Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом, в якому просять стягнути з [PERSON] на їх користь кошти в сумі 85800 грн. згідно розписки та 3% річних в сумі 858 грн., а разом 86658 грн.. В обґрунтування позову посилаються на те, що [PERSON] отримала від них в позику кошти в сумі 85800 грн., які зобовґязувалась повернути в термін до 19.11.2011 року, підтвердженням чого є розписка від 19.11.2011 року, написана [PERSON] власноручно. Однак дані кошти [PERSON] по сьогоднішній день не повернула, незважаючи на неодноразові їх звернення. У відповідності до ст. 625 ЦК України оскільки відповідач своєчасно не виконав грошове зобов'язання, він зобов'язаний сплатити суму боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Розрахунок 3% річних з моменту прострочення зобовґязання з 19.11.2011 року по 19.03.2012 року, складає: 85800 грн. х 3% / 12 х 4 місяці = 858 грн. Разом підлягає до стягнення з відповідача на їх користь 86658грн. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, послалися на обставини, викладені у позовній заяві, яку просять задоволити та провести заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання, в судове засідання не зявилася, подала клопотання, щоб відкласти розгляд справи у звґязку із її хворобою після виздоровлення повідомить. Підтверджуючих документів того, що вона хвора суду не подала. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачів, перевіривши матеріали справи, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, то згідно розписки від 19.11.2010 року відповідач [PERSON] позичили у позивачів [PERSON], [PERSON] грошові кошти в сумі 85800 грн., і зобовязалася повернути їх до 19.11.2011 року. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Окрім того ст. 625 Цивільного кодексу передбачає, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, і зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних за чотири місяці, тобто з 19.11.2011 р. по 19.03.2012 р. складають 858 грн. Таким чином, загальна сума боргу відповідача перед позивачами складає 86658 грн. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки позикодавець вправі вимагати повернення позики, так як позичальник - відповідач, отримавши у власність передані йому позикодавцем позивачем гроші в сумі 85800 грн., став зобов'язаним повернути позикодавцю предмет позики в обумовлений розпискою строк, тобто до 19.11.2011 року. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 79, 80, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved