Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом після уточнення якого просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частки від його заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до її повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти за минулий час, а саме з 01.12.11 року по вересень 2012 року у розмірі 3690,00 гривень. При цьому позивачка посилається на те, що 03.06.1998 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано рішенням Київського районного суду від 26.09.2011 року. Від даного шлюбу, 17.10.2001 року народився син [PERSON], який мешкає з матірю та яка несе усі обовязки по утриманню сина самостійно. За стягненням аліментів позивачка вже зверталась до відповідача, але від їх сплати відповідач самоусунувся. У судовому засіданні позивачка та представник позивача, діючий за довіреністю, [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частков, в частині сплати аліментів у розмірі 1/3 частини від заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на те, що після розірвання шлюбу з [PERSON] відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання сина, про що свідчать квитанції на покупку товару ( одягу) для сина та чеки про переказ грошових коштів на суми 511,00 ( двічі) гривень та 1400 гривень, також на літніх канікулах дитина перебувала разом з ним у бабусі в м.Тальне Черкаської області, тому вимоги позивачки щодо сплати аліментів за минулий час безпідставні. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.06.1998 року, який було розірвано 26.09.2012 року рішенням Київського районного суду м.Одеси. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (актовий запис №1484 Відділу реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що з позивачка зверталась з вимогою про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина у зустрічному позові наданому до суду 07.06.2012 року у провадження по справі про розірвання шлюбу за позовом [PERSON] до [PERSON], однак вказаний зустрічний позов залишений без розгляду, з того часу відповідач сплачував аліменти, про що свідчать квитанції про грошовий переказ на суми 1400,00 грн. від 23.08.12 року, на суму 511,00 грн. від 19.09.2012 року, на суму 511,00 грн. від 15.10.2012 року, на імя [PERSON] Відповідач згоден на стягнення аліментів утримання сина у розмірі 1/3 частин від заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття, що позивачкою у судовому засіданні не заперечувалось та підтверджується відповідними квитанціями, копії яких додані до матеріалів справи. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом приймається до уваги, що у відповідача на теперішній час не існує регулярний дохід від його трудової діяльності, тому суд вважає за доцільне стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Крім того, відповідно до положень ст.12 Закону України Про державний бюджет України на 2012 рікдля дітей віком від 6 до 18 років в 2012 році встановлено прожитковий мінімум у розмірі: з 1 січня - 1112 гривень, з 1 квітня - 1134 гривні, з 1 липня - 1144 гривні, з 1 жовтня - 1161 гривня, з 1 грудня - 1197 гривень. Вимоги позивачки щодо стягнення з [PERSON] аліментів за період з 01.12.11 року по вересень 2012 року у розмірі 3690,00 гривень задоволенню не підлягають, оскільки, відповідно до ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивачкою у судовому засіданні не надано жодного доказу того, що відповідач ухилявся від сплати аліментів на утримання сина. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved