overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-29 00:00:00

20 липня 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 8 червня 1999 року у виконавчому комітеті Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району за актовим записом № 4. Позов мотивований тим, що спільне проживання з відповідачем у нього не склалося через різні погляди на життя та ведення справ сім'ї, в зв'язку із чим між ними постійно виникали конфлікти та взаємні образи. На даний час між сторонами склалася взаємна відчуженість, кожен живе своїм життям, подружні відносини у них припинилися, а тому подальше спільне проживання та збереження сім'ї і шлюбу є неможливим. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Сторони на примирення не погодились. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 8 червня 1999 року сторони у справі зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району за актовим записом № 4. Від цього шлюбу у них є спільна дитина син [PERSON], [INFO], який проживає разом із відповідачем. У даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо через різні характери та погляди на життя, а тому прийшли до переконання про небажання примиритися та перебувати у шлюбі. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування в шлюбі суперечитиме інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-29 00:00:00

У липні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 березня 2009 року відділом РАЦСу по м. Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 45. Позов мотивований тим, що у подружжя різні погляди на життя та ведення справ сім'ї, на даний час між ними склалася взаємна відчуженість, кожен живе своїм життям, сторони не проживають разом більше півроку, а тому позивач вважає, що шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї із відповідачем є неможливим. Спільних дітей у них не має. У судове засідання позивач не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, заперечень щодо позову не надав, причини неявки суду не вказав та будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Судом встановлено, що 20 березня 2009 року сторони по справі зареєстрували шлюб у відділі РАЦСу по м. Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 45. Від цього шлюбу дітей у них немає. У даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства та не проживають разом через різні характери та погляди на життя, а тому прийшли до переконання про небажання примиритися та перебувати у шлюбі. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування в шлюбі суперечитиме інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-29 00:00:00

Позивач у липні 2012 року звернувся до суду із даним позовом, в якому посилався на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.06.1992 року. Від даного шлюбу мають повнолітніх дітей. Подружнє життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, сімю та шлюб. Спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо з 2000 року. Просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання з'явився, позов підтримав, просив його задоволити. Суду пояснив, що не проживає з відповідачем з 20.09.2000 року через її зраду, а тому враховуючи аморальну поведінку відповідача просив не надавати строк на примирення, оскільки шлюб носить лише формальний характер і це суперечитиме його інтересам. Відповідач в судове засідання зявилася, позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Просила суд надати строк на примирення з метою збереження шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.06.1992 року. Шлюб зареєстровано Бучанською сільською радою Ірпінського м/в ЗАГС Київської області, актовий запис № 75 (а.с.4). Від даного шлюбу мають повнолітніх дітей. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд вважає за недоцільно надавати строк на примирення враховуючи той факт, що сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство. Також судом встановлено, що сімя сторін розпалася. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Згідно з абз. 2 п. 10 Постанови Верховного суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним та поділ спільного майна подружжясудами слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Однак в судовому засіданні встановлено, що сторони мають від шлюбу повнолітніх дітей. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу, копією паспорта позивача та іншими матеріалами справи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам подружжя, термін на примирення позитивного результату не дасть, то суд вважає за необхідне задоволити позов і розірвати шлюб. На підставі ст. ст. 105, 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частину жилого будинку, посилаючись на те, що з лютого місяця 1987 року з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина. Окільки шлюбне життя не склалося 28.10.2010 року їхній шлюб було розірвано. Питання поділу майна між ними не вирішувалося. Зазначає, що за час спільного проживання з відповідачем ще в серпні 1998 року ними було куплено будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в м. Камянка по вул. Лісна, 37, що підтверджується договором купівлі-продажу. Договір на той час було оформлено на відповідача. За будинок було оплачено 2000 грн. По-скільки їхня сімя на даний час розпалася, стало питання про поділ майна, в зв'язку з чим вона звернулася до суду про визнання за нею права власності на 1/2 частину жилого будинку, господарських будівель та споруд. Згоди на визначення часток у спільному майні з відповідачем не досягли. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, пояснила, що за будинок було оплачено 2000 грн. Частину коштів за будинок в сумі 1000 грн. сплатив відповідач, це були гроші виручені з продажу його батьківської хати в Молдовії, а іншу половину 1000 грн. сплатила вона, взявши кредит в банку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, підтвердив пояснення позиваачки. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували в шлюбі з 19.02.1987 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІV-БМ № 439021, виданим Ришканським Палацом урочистих подій, актовий запис № 15. 28 жовтня 2010 року рішенням Кам'янського районного суду шлюб між [PERSON] Та [PERSON] розірваний. Як вбачається з договору купівлі продажу від 19 серпня 1998 року, в період шлюбу [PERSON] купив жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м.Кам'янка, вул. Лісна, 37. Сімейний кодекс України набрав чинності з 01 січня 2004 року, а тому до даних спірних відносин, які виникли до набрання чинності СК України, слід застосовувати норми Кодексу про шлюб та сім'ю України 1969 року. У відповідності до ст.22 КпШС України майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Згідно зі ст.28 КпШС України при розділі майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя , їх частки визнаються рівними Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] та [PERSON], перебуваючи в шлюбі, придбали житловий будинок в м.Кам'янка, по вул.Лісна, 37. Виходячи з наведеного позов підлягає задоволенню. 2 На підставі ст.ст. 22,28 Кодексу про шлюб та сімю України (1969р.),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], оскільки він не може оформити спадщину через пропуск строку встановленого для її прийняття з поважної причини. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини так як встановлений законом строк він пропустив з поважної причини. Відповідач позов визнав і не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні 20 січня 2011 року померла тітка позивача постійне місце проживання якої було с. Миколаївка Буринського району Сумської області. Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входять земельна ділянка площею 3,88 га на території Миколаївської сільської ради Буринського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії Ш-СМ № 040801 виданим 06 листопада 2001 року Миколаївською сільською радою Буринського району. Позивач є спадкоємцем за законом. Коли позивач звернулася до нотконтори по питанню оформлення спадщини йому пояснили, що він пропустив строк для прийняття спадщини, що підтверджується поясненням сторін, копією свідоцтва про смерть . Відповідно до ст.1269 ЦПК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем мав подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] в нотаріальну контору своєчасно не звернувся через незадовільний стан здоров'я, фінансові проблеми та незнання чинного законодавства, а про пропуск строку довідалася в нотаріальній конторі, що підтверджується поясненням сторін. При таких обставинах суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і йому необхідно визначити додатковий строк тим самим задовільнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-29 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищеназваною заявою, в якій просила суд встановити той факт, що вона є донькою [PERSON], яка померла 05 травня 2001р. та сестрою [PERSON], яка померла 30 січня 2012р. та факт спільного їх проживання однією сім'єю. Заявниця в судове засідання не з'явилась, підтримала вимоги, справу просила слухати в її відсутність, про що надала суду відповідну заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилась, не заперечувала проти задоволення вимог, справу просила слухати в її відсутність. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем заяви суд за наявності законних підстав задовольняє її. З матеріалів справи вбачається, що 05 травня 2001 р. померла мати заявниці [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельного паю, на який видано державний акт на право колективної власності на землю ЛГ №2090000353, зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №21 від 30.10.2001р. на підставі рішення Новоайдарської районної ради від 28.08.2001 р. №16/16, що підтверджується довідкою від 01.06.2012р. №05-2 4/841 (а.с.І4). Нa день смерті мати позивачки - [PERSON] проживала разом з донькою [PERSON], яка померла 30.01.2001 р., за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 5-а/17. Заявниця є спадкоємицею другою черги. Інших спадкоємців немає. В свідоцтві про народження заявниці невірно вказано її прізвище «Алчакова», тоді як у свідоцтві про шлюб прізвище заявниці вказано як «Альчакова» та в свідоцтвах про смерть батьків заявниці в графі прізвище записано як «Альчаков» та «[PERSON]. Підтвердження факту сумісного проживания однією сім'єю та знаходження у родинних відносин заявниці необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, суд доходить висновку, що визнання заяви не порушує нічиїх охоронюваних законом прав та інтересів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-29 00:00:00

