Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-23 00:00:00

[PERSON] 04.10.2012 року звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] перебувають у шлюбі з 21.11.2009 року, мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає, хоча працює за контрактом, отримує суттєвий заробіток в іноземній валюті. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] повністю підтримали позов, просили його задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 6\~600 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, і врахувати те, що дитині тільки 1 рік, позивачка не працює, отримує допомогу на дитину в розмірі 800 грн., якої зовсім не вистачає на проживання. Отримати якісь інші прибутки вона не може, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не має з ким її залишити. Відповідач від неї ховається, матеріальної допомоги ані їй, ані дитині не надає, харчами та одягом не допомагає, житлом не забезпечує. Свого житла вона у власності не має, проживає у батьків. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов визнали частково, в розмірі 300 грн. на місяць, мотивуючи тим, що відповідач не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості населення як шукаючий роботу, не має нерухомого майна у власності, вже тривалий час не працює моряком, бо не може знайти роботу. За таких обставин більше, ніж 300 грн. надавати дитині не може, оскільки сам залишиться без засобів до існування Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП № 153269, виданим відділом ДРАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Сторони перебувають у шлюбі, однак разом не проживають, дитина проживає з матірю, що не оспорюється сторонами. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Крім того, між сторонами існує спір про розмір аліментів на утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обовязку. Доказів того, що він добровільно сплачував аліменти хоча б в якому-небудь розмірі, відповідачем не надані. Відповідачем надано довідку Врадіївського Центру зайнятості населення про те, що він там перебуває на обліку як шукаючий роботу, однак з 18.12.2012 року, тобто на такий облік він став після того, як дізнався про стягнення з нього аліментів. Як зазначив відповідач, він отримує соціальну допомогу по безробіттю розмірі 540 грн., однак документально це не підтверджено. Згідно витягу з ЄДРПОУ, відповідач як підприємець не зареєстрований. Згідно довідки МБТІ та Врадіївської селищної ради, відповідач майна у власності не має. Також він не має інших утриманців, крім сина [PERSON]. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.12.2012 року з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на її утримання в розмірі 250 грн. щомісяця. Відповідна копія рішення суду не надана, однак такі обставини визнані сторонами. Відповідач не має інвалідності, не перебуває на обліку лікарів з приводу хронічних захворювань, проживає з батьками, не має інших зобовязань фінансового характеру. Таким чином, фактично сторони перебувають у рівному матеріальному становищі, оскільки позивачка також не має майна у власності, не працює, має на утриманні лише одну дитину, отримує соціальну допомогу в розмірі 850 грн. у звязку з доглядом за дитиною до трьох років, не має хронічних захворювань. Однак позивачка не може працювати в даний час через догляд за дитиною, яка проживає з нею. Також слід зазначити, що відповідачем не надано суду трудової книжки, паспорту моряка, а в його закордонному паспорті наявні відмітки про тривале перебування за кордоном, з травня по грудень 2012 року, однак відповідні візи у його закордонному паспорті відсутні. Такі обставини свідчать про те, що візи можуть міститись у службовому закордонному паспорті, зокрема у паспорті моряка. Відповідач не надав усі докази щодо свого працевлаштування, приховав їх від суду з метою приховати інформацію і про свої прибутки. Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що він намагався працевлаштуватися до грудня 2012 року, зайнятися підприємницькою діяльністю, стати на облік в Центрі зайнятості населення як шукаючий роботу. Такі дії він вчинив лише після стягнення з нього аліментів судом з метою зменшити розмір аліментів. Зазначені обставини можуть свідчити лише про намагання позивача ухилитися від сплати аліментів, податків та інших обовязкових платежів, оскільки відсутні обґрунтовані обєктивні причини його безробіття. Саме такі наведені вище обставини суд враховує при визначенні розміру аліментів. Разом з тим, позивачкою також не доведено інший, більший, розмір доходів відповідача, адже надані нею документи про його працевлаштування датовані 2009 роком, тобто задовго до розгляду наданої справи. В даний час твердження позивачки про розмір доходів відповідача є припущенням, а доказування відповідно до ст. 60 ЦПК України не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що слід визначити такий розмір аліментів, який би гарантував забезпечення належного матеріального утримання дитини і, разом з тим, не поставив обох батьків у занадто скрутне матеріальне становище. При цьому суд враховує те, що на підставі наданих сторонами доказів встановлено майже рівне матеріальне становище обох батьків. З таких підстав суд вважає, що розмір їх участі в утриманні дитини повинен бути рівним. Враховуючи те, що позивач може працювати і заробляти, про що зазначено вище, суд на підставі ст. ст. 180, 182, 184, 191 СК України з врахуванням наведених вище обставин, виходячи із засад розумності і справедливості, вважає за можливе визначити розмір аліментів до 500 грн. на місяць з дня звернення позивача до суду з наданим позовом. При цьому суд керується тим, що Законом України Про Державний бюджет України на 2013 рікпрожитковий мінімум на місяць для дитини віком до 6 місяців складає з 1 січня - 972 грн., з 1 грудня 2013 року 1032 грн. Кожен з батьків повинен забезпечити дитині хоча б мінімальний рівень утримання, що на кожного з батьків складає не менше ніж 500 грн. Саме в такому розмірі слід стягнути аліменти. Виконавчий лист, виданий Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області у цивільній справі № 1421/5191/12, № провадження 2/1421/1763/12, слід відкликати з виконання. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial