Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В квітні 2012 року [PERSON] , [PERSON]Л.А. звернулись до суду з позовом до [PERSON], треті особи ПП «[PERSON] Нива-1», Куньєвська сільська рада, ТОВ «Моноліт», приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі продажу майнового паю. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що позивачі та відповідачка були співвласниками майна, яке входило до пайового фонду колишнього КСП «Жовтень»та уклали між собою договір про спільне володіння, користування та розпорядження майном, тобто вони є субєктами спільної часткової власності. Відповідачка по справі уклала договір купівлі продажу, чим порушила їх переважне право на придбання спільного майна. Посилаючись на вказані обставини, просять суд визнати недійсним договір купівлі продажу від 04 липня 2006 року на підставі статей 203,215-218,362 ЦК України. Відповідачка і треті особи ПП «[PERSON] -1», ТОВ «Моноліт», приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу [PERSON] позов не визнали посилаючись на його безпідставність. Третя особа Куньєвська сільська рада Ізюмського району не заперечує проти позову, надала суду письмову заяву про розгляд справи без участі її представника. В судовому засіданні встановлено, що 04 липня 2006 року був укладений договір купівлі продажу права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства»«Жовтень», реорганізованого в сільськогосподарський виробничий колектив «Моноліт»( а.с.100 том І господарської справи № 37/433-06 за позовом ПП «[PERSON] Нива-1»до ТОВ «Моноліт»про розірвання договору та зобовязання виділити в натурі, та передати майно). Пунктом 12 спірного договору встановлено, що відповідачка гарантує, що вона повідомила у письмовій формі решту учасників спільної часткової власності про намір продати свою частку. Останнім, відповідно до протоколу загальних зборів власників майнових паїв членів КСП від 30 червня 2006 року, про цей факт відомо. Частиною 1 статті 362 ЦК України передбачено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на їх купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобовязаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він продає ( ч. 2 ст. 362 ЦК України). Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, надавати докази до вимог статей 57-60 ЦПК України. Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання договору купівлі продажу недійсним, позивачі в силу ст. 10 ЦПК України зобовязаний довести правові та фактичні підстав які порушують їх права. Позивачі не надали суду доказів того, що вони звертались до суду з позовом про переведення на них прав та обовязків покупця. Недотримання вимог статті 362 ЦК України у разі продажу учасником спільної часткової власності своєї частки іншій особі не є підставою для визнання правочину недійсним, інші співвласники у цьому випадку вправі вимагати переведення на них прав та обовязків покупця ( пункт 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року). Частиною 4 статі 362 ЦК України передбачено, що у разі продажу частини у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може предявити до суду позов про переведення на нього прав та обовязків покупця. Одночасно позивач зобовязаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. При таких даних суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вони є безпідставними.

Outcome: dismissed