Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

У липні 2012 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Просив суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні майна, 12 частини квартири яка належить йому на праві сумісної власності. Згідно ст. 382 ККУ «Невиконання судового рішення»умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню накласти штраф на відповідачку у сумі п'ятсот неоподаткованих мінімумів. А також сплатити йому моральну компенсацію в сумі 20 000 грн., так як по провині відповідача мусить знімати квартиру. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником 12 частини 3- х кімнатної квартири за адресою [ADDRESS], на праві спільної часткової власності з відповідачем по справі [PERSON] 10 листопада 2011 року Фастівським міськрайонним судом Київської області було визначено порядок користування зазначеною квартирою. Згідно з рішенням суду йому була виділена кімната площею 13,0 м2. Відповідач отримала в користування 2 кімнати -площею 12,2 м2, 11,7 м2. Інші приміщення були виділені в загальне користування. На той момент він не заперечував про такий розподіл так як мав намір домовитись з відповідачем про подальше вирішення нашого житлового питання мирним шляхом. Відділом Державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції було прийнято до виконання виконавчий лист, де було чітко зазначено про вселення [PERSON] в квартиру. В присутності виконавця [PERSON] впустила його в квартиру, проте ключі не передала, мотивуючи тим що в неї немає дублікатів. В подальшому він ключі не отримав та доступу в квартиру не має. Протягом довгого часу він намагається потрапити в квартиру, та як власник нею користуватись бо іншого майна у нього не має і він мусить проживати на сьомій квартирі. Позивач звернувся в виконавчу службу. Та провадження по справі вони вже закрили і запропонували звернутись до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач та її представник заперечували проти позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2011 року позов [PERSON] задоволено. Визначено порядок користування [ADDRESS], виділивши [PERSON] в користування житлову кімнату 4 площею 13,0 кв.м. та вселено його в спірну квартиру (а.с.9-10). Відповідно до Постанови Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Костецького М.М. про закінчення виконавчого провадження від 12 січня 2012 року виконавче провадження за вказаним рішенням суду було закінчено (а.с. 11). Відповідно до частини третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем доказів того, що відповідач чинить перешкоди у користуванні зазначеною квартирою суду не надано. Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed