Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки в якому просила припинити право власності відповідачки на 43/200 частки домоволодіння №2 по вул. Семенішина в м.Маріуполі та визнати за нею право власності на вищевказану частку, оскільки вона постійно проживає у вищевказаному будинку, їй належить 157/200 частин домоволодіння. Крім того, вона оплачує всі комунальні послуги, робить косметичні ремонти у будинку. Відповідачка постійно мешкає у м. Горловка, де має на праві власності жилий будинок. Більш того, між нею та відповідачкою склалися неприємні стосунки, які перешкоджають сумісному користуванню спірним будинком. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги з вищевказаних підстав, просила їх задовольнити. Представник відповідачки у судовому засіданні просили відмовити у задоволені позову з підстав, вказаних у письмових запереченнях, а саме: відповідачка має намір два рази на рік приїжджати в м.Маріуполь і проживати у своїй частці спірного будинку, відповідачка не згодна отримувати грошову компенсацію за свою частку будинку. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 28.04.2010р позивачці належить 157/200 частин будинку № 2 по вул. Семенішина в м.Маріуполі ./а.с.13-14/ [PERSON] на підстав свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.04.2010р. належить 43/200 частин будинку №2 по вул. Семенішина в м.Маріуполі /а.с.65/ Згідно висновку будівельно- технічної експертизи вартість ідеальної 43/200 частини будинку №2 по вул. Семенішина в м.Маріуполі становить 36228,00 грн./а.с.46/ 27.02.2013р. [PERSON] внесено на депозитний рахунок вартість ідеальної 43/200 частини будинку №2 по вул. Семенішина в м.Маріуполі у розмірі 36228,00 грн./а.с.79 / Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. №7 із змінами «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» в окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов?язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов?язковим наведенням мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Згідно ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Встановлено, що частка [PERSON] не може бути виділена у натурі і спільне проживання у будинку позивачки та відповідачки неможливо, що не заперечували у судовому засіданні сторони. Також, встановлено, що [PERSON] зареєстрована у [INFO] ,б. №5 , який належить їй на підставі договору дарування від 08.10.2001р. Виходячи із фактичних обставин , встановлених у справі, відносин, які склалися між позивачкою та відповідачкою, засад розумності та справедливості, приймаючи до уваги, що [PERSON]перерахувала на депозитний рахунок вартість 43/200 частки домоволодіння , суд припиняє право власності [PERSON] на 43/200 частки будинку № 2 по Семенішина в м.Маріуполі , стягнувши на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості ідеальної 43/200 частини будинку №2 по вул. Семенішина в м.Маріуполі з депозитного рахунку Територіального управління Донецької судової адміністрації в Донецькій області /р/с37317004001000 в УДК Донецької області, МФО 834016, код 26288796, внесених 27.02.2013р. за квитанцією №9539611 у сумі 36228,00 грн. (тридцять шість тисяч двісті двадцять вісім грн. 00 коп.) , визнавши за [PERSON]право власності на 43/200 частки будинку №2 по вул. Семенішина в м.Маріуполі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню с [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 321,98 грн

Outcome: approved