Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

В вересні 2012 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 3436,19 гривень заборгованості за Кредитним договором та судові витрати. В своїй позовній заяві посилались на те, що 22.05.2007 року між ТОВ „Комерційний Банк „Дельта, правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 006-14070-220507, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Кредитні кошти використовувалися для розрахунків за товари та послуги, зняття готівки. Відповідно до п.2.1 кредитного договору моментом надання кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідача. А відповідач зобовязалася щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування грошима. Відповідач порушила умови кредитного договору і станом на 09.07.2012р. має заборгованість у сумі 3436,19 грн., які позивач просить стягнути в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, підтвердив про наявність заборгованості за кредитним договором. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.05.2007 року між ТОВ „Комерційний Банк „Дельта, правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 006-14070-220507, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Кредитні кошти використовувалися для розрахунків за товари та послуги, зняття готівки. Відповідно до п.2.1 кредитного договору моментом надання кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності ніС рахунку власних коштів відповідача. А відповідач зобовязалася щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування грошима. Проте відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 09.07.2012р. має заборгованість у сумі 3436,19 грн., з яких: 3436,19 грн.- тіло кредиту; пеня - 75,00 гри. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 629 ЦК зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст.615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідач посилався на те, що є інвалідом II групи, однак на підтвердження цього доказів суду не надав, через що відсутні підстави для звільнення його від сплати судового збору, передбачені п.9 ч.І ст.5 Закону України „Про судовий збір. А тому відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 214,60 грн.

Outcome: approved