Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі по тексту позивач, ПАТ «Альфа-Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту відповідач 1, [PERSON]), [PERSON] (далі по тексту відповідач 2, [PERSON]) про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 091,53 грн., що складається з суми основної заборгованості у розмірі 17 737, 69 грн., комісії у розмірі 74,24 грн., штрафу у розмірі 3 488,08 грн. та пені у розмірі 2 761,52 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем 1 кредитного договору, відповідач 1 зобовязався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші, передбачені договором, платежі. В якості забезпечення виконання ним своїх зобовязань за умовами кредитного договору, між позивачем та відповідачем 2 [PERSON] було укладено договір поруки. Однак, відповідачі свої зобовязання за кредитним договором та договором поруки не виконали, у звязку з чим за ними утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з урахуванням комісії, штрафу та пені. Позивач у судове засідання не зявився, однак його представник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, будь-яких клопотань від них не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 23 лютого 2009 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір № 490135000, відповідно до п. п. 1.1. якого, позивач надає відповідачу грошові кошти (далі по тексту кредит) в сумі 20 920,54 грн. на строк користування до 23.02.2014 року, а відповідач зобовязується повернути наданий кредит, сплатити відсотки у розмірі 0,01% річних та комісію за дії банку, що вчиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобовязань за цим договором у розмірі 2,00% від суми кредиту за кожен місяць користування кредитом та платежі за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі. Погашення кредиту та оплата відсотків за його користування здійснюється в порядку та строки згідно графіку повернення кредиту і сплати відсотків, наведеному у Додатку №1, який є невідємною частиною даного договору. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, відповідно до п. 1.1 договору здійснив видачу кредитних ресурсів у розмірі 20 920,54 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача 1. Позичальник відповідач 1 скористалася кредитними ресурсами та свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, про що попереджалася кредитором, що підтверджується вимогою про повне дострокове погашення кредиту, копія якої наявна в матеріалах справи. За правилами ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Свої зобовязання за кредитним договором у визначений у ньому строк відповідач 1 не виконала, протягом дії кредитного договору несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала залишок заборгованості по кредиту та відсотки за користування ним. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, станом на 23.08.2012 року заборгованість відповідача 1 перед позивачем за кредитним договором становить 17 767,69 грн. та 74,24 грн. сума комісії. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. А відповідно до ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. А згідно з ч. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 3.2. даного договору встановлено, що за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або сплати комісії за управління кредитом та/або інших платежів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 100 гривень за перший прострочений платіж, за двома платежами підряд 200 грн., за трьома - 300 грн., за чотирма та більше прострочених платежів підряд 350 грн. А пунктом 5.5 даного договору визначено, що за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів понад 90 або 150 днів банк в залежності від терміну прострочення має право вимагати від позичальника крім штрафу , передбаченого п. 3.2. договору, сплати на користь банку штрафу в розмірі 10% або 15% від суми кредиту. Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та штрафу, суд дійшов висновку, що сума пені, яка підлягає стягненню становить 2 761,52 грн. та штрафу 3 488,08 грн. Крім того, судом також встановлено, що 23.02.2009 року між позивачем та [PERSON] укладений договір поруки із фізичною особою резидентом № 490135000-П, у відповідності до умов пункту 2.1. якого, поручитель відповідач 2 на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед позивачем відповідати за зобовязаннями відповідача 1, які виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобовязань. А п. 3.1. договору поруки встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником відповідачем 1 зобовязань за кредитним договором, позичальник і поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оцінюючи в сукупності надані до суду докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних в повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідачів солідарно підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 240,92 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved