Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги позивач. мотивує тим, що 01 вересня 2011 року відповідач отримав у нього позику в розмірі 12500 доларів США і зобовязався повернути йому гроші до 01 березня 2012 року. З цього приводу відповідач дав розписку. У визначений в договорі позики (розписці) строк відповідач гроші не повернув, а таму він змушений звертатися до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до \~ст. 1046 ЦК України, \~за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, \~визначені родовими ознаками, \~а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму позики. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, \~визначених родовими ознаками. Згідно \~ст. 1047 ЦК України, \~договір позики укладається у письмовій формі, \~якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики на підставі якого відповідач [PERSON] отримав у позивача [PERSON] гроші в сумі 12 500 дол.США та зобовязався здійснити остаточний розрахунок щодо повернення суми позики не пізніше 01 березня 2012 року /а.с.22/. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до вимог ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Таким чином, з урахуванням зазначених вимог законодавства та ст. 526 ЦК України про те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору саме відповідач повинен довести, що відсутня його вина в несвоєчасному виконанні грошового зобов'язання, оскільки за договором позики йому належало повернути борг до 01 березня 2012 року. На день розгляду справи відповідачем борг, що виник з договору позики, не повернутий. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що [PERSON] не отримував гроші від [PERSON], оскільки в судовому засіданні вони свого підтвердження не знайшли та в порушення вимого ст.ст. 10, 60 ЦПК України доказів на обґрунтування своєї позиції не надано. Таким чином, враховуючи викладене, суд у відповідності до наведених вимог закону, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] В, підлягають до задоволення, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг по договору позики в сумі 12\~500 дол.США, що еквівалентно 99 875 грн.. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує понесені ним судові витрати.

Outcome: approved