Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-31 00:00:00

У жовтні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 08 жовтня 2011 року померла її мати [PERSON], після смерті матері відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: село Княжичі Броварського району Київської області, вулиця Гагаріна, 61, та земельні ділянки, розташовані за цією ж адресою, площею 0,241 га, цільове призначення для будівництва житлового будинку та господарських будівель, і площею 0,151 га для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до ст. 1261 ЦК України як дочка померлої вона є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців після смерті матері [PERSON] не має. У встановлений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Для одержання свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки вона надала нотаріусу усі необхідні документи. Що стосується житлового будинку, то надати нотаріусу відповідні документи вона не змогла, оскільки за життя її мати [PERSON] право власності на будинок не зареєструвала, правовстановлюючий документ на нього у неї відсутній. Листом № 175/02-14 від 20 вересня 2012 року нотаріус розяснив, що так як за життя [PERSON] право власності на житловий будинок не оформлялось, із питанням визнання права власності на будинок їй необхідно звертатися до суду. Житловий будинок у селі Княжичі Броварського району Київської області по вулиці Гагаріна, 61 побудований [PERSON] ще у 1968 році, у даному будинку мати проживала до самої смерті. Факт належності цього житлового будинку [PERSON] підтверджується довідками виконкому [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області №№ 3055 і 3056 від 26 вересня 2012 року, згідно з якими спірний будинок рахується за [PERSON], остання у ньому була зареєстрована та проживала до дня смерті; технічним паспортом на цей житловий будинок, у якому його власником вказана її мати [PERSON]; квитанціями про оплату використаного природного газу за місцем знаходження спадкового будинку абонентом [PERSON] та іншими документами. Просила визнати за нею, [PERSON], право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Гагаріна, 61, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 08 жовтня 2011 року. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, просила суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, направила до суду листа, у якому просить розглянути справу за відсутності їхнього представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Розяснивши позивачу наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ОК № 226694 [PERSON] померла 08 жовтня 2011 року. 01 березня 2012 року приватним нотаріусом Броварського районного округу Київської області [PERSON] заведено спадкову справу № 02/2012 до майна померлої 08 жовтня 2011 року [PERSON]. Із даної спадкової справи вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є дві її дочки: [PERSON] і [PERSON]. Також із спадкової справи видно, що відповідно до заповіту, посвідченого 24 грудня 2009 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 263, спадкоємцями майна [PERSON] за цим заповітом є позивач [PERSON] та двоє онуків померлої [PERSON] і [PERSON]. Згідно із заявами, поданими 01 березня 2012 року приватному нотаріусу [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до заяви від 01 березня 2012 року позивач [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за заповітом та підтвердила, що приймає спадщину після смерті матері [PERSON] за законом. Суд встановив, що на момент смерті [PERSON] належав житловий будинок, загальною площею 93,3 м2, житловою площею 43,3 м2, (1968 року побудови), із господарськими будівлями та спорудами: сарай, погріб, вбиральня, колодязь та огорожа, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Гагаріна, 61. Факт належності [PERSON] зазначеного спірного спадкового житлового будинку, у якому спадкодавець проживала до дня смерті, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами: довідками виконкому [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області №№ 3055 і 3056 від 26 вересня 2012 року, з яких вбачається, що спірний спадковий житловий будинок рахується за [PERSON], у якому вона була зареєстрована і проживала до дня смерті; викопіюванням із погосподарської книги [PERSON] сільської ради за 2011-2015 роки, згідно з яким спірний житловий будинок обліковувався за померлою 08 жовтня 2011 року [PERSON] Із технічного паспорта на житловий будинок № 61 по вулиці Гагаріна у селі Княжичі Броварського району Київської області, власником у якому значиться [PERSON], видно, що за цією адресою знаходяться: житловий будинок A-1, загальною площею 93,3 м2, житловою площею 46,3 м2, і господарські будівлі та споруди: сарай Б, погріб В, вбиральня Г, колодязь К та огорожа N. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний спадковий житловий будинок приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] листом від 20 вересня 2012 року № 175/02-14 позивачу [PERSON] відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Рекомендовано звернутися до суду з питанням визнання права власності на житловий будинок. У ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], якій належав спірний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved