Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з заявою про оголошення померлою [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], заінтересована особа -Управління пенсійного фонду України в місті Лисичанську, посилаючись на наступне. В 2001 році мати заявниці [PERSON], [INFO] пішла з дому і до цього часу не поверталась. Вона постійно мешкала в м. Новодружеську, вул. Комсомольська, 71. Мати заявниці знаходилась у розшуку, як така, що втратила зв'язок з родичами, розшук результатів не дав. Рішенням Лисичанського міського суду від 14.05.2004 року мати заявниці було визнано безвісно відсутньою. Пройшло більше, як одинадцять років з того часу, як мати пішла з дому, але до цього часу про неї нічого не відомо. Смерть її з березня 2001 року і по теперішній час не зареєстровано. Заявниця виросла з бабусею, яка була її опікуном, заявниця припускає, що її мати померла та її поховали, як невідому. [PERSON] навчається на другому курсі Лисичанського медичного училища. Оголосити мати померлою заявниці необхідно для оформлення пенсії, прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадщину. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні обставини, викладені в заяві підтримала, просила оголосити матір [PERSON] померлою, оскільки про неї тривалий час немає ніяких відомостей. Мати була - матірю-одиначкою. Крім неї є рідна по матері старша сестра, яка подавала заяву в міліцію про розшук матері, який результатів не дав. Будь-яких відомостей, які б підтверджували загибель матері, або данних, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку вона не має. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою заявниці по матері. Їх мати, [PERSON], вихованням дітей не займалась, зловживала спиртними напоями, тривалий час була відсутня вдома, гуляла з друзями. 12 років про неї немає ніяких відомостей. Їй відомо, що подруги матері вже повмирали. Той спосіб життя який вела мати, сприяв тому, що вона могла вмерти. Відомостей, які б підтверджували її загибель у неї немає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявниця її онука, [PERSON] її дочка. Останній раз вона дочку бачила 12 років назад, за цей час про неї нічого не було відомо. Будь-яких відомостей, що загрожували смертю [PERSON], або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку вона не має. Суд досліджує письмові докази: копія паспорта /а.с.З/, копія свідоцтва про народження /а.с.4/, копія рішення /а.с.5/, копія рішення /а.с.6/, довідка /а.с.7/, довідка /а.с.8/, довідка ЛКП «Паспортна служба» /а.с.9/, довідка /а.с.10/. Суд, вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.І ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою ЛКП «Паспортна служба» /а.с.9/. Згідно копії рішення Лисичанського міського суду від 14.05.2004 року [PERSON] визнано безвісно відсутньою /а.с.6/. Згідно довідки ВДРАЦСРС від 18.07.2012 року, актового запису про смерть [PERSON] - не виявлено /а.с.7/. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідомо. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим грунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз'яснено у пункті 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. При цьому заявник має мати особисту цивільну - правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, існують особисті або майнові правовідносини, матеріально - правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. На думку суду, заява про оголошення [PERSON] померлою обгрунтована тільки фактом формальної її відсутності у місці реєстрації протягом більш ніж 12 років, тобто заявницею не зазначено жодної підстави для оголошення фізичної особи померлою, а наявність обставин, які б мали загрожувати цій особі смертю або дають підставу припускати загибель від певного нещасного випадку, відповідно до ст. 247 ЦПК України, заявником не доведено, у зв'язку з чим суд доходить до висновку, що вимоги заявника не засновані на законі та задоволенню не підлягають, оскільки суд позбавлений можливості оголосити особу померлою лише на припущеннях та поясненнях заявника і свідків.

Outcome: dismissed