Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-28 00:00:00

У січні 2012 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що 18 листопада 2008 року ним передано [PERSON] грошові кошти в сумі 294\~000 грн. 00 коп. в якості завдатку за житловий будинок під номером 15 по вулиці Квітневій в селі Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, про що останнім було складено письмову розписку. Остаточна вартість будинку визначена сторонами в розмірі 2\~100\~000 грн. 00 коп. Разом із тим, у подальшому відповідач не уклав із ним договір купівлі-продажу нерухомого майна й одержаний завдаток не повернув. Просив суд стягнути із [PERSON]: - завдаток в сумі 294\~000 грн. 00 коп.; - додаткову грошову суму в розмірі завдатку 294\~000 грн. 00 коп.; - три проценти річних від суми боргу за період із 19 листопада 2008 року по 10 грудня 2011 року в розмірі 55\~426 грн. 23 коп.; - суму інфляційних нарахувань із грудня 2008 року по грудень 2011 року в розмірі 39\~964 грн. 01 коп. У судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги зменшив й остаточно просить суд: стягнути із відповідача [PERSON] грошові кошти в сумі 418\~450 грн. 33 коп., які складаються із переданого останньому завдатку в сумі 294\~000 грн. 00 коп., трьох процентів річних в сумі 31\~062 грн. 79 коп., а також інфляційних нарахувань в сумі 93\~387 грн. 54 коп. (а.с.76). У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали й просили їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] і його представник [PERSON] позов не визнали й просили у його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18 листопада 2008 року [PERSON] була складена письмова розписка про одержання ним від [PERSON] грошових коштів в сумі 294\~000 грн. 00 коп., що еквівалентно 50\~000 доларам США, у якості завдатку в рахунок придбання останнім у нього будинку 15 по вулиці Квітневій в селі Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, вартість якого визначена в сумі 2\~100\~000 грн. 00 коп. (а.с.59). У судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав, що він дійсно одержав від позивача [PERSON] грошові кошти в якості завдатку в рахунок продажу належного йому нерухомого майна в сумі 294\~000 грн. 00 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON], будучи допитаним у якості свідка, дав покази про те, що між ним та [PERSON] була домовленість про продаж останнім йому житлового будинку 15 по вулиці Квітневій в селі Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області. Від [PERSON] до нього приїхав чоловік із письмовою розпискою на суму 294\~000 грн. 00 коп. Жодних листів від [PERSON] з пропозицію укласти правочин у конкретно визначену дату він не одержував. Він передав грошові кошти цій особі. Точного терміну укладення правочину між ним та відповідачем не було визначено. Проте, він неодноразово телефонував відповідачу з приводу укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна. На придбання будинку потрібна була значна грошова сума і йому навіть довелося частину грошової суми взяти у борг. Правочин не було укладено з вини обох сторін. Всю грошову суму він спочатку не міг зібрати. Між ними була домовленість про часткову розстрочку у сплаті грошових коштів. В подальшому приблизно у 2009 році він довідався про продаж будинку іншій особі. У судовому засіданні свідок [PERSON] дав покази про те, що на початку 2008 року він допомагав [PERSON] у продажу будинку. Потенційним покупцям він показував будинок. 18 листопада 2008 року йому зателефонував [PERSON] й повідомив про домовленості із [PERSON] щодо продажу йому будинку й попросив знайти нотаріуса для оформлення правочину. Договірні відносини повинні були бути оформлені 28 листопада 2008 року. Він знайшов відповідного нотаріуса й домовився про оформлення правочину на 15 год. 00 хв. цього дня. Крім того, він зібрав всі необхідні документи для реалізації нерухомого майна. Разом із тим, [PERSON] для оформлення договору купівлі-продажу до нотаріальної контори не зявився. У судовому засіданні свідок [PERSON] дав покази про те, що десь 15 чи 17 числа він одержав розписку [PERSON] й листа з проханням зустрітися для оформлення правочину. Також йому було надано номер телефону по якому він повинен був домовитися про передачу грошових коштів. 18 листопада він зателефонував [PERSON] й зустрівся з ним. Після розмови останній зажадав складення нової розписки з вказівкою про співвідношення гривні до іноземної валюти долара США. 19 листопада від одержав нову розписку [PERSON] 20 листопада він передав [PERSON] письмову розписку [PERSON] з листом й одночасно отримав 294\~000 грн. 00 коп. Ці грошові кошти він передав [PERSON] Відповідно до статей 526, 599 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Між тим, статтями 10, 11, 60 ЦПК України чітко визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статті 57, частини 2 статті 60, 63 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. У судовому засіданні встановлено, що грошові кошти в сумі 294\~000 грн. 00 коп. були передані [PERSON], а [PERSON] одержані. Грошові кошти передавалися у якості завдатку за будинок 15 по вулиці Квітневій в селі Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області. Між тим, сторонами не було доведено у судовому засіданні чіткі умови договірних правовідносин. Позивач ствердив, що між ним та відповідачем не було обумовлено конкретної дати укладення правочину, а відповідач у судовому засіданні не довів, що між сторонами існувала чітка домовленість про укладення правочину саме 28 листопада 2008 року. Крім того, встановлено, що зазначене нерухоме майно не належить відповідачу [PERSON] й останнім до суду не було надано жодних доказів про те, що під час одержання грошових коштів у [PERSON] від діяв за дорученням власника цього майна. Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення із відповідача [PERSON] грошових коштів в сумі 294\~000 грн. 00 коп. є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає через їх недоведеність. З моменту передання грошових коштів й по цей день позивач [PERSON] мав можливість зясувати питання належності відповідачу нерухомого майна. Весь цей тривалий час він не намагався повернути передані грошові кошти й не зважаючи на відсутність чіткої дати укладення правочину між ним та відповідачем, при наявній інформації щодо продажу будинку іншій особі, лише на початку 2011 року звернувся до суду із позовом про стягнення грошових коштів. За змістом статті 161 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Суд приходить до висновку, що строк позовної давності позивачем [PERSON] на звернення до суду із позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів не пропущено. Про продаж житлового будинку позивач довідався у 2009 році, до суду вперше із позовом звернувся на початку 2011 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved