Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-19 00:00:00

26 вересня 2012 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просила стягнути з відповідача на її користь на відшкодування майнової шкоди З 496 гривень 05 копійок та моральної шкоди 3 496 гривень 05 копійок. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що всупереч умов договору, укладеного нею 10 липня 2012 року з TOB СП "Чорнобильзовнішсервіс", відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання організувати та забезпечити поїздку її сина [PERSON] в табір до Болгарії, за надання послуг за яким вона заплатила 3 130 гривень, відповідач не виконав належним чином вимоги п. 3.1.6 договору, тобто, не перевірив належним чином наявність та правильність оформлення необхідних паспортних та візових документів її сина. Внаслідок цього 13.07.2012 року при перетинанні кордону на Румунському прикордонному пропускному пункті "Сирет" її сину було відмовлено у в'їзді до Румунії, яка була транзитною країною поїздки до Болгарії. Причиною відмови було вказано недійсність паспорту. Таким чином відповідач не виконав умов договору, що і вважає причиною завдання їй майнової шкоди в сумі 3 130 гривень. Вона з чоловіком змушена була на власному автомобілі забирати сина, на що було понесені додаткові витрати на пальне в сумі 812 гривень 25 копійок. Ці витрати та оплачені нею кошти за направлення на адресу відповідача претензії в сумі З гривень 80 копійок вона також вважає майновою шкодою, загальний розмір якої складає 3 946 гривень 05 копійок. Крім майнової шкоди з вини відповідача їй завдана і моральна шкода, яка полягає у невиконанні умов договору, отриманні нею психологічного стресу в зв'язку із знаходженням її дитини на кордоні, моральних стражданнях під час поїздки в нічний час, зміні їх планів на поїздку до Криму на відпочинок, яку повинен відшкодувати відповідач на підставі ст.ст. 611, 1167 ЦК України та ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», в розмірі 3 946 гривень 05 копійок. У судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Суду надали пояснення, аналогічні викладеним доводам у позові. Позивачка пояснила суду, що вона не виключає свою вину у тому, що не перевірила строк дії закордонного паспорту свого сина, проте це не звільняє від обов'язку відповідача відшкодувати їй заподіяну майнову та моральну шкоду, оскільки він зобов'язаний був відповідно до умов укладеного договору на туристичне обслуговування перевірити при прийнятті в неї документів для оформлення туристичної поїздки строк дії закордонного паспорту. Відповідачем до суду надано заперечення на позовну заяву, відповідно до яких він вважає, що відповідно до вимог ст. ст. 5, 20 Закону України "Про туризм" та умов договору з TOB "ТК-Велт" їх товариство не є належним відповідачем за заявленим позовом, оскільки TOB СП «Чорнобильзовнішсервіс» є туристичним агентом з надання посередницьких послуг по реалізації туристичних продуктів TOB "ТК-Велт", а згідно ст. 20 Закону України "Про туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) надає комплекс туристичних послуг, а друга сторона турист їх оплачує. За умовами укладеного товариством договору (п.5.14, 5.16) з позивачкою турагент не несе відповідальності за дії сторонніх осіб, що призвели до неможливості виїзду туриста за кордон. Незважаючи на це, туроператором прийнято рішення компенсувати позивачці 2 370 гривень, тобто понесені нею витрати за винятком оплати вартості проїзду, які вона відмовилась одержувати. На підставі наданих заперечень просить відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні представники відповідача [PERSON] та [PERSON] надали аналогічні викладеним у запереченнях пояснення, просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, заслухавши учасників процесу та свідків, проаналізувавши надані докази, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 11 липня 2012 року між TOB СП "Чорнобильзовнішсервіс", яке виступає в якості "Турагента" і діє від імені та за дорученням туркомпанії "ТК- Велт" на підставі агентського договору № 232/12, укладеного 14 червня 2012 року, та [PERSON], позивачкою у справі, було укладено договір №_037 від 10 липня 2012 року на туристичне обслуговування, предметом якого було визначено зобов'язання турагента відповідно до замовлення туриста забезпечити надання комплексу туристичних послуг туристу [PERSON], [INFO], - туристичну подорож до Болгарії, [PERSON] та [PERSON], термін подорожі: з 13.07.2012 р. (12дн.), транспортне обслуговування - автобус, розміщення в таборі "Sedrika Kids" на базі готелю Бор - 2*+, харчування: 5-ти разове(а.с.5-7). Права та обов'язки сторін передбачені розділом 3 зазначеного Договору, зокрема згідно п. 3.1.6 турагент зобов'язаний перевіряти у туриста наявність та правильність оформлення необхідних паспортних та візових документів. Як вбачається з пояснень сторін, 3 липня 2012 року позивачкою до укладення з відповідачем договору на туристичне обслуговування були передані TOB «Чорнобильзовінішсервіс» всі документи для оформлення поїздки її сина [PERSON] до Болгарії в табір "Sedrika Kids" на 12 днів з 13.07.2012 року. В цей же день відповідач передав зазначені документи туроператору TOB «ТК- Велт» для оформлення туристичних послуг, які були в подальшому передані TOB «ТК-ВЕЛТ» в посольство Болгарії для відкриття візи [PERSON], сину позивачки. Таким чином, відповідач виконував дії від імені та за дорученням туроператора, пов'язані з передачею документів для оформлення туристичної подорожі. Турагент виконував технічні функції щодо передачі документів сина позивачки для їх оформлення для надання туристичних послуг. Оформленням цих документів безпосередньо турагент не займався. 11 липня 2012 року була відкрита віза [PERSON] для поїздки в Болгарію, що підтверджено копією закордонного паспорту, долученого до матеріалів справи. Отримавши від туроператора 11 липня 2012 року електронною поштою інформацію про те, що всі документи [PERSON] для туристичної поїздки в Болгарію оформлені належним чином і йому відкрита віза, TOB СП «Чорнобильзовнішсервіс» в особі директора [PERSON], та [PERSON] уклали договір № _ 037 від 10 липня 2012 року на туристичне обслуговування. Згідно п.ч.1 договору № 037 на туристичне обслуговування від 10 липня 2012 року загальна вартість послуг, що надаються відповідно до умов договору становить 3130 гривень. Відповідачем було прийнято від позивачки 3130 гривень на оплату туристичних послуг, що підтверджено копією квитанції до прибуткового касового ордера(а.с. 8 ). Як вбачається з пояснень позивачки, 13.07.2012 року при перетинанні кордону на румунському прикордонному пропускному пункті "Сирет" її сину було відмовлено у в'їзді до Румунії, яка була транзитною країною поїздки до Болгарії. Причиною відмови було вказано недійсність паспорту, тому вона з чоловіком змушена була на власному автомобілі забирати сина, на що було понесені додаткові витрати на пальне в сумі 812 гривень 25 копійок. Внаслідок таких дій відповідача, що виразились в невиконанні ним обов'язку щодо перевірки документів, їй заподіяна моральна шкода через перенесений психологічний стрес від того, що її дитина знаходилася одна на території чужої держави, яку вона оцінила в сумі 3946 гривень 05 копійок. Зазначені обставини були підтверджені в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON] та [PERSON]. Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача [PERSON], перед укладенням договору на туристичне обслуговування, йому було повідомлено туроператором електронною поштою, що документи [PERSON] в порядку, віза до Болгарії відкрита. Таким чином, впевнившись, що всі документи [PERSON] були наявні та правильно оформлені, ним було укладено договір на туристичне обслуговування з матір'ю неповнолітнього [PERSON] - [PERSON], позивачкою у справі. Відповідальність сторін визначена п. 5 Договору № _037 на туристичне обслуговування від 10.07.2012 року. Згідно п.п. 5.14 цього договору турагент не несе відповідальності за рішення (дії) прикордоних, митних служб країн, через (до/ які /яких) подорожує турист, а також інших установ щодо неможливості в'їзду туриста або осіб, що подорожують разом з ним, відповідно до умов цього Договору та заявки, на території цих країн. В даному випадку турист самостійно оплачує витрати, пов'язані з депортацією (вартість транспортного перевезення, адміністративні штрафи, пеня та інші платежі). Будь - які компенсації не виплачуються. За п. 5.16 Договору № _037 турагент не несе відповідальності за неналежне виконання умов Договору, якщо це сталося внаслідок надання туристом турагенту документів та відомостей з пороками змісту (неповнота, недостовірність, неправильність оформлення документів та інше). Як вбачається з доданого до позову копії закордонного паспорта сина позивачки [PERSON](а.с. 9), строк його дії обмежений до 16 березня 2012 року, що свідчить про надання туристом паспортного документа, строк дії якого закінчився до моменту підписання позивачкою договору з TOB СП "Чорнобильзовнішсервіс", та наявність вини позивачки у поданні турагенту недійсного документу. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про туризм", яка визначає поняття, зміст та форму договору на туристичне обслуговування, сторонами такого договору є туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента, а друга сторона, турист, зобов'язується його оплатити. Цією спеціальною нормою визначено права та обов'язки сторін, відповідальність туроператора перед туристом за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Згідно ст.20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, визначених цією статтею. Положеннями Закону України «Про туризм» не передбачена безпосередня відповідальність турагента перед туристом за порушення умов договору туристичного обслуговування. Права і обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом. Із змісту ст. 20 Закону України «Про туризм» та матеріалів справи вбачається, що відповідати за даним позовом повинен туроператор - «ТК-Велт». 25 жовтня 2012 року в процесі розгляду справи представником відповідача [PERSON] було заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача на належного - TOB "ТК - Велт", у задоволенні якого ухвалою суду від 25.10.2012 року було відмовлено на підставі того, що клопотання про заміну неналежного відповідача на належного за вимогами ч. 1 ст. 33 ЦПК України може ініціювати за своїм клопотанням лише позивач, від якого таке клопотання до суду не надходило. Враховуючи, що позивачкою не було заявлено клопотання про заміну відповідача TOB СП «Чорнобильзовнішсервіс» належним відповідачем TOB «ТК- Велт», як це передбачено ч.І ст.ЗЗ ЦПК України, то підстав для задоволення позову до TOB СП «Чорнобильзовнішсервіс» немає. Не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного. Статтею 1167 ЦК України, на яку посилається позивачка в позовній заяві як на підставу відшкодування моральної шкоди, передбачено відшкодування моральної шкоди у деліктних зобов'язаннях, оскільки згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Підстава виникнення зобов'язань це правопорушення, тобто протиправна винна поведінка заподіювана шкоди, тому стаття 1167 ЦК України не регулює спірні відносини. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. В судовому засіданні встановлено, що договором №_037 від 10 липня 2012 року на туристичне обслуговування укладеним між позивачкою та відповідачем, не було передбачено правових наслідків у вигляді відшкодування моральної шкоди. Не підлягає і відшкодуванню моральна шкода на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної ( немайнової) шкоди. Відповідно до п.5 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної ( немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя та здоров'я людей продукцією, у випадках, передбачених законодавством. Під час судового засідання не встановлено факту заподіяння позивачці та її сину моральної шкоди небезпечними для життя і здоров'я людей наданими послугами відповідача, тому суд вважає, що підстави для задоволення цих позовних вимог відсутні. За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed