Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 555 гривень, щомісячно, починаючи з 01 березня 2012 року до досягнення дитиною віку повноліття. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 29.08.1992 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 18.05.2010 року шлюб між ними розірвано. Мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Після припинення сімейно-шлюбних відносин у 2011 році вони разом з відповідачем разом не проживають, сумісного господарства не ведуть. Неповнолітня дитина проживає рядом з нею і знаходиться на її утриманні. З початку 2011 року відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає. У зв'язку з відсутністю матеріальної допомоги відповідача вона зазнає значні матеріальні труднощі, що вимушує її звертатися до суду з даним позовом. Відповідач не бажає добровільно надавати допомогу своїй неповнолітній дитині. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 158, п.2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказі та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 1992 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС Заводського РВК м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та зроблено актовий запис № 386 /а.с.5/. 18 травня 2010 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу /а.с.9/. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження /а.с.6,7/. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї /а.с.10/. В заявленому позові позивачка стверджує, що матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст..184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний доход, частину доходу отримує в натурі, а також при наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд за заявою платника бо отримувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу своєму синові до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved