Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи тим, що відповідач порушує норми Закону України Про житлово комунальні послуги, та Правила надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, де зазначено, що споживач зобовязаний щомісяця здійснювати оплату послуг не пізніше 20 числа місяця , що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. Відповідач не виконує вказаних вимог, допустив утворення заборгованості за період з 01.09.2008 року по 01.08.2012 р. в розмірі 8218,22 грн. У судовому засіданні представник позивача, за довіреністю, підтримала позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи відповідачу було направлено виклик до суду за адресою [ADDRESS] та в м. Ірпінь вул. Садова 90, причини нееявки невідомі. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Так, з матеріалів справи вбачається, що розрахунок заборгованості зроблено по квартирі [ADDRESS], абонентом зазначений [PERSON], тобто на нього відкрито особовий рахунок. Наведене підтверджується розрахунковим листом абонента. Однак, позивачем не надано підтвердження того, що [PERSON] проживає в даній квартирі, чи є власником цієї квартири. Також, відсутній договір позивача з відповідачем про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання. Таким чином, позивачем не доведено - хто є споживачем послуг позивача. Відповідно до ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги № 1875 1V від 24.06.2004 року споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивачем не доведено, що відповідач є споживачем послуг та не доведено, що відповідач брав на себе зобовязання щодо оплати послуг позивача. Представником позивача не надано суду даних на підставі чого було відкрито особовий рахунок на відповідача по справі. Тобто, відсутні докази того, що відповідач є споживачем послуг позивача, чи власником помешкання куди було надано позивачем послуги. Суду було надано довідку управління ГІРФО про те, що [PERSON] зареєстрований в [INFO] та 19.08.2008р. прибув до м. Біла Церква. Ці дані за січень 2009 року. Так, на запит суду до Реєстру прав власності на нерухоме майно, було надано інформацію про відсутність даних у Реєстрі прав власності за обєктом квартира [ADDRESS]. Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З огляду наведеного, суд вважає, що в задоволенні даного позову слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed