Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-25 00:00:00

В квітні 2012 року ПАТ Ерсте Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором у розмірі 224026,76 грн та судовий збір у сумі 2240\~грн 27 коп.. В судовому засіданні представник позивача наполягає на розгляді справи за відсутністю відповідача , та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила, заяв з проханням розглянути справу за її відсутністю або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У звязку з цим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Перевіривши та вивчивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків. 26.05.2008 року ВАТ Ерсте Банкправонаступником якого є ПАТ Ерсте Банк уклав з відповідачем [PERSON] кредитний договір №014/10612/5/16119, за умовами якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 23930 дол. США під 13% річних по програмі Кредит на придбання автотранспортних засобів для позичальників-фізичних осібіз терміном кредитування 84 місяці. Забезпеченням по кредиту є автомобіль Mitsubishi Lancer V 1.5, VIN-JMY3RCY2A8U006010, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Умовами кредитного договору передбачено щомісячне часткове погашення кредиту та щомісячна сплата відсотків за користування кредитними коштами. Проте [PERSON] не виконує свої зобовязання перед ПАТ Ерсте Банкза кредитним договором, не виконуються п. 1.6., п. 5.1., п. 5.2. кредитного договору, відповідно до якого вона повинна щомісячно до 15-го числа кожного місяця повертати позивачу отримані кредити та сплачувати відсотки. Відповідачу неодноразово направлялись листи вимоги про порушення зобовязання, та погашення заборгованості, проте, заборгованість перед банком на теперішній час не погашена. Станом на 20.03.2012 року заборгованість [PERSON] по кредитному договору з урахуванням штрафів, становить - 28 055,95 (Двадцять вісім тисяч пятдесят пять доларів США, 95 центів) доларів США (в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 20.03.2012р. - 224 026,76 грн.) Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 2240,27 гривень.

Outcome: approved