Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання її колишнього чоловіка [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою № 45 в будинку № 4 по вулиці Ігнатьєва в місті Кривому Розі та зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано 18 жовтня 2006 року. Шлюбні відносини між сторонами були припинені ще у серпні 2004 року, у звязку з чим відповідач зібрав свої особисті речі виїхав з квартири. Реєстрація відповідача тягне нарахування комунальних платежів, які відповідач не сплачує, крім того, відповідач не цікавиться спірним майном, його технічним станом, перешкод у здійсненні права користування зазначеним помешканням позивач відповідачу не чинить. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~До початку розгляду справи, позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Крім цього, зазначили, що проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач до суду не зявився, про місце і час розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи, про причину неявки не повідомив. Суд, за згодою позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник КП «ЖЕО № 31»по довіреності [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги вважає обґрунтованими, підтримує їх та просить прийняти рішення згідно чинного законодавства. Матеріалами справи встановлено. З 21 жовтня 1988 року по 18 жовтня 2006 року, позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб, видане Жовтневим відділом ЗАГС м. Кривого Рогу (а.с. 12). Відповідно до довідки № 60 від 08.10.2012 року (а.с. 24), за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Наполягаючи на позовних вимог, позивачка зазначила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем були припинені у 2004 році, з цього часу відповідач зібрав свої особисті речі виїхав з спірного помешкання. Даний факт підтвердила актом, складений мешканцями будинку № 4 по вулиці Ігнатьєва в місті Кривому Розі, підписи яких засвідчені майстром та начальником дільниці № 2 КП «ЖЕО № 31»(а.с. 22). Відповідно до рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2011 року, відповідачу були усунуті перешкоди у користуванні квартирою № 45, що розташована в будинку № 4 по вулиці Ігнатьєва в місті Кривому Розі та вселений у зазначене помешкання, що підтверджується копією рішення в матеріалах справи (а.с. 14-16). Актом державного виконавця підтверджується факт вселення відповідача до спірної квартири (а.с. 13). Але, після постановлення рішення про вселення, відповідач все одно не проживає у спірному помешканні, не цікавиться його технічним станом, не сплачує комунальні послуги, що вбачається з акту про не проживання. Визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 45 в будинку № 4 по вулиці Ігнатьєва в м. Кривому Розі, позивачу необхідно для зняття його з реєстраційного обліку, оскільки його реєстрація тягне нарахування комунальних та інших обовязкових платежів, що є обтяжуючим фактором для позивачки. Про нарахування по комунальним платежам, позивачем були надані копії квитанцій а також інформацію про існуючу заборгованість. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, про те, що відповідач втратив інтерес та звязок із житлом, з 2011 року, тобто більше року без поважних причин не мешкає у спірній квартирі. З боку позивача, перешкоди у здійсненні права на користування квартирою, судом не встановлені. На думку суду, позивачка надала достатній обсяг доказів, які підтверджують, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше 6 місяців без поважних причин, і у відповідності зі ст. 71 ЖК України, він може бути визнаний таки, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрати, суд вважає дану вимогу такою, що підлягає задоволенню. Ґрунтуючись на вищевказаному, аналізуючи зібрані в справі докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, позовні вимоги обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved