Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-28 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси, 18.01.2012 року звернулось ТДВ Страхова компанія Провітаіз позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, зазначаючи, що 24.10.2008 року в м. Одесі, по вул. Р. Кармена сталося ДТП за участю автомобіля марки Mitsubishi, д\\н ВН1150СВ під керуванням [PERSON] та автомобіля марки ГАЗ, д\\н ВН8701АС під керуванням водія [PERSON] Постановою Малиновського районного суду м. Одеси [PERSON] був визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригод та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. В результаті зіткнення, автомобіль Mitsubishi, д\\н ВН1150СВ зазнав пошкоджень, вартість відновлювального ремонту становить 7727 гривень 60 копійок. Оскільки згідно договору страхування автомобіль марки Mitsubishi, д\\н ВН1150СВ застраховано ТДВ Страхова компанія Провіта, позивач сплатив страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 7727 грн.60 коп. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 7727 грн.60 коп., а також судові витрати у розмірі 214 гривень 60 копійок. Позивач подав до суду заяву, згідно якої підтримує позовні вимоги, просить розглянути справи за відсутності позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судові засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. У звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку та постановити заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. З постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 25.11.2008 року вбачається, що 24.10.2008 року, [PERSON]І, керуючи автомобілем марки ГАЗ-31029, д\\н ВН8701АС по вул. Р. Кармена в м. Одесі, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 Уступити дорогу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Mitsubishi, д\\н ВН1150СВ під керуванням водія [PERSON], яка рухалась по головні дорозі. Зіткнення відбулось в результаті винних дії відповідача, а саме в результаті порушення вимог д.з 2.1. ПДР України, у звязку з чим, відповідач був визнаним винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Згідно п. 7 Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі, суд, розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Згідно висновку № 031/08 автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням транспортного засобу, розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобілю марки Mitsubishi, д\\н ВН1150СВ становить 8949,80 гривень. Судом встановлено, що згідно договору добровільного страхування транспортних засобів від 12.09.2008 року, укладеного між ТДВ Страхова компанія Провітата [PERSON], ТДВ Страхова компанія Провіта зобовязується сплачувати страхові платежі в разі настання страхового випадку у визначений термін. Згідно зазначеного договору, пошкодження транспортного засобу керуванням [PERSON], спричинене в результаті ДТП є страховим випадком. Судом встановлено, що позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 7727 гривень 60 коп, чим виконав умови страхового договору. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи припис ст. 993 ЦК України, позивач набув право вимоги у деліктних правовідносинах, що первісно виникли між [PERSON], та [PERSON] . Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ч.2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати на правову допомогу, та витрати, повязані з проведенням судових експертиз. Судом встановлено, що позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 214,60 грн. які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved