Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів з позовом про визнання недійсним державного Акту на право власності на земельну ділянку посилаючись на те, що проведеною Фастівською міжрайонною прокуратурою Київської області перевіркою додержання вимог земельного законодавства при передачі Бортниківською сільською радою у власність громадян земель державної власності встановлено, що громадяни [PERSON], [PERSON], є власниками земельних ділянок на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих останнім 20.09.2010 році, У вказаних державних актах на право власності на земельну ділянку підставою для їх видачі зазначено рішення XXVII сесії V скликання Бортниківської сільської ради від 25.06.2010 року № 27-01-5. Однак, проведеною перевіркою встановлено, що 25.06.2010 року сесія Бортниківської сільської ради не проводилася, рішення № 27-01-5 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності вищевказаних громадян на земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства депутатами сільської ради не приймалося, у т.ч. й на інших сесіях, які відбувалися в 2010 році, питання щодо затвердження технічної документації та матеріалів інвентаризації радою не розглядалось. Відповідно до вимог п. 34 ч.1 ст. 26, ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин приймаються органами місцевого самоврядування виключно на сесіях рад. Представникі позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просять суд їх задовільнити. Відповідачі та їх представник проти позову заперечують і суду пояснили, що рішеннями Бортніківської сільської ради від 19.06.2008 року та 23.07.2009 року було надано у власність земельні ділянки в с.Бортникі саме це рішення являються підставою для оформлення наданого громадянам права власності на ці земельні ділянки. Відповідно в 2010 році відповідачі отримали державні акти на право власності. Посилання позивача на нібито непроведення 25.06.2010 року сесії сільської ради, на якій затверджувалася технічна документація та матеріали інвентаризації є недоведеним. Не є доказом протиправних дій чи бездіяльності відповідачів і посилання позивача на нібито відсутність протоколу даної сесії, оскількі відповідно до законодавства відповідальність за зберігання документів та їх своєчасну передачу на зберігання в архів покладається на секретаря сільської ради і неможуть нести відповідальність за їх наявність і збереження. Отже, позов є необгрунтованим, позовні вимоги безпідставні і недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі суд вважає позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що громадяни [PERSON], є власником земельних ділянок на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки, площею 0,2062 га в межах Бортниківської сільської ради для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 155224, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:10:958:05731; та земельної ділянки площею 0,2416 га (кадастровий номер земельної ділянки 3224980401:01:002:0096) в межах Бортниківської сільської ради для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 155222, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:10:958:05729. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500 га в межах Бортниківської сільської ради для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 155223, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:10:958:05730. Підставою для видачі вказаних державних актів на право власності на земельну ділянку є рішення XXVII сесії V скликання Бортниківської сільської ради № 27-01-5 від 25.06.2010 року. Як вбачається з матеріалів справи та показів свідків, які були допитанні в судовому засіданні, сесія Бортниківської сільської ради 25.06.2010 року не проводилася, рішення № 27-01-5 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності вищевказаних громадян на земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства депутатами сільської ради не приймалося, у т.ч. й на інших сесіях, які відбувалися в 2010 році, питання щодо затвердження технічної документації та матеріалів інвентаризації радою не розглядалось. Суд, критично відноситься до пояснень представника відповідачів про наявність в матеріалах справи вищевказаного рішення так, як суду не було надано орігіналу даного рішення і копія рішення не належним чином завірена, що дає підставу вважати про його відсутність. Стаття 59 ЦПК України вказує, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням, встановленим законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування Відповідно до вимог п. 34 ч.1 ст. 26, ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин приймаються органами місцевого самоврядування виключно на сесіях рад. Стаття 118 Земельного кодексу України (в редакції від 04.06.08 та від 02.07.09) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у межах норм безоплатної приватизації, подають до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням земельної ділянки заяву (заяву про вибір місця розташування земельної ділянки), у якій зазначають про бажані розміри та мету її використання. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає заяву, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення, який розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт. Розроблений проект землеустрою погоджується з відповідними державними контролюючими органами, у передбачених чинним законодавством випадках проходить державну експертизу землевпорядної документації, після чого подається на розгляд відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування для прийняття остаточного рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Рішенням Бортниківської сільської ради сільської ради від 19.06.2008 року, без номера, [PERSON] безкоштовно надано у власність земельну ділянку розміром 0,2424 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в межах Бортниківської сільської ради. Рішеннями від 23.07.09 без номерів [PERSON] безкоштовно надано у власність земельну ділянку площею 0,4562 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і 0,2062 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначених рішень Бортниківської сільської ради відповідачі 20.05.2010 року уклали угоду з ПП «Фірма «Перший крок» про виконання топографо-геодезичних робіт та виготовлення відповідної технічної документації із землеустрою. Відповідно до п. в) ч. 1 ст. 20 Закону України «Про землеустрій» землеустрій проводиться в обовязковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Згідно зі ст.50 Закону України «Про землеустрій» у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок складаються проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, порядок складання яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №677 від 26.05.2004 року, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не розробляється, зокрема, лише у тому разі, коли земельна ділянка надається у власність або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення і її межі визначено в натурі (на місцевості). При проведені перевірки Фастівською міжрайонною прокуратурою було встановлено, що незважаючи на те, що межі спірних земельних ділянок, наданих у власність [PERSON], [PERSON], ніколи раніше не визначались в натурі (на місцевості) як окремо визначені земельні ділянки, однак останніми відповідний проект землеустрою щодо відведення їм у власність земельних ділянок в установленому законом порядку не розроблявся, не погоджувався Комісією з розгляду питань, повязаних з погодженням документації із землеустрою у Фастівському районі та не затверджувався сесією Бортниківської сільської ради. Відповідно до ст.152 ЗК України одним із способів захисту прав на земельні ділянки визнання в судовому порядку недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, законодавець не розяснює підстави, правила та порядок визнання недійсними таких індивідуальних актів органів держави, оскільки і загальні положення, і вимоги, додержання яких є необхідними для чинності таких актів, і правила та підстави визнання їх недійсними, як і правові наслідки їх недійсності викладені у відповідних нормах загального цивільного законодавства. Так, відповідно до ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля є обєктом права власності Українського народу; від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Відповідно до статті 19 Основного Закону органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Статтею 152 Земельного кодексу України визначено способи захисту прав на земельні ділянки. Так, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. У спорах, повязаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

Outcome: approved