Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу за борговою розпискою. В обґрунтування заявлених позивних вимог посилався на те, що 07 червня 2008 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу у борг 14\~775 доларів США, які відповідач зобовязався повернути до 02 лютого 2009 року. На підтвердження отримання відповідачем грошових коштів у сумі 14\~775 доларів США, він власноручно написав розписку на імя позивача. В зазначений строк відповідач не повернув позивачу грошові кошти. На прохання позивача повернути борг, відповідач просив його зачекати посилаючись на відсутність коштів та кризу, а згодом і зовсім перестав відповідати на телефонні дзвінки. На підставі викладено позивач був змушений звернутись з зазначеним позовом до суду та просив суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 14\~775 доларів США, що еквівалентно 119\~677,50 грн., з розрахунку 8,1 грн. за 1 долар США. Позивач до судового засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, при цьому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 119 677 гривень 50 копійок. Також вказав, що заперечує проти винесення заочного рішення, наполягає на розгляді справи у звичайному порядку. Відповідач до судового засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомив. Не з`явившись у судове засідання та не скориставшись своїм процесуальним правом надання доводів або заперечень проти позову, тим самим відповідач [PERSON] не оспорює позовні вимоги [PERSON] Згідно із статтею 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Статтею 6 [PERSON] Європи «Про захист прав людини та основних свобод» від 04.11.1950 року, ратифікованою згідно із Законом України від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановлений законом. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав. З договору позики, який був складений 07 червня 2008 року у письмовій формі у вигляді розписки, написаної відповідачем власноручно, вбачається, що позивач [PERSON] надав у борг відповідачу [PERSON] грошові кошти у сумі 14 775 доларів США строком повернення до 02 лютого 2009 року. Спір про розмір отримуваної суми позики не підлягає доказуванню, бо правочин укладений в письмовій формі і отримана відповідачем сума позики за договором не оспорюється сторонами. Відповідно до ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такі самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Строк, обумовлений договором до 02 лютого 2009 року сплинув, в результаті чого позивач правомірно звернувся за судовим захистом порушеного права. Судовим розглядом встановлено, що умови договору позики не виконуються, а відповідач, не спростовує факт отримання ним грошових коштів у борг і свого зобовязання за вчиненим правочином, складання розписки. А відтак, позивач правомірно вимагає стягнення суми боргу у розмірі позики 14 775 доларів США. Таким чином, в ході вирішення справи встановлено факт невиконання відповідачем грошового зобовязання, у звязку з чим суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми в розмірі 14 775 доларів США, відповідно до курсу НБУ станом на 11.06.2013 рік становить 799, 30 грн. за 100 доларів США, що еквівалентно 118 096 грн. 58 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору в частині вимог майнового характеру підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі ст.ст. 1046, 1047, 1049 ГК України,

Outcome: partial