Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-23 00:00:00

У грудні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 20 січня 2009 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якого входить і земельна ділянка площею 0,0661 га, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, яка розташована у місті Броварах Київської області по вулиці Весняній, 28/2, що належала померлому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 22 лютого 2008 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 959. 08 квітня 2008 року [PERSON] уклав з Комунальним підприємством [PERSON] міської ради Київської області Бровари-землеустрій договір за № 74-ф-07, відповідно до якого це підприємство зобовязувалось виготовити на вказану земельну ділянку державний акт на право власності на його імя. У звязку зі смертю отримати за життя державний акт на право власності на спірну земельну ділянку [PERSON] не встиг. Спадкоємцями до майна померлого 20 січня 2009 року [PERSON] є вона його дружина, та їхні діти: син [PERSON] і дочка [PERSON], які від прийняття спадщини відмовилися на її користь. У встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини вона звернулася до Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] 03 жовтня 2009 року вона одержала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 28/2, що знаходиться по вулиці Весняній у місті Броварах Київської області, та інше належне померлому чоловікові майно. Одночасно нотаріус розяснив їй, що не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку державний акт на право власності. Рекомендував звернутися до суду. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0661 га, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розташовану за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Весняна, 28/2, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 20 січня 2009 року. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] міська рада Київської області у судове засідання не зявилася, надала суду письмові пояснення на позов, у яких просить вирішити спір на користь позивача та розглянути справу за відсутності їхнього представника. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-БК № 133813 [PERSON] помер 20 січня 2009 року. Із спадкової справи № 111/09 до майна померлого 20 січня 2009 року [PERSON], відкритої Двадцять другою Київською державною нотаріальною конторою, вбачається, що 04 червня 2009 року у встановлений законом шестимісячний строк до цієї нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка звернулася дружина померлого позивач [PERSON] Цього ж дня інші спадкоємці за законом, діти померлого [PERSON]: дочка [PERSON] і син [PERSON] подали нотаріальній конторі заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь дружини померлого. 03 жовтня 2009 року Двадцять другою Київською державною нотаріальною конторою позивачу [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлому чоловікові [PERSON] майно, зокрема на житловий будинок № 28/2, що знаходиться по вулиці Весняній у місті Броварах Київської області. Суд встановив, що на момент відкриття спадщини померлому 20 січня 2009 року [PERSON] згідно із договором купівлі-продажу земельної ділянки від 22 лютого 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 959, належала ще земельна ділянка площею 0,0661 га, розташована у місті Броварах Київської області по вулиці Весняній, 28/2, цільове призначення якої будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер: 3210600000000630266, яку він придбав у [PERSON]. 08 квітня 2008 року між [PERSON] і Комунальним підприємством [PERSON] міської ради Київської області Бровари-землеустрій був укладений договір за № 74-ф-07, за умовами якого дане підприємство зобовязувалось провести переоформлення державного акта на право приватної власності на землю, за що [PERSON] сплатив 1108 грн. 78 коп. Із наявної у спадковій справі довідки № 04-5/11-3/329 від 25 червня 2009 року, виданої Відділом Держкомзему у м. Броварах Київської області, видно, що державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану у місті Броварах Київської області по вулиці Весняній, 28/2, громадянину [PERSON] не видавався. Згідно із ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи, тобто здатність мати цивільні права та обовязки, припиняється у момент її смерті. Відповідно до вимог п. п. а, г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, прийняття спадщини. У ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 розяснив, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON], який помер 20 січня 2009 року, на підставі договору купівлі-продажу на праві власності належала земельна ділянка площею 0,0661 га, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована у місті Броварах по вулиці Весняній, 28/2, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті її чоловіка, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved