Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-08 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанкзвернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.10.2007 р. між ЗАТ КБ ПриватБанкта [PERSON] укладено кредитний договір №VO21G40000000412, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 136 350,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,00 % кінцевим терміном повернення 02.10.2026 р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 02.10.2007 р. між сторонами укладено договір іпотеки №VO21G40000000412, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 31,4 м.кв., яка знаходиться за адресою: вул. Вороніхіна, 15/77, м.Луцьк, Волинська область. Відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, а тому станом на 03.10.2011 р. виникла заборгованість перед банком в розмірі 251\~593,31 грн., в тому числі: 134 396,68 грн. заборгованість за кредитом, 78 703,43 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 759,26 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 37\~733,94 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Позивач просить суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №VO21G40000000412 від 02.10.2007 р. в розмірі 251\~593,31 грн. звернути стягнення на предмети іпотеки, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ ПриватБанк, з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ ПриватБанквсіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Крім того, просить суд, виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та проживають квартирі, яка знаходиться за адресою: вул. Вороніхіна, 15/77, м.Луцьк, Волинська область, зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, проте належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Про заочний розгляд справи судом винесено ухвалу від 09.04.2012 року. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив суд, позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Як вбачається із змісту ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 02.10.2007 р. між ЗАТ КБ ПриватБанкта [PERSON] укладено кредитний договір №VO21G40000000412, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 136 350,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,00 % кінцевим терміном повернення 02.10.2026 р. (а.с. 8-11) Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 5.3.2 кредитного договору, позичальник зобовязаний повернути кредит в сумі, вказаній в п.1.1. договору, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань за цим договором, сплатити штрафні санкції та інші платежі, у строки та на умовах, що визначені договором. (а.с. 9) В п. 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. П. 6.2. кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1., 2.4., договору, позичальник сплачує кредитору відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від зазначеного в п.1.1. нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. (.а.с.10) Згідно п.6.4. договору, при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбачених п.п. 2.4., 6.2. даного Договору, кредитор має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 02.10.2007 р. між сторонами укладено договір іпотеки №VO21G40000000412, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 31,4 м.кв., яка знаходиться за адресою: вул. Вороніхіна, 15/77, м.Луцьк, Волинська область. (а.с. 12-14) Ст. 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно ст. 33 Закону України Про іпотеку, підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Згідно ст. 39 Закону України Про іпотеку, одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, що також передбачено у ст. 109 ЖК України. Відповідно до ст.40 Закону України Про іпотекузвернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно,їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українізняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав зобов'язання по кредитному договору, у звязку з чим станом на 03.10.2011 р. виникла заборгованість перед банком в розмірі 251\~593,31 грн., в тому числі: 134 396,68 грн. заборгованість за кредитом, 78 703,43 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 759,26 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 37\~733,94 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. ) Отже, відповідач істотно порушив умови кредитного договору, ст. ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України, не повернув суму простроченого кредиту та нараховані відсотки за користування ним, в звязку з чим утворилась заборгованість, а тому, позов в частині звернення стягнення на майно та виселення відповідача [PERSON] слід задовольнити. Не підлягає до задоволення вимога позивача про виселення інших осіб з квартири, яка знаходиться за адресою: вул. Вороніхіна, 15/77, м.Луцьк, Волинська область, оскільки клопотання про їх залучення до участі у справу не заявлялось. Також підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення в його користь з відповідача понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: partial