overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошові основі у розмірі 850 гривень, щомісяця, за весь час навчання, до досягнення нею 23 років, починаючи з 27.09.2012 року, оскільки вона є студентом денної форми навчання та знаходиться на утриманні позивачки, проживає з нею і потребує матеріальної допомоги, а відповідач у стані таку допомогу надавати. У судовому засіданні позивач [PERSON], свої вимоги підтримала, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив, не маючи відомостей про причину неявки відповідачів, с|уд визнав можливим розгляд справи|речі| без його участі на підставі наявних матеріалів та доказів згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, тобто заочно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши інші докази, які є у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 03.10.1992 року сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі від якого мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з позивачкою. 17.04.2012 року шлюб рішенням Комунарського районного суду міста [PERSON] між сторонами було розірвано. Згідно договору №11 медичного коледжу Запорізького державного медичного університету [PERSON] є студентом денної форми навчання. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. Встановлені судом правовідносини належать до сімейних та регулюються главою 16 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання . Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України ( ч.1 ст. 200 СК України). Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини за період навчання у твердій грошовій сумі розмірі 850 гривень щомісячно до досягнення дитиною 23-х років, підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з 2011 року по 2012 рік вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, та знаходиться на її утриманні. У зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з [PERSON] кошти на її утримання щомісячно по 1/6 частині із всіх видів заробітку до досягнення сином трьох років, тобто до 03.08.2015 року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила та просила суд стягнути аліменти лише на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просила позов задовольнити та дала пояснення в його обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Суд встановлено, що сторони з з 2011 року по 2012 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу не надає. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2012 року підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з 16.09.2006 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу, у звязку з чим позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2012 року до досягнення донькою повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та дала пояснення в його обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON], позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Суд встановлено, що сторони з 16.09.2006 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2012 року підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 26 травня 2006 року уклав шлюб з відповідачем по справі. У нього це другий шлюб. Від шлюбу у них народилася дитина, дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з матір'ю і між ними з цього приводу досягнуто згоди. Їх сімя розпалася, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних характерів, несумісності їхніх поглядів на сімейне життя, відсутність між ним та відповідачем взаємопорозуміння та довіри. Протягом останніх двох років він хворіє, часто змушений лікуватися, на що витрачаються значні кошти, однак дружина постійно вимагає поповнення сімейного бюджету, чого він не в змозі зробити у звязку зі станом свого здоровя. Просить постановити судове рішення, яким шлюб між ними розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, пояснив, що проживає окремо від [PERSON], спільного господарства з останньою не веде і не бажає зберегти сім'ю, просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, пояснила, що спільного господарства з відповідачем не веде та проживає окремо, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 травня 2006 року (а.с. 11). Від шлюбу у них є одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу сторін є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, а тому є підстави для його розірвання. Неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], з урахуванням її інтересів та думки сторін, необхідно залишити проживати з матір'ю. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не висловила бажання змінити прізвище, а тому суд залишає їй шлюбне прізвище [PERSON]. Судові витрати суд залишає за позивачем за згодою останнього. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що між нею та відповідачем 09 червня 2000 року Оленинською сільською радою Камінь-Каширського району було зареєстровано шлюб, актовий запис №4. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Відповідач її не поважає, вихованням дітей не займається, вчиняє сімейні сварки, інколи наносить їй тілесні ушкодження. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим і просить суд розірвати укладений між ними шлюб. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обємі, пояснила, що відповідач її не поважає, вчиняє сварки, шлюбних відносин вони не підтримують, і просила розірвати їх шлюб. Відповідач [PERSON] позов визнав і не заперечував розірвати шлюб між ним та позивачем. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2000 року (а.с.5). Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6, 7). Сторони припинили шлюбні відносини, втратили взаємне повагу один до одного, зберегти сім'ю не бажають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу сторін є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, а тому є підстави для його розірвання. Неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з урахуванням їх інтересів та думки сторін, необхідно залишити проживати з матір'ю. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд змінює їй прізвище [PERSON] на Ліщук. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені останньою та документально підтверджені судові витрати у розмірі 227 грн. 30 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] 04.10.2012 року звернулася до суду з позовом, пізніше уточненим, до [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області про визначення додаткового строку у два місяці для прийняття спадщини після смерті 19 жовтня 2010 року матері позивачки [PERSON], посилаючись на пропуск строку через відсутність коштів на документальне оформлення прийняття спадщини та тривале оформлення повторного свідоцтва про народження. Ухвалою суду від 29.10.2012 року до участі у справі як співвідповідача залучено [PERSON]. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з»явилась та не повідомила про причину неявки, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі ст.1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 19 жовтня 2010 року, проте позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин у зв»язку з тривалим оформленням повторного свідоцтва про її народження, виданого у Російській федерації. Зазначені обставини підтверджено копією повторного свідоцтва про народження (а.с.5), копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6), копією свідоцтва про смерть (а.с.7), копією заповіту (а.с.8), копією зворотного поштового повідомлення з відділу ЗАГС Боханського району Іркутської області (а.с.13), довідкою з місця проживання спадкодавця, повідомленням Березанської державної нотаріальної контори про відкриття спадкової справи та роз»ясненням нотаріуса. Відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, позивачка як спадкоємець, яка бажала прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, в шестимісячний строк з моменту смерті спадкодавця повинна була звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки з зазначеною заявою позивачка своєчасно до нотаріальної контори не звернулася з поважної причини, на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України їй необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду і просить визнати свого батька [PERSON] недієздатним, посилаючись на психічну хворобу останнього. В судове засідання заявниця [PERSON] не зявилася, про час місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання заінтересована особа: Орган опіки та піклування Печерської районної в м. Києві держадміністрації не зявилася, про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку, подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст.197 ЦПК України). Згідно акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи №915 від 28.09.2012 р. Київського міського центру судово-психіатричної експертизи [PERSON] страждає на шизофренію параноідальну, дефектний стан (шифр по МКХ-10 F 20); за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до пропозицій опікунської ради (протокол №11 від 16.10.2012 р.) Печерська районна в м. Києві держадміністрація, як орган опіки та піклування, просить призначити [PERSON] опікуном [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

30 серпня 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за теплопостачання у сумі 3 065 грн. 36 коп., індексу інфляції у сумі 258 грн. 34 коп., 3 % річних у сумі 290 грн. 80 коп., усього заборгованість на загальну суму 3 614 грн. 50 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач не сплачує послуги з постачання теплоенергії за період з 01 січня 2010 року по 01 серпня 2012 року. Внаслідок несплати наданих послуг за відповідачем по оплаті послуг з теплопостачання рахується борг у сумі 3 614 грн. 50 коп., крім того, позивач прострочив виконання грошового зобовязання, тому у відповідності зі ст. 625 Цивільного кодексу України повинен сплатити індекс інфляції у сумі 258 грн. 34 коп., 3 % річних у сумі 290 грн. 80 коп., а також судові витрати у сумі 214,60 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місто слухання справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник позивача надала згоду на ухвалення заочного рішення. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 17.12.2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1396. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. У ході спільного життя відбувалися сварки, непорозуміння, що привело до втрати взаємних почуттів та припинення шлюбно-сімейних стосунків. Позивач вважає подальше сімейне життя неможливим, проти примирення заперечує. З 2009 року сторони разом не проживають. Відповідач аліменти на утримання інших неповнолітніх дітей не платить. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити, розглянути справу у її відсутності, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище Урюпіна. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за своєї відсутності не надавав. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 179 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 17.12.2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1396. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. У ході спільного життя відбувалися сварки, непорозуміння, що привело до втрати взаємних почуттів та припинення шлюбно-сімейних стосунків. Позивач вважає подальше сімейне життя неможливим, проти примирення заперечує. З 2009 року сторони разом не проживають. Відповідач аліменти на утримання інших неповнолітніх дітей не платить. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 30.12.1988 року Сосновським Бюро РАГС, Вигонічського р-ну, Брянської області, актовий запис № 10. У ході спільного життя відбувалися сварки, непорозуміння, що привело до втрати взаємних почуттів та припинення шлюбно-сімейних стосунків. Позивач вважає подальше сімейне життя неможливим, проти примирення заперечує. У травні 2009 року відповідач поїхав до Киргизії відвідати своїх хворих батьків, а у 2011 році відповідач повідомив позивача, що у нього є інша сімя і повертатися він не має наміру та матеріальної можливості. З даного часу сторони разом не проживають. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити, розглянути справу у її відсутності, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище Юнусова. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за своєї відсутності не надавав. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 179 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 30.12.1988 року Сосновським Бюро РАГС, Вигонічського р-ну, Брянської області, актовий запис № 10. У ході спільного життя відбувалися сварки, непорозуміння, що привело до втрати взаємних почуттів та припинення шлюбно-сімейних стосунків. Позивач вважає подальше сімейне життя неможливим, проти примирення заперечує. Відповідач з 2009 року проживає у Киргизії. Як встановлено у ході розгляду справи, причиною розпаду сімї стали сварки, відсутність взаєморозуміння, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved