Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача \~на \~її користь позивачки \~24295,08 грн., з яких подвоєна сума завдатку - 24000 грн. і сума трьох відсотків річних 295,08 грн., а також судові витрати: судовий збір 272,95 грн., та витрати на правову допомогу 3000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 14.05.2012 р. між позивачкою, відповідачем та ТОВ «Атланта» було укладено трьохсторонній договір № 39/16 про намір укласти правочин. Відповідно до п. 1.1 договору, відповідач зобов`язався в термін до 27.06.2012 р. укласти з позивачкою в належній формі договір відчуження земельної ділянки площею 0,127 га із приватним будинком на ній, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та належали відповідачеві на праві приватної власності. А ТОВ «Атланта» зобов`язалось надавати позивачці та відповідачеві посередницькі послу з організаційно-інформаційного супроводу, необхідного для забезпечення укладення між ними у майбутньому вищевказаного договору відчуження об`єкту нерухомості. Згідно з вимогами п.4.4 договору в якості гарантії щодо наміру придбання об`єкту нерухомості \~та забезпечення \~виконання майбутнього зобов`язання позивачка передала відповідачеві в рахунок належних з неї в наступному за ще не укладеним договором відчуження об`єкту нерухомості платежів, передплату (завдаток) в розмірі 12000 грн. Грошова сума, передана позивачкою відповідачеві, за своєю правовою природою є саме завдатком, а не авансом, як було помилково вказано у тексті договору. З вини відповідача остаточний договір відчуження об`єкту нерухомості так і не було укладено, оскільки в кінцевий термін відповідачем не були підготовлені всі необхідні документи для належного нотаріального посвідчення \~договору. Відповідно \~до п.4.5 договору у разі невиконання відповідачем своїх зобов`язань за ним (у тому числі і в разі, якщо неможливість такого виконання була викликана тим, що на момент укладення і нотаріального посвідчення \~договору відчуження об`єкту нерухомості відповідач не міг цим об`єктом розпоряджатися), він зобов`язався в трьохденний термін з моменту \~пред`явлення йому \~відповідної вимоги \~повернути позивачці отриману згідно із п.4.4 договору \~суму завдатку, а також сплатити \~штраф у розмірі 100 % від суми завдатку, що цілком співпадає із приписами ч.1 ст. 571 ЦК України, відповідно до якої в разі порушення зобов`язання з вини \~кредитора він буде зобов`язаний повернути \~боржикові завдаток та додатково сплатити \~суму у розмірі завдатку або його вартості. Позивачка звернулася до відповідача з вимогою про повернення їй завдатку одразу після того, як не відбулося укладення остаточного договору відчуження об`єкту нерухомості. Таким чином відповідно до п. 4.5 договору відповідач був зобов`язаний повернути завдаток та додатково сплатити суму у його розмірі в термін до 01.07.2012 р. Однак цього не відбулося \~з приводу категоричної відмови відповідача щодо виконання свого обов`язку. Подвоєна сума завдатку \~складає 24000 грн. Три відсотки річних від простроченої суми заборгованості \~за 150 днів (за період з 01.07.2012 року по 27.11.2012 року) становить 295,08 грн. Оскільки відповідач відмовляється \~провернути вказану суму, позивачка звернулася до суду з позовом. У судовому засіданні представник позивачки наполягав на задоволенні позовних вимог і пояснив, що позивачка передала відповідачеві в якості завдатку 12000 грн., договір купівлі-продажу не був укладений з вини відповідача, а тому він вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідач подав заперечення на позов і просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченні. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково \~і пояснив, що він згоден повернути 12000 грн. позивачці, які він отримав від неї в якості авансу. Також пояснив, що договір купівлі-продажу не був укладений не з його вини, а через те, що не був вчасно зареєстрований державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, \~вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 14 травня 2012 року між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Атланта» було укладено трьохсторонній договір № 39/16 про намір укласти договір відчуження земельної ділянки площею 0,127 га із приватним будинком на ній, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7). За умовами вказаного договору відповідач отримав від позивачки 12000 грн. в якості авансу. Відповідно до п.2.4 договору договір відчуження \~повинен бути укладений \~і нотаріально посвідчений не пізніше, ніж 27.06.2012 року. Відповідач зобов`язався згідно п.3.1.1 договору оформити належним чином правовстановлюючі документи \~у строк до 27.06.2012 року, але вчасно він їх не оформив, у зв`язку з чим договір купівлі-продажу не був укладений. Суд вважає, що договір купівлі-продажу не був укладений з вини відповідача. \~\~\~ Згідно з вимогами п. 4.4 договору в якості \~гарантії щодо наміру придбання об`єкту нерухомості та забезпечення майбутнього зобов`язання, позивачка передала відповідачеві в рахунок належних з неї в наступному за ще не укладеним договором відчуження об`єкту нерухомості платежів передплату (аванс) у розмірі 12000 гривень. Відповідно ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок \~належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно п. 4.5 договору, в разі невиконання відповідачем своїх зобов`язань за ним, він зобов`язаний в трьохденний термін з моменту пред`явлення йому відповідної вимоги повернути позивачці отриману згідно п. 4.4 договору суму завдатку, а також сплатити штраф у розмірі 100 % від суми завдатку. \~\~ Між сторонами не відбулось дійсного зобов`язання за договором відчуження об`єкту нерухомості, а тому, відповідно до ч.2 ст. 570 ЦК України, передана \~позивачкою сума у розмірі 12000 грн. вважається авансом. \~ Так як передані кошти вважаються авансом, який не є видом забезпечення виконання зобов`язань, тому правові наслідки, встановлені ст. 571 ЦК України щодо додаткової сплати суми у розмірі завдатку до вказаних правовідносин не застосовуються. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що згоден повернути позивачці суму авансу у розмірі 12000 грн. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в частині стягнення суми авансу 12000 грн., трьох відсотків річних, виходячи з вказаної суми та судових витрат. \~\~Підстави для задоволення позову в іншій частині відсутні. На підставі вищевикладеного та\~ \~\~

Outcome: approved