Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. За час шлюбних стосунків з відповідачем 22 вересня 1997 року народилася спільна дитина [PERSON], яка на даний час перебуває на її утриманні та вихованні. Позивачка вказує, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що змусило звернутися її до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, пояснила, що неповнолітня дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/4 усіх доходів щомісячно до досягнення нею повноліття та просить розглянути справу в ході попереднього судового засідання. Оскільки відповідач позов визнав, і визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки засновані на законі та доведені матеріалами справи. Судом встановлено, [PERSON] народилася 22 вересня 1997 року, батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 101933, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 7 жовтня 1997 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено запис № 90 (а. с. 3). Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] проживає з матірю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Савранської селищної ради Савранського району Одеської області № 2420 від 28 вересня 2011 року (а. с. 5). Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з обовязком батьків утримувати малолітню дитину, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і з відповідача на утримання дитини слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 усіх видів заробітку і доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, тобто до 22 вересня 2015 року. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України також підлягають стягненню на користь держави з відповідача судові витрати в розмірі 188 гривень 20 копійок. В силу ст. 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved