overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

[PERSON], заінтересована особа [PERSON], [PERSON], звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зазначивши, що при намагання оформити свої спадкові права на земельну ділянку, яка залишилася після смерті її матері [PERSON], померлої 25.06.2007 року, нотаріусом було виявлено, що в Державному акті про право на землю імя матері записано невірно, а саме: згідно свідоцтва про смерть по-батькові записано «Євстафіївна», а в Державному акті написано «Остафіївна», що унеможливлює заявницю оформити її спадкові права, в силу чого, вона змушена звернутись до суду та просить встановити факт належності державного акта на право приватної власності на землю серія ВН № б/н, виданого 05.04.1999 року Грушанською сільською радою на імя [PERSON] [PERSON], померлій 25.06.2007 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання заявник та заінтересовані особи не зявилися, але подали до суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутність, заявлену вимогу підтримують та визнають. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За даних обставин, суд вважає, що справу може бути розглянуто на підставі наявних в ній доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія 1-АМ № 080163, виданого 27.06.2007 року та зареєстрованого виконкомом Грушанської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, [PERSON] померла 25.06.2007 року(а.с.3). Свідоцтво про одруження серія ІІ-ЯР № 772703 від 21.09.1962 року, зареєстроване в Грушанській сільській раді Могилів-Подільського району Вінницької області, зазначає, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] з визначенням післяшлюбного прізвища дружини [PERSON] (а.с. 4). Свідоцтво про народження серія ІV-АМ № 248501 від 08.02.1991 року, зареєстроване в [INFO], вказує, що матірю [PERSON] є [PERSON](а.с. 7). Державний акт на право приватної власності на землю серія ВН № б/н, виданий 05.04.1999 року Грушанською сільською радою, вказує, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,64 га., в межах згідно з планом, що розташована на території Грушанської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10,11). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що дійсно, при оформленні відповідного Державного акту на право приватної власності на землю була допущена помилка в написанні власника, таким чином, заява підлягає до задоволення, оскільки заявником подано беззаперечні докази належності [PERSON], померлій 25.06.2007 року, державного акта на право приватної власності на землю серія ВН № б/н., виданого 05.04.1999 року Грушанською сільською радою на імя [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить суд визнати право спільної сумісної власності з нею на квартиру [ADDRESS], та поділити в натурі вказану квартиру, виділивши йому у власність ? частину вказаної квартири. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, пояснив, що вказана квартира була придбана за спільні з відповідачкою кошти в період шлюбу, тому він просить позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, заявила, що вказана квартира була придбана на гроші, які надалі її батьки, тому є її особистою власністю. Представник відповідачки в судовому засіданні підтримав її доводи та правову позицію, просив застосувати до позовних вимог позовну давність, в задоволенні позову відмовити. Вислухав пояснення сторін, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно зі свідоцтвом про одруження 1-ЖД №130847, сторони уклали шлюб 6.03.1997 року. Згідно з договором купівлі-продажу АВА №991726, 04.08.1999 року, відповідачка придбала квартиру [ADDRESS]. Шлюб між сторонами розірваний 24.09.2007 року. Згідно зі ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, вказана квартира придбана сторонами в період шлюбу, тому належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідачкою не надано жодного доказу, що гроші на вказану квартиру були надані її батьками, тому суд це твердження не враховує. Право спільної сумісної власності виникло у сторін в момент укладання договору купівлі-продажу квартири 04.08.1999 року, тому позовна давність на вказану вимогу не розповсюджується. Для вирішення питання про виділення в натуру ? частини вказаній квартирі необхідні спеціальні знання в галузі будівництва. Сторонам було роз*яснено їх право на звернення до суду із клопотанням про призначення по справі судово-будівельної експертизи з метою визначення можливих варіантів розподілу будинку, але жодна зі сторін зі вказаним клопотанням не звернулась. Представником відповідача заявлено про застосування до вимог позивача позовної давності. Згідно зі ст. 72 СК України, до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне в задоволенні позовної вимоги щодо розподілу майна відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

У зв`язку зі складністю в постановленні повного судового рішення, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частини на підставі ст.209 ч.3 ЦПК України та відкласти складання повного рішення на строк не більше 5 днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про звільнення комори. В обґрунтування заявленого позову покликаються на те, що відповідачем самовільно зайнято комору під сходами будинку №8б по вул.Устияновича в м.Львові, на попередження про звільнення комори [PERSON] не реагує, документів про право власності на вказане приміщення не має. Враховуючи вищенаведене, просять суд зобовязати відповідача звільнити самовільно зайняту комірку під сходами будинку №8б по вул.Устияновича в м.Львові. Представник позивача до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач та третя особа в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце слухання справи, тому судом проведено заочний розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних документів про права і взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ЛКП «Каменяр Центр»слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем [PERSON] самовільно зайнято комору під сходами будинку №8б по вул.Устияновича в м.Львові. Відповідно до рішення Конституційного суду України в справі №1-2/2004р. від 02.03.2004 року, відповідно до Конституції України всі суб'єкти права власності рівні перед законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями, в тому числі і з питань улаштування мансард, надбудови поверхів і т.ін. Таким чином, питання щодо згоди власників квартир - співвласників допоміжних приміщень багатоквартирного будинку - на надбудову поверхів, улаштування мансард і т.ін. з використанням при цьому конструктивних елементів будинку, як і на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо), має вирішуватися відповідно до законів про власність та інших законів України, передусім Цивільного кодексу України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.2 ст.382 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач документів про право власності на спірне приміщення не має, таке є у власності усіх власників квартир в будинку №8б по вул.Устияновича в м.Львові, суд приходить до висновку, що слід зобовязати відповідача звільнити самовільно зайняту комірку під сходами будинку №8б по вул.Устияновича в м.Львові.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

В листопаді 2012 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивувала тим, що 14 червня 1990 року нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори складений та посвідчений договір купівлі-продажу 9/20 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд № 1 по вул.. 25 років Жовтня у м. Миколаєві, укладений між нею заявницею та [PERSON], у якому замість вірного її прізвища «Гребьонкіна» невірно зазначене «Гребенкіна». Посилаючись на викладене, заявниця просила суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу на 9/20 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд № 1 по вул.. 25 років Жовтня у м. Миколаєві. В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали. Представник Другої Миколаївської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] уклала договір купівлі-продажу нерухомого майна 9/20 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд № 1 по вул.. 25 років Жовтня у м. Миколаєві. Даний договір нотаріально посвідчений 14 червня 1990 року за № І-4333 та зареєстрований в ММБТІ 13 липня 1990 року за № 13008. При укладенні даного договору прізвище покупця було помилково вказане як «Гребенкіна» замість «Гребьонкіна». Відповідно до паспорта громадянина України, виданого 17 грудня 1999 року Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, прізвище заявниці українською вказане як «Гребьонкіна». Таким чином, суд вважає встановленим, що прізвище [PERSON] у договорі купівлі-продажу 9/20 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд № 1 по вул.. 25 років Жовтня у м. Миколаєві від 14 червня 1990 року, нотаріально посвідченому 14 червня 1990 року за № І-4333 та зареєстрованому в ММБТІ 13 липня 1990 року за № 13008, вказано помилково як «Гребенкіна» та зазначений документ належать [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

У листопаді 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка навчається. Позивачка вказує, що відповідачі є її батьками. Вона є студенткою Миколаївського коледжу бізнесу і права денного відділення, навчається на контрактній основі. Термін навчання до 1 липня 2013 року. Відповідачі матеріальної допомоги на її утримання у звязку з навчанням не надають. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідачів аліменти на її утримання у звязку з навчанням у розмірі 400 грн. з кожного з відповідачів до закінчення строку навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися. До суду надійшла заява відповідачки [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, позов визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Миколаївського коледжу бізнесу і права № 195 від 25 вересня 2012 року [PERSON] є студенткою Миколаївського коледжу бізнесу і права денного відділення третього курку, з 1 вересня 2010 року по 1 липня 2013 року. 5 серпня 2010 року укладено договір про підготовку молодшого спеціаліста. Згідно ст.ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати у рівних частках з кожного з відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

23 листопада 2012 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею, знаходиться на її утриманні, навчається в Одеському вищому професійному училищі сфери послуг Національного університету "Одеська юридична академія". Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки на період навчання у розмірі 500 гривень щомісячно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. При цьому вона пояснила, що у провадженні відділу Державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки до досягнення нею повноліття 11 січня 2013 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та проти його задоволення заперечував, посилаючись на скрутне матеріальне становище. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що даний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно з ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка має досягти повноліття 11 січня 2013 року. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки донька сторін ще не досягла повноліття, суд вважає, що у позивачки не виникло право на позов з підстав, передбачених ст.199 СК України, тому у задоволенні цього позову має бути відмовлено.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок №27, який розташований в с. Левків по вул. Яремчука, Житомирського району, як за спадкоємицею після смерті її матері [PERSON], яка померла 24.11.2001 року, та якій належав цей будинок. В судове засідання позивачка не зявилася, проте звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільради до суду також не з'явився, звернувся з письмовою заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що житловий будинок №27, який розташований в с. Левків по вул. Яремчука, Житомирського району належить померлій матері позивачки [PERSON], після смерті якої спадкоємцем за законом є позивачка. Викладені факти підтверджуються наданими позивачкою доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про народження позивачки, довідкою з БТІ про те, що право власності за померлою на вказаний будинок не зареєстровано, технічним паспортом на спірний будинок, виданий на імя померлої, довідкою виконкому [PERSON] сільради про те, що померлій належав згаданий будинок, довідкою нотаріуса №1786/01-16 від 30.11.2012 року про те, що після смерті [PERSON] заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом подала позивачка, а також постановою нотаріуса №1785/02-31 від 30.11.2012 року про відмову позивачці у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок у звязку тим, що відсутні правовстановлюючі документи про належність його померлій. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачка, як спадкоємиця за законом після смерті матері не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірний садовий будинок, який за життя належав померлій, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що сторони по справі зареєстрували шлюб 15.11.1997 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №112. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Шлюб перший. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне життя не склалося із несумісністю характерів. Позивач намагалася зберегти шлюб, але її намагання результатів не дали. Рішення про розірвання шлюбу є обдуманим. Впевнена, що їх сімя розпалася та відновлена бути не може, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Тому позивач просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає. Відповідач, у судовому засіданні з позовними вимогами згоден у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 15 листопада 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №112, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-ЖС №049967 від 15 листопада 1997 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №045756 від 30 жовтня 1998 року. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають, щоб судом їм був наданий строк для примирення, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони зареєстрували шлюб 05 червня 2009 року у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, за актовим записом № 427. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від даного шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дошлюбна фамілія позивача «Черевко». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в своєї позовної заяві зазначила, що підставою розірвання шлюбу стало прояви з боку відповідача супружної невірності, несумісність характерів, різність поглядів на життя, втрата любові по поваги один до одного. В травні 2012 році сторони зупинили шлюбні стосунки, проживають окремо без поважних причин, спільного господарства не ведеться. На перемирення і подальше подружнє життя позивач не згодна. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судове засідання зявилась позивач, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, залучену до матеріалів справи, в якій він позовні вимоги визнає та просить справу слухати за його відсутності. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно п. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, маючих істотне значення. Як убачається із пояснень позивача, сторони припинили шлюбні відносини в травні 2012 році без поважних причин, сумісного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. На перемирення позивач не згодна. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Все вищезазначене свідче про те, що даний шлюб розпався, зберегти сімю не можливо, про що свідчить відмова позивача від примирення. Також збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача та дитини, які мають істотне значення. На підставі вищезазначеного збереження сімї стало неможливим. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved