Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-27 00:00:00

22.08.2012 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на її особисте утримання в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач проживає окремо від сімї і не надає матеріальної допомоги на її утримання та утримання малолітнього сина. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідач позов визнав частково. Він пояснив, що згодний сплачувати аліменти на утримання сина, у той же час не має матеріальної можливості утримувати свою дружину, у звязку з тим, що отримує заробітну плату в розмірі 1900 грн, з яких 500 грн сплачує на найом житла, а тому в разі стягнення з нього ще й аліментів на утримання дружини, він залишиться без засобів для існування. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, від якого мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо від своєї сімї і не надає позивачу систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини та її особисте утримання. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу положень статті 181 цього Кодексу способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене і ту обставину, що відповідач визнає позов в частині стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], в цій частині позов підлягає задоволенню. Вирішуючи іншу частину заявлених позовних вимог суд виходить з наступного. Згідно із частинами 2, 4 статті 84 Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати таку допомогу. Як убачається з довідки про доходи, відповідач працює в публічному акціонерному товаристві «Альфа-Банк»і отримує на руки заробітну плату в розмірі 1904 грн 17 коп. Отже, в разі стягнення з нього аліментів на утримання позивача в розмірі 1/4 частини заробітку, всього з відповідача буде утримуватися 1/2 частина заробітку, а тому до виплати буде належати лише 952 грн 08 коп. /1904.17 : 2/, що є меншим навіть встановленого статтею 12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» прожиткового мінімуму, який з 01.07.2012 року складає 1102 грн. У звязку з цим, суд вважає необхідним зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання позивача до 1/8 частини заробітку. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд не приймає до уваги посилання відповідача на здійснення ним витрат за найом житла, через ненадання належних доказів на підтвердження цього. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial