overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON] із заявою про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації ВАТ «Таврія»18.06.1997р. на ім»я [PERSON], [PERSON], [PERSON]; технічного паспорта, виданого КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор»18.06.1997 р., на ім.»я [PERSON], в яких запис їх прізвищ вказаний «Єфимчук», що не відповідає паспортним даним. З метою приведення у відповідність документів, які стосуються їх власності, з паспортними даними, заявниця звернулася в суд в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON] із заявою про встановлення факту належності їм даних правовстановлюючих документів. В судовому засіданні заявники заявлені вимоги підтримали. Суду пояснили, що неправильність запису їх прізвища пов"язане з помилкою органу, що видав відповідні документи. Представник зацікавленої особи, Таверівської сільської ради Чутівського району Полтавської області в судове засідання не з»явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність та проти задоволення заяви не заперечував.. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлючих документів особі прізвище, ім"я , по - батькові, місце і час народження якої, вказані в документі, не співпадають з прізвищем, іменем, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження чи в паспорті. Заслухавши пояснення заявників у підтримання заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що правильне прізвище власників квартири слід вважати «Єфімчук», що підтверджується копіями паспортів заявників та довідкою Таверівської сільської ради (а.с.6-8,15). Про підставність вимог заявників свідчать і тотожність запису прізвища, імені, по-батькові, в документах, котрі стосуються осіб заявників, а саме в паспортах, в яких запис прізвища, імені та по-батькові заявників співпадає з записами у правовстановлюючих документах з приводу встановлення факту належності яких вони звернулися до суду, за винятком неправильного запису однієї букви в записі прізвища, який заявники обґрунтовують помилкою органу, який видавав документи, що дає зробити висновок про належність цих документів одним і тим же особам, а відтак дана заява підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне відкласти складання повного рішення на пять днів, проголосити його вступну та резолютивну частини у порядку, встановленому ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 червня 2012 року була задоволена позовна заява [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Маріупольської міської Ради про визнання права власності. 25 вересня 2012 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із заявою в якій просить винести додаткове рішення та зазначити, що згідно договору дарування від 15 грудня 2004 року [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] 2/5 частини своєї трикімнатної квартири за номером 59, яка розташована у будинку 29 по пр. Будівельників у м. Маріуполі. В рішенні невірно вказано частки спірної квартири. В судове засідання сторони не зявились по невідомим суду причинам, хоча і були повідомлені належним чином та своєчасно про день та час слухання справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Зазначеним вище рішенням суду була задоволена позовна заява [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Маріупольської міської Ради про визнання права власності. Рішення набрало чинності 19 червня 2012 року та сторонами воно не було оскаржено. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON], [PERSON], [PERSON] про ухвалення додаткового рішення та згідно договору дарування від 15 грудня 2004 року встановити частки заявників: [PERSON] в розмірі 3/5 частки, [PERSON] в розмірі 1/5 частки, [PERSON] в розмірі 1/5 частки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

В серпні 2012 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 23 травня 1998 року у відділі державної РАЦС Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 516. Від шлюбу є малолітні діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з нею і після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна немає. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, з грудня 2008 року припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду сімї було те, що під час шлюбу їх особисті взаємовідносини погіршились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, дедалі частіше стали виникати суперечки та взаємні образи. Відповідач вже чотири роки підтримує фактичні шлюбні стосунки з іншою жінкою, вона також підтримує фактичні шлюбні стосунки з іншим чоловіком, з яким має намір створити сімю. Вважає, що сімя розпалась і зберегти її неможливо, подальше спільне проживання і збереження сімї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, на примирення не згідна. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу і пояснив, що сімя дійсно розпалась з тих причин, на які вказує позивачка, в грудні 2008 року вони припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. На примирення не згоден, подальше збереження сімї та шлюбу буде суперечити їх інтересам. Заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сімї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони з грудня 2008 року не підтримують подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї сторін було те, що під час шлюбу їх особисті взаємовідносини погіршились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, дедалі частіше стали виникати суперечки та взаємні образи. Відповідач вже чотири роки підтримує фактичні шлюбні стосунки з іншою жінкою, позивачка також підтримує фактичні шлюбні стосунки з іншим чоловіком, з яким має намір створити сімю, на примирення сторони не згідні, а тому суд вважає, що їх сімя розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітніх дітей, в звязку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу між сторонами належить з їх згоди як батьків залишити проживати з матірю [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст. 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

В серпні 2012 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 14 серпня 2008 року у виконкомі Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області за актовим записом № 12. Від шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна немає. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, з вересня 2011 року між ними постійно виникали суперечки, через те, що відповідач часто не ночував вдома, зловживав спиртними напоями, що погано впливало на розвиток дитини. В березні 2012 року вони остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду сімї було те, що у них відсутнє взаєморозуміння, повага та спільна думка щодо вирішення звичайних побутових питань, що спонукало до повного розриву інших відносин. Вважає, що сімя розпалась і зберегти її неможливо, подальше спільне проживання і збереження сімї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, на примирення не згідна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином судовими повістками за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомив, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сімї та шлюбу між сторонами стало неможливим. З вересня 2011 року між сторонами постійно виникали суперечки, через те, що відповідач часто не ночував вдома, зловживав спиртними напоями, що погано впливало на розвиток дитини. В березні 2012 року сторони остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду сімї було те, що у сторін відсутнє взаєморозуміння, повага та спільна думка щодо вирішення звичайних побутових питань, що спонукало до повного розриву інших відносин, на примирення позивачка не згідна, а тому суд вважає, що їх сімя розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, в звязку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що малолітню дитину [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу між сторонами належить з їх згоди як батьків залишити проживати з матірю [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст. 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

Позивачк звернувся до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 16 травня 1992 року, від якого мають повнолітню дочку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачка постійно влаштовувала сварки в присутності, на той час ще неповнолітньої доньки, що негативно впливало на загальну атмосферу в сім`ї. В результаті чого стосунки між ними погіршилися і як наслідок вони припинили подружні відносини. За таких обстави позивач остаточно втратив почуття любові та поваги до неї. З 2009 року проживають окремо. Вважає, що шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутності, на розлученні наполягали Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 травня 1992 року, від якого мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачкою. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що на протязі певного періоду часу вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

[PERSON] у червні 2012 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку №70 по вул.. Друкарській у м. Запоріжжі. В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, але з 1999 року по травень 2012 року [PERSON] жодного разу не приходила додому, не приймала участі в утриманні будинку. [PERSON] мешкає та являється користувачем будинку №70 по вул..Друкарській м.Запоріжжя, посилався на показання свідків ( сусідів) про що складено відповідний акт Квартального комітету від 29.05.2012 р. Позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач подав в суд заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності в заочному порядку, позов підтримав. Представник третьої особи - Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Заводського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області до суду не зявився, надіславши лист про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, але вона була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. [PERSON] мешкає та являється користувачем будинку №70 по вул..Друкарській м.Запоріжжя. з 1996 року по теперішній час. З 1999 року по травень 2012 року [PERSON] жодного разу не приходила додому, не приймала участі в утриманні будинку. Відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК України визнання особи, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підтвердження того, що відповідач без поважних причин довгий час не проживає у [INFO], складено відповідний акт Квартального комітету від 29.005.2012 р.(а.с.10) Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволенню позову, оскільки відповідач не проживає в кімнаті, в якій він зареєстрований, не утримує її, та не виконує обовязки, що випливають із договору найму житлового приміщення..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

Начальник відділу державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції звернувся в суд з поданням про оголошення в розшук боржника [PERSON] посилаючись на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції знаходяться постанови за рішенням ВДАІ по справах: СА №275093 від 13.04.2012 року та СА №275006 від 06.01.2012 року, про стягнення з [PERSON] [INFO] жителя вул. Гагаріна,. 13, м. Монастирище не користь держави 1530,00 грн. штрафу. Боржник [PERSON] добровільно штрафи не сплачує, на виклики державного виконавця не з'являється. З виходом на місце за адресою: вул. Гагаріна, 13, м. Монастирище Черкаської області встановлено, що [PERSON] за даною адресою не проживає, місце його перебування невідоме, майнa належного боржнику не виявлено. Згідно акту державного виконавця від 27.06.2012 року боржник за даною адресою не проживає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27 квітня 1991 року вони уклали з відповідачем шлюб в Уманському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаської області, актовий запис №237. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей. Причинами для розірвання шлюбу стало те, що відповідач постійно зловживає спиртними напоями, не дбає про сім?ю, не займається її утриманням. При обставинах, що склалися, зберігати шлюб вона не бажає, з 2009 року, а тому звернулася з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задоволити. В судове засідання відповідач не з?явився, про день та час розгляджу справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. В судовому засіданні встановлено, що сімя сторін розпалась і зберегти її при встановлених обставинах неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, відповідача та їхніх дітей, що має істотне значення, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики в розмірі 25 000 грн., посилаючись на те, що 10 листопада 2011 року відповідач у справі [PERSON] позичив у нього гроші у розмірі 25\~000 грн. За домовленістю з [PERSON] позичені гроші він зобовязувався повернути до 10.12.2011 року. Факт укладення між сторонами договору позики, передачі та отримання [PERSON] коштів підтверджується письмовою розпискою написаною та підписаною ним власноручно, яка додається до справи. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надіслав суду заяву про підтримання позовних вимог, прохання розглянути справу без його участі. [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення. Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 10 листопада 2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладений договір позики, який підтверджується письмовою розпискою, написаною та підписаною [PERSON], згідно якої він отримав грошові кошти у розмірі 25 000 грн. терміном на один місяць. У відповідності до вимог ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Небажання відповідача у справі повернути гроші є неправомірними та суперечать ст.1046 ЦК України, згідно якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей. У відповідності із ст. 1049 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися в повному обсязі та в установлені строки. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Таким чином з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] кошти в сумі 25 000 грн. Крім того додатково із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати по справі у встановленому законом розмірі. На підставі ст.ст. 11, 23, 625, 1046, 1049, 1050, 1166, ЦК України, ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

ПАТ «Банк «Київська Русь» звернулось до суду з позовом про стягнення грошових коштів за кредитним договором до [PERSON], посилаючись на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 11.09.2008 року № 5367-22-08-2 укладеним з позивачем. Згідно даного договору банк надав відповідачці [PERSON] споживчий кредит в розмірі 7000 гривень на строк до 11 вересня 2011 року із сплатою 32 % річних, який [PERSON] зобовязувалася повернути, сплачуючи кредит щомісячними платежами з встановленими відсотками. В звязку з несплатою кредиту та відсотків, станом на 14 серпня 2012 року утворилась заборгованість, що складає 9377,65 гривень, з них: 5095 грн. сума неповерненого кредиту; 3430,14 грн. заборгованість по відсотках; 509,50 грн.- штраф за не своєчасне погашення кредиту; 343,01 гривень штраф за не своєчасне погашення відсотків по кредиту. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, судом встановлено, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 11.09.2008 року № 5367-22-08-2 укладеним з позивачем. Згідно даного договору банк надав відповідачці [PERSON] кредит в розмірі 7000 гривень на строк до 11 вересня 2011 року, який [PERSON] зобовязувалася повернути, сплачуючи кредит щомісячними платежами з встановленими відсотками. В звязку з несплатою кредиту та відсотків, станом на 14 серпня 2012 року утворилась заборгованість, що складає 9377,65 гривень, з них: 5095 грн. сума неповерненого кредиту; 3430,14 грн. заборгованість по відсотках; 509,50 грн.- штраф за не своєчасне погашення кредиту; Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязок позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 509, 525, 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved