Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту. Позов обґрунтований тим, що 22 червня 2006 року між АБ "Металург", правонаступником якого є ПАТ «МетаБанк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 609100001483, згідно умов якого останній отримав кредит на придбання транспортного засобу в сумі 31 788 грн. 00 коп., на строк по 22 червня 2011 року. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором, 22 червня 2006 року був укладений Договір застави № 9091000014801, відповідно до якого Банку в заставу був переданий автомобіль марки ВАЗ, модель 210930 20, синього кольору, 2006 року випуску, д\\н АР 4372 АМ. 14 травня 2012 року третя особа звернувся до позивача із заявою, в якій зазначено, що відповідачем 30 листопада 2011 року накладений арешт на вказаний автомобіль. Позивач зазначає, що станом на 23 травня 2012 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за Кредитним договором складає 66 821 грн. 41 коп. Позивач вважає, що існуючий арешт у повному обсязі унеможливлює реалізацію позивачем своїх законних прав як заставодержателя щодо арештованого майна, оскільки може привести в подальшому до вилучення та примусової реалізації заставленого майна. Тому позивач просить суд звільнити з-під арешту вказаний автомобіль. В судове засідання сторони не зявились. Від представника позивача - [PERSON] до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Від представника відповідача [PERSON] ДВС Мелітопольського МУЮ Запорізької області [PERSON] до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, просить суд відмовити в задоволенні позову. Третя особа в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 червня 2006 року між Акціонерним банком «Металург», правонаступником всіх прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «МетаБанк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 609100001483, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит на споживчі цілі на придбання транспортних засобів в сумі 31 788 грн. 00 коп., на строк 60 місяців по 22 червня 2011 року включно, зі сплатою відсотків 21,5% річних. \\а.с. 4-5\\ В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором, 22 червня 2006 року між Акціонерним банком «Металург», правонаступником всіх прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «МетаБанк», та [PERSON] був укладений Договір застави № 9091000014801, відповідно до умов якого Банку в заставу був переданий автомобіль марки ВАЗ, модель 210930 20, синього кольору, 2006 року випуску, обєм двигуна 1499 куб.см, кузов № [NUMBER], д\\н АР 4372 АМ. \\а.с. 6-7\\ Згідно ст. 1 Закону України «Про заставу»в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченою заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 19 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов'язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, тобто позивач має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок вищевказанного автомобіля перед іншими кредиторами. Статтями 17 та 18 Закону України «Про заставу»передбачено, що заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом або договором. Наступні застави вже заставленого майна допускаються в разі, якщо інше не передбачено законом і попереднім договором застави. Якщо предметом застави стає майно, яке вже є заставним забезпеченням іншого зобов'язання (боргу), заставне право попереднього заставодержателя зберігає силу. Якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. 30 листопада 2011 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області [PERSON] була винесена Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка була винесена на підставі виконавчого листа № 2-4534\\07, виданого 03 березня 2008 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра»суми заборгованості в розмірі 18 920 грн. 00 коп., та судових витрат в сумі 189 грн. 20 коп. та 30 грн. 00 коп. Постановою накладений арешт на транспортний засіб марки ВАЗ д\\н АР 4372 АМ, на транспортний засіб марки ГАЗ-24 д\\н АР 4264 АН, на транспортний засіб марки АЗЛК д\\н 03425 НА. \\а.с. 9\\ Станом на 23 травня 2012 року заборгованість [PERSON] перед Банком по Кредитному договору № 609100001483 від 22 червня 2006 року складає суму у загальному розмірі 66 821 грн. 41 коп. \\а.с. 8\\ Вищевказаний арешт порушує права позивача (Заставодержателя) щодо реалізації предмета застави, оскільки виникнув факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, та існування зазначеного арешту унеможливлює проведення дій щодо звернення стягнення та реалізації заставленого майна, в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Відповідно до ст.23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Пріоритет зареєстрованого обтяження визначається у черговості їх реєстрації, а обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ст.ст. 589, 590, 592 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), у разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави. Таким чином, позивач як заставодержатель має першочергове право на реалізацію предмета застави в разі порушення основного зобов'язання відповідно до умов договору застави провести реалізацію предмета застави в рахунок погашення заборгованості за кредитними зобов'язанням відповідача. Таким чином, існування арешту на заставне майно, порушує права позивача як застводержателя відносно реалізації предмета застави при наявності фактів невиконання кредитних зобов'язань. Відповідно до ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Пунктом 7 зазначеної статті, встановлено, що спори які виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім того, згідно ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. В даному випадку вищий пріоритет на заставлене майно має тільки ПАТ «МетаБанк». Судом встановлено, що накладення арешту на вказаний автомобіль на підставі Постанови від 30 листопада 2011 року позбавляє позивача на його пріоритетне право звернення стягнення на предмет застави, тому суд вважає необхідним звільнити з-під арешту автомобіль марки ВАЗ, модель 210930 20, синього кольору, 2006 року випуску, обєм двигуна 1499 куб.см, кузов № [NUMBER], д\\н АР 4372 АМ, який належить на праві власності [PERSON] та перебуває в заставі Публічного Акціонерного Товариства «МетаБанк». На підставі викладеного,

Outcome: approved