Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-14 00:00:00

У серпні 2012 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернулась [PERSON] з позовом до Виконавчого комітету Шосткинської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У позові вказує, що 05 червня 2003 р. померла її матір, [PERSON], після якої відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок № 5 по вул. Фурманова в м. Шостка Сумської області, площею 29,6 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці 610 кв.м. Навесні 2012 р. позивач звернулась до Шосткинської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також вказує, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки з 1985 р. проживає в смт. Приморський Феодосійської міської ради м. Феодосія АР Крим та не мала фізичної можливості подати заяву про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявилась, представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач - Виконавчий комітет Шосткинської міської ради позов визнав, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа - Шосткинська міська державна нотаріальна контора подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004\~поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Суд вважає, що визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, не суперечить Конституції і законам України, не суперечить суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, а тому визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON]

Outcome: approved