Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про захист прав споживачів шляхом визнання недійсним кредитного договору. В обгрунтування позову зазначено, що в листопаді 2012 року за адресою реєстрації , в дверях квартири позивачем знайдено лист від імені Приват Банку стосовно того, що має прострочені зобов'язання по кредитному договору та станом на 20.11.2012 року прострочена заборгованість складає 17690 грн. При більш детальному з'ясуванні даного питання було повідомлено, що 24 травня 2007 року між Приват Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №SAMDN40000013 994090 відповідно до якого позичальник отримав кредитний ліміт на картковий рахунок. Проте в отриманні копії цього кредитного договору Приват Банком було відмовлено. Стверджується, що на момент укладення кредитного договору волевиявлення не було, так як позивач кредитний договір не підписував та просить визнати недійсним кредитний договір №SAMDN40000013994090 від 24 травня 2007 року укладений між Приват Банком та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала , зазначила , що в разі надання оригіналу даного договору стороною відповідача буде поставлено питання призначення судової експертизи , оскільки позивач зазначає , що даного договору не укладав. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала та зазначила, що 24.05.2007 року між Приват Банком та [PERSON] кредитні договори не укладалися, враховуючи даний факт оригінал договору не може бути наданий до суду на виконання ухвали від 21.03.2013 року . В позовній заяві Позивач просить витребувати , а також визнати недійсним кредитний договір №SAMDN40000013994090 від 24.05.2007 року, враховуючи, що 24.05.2007 року будь-які договори між Банком та Позивачем не укладалися, відсутній предмет спору. Не може визнаватися недійсним те, чого немає. Банк не заперечує наявність кредитних зобов"язань у [PERSON], а саме : 24.05.2007 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №KGXRRX09240056 на підставі якого йому було надано кредит в сумі 1624,80 грн. на строк до 24.05.2008р., а також видана кредитна картка "Універсальна" №4149437303707325 . Зазначені кредитні зобовязання виконані повністю, тому просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовної заяви до Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приват Банк" про визнання недійсним кредитного договору №SAMDN40000013994090 від 24.05.2007 року - в повному обсязі. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач просить витребувати , а також визнати недійсним кредитний договір №SAMDN40000013994090 від 24.05.2007 року. В судовому засіданні представник відповідача не заперечує наявність кредитних зобов"язань у [PERSON], а саме : 24.05.2007 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №KGXRRX09240056 на підставі якого йому було надано кредит в сумі 1624,80 грн. на строк по 24.05.2008р., а також видана кредитна картка "Універсальна" №4149437303707325. Про наявність кредитного договору №SAMDN40000013994090 від 24.05.2007 року свідчить лише факт отримання листа позивачем від імені ПриватБанку в листопаді 2012 року, при цьому зазначений лист не містить підписів та печатки Банку. Позивач не надав доказів, які підтверджують направлення даного листа саме Банком. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В ст.15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Ст.203 Кодексу передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що зумовлені ним, Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. У відповідності до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог зазначеного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, лцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю, оскільки судом встановлено відсутність факту укладення між сторонами кредитного договору № SAMDN40000013994090 від 24.05.2007 року.

Outcome: dismissed