Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-24 00:00:00

21 листопада 2012 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що відповідач у справі є батьком [PERSON]. У 2010 році [PERSON] виповнилося 18 років та відповідач припинив сплачувати на його утримання аліменти. [PERSON] навчається в Донецькому Вищому професійному училищі ресторанного сервісу. Відповідач [PERSON] має можливість допомагати матеріально, оскільки працює, отримує заробітну плату. Тому просила стягнути з відповідача аліменти на його утримання до закінчення ним навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 300 грн. до закінчення ним навчання. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] до досягнення сином 23 років або до закінчення ним навчання. З*ясувавши у судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] народила [PERSON] [INFO], батьком в свідоцтві про його народження записаний відповідач у справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Статтею 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також самі діти, що продовжують навчання. Відповідач матеріальну допомогу сину, який у зв'язку з навчанням потребує на таку допомогу, не надає, хоча має таку можливість, оскільки отримує заробітну плату. Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, яка зобов'язує суд враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів родини, а також інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд вважає, що розмір стягуваних аліментів повинний складати 300 грн., який у змозі надавати таку матеріальну допомогу, одержуючи заробітну плату. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує можливість надання утримання матір'ю позивача (а.с.6), а також стан здоров'я позивача і згоду на сплату аліментів у розмірі 300 грн.. Згідно зі ст. 88 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у сумі 214,60 грн. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір",

Outcome: approved