Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини -доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 800 гривень щомісячно, мотивуючи тим, що відповідач, батько дитини, із ними не проживає і ніякої допомоги на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у відповідності до наведеного, але при цьому заявила, що на даний час вона працює і її заробіток становить понад 2300 гривень на місяць. Вважає, що відповідач повинен сплачувати на її користь на утримання дитини хоча б половину від прожиткового мінімуму , що складає на дитину до шести років 1144 гривні. Відповідач у судовому засіданні визнав позов частково . Не заперечує проти того, що до вирішення питання щодо його батьківства відносно дитини, яке він має намір оспорити, повинен сплачувати на її утримання деяку грошову суму, але вважає, що сума у розмірі 800 гривень для нього являється занадто великою , оскільки він внаслідок мінливого та непостійного заробітку не може щомісячно сплачувати таку суму. Не погоджується також із твердженням позивачки щодо ухилення від сплати аліментів. Так, він та його батьки декілька разів пропонували свою допомогу дитині і він навіть сплатив 1000 гривень позивачці, коли вона із дитиною пішла від нього, але остання відмовляється від цієї допомоги, посилаючись на те, що вона спроможна сама її утримувати , а тому він більше ніякої допомоги на утримання дитини їй не пропонував. Вирішення остаточного розміру аліментів залишає на розсуд суду. Суд, заслухавши учасників судового процесу, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, згідно з вимогами статей 10 та 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Крім того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі наданих суду доказів встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 24. 04. 2010 року , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], яке видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим 24. 04. 2010 року ( а.с. 5). Від цього шлюбу народилася [INFO] дитина -донька [PERSON], про що свідчить свідоцтво про її народження серії [NUMBER] від 03. 08. 2010 року ( а.с. 4). У відповідності до наданої довідки дитина знаходиться на утриманні позивачки -матері [PERSON] ( а.с. 10). Встановлено, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання своєї неповнолітньої доньки. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому обов'язок утримувати дитину є рівною мірою як матері так і батька. У відповідності до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка , дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з положень ст. 184 Сімейного Кодексу України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин , що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка в підтвердження своїх доводів посилається на те, що відповідач працює за наймом, але постійного місця роботи не має, при цьому ухиляється від надавання будь -якої допомоги на утримання дитини та її самої, а тому просить стягнути зазначену суму на утримання дитини щомісячно до досягнення неї повноліття . Суд вважає за можливе погодитися із доводами позивачки, оскільки вони не суперечать закону, але вважає, що за наведених обставин, які визнавалися сторонами, розмір аліментів у сумі 800 гривень являється завищеним, з чим погодилася і сама позивачка, зазначивши, що відповідач повинен сплачувати половину встановленого прожиткового мінімуму на дитину до 6 років , що складає на даний час 1144 гривні. Таким чином, суд прийшов до висновку про можливість стягнення аліментів із відповідача на користь позивачки на утримання дитини у розмірі 500 гривень, оскільки вважає, що саме таку суму останній спроможний сплачувати щомісячно на утримання дитини. В задоволенні решти позову належить відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial