Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № АВZ 2А 800000190 від 19.09.2008 року [PERSON] 19.09.2008 року отримав кредит у розмірі 7216.92 (Долар США) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.09.2013 року. У зв'язку з порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 20.01.2012 року має заборгованість - 18638.62 (Долар США) В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ А-БАНКі відповідач 19.09.2008 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно з Договором застави Відповідач надав в заставу автомобіль OPEL, модель: FRONTERA 2.3 D, рік випуску: 1993, тип 73: Легковий комбі-В, Ns кузова/шасі: SED5JMWL 4 PV562474, реєстраційний номер: СА5977АТ, що належить на праві власності [PERSON] Просили в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач, його представник та третя особа до судового засідання не зявились, направили суду листа з проханням перенести розгляд вищевказаної справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства, а також Законом України „ Про заставу , Законом України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до укладеного договору № АВZ 2А 800000190 від 19.09.2008 року [PERSON] 19.09.2008 року отримав кредит у розмірі 7216.92 (Долар США) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.09.2013 року. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 20.01.2012 року має заборгованість - 18638.62 (Долар США) В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ А-БАНКі відповідач 19.09.2008 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно з Договором застави відповідач надав в заставу автомобіль OPEL, модель: FRONTERA 2.3 D, рік випуску: 1993, тип 73: Легковий комбі-В, Ns кузова/шасі: SED5JMWL 4 PV562474, реєстраційний номер: СА5977АТ, що належить на праві власності [PERSON] Рішенням Соснівського районного сууд м.Черкаси від 30.11.2012року встановлено факт проживання відповідача [PERSON] однією сімєю без шлюбу з [PERSON] з серпня 2004року. Однак при оформленні кредитного заставного договору між банком та відповідачем від 19.09.2008року № АВZ 2А 800000190 [PERSON] зазначив, що він не проживає однією сімєю з будь якою особою та поставив особисто свій підпис. Так, ст. 215 ЦК України встановлює загальне правило про те, що правочин є недійсним у звязку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених ст. 203 ЦК України. За змістом ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Статтею 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. В порушення зазначених вище умов Кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідачем не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки. Станом на станом на 20.01.2012 року відповідач має заборгованість - 18638.62 (Долар США], яка складається з наступного: - 7079.15 (Долар США] - заборгованість за кредитом; - 2707.78 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1524.16 (Долар США) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 6410.14 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 31.33 [Долар США] - штраф (фіксована частина): - 886.06 [Долар США] - штраф (процентна складова). Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Відповідно до ст. 19 Закону України Про заставу, за рахунок заставленого майна заставодержатель мас право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч, 1 сг. 20 ЗУ Про заставу. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 er. 20 ЗУ Про заставу). Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, якщо протягом ЗО днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяженьу разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачем порушуються зобовязання за кредитним договором. Виходячи з аналізу норм ст. 65 СК України та ст. 369 ЦК України, слід дійти висновку про те, що у разі, якщо одним із співвласників майна, що є у спільній сумісній власності, вчинено правочин щодо розпорядження цим майном, на вчинення якого не вимагається нотаріально посвідченої згоди інших співвласників, такий правочин може бути визнано недійсним у випадку, якщо особою буде доведено, що інша сторона правочину діяла недобросовісно, тобто знала або повинна була знати про відсутність згоди на вчинення такого правочину інших співвласників або одного з них, а тому враховуючи вищевикладене суд вважає вимогу позивача законною і бґрунтованою та оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає , що відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] не довели в судовому засіданні обставини, на які посилалися в судоовму засданні. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданих представником позивача квитанцій розмір судового збору складає 1489 грн.22 коп. які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved