overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

З 25 лютого 1989 сторони перебувають в юридичному шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку Аліну, [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.3-5). Мотивуючи тим, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON], позивачка і просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, а відповідач в судове засідання не з"явився, але подав заяву в якій позовні вимоги визнав повністю та просить слухати справу за його відсутності. Проаналізувавши наявні по справі докази, суд вважає необхідним задовольнити даний позов, стягнувши з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на обох батьків лежить обовязок по утриманню та вихованню своїх неповнолітніх дітей, як це передбачено ст.ст.180-183 СК України, а відповідач не виконує такого свого обовязку. Тому, на підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по вул.Чапаєва, 9, в с.Лопатні Ріпкинського району Чернігівської області, зазначивши, що будинок належав його тітці [PERSON], котра померла 23.12.2011 року. Позивач вказує, що він не може оформити право власності на нерухомість у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації будинку. В судове засідання позивач та його представник надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача надіслав до суду заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст.328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має право на спадкування за заповітом після [PERSON], смерть якої настала 23.12.2011 року. Позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що нерухоме майно перебувало у власності спадкодавця, однак правовстановлюючі документи на домоволодіння відсутні у звязку з тим, що діючим на момент спорудження житлового будинку законодавством, державна реєстрація такого майна не вимагалась. Вказана обставина є перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду с позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 жовтня 1990 року в відділі РАЦС м. Ізюма Харківської області, актовий запис № 535. Від подружніх стосунків мають сина [PERSON] , [INFO]. Вказує, що подружні стосунки між ними припинені з 2011 року , підставою припинення стосунків явилось непорозуміння в питаннях сімейно-шлюбних відносин. Примирення вважає неможливим, оскільки між сторонами склались неприязні стосунки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивач не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з»явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи| встановлено|, що 20 жовтня 1990 року в відділі РАЦС м. Ізюма Харківської області зареєстровано шлюб між подружжям [PERSON], актовий запис № 535. З 2011 року сторони спільно не проживають, припинили подружні відносини, втратили почуття одне до одного, позивач бажаєрозірвання шлюбу, оскільки в сімї склались неприязні стосунки. У відповідності до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач вказує суду, що сумісне подружнє життя не склалося, причиною стало непорозуміння в питаннях сімейно-шлюбних відносин. Сім»я розпалась остаточно і існує тільки формально. Примирення вважає неможливим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. З урахуванням інтересів позивача суд задовольняє позовну заяву. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, що повязана з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Повне рішення суду буде виготовлено 15.02.2013 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

У січні 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 30 липня 1995 року померла мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді гаражу, розташованого по вул. Першотравневій, 4/1 в м. Барвінкове Харківської області, та сараю, розташованого по вул. Першотравневій, 4/3 в м. Барвінкове Харківської області. За життя [PERSON] будівництво гаражу та сараю було завершено, але не оформлено нею право власності у встановленому законом порядку. [PERSON] вважаючи, що за ним відповідно до діючого законодавства повинно бути визнано право власності на вищезгадане нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], просив задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть (серія 1-ВЛ № 347514 від 30.07.1995 р.) [PERSON] померла 30 липня 1995 року. В судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що він відмовляється від своєї частини у спадщині, що відкрилась після смерті [PERSON] на користь сина [PERSON], який є спадкоємцем майна першої черги за законом. Відповідно до рішення виконавчого комітету міської ади народних депутатів від 15 листопада 1993 року № 208, [PERSON] було дозволено будівництво сараю, гаражу по вул. Першотравневій, 4 в м. Барвінкове. Згідно довідки Барвінківського КПТІ від 07.12.2012 р. № 1231, право власності на гараж та сарай, розташованих по вул. Першотравнева, 4/1, та вул.Першотравнева, 4/3, в м. Барвінкове Харківської області, не зареєстровано. Відповідно до проведеної інвентаризації дійсна вартість гаража складає 4309 грн., сарая - 5770 грн. В технічних паспортах на гараж та сарай , розташованих по вул. Першотравнева в м. Барвінкове Харківської області, власник зазначеного майна не вказаний. Зазначене свідчить, що за життя [PERSON] будівництво гаражу та сараю було завершено, але не оформлено нею право власності у встановленому законом порядку, що перешкоджає [PERSON] набути право власності в порядку спадкування за законом на вказане майно. На підставі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

04 січня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 13 травня 2011 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Березнянської сільської ради, Володарського району Київської області, актовий запис № 3. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Між сторонами виникають постійні суперечки та непорозуміння, тому подальше збереження сімї та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. З червня 2011 року разом не проживають. У відкритому судовому засіданні позивач повністю підтримала свої вимоги. Відповідач до суду не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся двічі належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток. Заперечень щодо позову відповідач до суду не направляв та не надавав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ По справі встановлено, що 13 травня 2011 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Березнянської сільської ради, Володарського району Київської області, актовий запис № 3 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Між сторонами виникають постійні суперечки та непорозуміння, з червня 2011 року шлюбні відносини між сторонами остаточно припинено, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, тому подальше збереження сімї та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

25.01.2013 року в суд поступила позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій позивачка вказує, що 03.09.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Після одруження змінила своє дівоче прізвище Ценко на [PERSON]. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON] Сімейне життя сторін не склалось через зловживання відповідачем спиртними напоями та зраді у подружній вірності. Протягом року сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Намагання зберегти сімю ні до чого не привели, а тому позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 03 вересня 2003 року виконавчим комітетом Нижньо - Синьовидненської сільської ради. Актовий запис № 8. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що протягом року з відповідачем проживають окремо, тому просить розірвати між ними шлюб. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу. Поясненнями сторін та дослідженими доказами по справі доведено, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення. В суді встановлено, що гідно свідоцтва про одруження серії 1 СГ № 150288, сторони зареєстрували шлюб 03.09.2003 року. Від спільного проживання у них народилась дочка [PERSON] 03.09. 2004 р .н., батьками якої являються сторони по справі, про що свідчить свідоцтво про народження серії 1 СГ № 346546 від 28.09.2004 р. Згідно показів сторін встановлено, що протягом року подружжя проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Дальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки і має для неї істотне значення. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритись з чоловіком не бажає, а тому суд прийшов до висновку, що сімя розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

Ухвалою Теребовлянського районного суду від 4 січня 2013 року судом [PERSON] поновлено строк для звернення із скаргою до суду. Скаргу [PERSON] задоволено частково, та визнано постанову про закінчення виконавчого провадження від 29 листопада 2010 року та акт державного виконавця від 26 листопада 2010 року винесені головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції [PERSON] неправомірними та скасовано їх, зобов`язано відділ державної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції поновити виконавче провадження по виконавчому листі № 2-17, виданому 13 квітня 2010 року Теребовлянським районним судом. У задоволенні решти скаржних вимог відмовлено. Однак, при вирішенні судом вказаної скарги з приводу оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження та акту державного виконавця не було вирішено питання щодо сплати судового збору. Відповідно до підпункту 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору встановлюються із позовної заяви немайнового характеру стягується у розмірі 0.1 від розміру мінімальної заробітної ставки, тобто 114 грн. 70 коп. Позивач при зверненні до суду не сплатив судового збору. Враховуючи наведене, та із врахуванням результатів розгляду вказаної скарги, суд вважає, що із відділу ДВС Теребовлянського районного управління юстиції в Тернопільській області слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] на її користь аліментів в розмірі 1/4 частини доходу від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, вказавши, що з відповідачем вони перебувають в шлюбі, якій 24.01.1998 року зареєстровано в Первомайському міськвідділі РАЦСу Миколаївської обоасті, атовий запис № 15. В даний час син проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку, хоча зобовязаний це робити відповідно до закону, тому вона змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цих обовязків кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку відповідно до ст.181 СК України. В судовому засіданні встановлений факт наявності у сторін неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], якого відповідач повинен утримувати матеріально до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

Позивач 8.01.2013 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до 22.06.2015 року. Вказала, що на даний момент відносини між нею та відповідачем припинені, добровільно допомоги на утримання дітей він не надає. Надалі позивачка уточнила свої вимоги в частині стягнення коштів на утримання її як непрацюючої дружини до досягнення дитиною трьох років. Позивач в засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Відповідач 11.02.2013 року надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо стягнення аліментів в заявлених позивачкою розмірах . Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина , має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища , за умови, що її чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.180,181,191 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову . В судовому засіданні достовірно встановлено , що [PERSON] тао [PERSON] мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з матірю. Відповідач мешкає окремо, доказів про свою непрацездатність чи добровільне надання допомоги на утримання дитини та дружини не надав, позивачка не працює, доглядає за дитиною, потребує матеріальної допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою обґрунтування доводів та заперечень сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

Заявник звернулася до суду із вищезазначеною заявою посилаючись на те , що в період часу з 10.09.1985 року по 12.10.1987 року працювала на посаді провізора-технолога Центральної районної аптеки № 65 м. Луцька та має право на отримання пенсії за вислугою років . В судовому засіданні заявник заяву підтримала, пояснила, що встановлення факту її роботи посаді провізора-технолога необхідне для оформлення пенсії. Представник заінтересованої сторони в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності та винести рішення згідно чинного законодавства. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного . Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З представленої заявником трудової книжки АТ-III № 7251722 від 14.09.1983 р. вбачається, що [PERSON] В період часу з 10.09.1985 р. по 12.10.1987 р. працювала на посаді дефектара Центральної районної аптеки № 65 м. Луцька. Згідно виписки № 12835 від 1986р. [PERSON] (дівоче прізвище Тихолаз) А.О. працювала провізором-технологом в аптеці № 65. Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я СРСР № 1255 від 30.12.1976 Про затвердження номенклатури посад фармацевтичних працівників і положень про окремі установи і посади працівників аптечних установ посада дефектара перейменована на посаду провізора-технолога. Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що у записі до трудової книжки було допушено помилку та невірно зазначено посаду на якій в період з 10.09.1985 року по 12.10.1987 працювала заявник , а саме замість посади провізора-технолога було зазначено посаду дефектар. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

Дана справа є складною, у зв»язку з чим суду необхідно давати оцінку багатьом доказам, що займе тривалий час. Ці обставини суд вважає винятковими і тому приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст.209 ч.3 ЦПК України складення рішення у повному обсязі необхідно відкласти на строк п»ять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну і резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-10 00:00:00

Рішенням Нетішинського міського суду від 17 грудня 2012 року вищевказаний позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на користь [PERSON] три проценти річних за користування коштами належними за договором в сумі 1837 гривень 95 копійок, інфляційні нарахування за користування коштами належними за договором в сумі 1617 гривень 36 копійок, три проценти річних за користування коштами стягнутими згідно рішення суду в сумі 312 гривень 22 копійки, інфляційні нарахування за користування коштами стягнутими згідно рішення суду в сумі 462 гривні 27 копійок, а всього 4229 гривень 80 копійок. В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено. В ухвалі апеляційного суду Хмельницької області від 21 січня 2013 року ставиться питання про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про судові витрати, які підлягають стягненню при розгляді даної справи, оскільки це питання суд, ухвалюючи рішення, не вирішив. В судове засідання представник позивачки подав заяву, в якій просить розгляд питання стягнення судових витрат проводити у його відсутності, не заперечує проти стягнення судового збору з відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що при ухваленні рішення у справі не вирішено питання про судові витрати, тому для усунення вказаних недоліків слід ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved