Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-24 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідачів про визнання недійсними прилюдних торгів від 18 грудня 2006 року та актів від 21 грудня 2006 року продажу з прилюдних торгів 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] належної [PERSON] та 1/2 частини цього ж будинку , яка належала [PERSON] , визнання недійсним свідоцтва № [NUMBER] про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів від 26.12.06 року [PERSON] В судовому засіданні під час нового розгляду справи на підставі ухвали Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.05.12 року, якою було скасовано рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.10.09 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 27.04.10 року надано заяву в порядку ст. 31 ЦПК України, відповідно до якої позивачі просять визнати проведені прилюдні торги недійсними, визнати недійсним протокол проведення прилюдних торгів, визнати недійсними акти продажу з прилюдних торгів, визнати недійсним свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів та скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] [PERSON]. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали повністю. В обґрунтування позову зазначено, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох дітей. Відповідно до договору купівлі - продажу від 17 жовтня 1987 року придбали у спільну сумісну власність жилий будинок з надвірними будівлями в м. Кіровограді під номером 48 який розташований на земельній ділянці розміром 893,6 кв.м. В зв'язку із несвоєчасним поверненням кредитів на належне їм майно був накладений арешт. Після погашення [PERSON], кредитів за її позовом до чоловіка [PERSON] і ВДВС Кіровського району м. Кіровограда рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.01.2005 року та ухвалою того ж суду від 28.08.2006 року про уточнення рішення, було виключено із акта опису й арешту майна державного виконавця ВДВС Кіровського районного управління юстиції від 20.04.2004 р. № 113799 серія АА 1/2 другу частину домоволодіння [ADDRESS], належну на праві власності [PERSON]. Крім того, ДВС в Кіровському районі був направлений лист за № 02-10/590 за яким [PERSON], 07.06.2006 року повністю погасила борг і відсотки по кредитному договору № 20083-03 від 24.11.2003 року. Згідно довідки за № 1540 від 13.12.2006 р. повністю погасила борг перед КБ „ Мегабанк ", претензій від кредитора немає. 29.09.2004 року між [PERSON] і кредитною спілкою „ Гармонія " був укладений договір застави на наступне майно : торгівельний павільон вартістю 19630 грн.; холодильники „ Норд " - 2 шт. загальною вартістю 2156 грн.; холодильні вітрини - 2 шт. загальною вартістю 3180 грн.; меблева стінка „ Закарпатська " вартістю 1032 грн.; телевізор „ SONI" вартістю 500 грн.; холодильник „ Юрізань " вартістю 500 грн.; холодильник „ Мінськ " вартістю 850 грн.; торгівельний кіоск вартістю 2550 грн.; меблевий м'який куточок вартістю 750 грн., всього на загальну суму 32148 грн. Крім того, актом опису й арешту майна від 31.10.2005 року були описані пилосос, телевізор, диван, мобільний телефон. Відповідно до ст. 56 Закону України „ Про виконавче провадження " боржник має право визначити ті види майна або предмети, на які слід звернути стягнення в першу чергу. Державний виконавець зобов'язаний задовольнити вимоги боржника . Уклавши договір застави та акт опису й арешту належного їм майна, вони узгодили із кредитором і виконавчою службою перелік майна, яке підлягає першочерговій реалізації для погашення боргових зобов'язань, як це передбачено ст. 56 Закону України „ Про виконавче провадження ". Відповідно до ст. 62 Закону України „ Про виконавче провадження " звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення , земельну ділянку , що є нерухомим майном , провадиться у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому , в першу чергу провадиться звернення стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення , що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на жилий будинок чи квартиру. Умови і порядок проведення публічних торгів з продажу арештованого майна, на яке звернено стягнення визначається „Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна»; затвердженого наказом Міністерства юстиції № 68/5 від 27.10.1999 р. із послідуючими змінами, зареєстрованого в МЮ України 2 листопада 1999 р. за № 745/4038 . Відповідно до п. 1.2. цього Положення прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація Відповідно до п. 2.1. цього ж Положення арештоване нерухоме майно - це майно боржника, на яке звернено стягнення , і яке підлягає реалізації. Відповідно до п. З.1. орган державної виконавчої служби укладає із спеціалізованою організацією договір , яким доручає реалізацію за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна. Відповідно до п. 2, п.3.2. цього ж Положення до заявки про проведення прилюдних торгів державний виконавець повинен додати копію акта опису й арешту майна. Державний виконавець Захарчук Д.В. знав про рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.01.2005 року із уточненнями від 28.08.2006 року про виключення із акта опису і арешту майна належної [PERSON] 1/2 частини будинку по [ADDRESS]. За даних обставин, державний виконавець Захарчук Д.В. не мав права виставляти у продаж належну [PERSON] одну другу частину будинку 48 по [ADDRESS], оскільки вищезазначеним рішенням суду ця частина будинку була виключена із акту опису і арешту майна та було інше майно, узгоджене з ВДВС і кредитором , на яке у першу чергу слід звернути стягнення . Відповідно до ст. 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Усупереч вищезазначеним вимогам Закону 18 грудня 2006 року були проведені прилюдні торги, по реалізації всього домоволодіння по [ADDRESS] та незаконно була продана належна [PERSON] 1/2 частина цього будинку, яку придбав [PERSON] [PERSON] не давала виконавчій службі Кіровського ВДВС доручення або згоду на продаж належної їй частини будинку по [ADDRESS] , продовжує проживати у будинку і не згодна його залишати, оскільки іншого житла у неї та їх дітей , в тому числі - однієї неповнолітньої дитини, у чоловіка - немає . Крім того, у будинку проживає дев'яностолітній учасник війни їх дідусь [PERSON] Відповідно до ст. 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов»язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку , вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає, їй ніхто не повідомив про те, що буде продаватись одна друга частина будинку, яка належала її чоловіку . На обгрунтування позову посилаються на ст. 203 та 215ЦК України . На підставі протоколу проведення прилюдних торгів № 6120267 від 18.12.2006 р. були складені акти : акт від 21.12.2006 р. продажу з прилюдних торгів однієї другої частини житлового будинку по [ADDRESS], яка належала [PERSON] за ціною 41596,50 грн. та був складений другий акт від 21.12.2006 р. продажу з прилюдних торгів однієї другої частини жилого будинку по [ADDRESS] а ціною 41956,50 грн., яка належить [PERSON] Вказані акти не містять в собі відомості про складові кожної із проданих частин будинку. Кожен акт містить відомості про складові частини всього будинку. В кожному акті вказані три кімнати, коридор, кухня , ванна кімната, надвірні будівлі, літня кухня, сіни, сарай. Загальна площа кожної проданої половини будинку вказана 48,1 кв.м., підсобні приміщення - 21,0 кв.м. Вказане та триденна перерва між проведеними торгами і складеним про це актом свідчать про те, що торги проведені поспіхом, без виділення окремо кожної частини будинку в натурі, а тому проведені незаконно, без врахування вищезазначених вимог діючого законодавства, яке передбачає необхідні дії всіх учасників цих торгів. На підставі вказаних актів [PERSON] незаконно отримав свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів від 26 грудня 2006 року, із якого видно, що одна друга частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд належала [PERSON] на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.01.2005 р.( в новій резолютивній частині рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.08.2006 p.), а саме в новій резолютивній частині рішення суду від 28.08.2005 р. була виправлена описка, допущена в рішенні цього ж суду від 21.01.2005 р.(справа № 2-44-2005 ) було викладено : виключити з акту опису й арешту майна державного виконавця ВДВС від 20.02.2004 р. 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS], як належну на праві власності [PERSON]. Таким чином, з прилюдних торгів була продана одна друга частина жилого будинку, яка була виключена з акту опису і арешту , а тому згідно діючого законодавства не підлягала примусовому продажу з реалізації арештованого майна. До судового засідання позивачі надали заяви про розгляд справи у їх відсутність та повне підтримання позовних вимог (а.с. а.с. 160,161 т.2) Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с. а.с. 155,156,157 т.2), поважні причини неявки суду не повідомлено. Матеріали справи в двох томах не містять жодного заперечення проти позову від відповідачів з часу звернення позивачів до суду з 12.08.08 року. Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. В 1987 році позивачі придбали будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], який належав їм на праві спільної сумісної власності і в якому проживали всією сім'єю. Відповідно до письмової відповіді [PERSON] від ДВС у Кіровському районі м. Кіровограда (а.с. 206 т.1) на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у Кіровському районі міста Кіровограда знаходилося зведене виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь АКБ « Укрсоцбанк» боргу в сумі -3483 грн. 20 коп., на користь ВАТ « Мегабанк» боргу в сумі - 5546 грн. 34 коп., на користь кредитної спілки «Гармонія» боргу в розмірі- 21850 грн. 64 коп., на користь держави- 359 грн. 97 коп., та виконавчого збору -3124 грн., а всього на суму - 34364 грн. 15 коп. Вказане зведене виконавче провадження розпочато було 07.06.2005 року. Та з [PERSON] боргу на загальну суму - 291204 грн. 10 коп.; на користь юридичних осіб та держави, в тому числі виконавчий лист №2-1997 від 22.09.2005 року про стягнення боргу в сумі 42255 грн. 21 коп. на користь ЗАО з іноземних інвестицій «ЗA3». Здійснюючи виконавчі дії, спрямовані на виконання судових рішень , державним виконавцем були вчинені всі передбачені ст.ст.5, 62 Закону України « Про виконавче провадження» дії, щодо перевірки майнового стану боржників, а саме, направлено запити до МРЕВ ДАІ, КО ОБТІ, до ДПА у Кіровоградській області про наявність за боржником банківських рахунків. За даними МРЕВ ДАІ за [PERSON] зареєстровано автомобіль « Фіат» , на який у відповідності до вимог ст. 55 ЗУ «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Виходом за адресою [ADDRESS] встановлено, що у боржника відсутній вказаний автомобіль , про що складено відповідний акт державного виконавця , а рішенням третейського суду по справі 01/12 від 02.12.2005 року визнано право власності на даний автомобіль за Пихтіним М.1., в зв»язку з чим він не міг реалізовуватись на погашення боргів [PERSON] Згідно відповіді КО ОБТ1 за [PERSON] не було зареєстровано нерухомого майна, а відповідно рішення Кіровського райсуду м. Кіровограда від 21.01.2005 року за [PERSON], дійсно було визнано право власності на 1\\2 частину домоволодіння по [ADDRESS]. При надходженні відповіді із ДПА, було встановлено, що інформація про банківські рахунки [PERSON] в базі даних відсутня. За місцем проживання боржниці державний виконавець описав та наклав арешт на рухоме майно, про що складено акт, однак описане майно згідно договору застави заставлено кредитній спілці «Гармонія» , та не могло реалізовуватись для задоволення вимог інших стягувачів. Державною виконавчою службою, після отримання рішення суду від 21.01.2005 року , яким за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину зазначеного домоволодіння, було звернення до ОКП«КОБТІ» щодо реєстрації вказаного рішення про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння за [PERSON] Надано відмову в реєстрації рішення Кіровського райсуду м. Кіровограда від 21.01.2005 року на підставі п.3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року, № 157/6445 зі змінами від 03.06.2002 року, останні від 17.05.2004 року № 36/5, а саме із заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до вищевказаного Положення. Згідно ст. 62 Закону України »Про виконавче провадження» реалізація належних боржникові будинку, квартири, та іншого нерухомого майна провадиться відповідно до закону, шляхом продажу з прилюдних торгів. Виходячи з вимог ст. 66 Закону , спеціалізована торгівельна організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця до якої додаються документи, що характеризують об»єкт нерухомості і копії документів, що підтверджують право власності нерухомого майна, а саме витяг з реєстру прав власності, який видається згідно Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003 року №7/5. Частина 1 ст. 182 ЦК України передбачає державну реєстрацію прав на нерухомість. Державну реєстрацію прав на нерухомість і правочинів щодо неї забезпечують відповідні реєстри. Реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв»язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об»єктів нерухомості на підставі правовстановлюючих документів. [PERSON] мала б зареєструвати своє право власності на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] , яке вона отримала по рішенню Кіровського райсуду м.Кіровограда від 21.01.2005 року. Закон України « Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року визначає умови та порядок виконання судових рішень і, зокрема, рішень судів, що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку. Згідно з розділом VII ЦПК боржники мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушені їхні права чи свободи. У разі обгрунтованості скарги суд своєю ухвалою зобов»язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи, що позивачем [PERSON] було зроблено. Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України „Про виконавче провадження", Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 року та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5. Відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, за результатами торгів укладається договір купівлі-продажу між організатором торгів та його переможцем, який оформлюється у вигляді протоколу проведення торгів, а тому його, як і будь-який інший договір, може бути визнано недійсним з підстав, передбачених законом, зокрема, через його невідповідність актам цивільного законодавства. Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності (продаж) на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів. Враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту про проведені прилюдні торги є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах. Зважаючи на викладене, прилюдні торги можуть бути визнані недійсними за правилами, закріпленими ЦК України, з підстав його невідповідності вимогам цього Кодексу та актів цивільного законодавства. Згідно протоколу проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого майна від 18.12.2006 року [PERSON] придбав будинок [ADDRESS], за 83193 грн., про що було видане свідоцтво приватним нотаріусом 26.12.2006 року, яким посвідчене право на вказаний будинок, здійснена його державна реєстрація. Згідно ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом , звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 11 цього ж Кодексу, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних , сімейних, трудових відносин. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки державний виконавець в порушення вимог ст.ст. 56, 62 Закону України „ Про виконавче провадження ", п.п. 2.1., 2, 3.2 „ Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна ", всупереч рішенню Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.01.2005 року із уточненням від 28.08.2006 року про виключення із акту опису і арешту майна належної [PERSON] однієї другої частини будинку [ADDRESS], всупереч постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.11.2006 року про відмову в задоволенні клопотання державного виконавця про зміну способу виконання рішення суду та у зверненні стягнення на ту ж одну другу половину частину житлового будинку, яка належить [PERSON], в порушення вимог ст.ст. 362, 366, 371, 658 ЦК України передав до Кіровоградської філії СДП „ Укрспецюст " весь будинок для продажу його з прилюдних торгів. 18.12.2006 року була продана також одна друга частина житлового будинку, яка належить [PERSON] і яка була рішенням суду виділена із спільної частки у власності та виключена із акту опису і арешту майна. Тобто, було реалізовано майно, яке не перебувало під арештом. Таким чином, оформлений за результатами торгів протокол проведення торгів і є договором купівлі-продажу, укладеним між організатором торгів та його переможцем. А тому його, має бути визнано недійсним з підстав, передбачених законом, зокрема через його невідповідність актам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 366 ЦК України, кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Згідно вимог ст. 371 такі ж дії повинен здійснити кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності. Ч. 1 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним садам суспільства. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частиною першою - шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, [PERSON] та Ліквідатора спеціалізованого Державного підприємства «Укрспец»юст Міністерства Юстиції України в особі арбітражного керуючого Чекштуріної Тетяни Миколаївни на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. в рівних частках з кожного по 27грн. судових витрат.

Outcome: approved