overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-06 00:00:00

17 серпня 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи свої вимоги тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем знаходиться з 30 липня 2011 року. Від данного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/10 частини всіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною трьох років. Відповідач відмовляється добровільно надавити допомогу на утримання дружини. У відкритому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/10 частини всіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною трьох років. Відповідач [PERSON] у відкритому судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/10 частини всіх видів доходів на утримання дружини. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони дійсно перебувають у шлюбі з 30 липня 2011 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 171 (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження на імя [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі, який не заперечує свого батьківства (а.с. 4). За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачкою вимоги в повному обсязі. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що позивачка при подані позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч.3 ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 214 грн. 60 коп. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-06 00:00:00

В червні 2012 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, пояснюючи це тим, що по 15.02.2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей [INFO] та [INFO]. На даний час існує спір про поділ квартири №9 в будинку №17 А по вул. Машинобудівників в м.Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, яку сторони придбали під час шлюбу. Просив визнати за ним та відповідачем право власності на ? частини за кожним квартири №9 в будинку №17 А по вул.Машинобудівників в м.Вишневе Києво-Святошинського району Київської області. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач проти позову не заперечував, просив задовольнити. Представник відповідача проти позову не заперечував, просив задовольнити. Вислухавши сторін, дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Встановлено, та не оспорювалось сторонами той факт, що з 28.03.1995 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.02.2012 року по справі №2-4338/11 шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За час сімейного життя сторонами було придбано квартиру №9 в будинку №17 А по вул.Машинобудівників в м.Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, це підтверджується листом №1264ю/1364 від 05.04.2012 року, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САС №242785 від 15.09.2008 року, іншими доказами по справі в їх сукупності та не було спростовано сторонами в судовому засіданні. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-06 00:00:00

В червні 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, пояснюючи це тим, що він є власником житлового будинку №15 по вулиці Жовтневій в селі Михайлівська-Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області. Відповідачі протягом останніх років в будинку не проживають, де вони проживають постійно, позивач не знає. Всі витрати по оплаті будинку, за комунальні послуги та утриманню його в належному стані, несе позивач. Просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловою площею в будинку №15 по вулиці Жовтневій в селі Михайлівська-Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Просив задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився двічі, повідомлений про слухання справи належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не зявився двічі, повідомлений про слухання справи належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, позивачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку належить житловий будинок №15 по вулиці Жовтнева в селі Михайлівська Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області. Це підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON] 23.11.2006 року та зареєстровано в реєстрі за №4211. Відповідачі в будинку не проживають з 30.07.2010 року, це підтверджується актом депутата Михайлівсько-Рубежівської сільської ради [PERSON] від 03.08.2011 року. Всі матеріальні затрати по оплаті будинку за комунальні послуги та утриманню його в належному стані несе позивач, що не оспорювалось протягом розгляду справи. Названі вище обставини підтверджуються всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 750 грн. щомісяця до досягнення ними повноліття. Вказує, що відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач дійсно є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6,7,8), а тому повинен утримувати його до досягнення повноліття. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Компаніївської селищної ради від 15.08.2012 р. ( а.с. 5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання трьох дітей. Суд вважає, що аліменти можуть бути визначеними в розмірі 750 грн. щомісячно, крім того, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі -214 грн. 60 коп. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить розірвати їх шлюб. Заявлені вимоги мотивує тим, що вони люди різних характерів та поглядів на життя, не підтримують подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, вважає, що їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сімї стали неможливими, а тому просить його розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити з викладених у заяві мотивів. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2009 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 052123, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 26. У шлюбі в подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. Проаналізувавши докази в їх сукупності, фактичні взаємини, які склалися між подружжям та причини звернення позову, суд прийшов до висновку, що подальше збереження сімї суперечитиме інтересам сторін. Отже, шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 07.12.2009 року в розмірі 800 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що часу винесення рішення його матеріальне становище змінилось, на його утриманні дружина [PERSON], син від другого шлюбу Єдуард, [INFO], донька другої дружини [PERSON], [INFO] та матір [PERSON], яка досягла пенсійного віку. Крім того, на даний час він ніде не працює та не отримує будь-яких доходів, а тому просить суд зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], з 800 грн. до 300 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття . В судовому засіданні позивач позов підтримав та просить його задовольнити з викладених у заяві мотивів. Відповідачка [PERSON] у суді заперечила щодо задоволення позову, посилаючись на те, що коштів у сумі 800 грн. на місяць не вистачає для того об забезпечити дитину одягом, продуктами харчування та всім необхідним, а тому в задоволенні позову попросила відмовити. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти : Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 07.12.2009 року визначено стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 28.10.2009 року, до досягнення дитиною повноліття. Як встановлено судом, [PERSON] проживає окремо від сина [PERSON], [INFO], та колишньої дружини [PERSON], аліментних зобовязань не виконує, зареєстрований як приватний підприємець, однак підприємницькою діяльністю не займається протягом 3,4 кварталу 2011 року, за 1, 2 квартали 2011 року він отримав 83675 грн. доходу, що підтверджується довідкою Тернопільської ОДПІ №51277/17-130 від 28.11.2011 року. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоровя когось із них. Враховуючи те, що доходи позивача з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів зменшились, зокрема, у 2008 році вони становили 105830 грн., а у 2011 році - 83675 грн., інші обставини справи, а саме наявність у відповідача на утриманні двох дітей, дружини та матері пенсійного віку брались до уваги судом при визначенні розміру аліментів, суд вважає, що вимоги позивача щодо зміни розміру аліментів підлягають до часткового задоволення, розмір аліментів слід зменшити, визначивши їх стягнення в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно. Відповідно до ст..367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-06 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою, у якій просять розірвати їх шлюб. Заявлені вимоги мотивують тим, що вони - люди з різними характерами та поглядами на життя, протягом останнього року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, вважають, що їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сімї стали неможливими, а тому просять його розірвати. Заявники у судовому засіданні заяву підтримали та попросили задовольнити їх вимоги з викладених у заяві мотивів. Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти. Відповідно до ч.3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 1995 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 029599, видане повторно 22.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 2003. Від даного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна подружжя та утримання неповнолітньої доньки сторони не заявляють. Згідно ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки бажання сторін розірвати шлюб є добровільним та відповідає їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом 09 вересня 2012 року, просить стягнути з відповідача по справі аліменти зі дня подачі заяви у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - на утримання неповнолітньої гр. [PERSON], [INFO] , та звернути рішення до виконання негайно в порядку ст. 367 ЦПК України . Позивачка позов підтримала, не заперечує проти винесення рішення в судовому засіданні без її участі та без технічної фіксації розгляду справи. Відповідач звернувся з заявою про розгляд справи без його участі та без технічної фіксації судового засідання , з позовними вимогами згоден повністю, не має заперечень відносно про стягнення з нього аліментів у розмірі, вказаному у позові, згоден і на стягнення витрат у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню , оскільки позовні вимоги гр. [PERSON] відповідають нині діючому законодавству України , заперечень або інших доказів, які б спростували доводи позивачки відповідач не надав, згоден з позовними вимогами. Сторони перебувають у шлюбі з 17.04.2010 року, дійсно відповідно наданих суду документів мають спільну малолітню доньку , на яку відповідач повинен сплачувати аліменти, він має працездатний вік та задовільний стан здоровя, тому зможе забезпечувати свою дитину відповідно до вимого закону. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-06 00:00:00

Позов поданий 09.08.2012 року, в судовому засіданні повністю підтриманий позивачкою по справі, яка в обгрунтування своїх вимог вказала на обставини, викладені нею в позовній заяві. Вона вказала, що проживала з відповідачем в шлюбі з 17.04.2010 року, мають з відповідачем спільну дитину гр. [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем з причин несумісності характерів та фактично створення нею другої сімї, покласти судові витрати по справі на відповідача та залишити їй прізвище [PERSON], а не дошлюбне прізвище, про яке вона вказала у позові. Відповідач позов повністю визнав, позивачка з серпня 2011 року не живе з ним однією сімєю, тому він і не намагався налаштувати нею хороші стосунки. Вони чужі, в неї є інший чоловік , тому шлюб треба розірвати. Заслухавши сторони, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов повинен бути повністю задоволеним ,сторони однією сімєю не проживають більше року , сторони не намагалися зберегти сімю , при розірванні шлюбу позивачці за її усним клопотанням залишити прізвище [PERSON]. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-06 00:00:00

У зв'язку зі складністю в постановленні повного судового рішення, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини на підставі ст. 209 ч. З ЦПК України та відкласти складання повного рішення на строк не більше 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 8952, 72 гривні, а також судові витрати по справі 214, 60 гривень. Позивач в судовому засіданні просить позов задовольнити, пояснив що між ним та відповідачем був укладений договір позики в сумі 900 Евро, що складає 8952, 72 гривні. Відповідач надав йому розписку, де вказав що зобовязується віддати гроші на протязі року. Дата укладення договору 17.06.2009 року. Але зі спливом року відповідач борг не повернув, лише обіцяє його повернути. На даний час відповідачем зобовязання не виконане, борг не повернуто. Відповідач в судовому засіданні позов визнає. Згідно ст. 130 ЦПК України, якщо в попередньому судовому засіданні відповідач визнав позов, то суд ухвалює судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти: згідно розписки в якій встановлено що відповідач [PERSON] взяв позику у позивача [PERSON] суму в розмірі 900 Евро, та зобовязується повернути дану суму до 17.06.2010 року (а.с.4). В теперішній час відповідачем не повертається позика. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач позов визнав повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-06 00:00:00

Позивачі просять ухвалити рішення, яким визнати за ними право власності, а саме: за [PERSON] на 1 / 4 частку і за [PERSON] на 3 / 20 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями № 60 по вулиці Болградській в селі Владичень Болградського району Одеської області, посилаючись на те, що вони у встановленому законом порядку прийняли ці частки будинку з господарсько-побутовими будівлями у спадщину після смерті своїх померлих батьків, але оформити і одержати свідоцтво про право на спадщину по закону вони не можуть у зв`язку з тим, що їх померлі батьки своєчасно не оформили свідоцтво на право власності на вказані частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями. Відповідачі позов визнали. Позов підлягає задоволенню. Станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями № 60 по вулиці Болградській в селі Владичень Болградського району Одеської області на праві власності належав колгоспному двору до складу якого входили: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 5 частці вищеназваного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями. Наведене підтверджується довідкою Владиченської сільської ради про склад і тип двору за № 422 від 13.08.2012 року, а також технічним паспортом. 03.10.1993 року помер [PERSON] чоловік [PERSON] і батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть. На день його смерті його дружина [PERSON] і його син [PERSON] (позивач по цій справі) були прописаними і проживали у вищеназванім житловім будинку, що підтверджується довідкою № 422 від 13.08.2012 року, виданою Владиченською сільською радою. Таким чином вони обидва, як спадкоємці по закону, фактом своєї прописки і проживання в вищеназваному житловому будинку своєчасно прийняли спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого 03.10.1993 року в рівних частках, тобто по 2/10 частці кожний. Таким чином [PERSON] стала власником 2/10 + 1/5 = 3/10 часток вищеназваного житлового будинку, а позивач [PERSON] 2/10 часток, як спадщини після смерті свого батька. 13.09.2011 року померла [PERSON] мама позивачів [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Обидва позивачі у встановленому законом порядку прийняли спадщину в рівних частках, яка відкрилася на належні їй 3/10 частки вищеназваного житлового будинку, тобто по 3/20 частки кожний, що підтверджується матеріалами спадкової справи, а також вищеназваною довідкою сільської ради. Таким чином в порядку спадкування позивач [PERSON] став власником 2/10 + 3/20 = 5/20 або ж 1 / 4 частки вищеназваного житлового будинку, а позивач [PERSON] в порядку спадкування став власником 3/20 часток цього ж житлового будинку. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідачі позов визнали.

Outcome: approved