Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

09 липня 2012 року [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначав наступне. 25.07.1981 р. між ним та відповідачем у справі було укладено шлюб, зареєстрований міським відділом РАГС м.Бекабада, Ташкентської області (Узбецька ССР), про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 370. У нього це перший шлюб, відповідач перебуває у другому шлюбі. Під час шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також вказував, що причиною припинення сімейних відносин є відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, утрату почуття любові один до одного на підґрунті чого між ними виникали суперечки, що призвели до втрати почуття любові, а також цілковитої втрати взаємопорозуміння. Вважав недоцільним і неможливим подальше збереження сімї. Шлюбні стосунки фактично припинені з 2002 року, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на зазначене, просив суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву просить суд розірвати шлюб з відповідачем, з причин розпаду сім'ї, небажання продовжувати шлюбні відносини, відсутності сімейної поваги. Також зазначав, що незважаючи на спільне мешкання спільне господарство не ведеться, сімейний бюджет окремий, шлюбні стосунки стали носити формальний характер. Також просив суд, витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС покласти на нього. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу з причини розпаду сімї та небажання продовжувати шлюбні відносини. Між тим, вказувала як на підставу припинення шлюбних відносин поведінку позивача, небажання з його боку дійти взаєморозуміння, агресивність по відношенню до неї, настроювання проти неї спільних дітей, небажання підтримувати та піклуватися про неї, проте просила суд розірвати шлюб. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З матеріалів справи вбачається, що 25.07.1981 р. міським відділом РАГС м.Бекабада, Ташкентської області (Узбецька ССР), був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 370 (а.с.5). Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO].(а.с.5зв.) Судом встановлено, що з 1981 року по теперішній час сторони мешкають спільно (з 1992 року у квартирі 107 по бул..Гвардейському, б.22) , між тим, спільне господарство не ведуть, фактично шлюбні відносини припинені з середини 2002 року, мають повнолітніх дітей, які мешкають окремо з моменту їх одруження. Сторони обопільно заявили про неможливість подальшого співмешкання та просили суд не надавати їм строк на примирення. З огляду на зазначені обставини та враховуючи пояснення сторін у судовому засідання, суд визнав, що примирення та збереження сімї неможливе. Майновий спір про поділ майна буде вирішено в окремому провадженні. Суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і збереження сім'ї неможливе, суд приходить до висновку про те, що шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved