overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвала 8 грудня 2010 року. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. Донька перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Тому позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дитину у розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення її повноліття. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, про що подав суду письмову заяву. Відповідно до ст.. 130 ЦПК України, ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі пояснень сторін та матеріалів справи судом встановлено, що батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, батько дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання її не надає, чим порушує згадану норму ст. 180 Сімейного кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує доньку одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 2 вересня 2006 року. Від даного шлюбу мають двох дітей дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. [PERSON] перебувають на повному утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Тому позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дітей у розмірі 1\\3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення їх повноліття. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, про що подав суду письмову заяву. Відповідно до ст.. 130 ЦПК України, ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі пояснень сторін та матеріалів справи судом встановлено, що батьками неповнолітніх дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], є сторони по справі. [PERSON] проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, батько дітей, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання їх не надає, чим порушує згадану норму ст. 180 Сімейного кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дітей одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей не заперечує. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2008 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Тому позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на сина у розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення його повноліття. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, про що подав суду письмову заяву. Відповідно до ст.. 130 ЦПК України, ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі пояснень сторін та матеріалів справи судом встановлено, що батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, батько неповнолітнього, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, чим порушує згадану норму ст. 180 Сімейного кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-05 00:00:00

Позивачка 13.04.2012 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, де вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона вказує, що їх сімя розпалася та відновити її не можливо, відповідач матеріальну допомогу на дитину надає не регулярно тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Відповідач надав суду заяву, у якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 05 серпня 2006 року, від спільного сімейного життя мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили з причини того, що кожний з них має різні характери та різні погляди на життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя стало не можливим, та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Між сторонами були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Збереження сімї, як вважають, не можливо та не доцільно. Сторони спільне господарство та сумісний бюджет не ведуть. Спору про розділ майна між сторонами немає. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї не можливо. У відповідності зі ст.ст. 180, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати і надавати матеріальну допомогу на дитину, при цьому розмір аліментів за заявою платника або одержувача аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, або частина доходу одержує в натурі. З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідачем було надано заяву про визнання позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у судовому порядку у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини зобовязаний її матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісяця у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 107 грн. 30 коп. та судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина Владислава, [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Позивач в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку попереднього судового розгляду позов належить задовольнити із слідуючих обставин. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку на утримання сина Владислава, [INFO], до повноліття дитини на користь позивача. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 09 липня 2012 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати його шлюб з відповідачем. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та по аналогічних мотивах. Просить позов задоволити. Відповідач позов визнала та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому статтями 174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції. Від подружнього життя мають одну спільниу дитину: [PERSON], 02.09.2002р.н. Спільне життя у сторін не склалося між ними часто виникали сварки та різного роду конфлікти. Сторони не підтримують подружніх відносин протягом тривалого часу, не проживають разом близько чотирьох років, спільного господарства не ведуть, наміру поновлювати шлюбні стосунки не мають. На думку суду, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що збереження сім'ї за таких обставин є недоцільним. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування своїх вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач не з"явилася, подала письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився на адресу суду надійшла письмова заява в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти розміру аліментів. За таких обставин суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають спільну дитину - сина [PERSON], 07.11.1998р.н. в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ч.1 ст.184 СК України ). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають неповнолітню дитину: сина Тимофій, [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені у вересні 2011 року внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя, крім того просить після розірвання шлюбу повернути їй прізвище Паустовська, а також просить стягнути з відповідача на її користь 107 грн. 30 коп. судового збору, сплаченого за подання до суду даної позовної заяви. Позивач в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку попереднього судового розгляду позов підлягає частковому задоволенню із слідуючих обставин. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому, відповідно до ст. 112 СК України суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. А також стягнути з відповідача на користь позивача 107 грн. 30 коп. судового збору, сплаченого за подання до суду позовної заяви. В частині позовних вимог про зміну прізвища позивача, суд вважає, що позивачу слід відмовити, оскільки відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому зміна прізвища можлива тільки після набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, так як відповідно ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ПАТ „Дельта Банк звернувся з позовом до суду до відповідачки про повернення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 12 липня 2007 року відповідачка отримала кредит згідно договору №001-83000-120707 у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Відповідачка порушила договірні зобовязання і станом на 24 квітня 2012 року заборгованість становить 13382 гривні 58 копійок. Оскільки на неодноразові звернення про повернення кредиту відповідачка не реагує, то виникла необхідність звернутись з даним позовом до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання представник позивача не зявився, попередньо подавши заяву, згідно якої просить позов задовольнити та розглядати позов без його участі. В судовому засіданні відповідачка позов визнала, проти задоволення не заперечувала.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідачки, суд вважає, що позов ПАТ „Дельта Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення, як обґрунтований та документально підтверджений, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка дійсно не виконує умов кредитного договору, на всі звернення позивача до неї не звертає уваги. На підставі ст.ст. 16, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-05 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись на те, що 23 березня 1989 року було нею було приватизовано житловий будинок, що розташований по вул.Гагаріна,24, с.Сушківка, Уманського району, Черкаської області, в результаті чого їй було видано правовстановлюючий документ, а саме: „Свидетельство № на праве личной собственности на жилой дом від 23.03.1989 року, в якому вказано: «Исполком районного Совета народних депутатов удостоверяет, что целый жилой дом с принадлежащими к нему строениями и сооружениями, который находится в селе Сушковка, по ул. Гагарина за № действительно принадлежит колхозному двору, главой котрого является [PERSON], на праве личной собственности. Також їй було видано „Технический паспорт на жилой дом индивидуального жилищного фонда « по адресу Черкасская область Уманский район с.Сушковка ул.Гагарина» на имя [PERSON]» від 23.03.1989 року. Однак через різне написання її прізвища російською та українською мовами, у свідоцтві про право власності, та в технічному паспорті на будинок була допущена помилка: її прізвище замість „ Осыпенко записано „Осіпенко. На даний час стало питання про відчудження належного їй житлового будинку садибного типу, що розташований за адресою: Черкаська область, Уманський район, с.Сушківка вул Гагаріна,24, однак через помилку в написанні прізвища в свідоцтві про право власності та в технічному паспорті на будинок. вона цього зробити не може, а тому вона вимушена звернутись з даною заявою до суду. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву і просила її вимоги задовольнити, встановити факт, що „Свидетельство № на праве личной собственности на жилой дом від 23.03.1989 року, видане „Осипенко Анна Алексеевна належить [PERSON]. Встановити факт, що „Технический паспорт на жилой дом индивидуального жилищного фонда по адресу Черкасская область Уманский район с.Сушковка ул.Гагарина» виданий на ім?я „Осипенко Анна Алексеевна належить [PERSON]. Встановити факт, що технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, що розташований за адресою Черкаська область, Уманський район с.Сушківка вул.Гагаріна,24 від 11.10.2010 року, виданий на ім?я [PERSON] належить [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник зацікавленої особи в судове засідання в судове засідання не зявився, попередньо подавши заяву згідно якої заявлені вимоги визнає, проти задоволення не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до паспорта серії НС №018661. виданого Уманським РВ УМВС України в Черкаській області, від 08.02.1995 року, на аркуші 1 українською мовою зазначено „Осипенко, на аркуші 2 російською мовою - [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці, свідків, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає до задоволення, як обґрунтована і документально підтверджена. На підставі п.5 ст. 234, п.6 ст. 256 ЦПК України,

Outcome: approved