Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання малолітньої дитини - сина: [PERSON], [INFO], який потребує матеріальної допомоги зі сторони свого батька - відповідача, в твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Вказані позовні вимоги [PERSON] обгрунтовує тим, що з квітня 2011 року [PERSON] проживає окремо і матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини добровільно не надає. При цьому позивачка зазначила, що, окрім малолітнього сина [PERSON], відповідач інших утриманців не має, фактично одержує нерегулярний заробіток, тому спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі. Розгляд справи [PERSON] просить здійснити без її участі, про що зазначила в позовній заяві. На судовий розгляд справи відповідач не з'явився повторно, надавши суду 03 квітня 2013 року письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Окрім цього, зі змісту зазначеної письмової заяви [PERSON] від 03 квітня 2013 року слідує, що відповідач погоджується із визначенням розміру аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп., що в свою чергу свідчить про часткове визнання ним позовних вимог [PERSON] За таких обставин, суд визнав за можливе здійснити розгляд даної цивільної справи у відсутності сторін на підставі наявних письмових доказів. Дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає частковому задоволенню. Враховуючи обставини, зазначені в ст.182 СК України, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів, що підлягають щомісячному примусовому стягненню з [PERSON] у користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - сина: [PERSON], [INFO], в даному випадку необхідно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 14 лютого 2013 року до досягнення дитиною повноліття. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав і мотивів. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2012 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] У період цього шлюбу в сторін по справі [PERSON] і [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON], який на момент вирішення спору є малолітньою дитиною, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 14 квітня 2008 року, та актовим записом №179, вчиненим 14 квітня 2008 року. Згідно з довідкою ЖЕД №2 Кузнецовського міського комунального підприємства №904 від 02 квітня 2013 року, виданою на підставі відомостей дублікату трудової книжки відповідача серії [NUMBER], з 24 січня 2001 року до теперішнього часу [PERSON] не має постійного місця роботи. Отже, з пояснень [PERSON], викладених у позовній заяві, а також з письмових доказів справи, суд встановив, що відповідач [PERSON] не надає належної та регулярної матеріальної допомоги своїй малолітній дитині - сину [PERSON], [INFO], який потребує матеріального утримання з його сторони. Цих обставин відповідач не спростував, заперечень проти позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини не подав. Разом з цим, суд прийняв до уваги, що у письмовій заяві від 03 квітня 2013 року [PERSON] зазначив про свою спроможність щомісячно сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп. Доказів, які б свідчили, що відповідач має краще матеріальне становище і спроможний щомісячно сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є значно більшим розміром, ніж 300 (триста) грн. 00 коп., позивачка суду не надала. З наявних у справі доказів таких обставин судом не встановлено. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених в ст.184 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, з наведених підстав позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає частковому задоволенню в межах визнаних і доведених обставин. Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.1 ст.180, ч.3 ст.181, ст.ст.182, 184, ч.1 ст.191 СК України,

Outcome: approved