Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

10.07.2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, відкликання виконавчого листа, стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення коштів сплачених в рахунок аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва 04.04.2006 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку. Проте з 08.07.2011 року дитина проживає із ним та знаходиться на його утриманні та вихованні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.04.2012 року місце проживання сина визначено із позивачем. Але з липня по жовтень 2011 року з позивача стягнуто аліменти в сумі 3067,54 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд припинити стягнення з нього аліменти на користь [PERSON] та утримання дитини, відкликати з Ленінського ВДВС ММУЮ виконавчий лист № 2-1811/2006, виданий на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.04.2006 року, стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, починаючи з 08.07.2011 року і до повноліття дитини та стягнути з відповідача на його користь грошові кошти стягнуті з нього в якості аліментів на утримання сина за період з липня по жовтень 2011 року включно в сумі 3067,54 грн. 16.07.2012 року відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В зустрічній позовній заяві [PERSON] зазначила, що вона має неповнолітнього сина [PERSON], який відповідно до рішення суду від 09.04.2012 року мешкає разом із батьком [PERSON] 03.11.2012 року вона уклала шлюб із громадянином [PERSON] та має намір виїхати на постійне місце проживання до [PERSON], але не має такої можливості через аліментні зобовязання. Просила стягнути з неї одноразово за період 7 років 7 місяців аліменти в сумі 7735,00 грн. та дозволити їй виїзд на постійне місце проживання до Російської Федерації. У судовому засіданні позивач та представник позивача свої позовні вимоги підтримали, зустрічні позовні вимоги не визнали. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, свої зустрічні вимоги підтримала. Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідач знаходилися в зареєстрованому шлюбі, але шлюб між ними розірвано 03.05.2006 року. Від даного шлюбу вони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.04.2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 24.03.2006 року і до повноліття дитини. 09.04.2012 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом із батьком [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.04.2012 року неповнолітня дитина з 08.07.2011 року проживає із батьком [PERSON] та знаходиться на його утриманні та вихованні. Відповідач в утриманні та вихованні дитини добровільно участі не приймає. Стягнуті за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.04.2006 року позивач на користь відповідача не сплачує. Згідно довідки Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області від 25.05.2012 року [PERSON] за виконавчим листом 32-1811/06 з 01.08.2011 року по 13.10.2011 року сплачував аліменти в сумі 3067,54 грн. Відповідно до ст. 180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обвязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в\~ п. 17\~ постанови від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Ст. 197 СК України\~ передбачено - за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у\~ зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.224 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ч.4 ст. 181 СК України у разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне місце проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1 ст. 32 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка була підписана в м. Мінськ 22 січня 1993 року та ратифікована\~ Верховною Радою України 10.11.1994 року - правовідносини батьків та дітей визначаються за законодавством країни, на території якої постійно проживають\~ діти. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, в частині звільнення його від сплати аліментів, відкликання виконавчого листа, стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим листом та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина починаючи з 10.07.2011 року, оскільки в судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні та вихованні [PERSON] з 08.07.2011 року. У задоволенні вимог [PERSON] слід відмовити, оскільки не надано доказів звернення до Державної міграційної служби з клопотанням виїзду на постійне місце проживання та відмови у такому виїзді. Крім того, оскільки на території України та в Російській Федерації діє Мінська конвенція про правову допомогу, аліменти можуть стягуватись з [PERSON] і після її виїзду на постійне місце проживання до Російської Федерації. Також на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial