року проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільної дитини та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 23.05.2012р. частково задоволено позов [PERSON] Визнано звільнення [PERSON] з посади в.о. головного лісничого Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП «Галсільліс» на підставі п.4 ст.40 КЗпП України з 05.10.2011р. відповідно до наказу Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» №23-д від 05.10.2011р. та наказу Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП «Галсільліс» №77-к від 05.10.2011р. незаконним. Поновлено [PERSON] на посаді в.о. головного лісничого Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП «Галсільліс» з 05.10.2011р. Стягнуто з Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП «Галсільліс» в користь [PERSON] 23441грн.14коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Стягнуто з Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП «Галсільліс» та Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» в користь [PERSON] по 1150грн. судових витрат за надання правової допомоги. Стягнуто з Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП «Галсільліс» та Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» в доход держави по 53грв.65коп судового збору. Однак судом при постановленні рішення не в повному обсязі вирішено питання про стягнення судового збору, зокрема не вирішено питання щодо стягнення з відповідачів судового збору в користь держави в частині позовних вимог щодо стягнення з Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП «Галсільліс» в користь [PERSON] 23441грн.14коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відтак у справі з цього питання слід постановити додаткове рішення

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін на що може бути витрачений значний час суд вважає за можливе проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст.ст.208 ч.1 п.2,626, 638, 639, 1212,1213 ЦК України,

Outcome: approved