05 червня 2012 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 серпня 2009 року вона уклала шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 302 з відповідачем по справі. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитинусина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з травня 2012 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 14 серпня 2009 року зареєстрували шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 690 (а.с. 8), від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2012 через несумісність характерів. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними був укладений шлюб 12 червня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції де зроблений реєстровий запис №826 від 12 червня 2009 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO] Позивачка вказує, що збереження сім'ї неможливе, оскільки між нею та відповідачем спільне життя не склалося та шлюбні відносини фактично припинені. Вважає, що подальше сімейне життя з відповідачем неможливе. Просить шлюб укладений між ними розірвати. В попереднє судове засідання позивачка не з'явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В попереднє судове засідання відповідач не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.06.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, де зроблений відповідний актовий запис №826, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. /а.с.3/. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Згідно ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, та зокрема суперечить правам та інтересам позивача, а також те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-29 00:00:00

[PERSON]звернувся в суд з позовом до відповідачів та просить: -«Поновити [PERSON] на посаді директора Комунального підприємства «Житній ринок»з виплатою заробітної плати за вимушений прогул. Стягнути з Київського міського Голови [PERSON] компенсацію заподіяної [PERSON] моральної шкоди в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень. Стягнути з Комунального підприємства «Житній ринок»всі суми,що належать [PERSON] від підприємства на день звільнення,а саме: -заробітну плату на день звільнення за період з 01.12.11р. по 27.12.11р.; -виплату за лікарняними листками №621993,№680415.»(а.с.89-92) В судовому засіданні представник позивача-[PERSON].позов підтримав,за винятком вимог про: -стягнення з Київського міського Голови [PERSON] моральної шкоди; -стягнення з КП «Житній ринок»заробітної плати за період з 01.12.11р. по 27.12.11р.. Протокольною ухвалою в справу залучено в якості співвідповідача-Київський міський Голова в особі заступника міського голови-секретаря Київської міської ради-Герега Г.Ф.(далі-Голова). Представник КП»Житній ринок»-[PERSON]та представник Голови,яка також представляє інтереси Головного управління внутрішньої торгівлі та побутового обслуговування населення КМДА (далі-Укравління)-[PERSON]позов не визнали,мотивуючи тим,що відсутні підстави для його задоволення. Інші учасники в судове засідання не з»явилися,причин неявки не повідомили. Заслухавши думку учасників судового засідання,які не заперечували справу слухати у відсутність осіб,які не з»явилися суд,

Outcome: partial