Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] у липні 2010 року звернулася до суду з позовом до відповідача ДП ВО «Знамя»в якому прохала : визнати дії адміністрації державного підприємства «Виробниче об'єднання «Знамя»відносно [PERSON] по видачі довідки про підтвердження мого трудового стажу для призначення пільгової пенсії незаконними та зобов'язати відповідача видати їй - [PERSON] заповнену довідку для надання УПФ України Октябрського району в м. Полтаві про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, що передбачено Списком №1 розділом ХХІІ постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 за період роботи з радіоактивними речовинами, а саме виготовлення виробів з берилієм та його з'єднань за період з 02 серпня1980 року по 26 жовтня 1992 року включно.В обґрунтування позову вказала, що 01 серпня 1980 року її було прийнято на роботу учнем збиральника провідникових приладів в цех №2 Полтавського заводу «Знамя». 26 жовтня 1992 її було переведено учнем пресовщика виробів електронної техніки , де їй було присвоєно третій розряд. 02 лютого 1996 року за власним бажанням вона звільнилася з роботи. Вважає, що має право на пільгову пенсію, що передбачено Списком №1 розділом ХХІІ постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, але при зверненні до відповідача з заявою про надання довідки відповідного зразка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії за відсутності відповідних записів у трудовій книжці їй було відмовлено,що і змусило її звернутися до суду. Позивач –[PERSON] в судове засідання в судове засідання не з»явилася, надавши клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач ДП ВО «Знамя», будучи належним чином повідомлений в судове засідання свого представника не направив, будучи належним чином повідомлений (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи та не надали суду дані про причину неявки. Третя особа УПФУ Октябрського району м. Полтави в судове засідання свого представника не направив, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Як встановлено судом, 01 серпня 1980 року [PERSON] прийнято на роботу учнем збиральника провідникових приладів в цех №2 Полтавського заводу «Знамя», що підтверджується копією трудової книжки [PERSON]. 01 липня 1986 року [PERSON] присвоєно третій розряд збиральника провідникових приладів, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON]. 26 жовтня 1992 [PERSON] переведено учнем пресовщика виробів електронної техніки , де їй було присвоєно третій розряд, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON]. Згідно наказу №205 від 12 жовтня 1976 року п.1.1 пільгами по списку №1 користувалися тільки «кузнеци на молотах і пресах». В складальному цеху №2 ВО «Знамя»працівники за професією «Сортувальник приладів, вузлів, пластин і кристалів», «складальник п/п приладів», «сортувальник приладів, сировини і металів»не користувались пільгами для призначення пенсії за списками №1,2, що підтверджується наказом №205 від 12 жовтня 1976 року. Відповідно до записів у трудовій книжці і наказів по заводу «Знамя»від 29 липня 1980 року № 363, від 21 лютого 1989 року №4817, [PERSON] приймалась на роботу та потім переводилась у зв'язку з підвищенням розряду збиральником п/п приладів за розрядом 2, 3 «СХР». Згідно збірника локальних класифікаторів кодування інформації по обліку праці і заробітної плати на ВО «Знамя»від 23 серпня 1989 року, був визначений шифратор тарифних ставок для робочих підприємства, згідно якого ХР –це роботи з нормальними умовами праці. У список №1, затвердженому Постановою КМ СРСР від 26 січня 1991 року №10, в розділі ХХІІ вказані роботи з радіоактивними речовинами, джерелами іонізуючих випромінювань, берилієм і рідкоземельними елементами. За період до 1992 року ні законодавством СРСР ні України не передбачалось проведення атестації робочих місць. Відповідно до колективних договорів, за період роботи [PERSON] в цеху №2 за професією «Сортувальник приладів, вузлів, деталей і кристалів»та «Сортувальник приладів сировини і матеріалів»користувалась пільгами в частині отримання спецхарчування та додаткової відпустки. У відповідності до вимог ст.10 ч.3 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна надати суду докази своїх вимог та заперечень. Позивачкою не надано суду належних доказів її позовних вимог, а тому суд відмовляє у задоволенні позову за недоведеністю.

Outcome: dismissed