Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення грошових коштів , посилаючись на те, що між ним та відповідачкою укладено кредитну угоду № 2 згідно з якою Фонд від імені Держави надає Позичальнику прямий адресний кредит у сумі 72,765,0 грн терміном повернення 30 років з дати укладення кредитної угоди, але відповідачка не здійснила повернення вказаних грошових коштів позивачу. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачка проти позову заперечує, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до рішення [PERSON]»янського районного суду м.Києва, в якому [PERSON] просила розірвати кредитний договір, укладений між нею та Регіональним відділенням Київської області Державного фонду сприяння молодіжному будівництву, посилаючись на те, що кредитні кошти скеровані на будівництво житла за адресою: м.Боярка, вул..Сєдова,58 із терміном здачі об»єкта в експлуатацію 4-й квартал 2007 року, але зазначене житло не збудоване, у зв»язку з чим позивач звернулась до відповідача з вимогою про розірвання договору, але відповідач не відреагував на таке звернення. При зверненні до Державної іпотечної установи з питанням розірвання угоди отримала відповідь, що прокуратурою Київської області проводиться перевірка звернення Міністра КМУ, щодо невиконання ТОВ «Укржитлокомплекс» зобов»язань з будівництва житлового будинку по вул..Сєдова,58 відповідно до якої Київським іпотечним центром Фонду передано пакет документів із письмовими поясненнями. Також зазначила, що згідно ч.4 ст.267 ЦК України позивачем пропущено строк позовної давності, встановлений для даної категорії справ, що є підставою для відмови у позові. Представники третіх осіб в судове засідання не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що Іпотечний центр в м.Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» є підрозділом Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та є юридичною особою, що діє відповідно до Положення про Іпотечний центр Фонду і надає у порядку, встановленому постановою КМУ від 29.05.2001 року № 584 «Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім»ям та одиноким молодим громадянам на будівництво і придбання житла пільгові довготермінові кредити, обслуговує ці кредити, забезпечує їх цільове використання та своєчасне погашення, забезпечує реалізацію механізму відшкодування частини відсотків у порядку, визначеному ПКМУ від 04.06.2003 року № 853, а також практичне виконання інших програм, виконання яких покладено на Фонд та Іпотечний центр Фонду розпорядчими та нормативно-правовими актами КМУ, рішеннями органів місцевого самоврядування чи виконавчої влади. Іпотечний центр Фонду створено з метою практичного виконання міжнародних інвестиційних проектів, державних, регіональних і місцевих програм будівництва та придбання житла, зокрема молоді, об»єктів соціально-культурного призначення, а також для надання соціальної допомоги сім»ям та громадянам для вирішення житлових проблем. Основним завданням Іпотечного центру Фонду є виконання Державної програми забезпечення молоді житлом на 2002-2012 роки, затвердженою ПКМУ від 29 липня 2002 року № 1089, яка є пріоритетною у діяльності фонду та інших програм, участь у розробленні нових фінансово-кредитних програм, спрямованих на розв»язання житлових проблем молоді та інших верств населення шляхом застосування механізму надання довготермінових державних кредитів і кредитів за рахунок інших джерел фінансування на будівництво і придбання житла, залучення коштів для кредитування громадян з метою фінансування будівництва і придбання житла для молоді та інших верств населення. 28 січня 2005 року між позивачем та відповідачкою укладено кредитну угоду № 2 згідно з якою Фонд від імені Держави надає Позичальнику прямий адресний кредит у сумі 72,765,0 грн терміном повернення 30 років з дати укладення кредитної угоди. Кредит цією угодою надається на будівництво житла загальною площею 62,0 кв.м. за адресою: м.Боярка, вул..Сєдова,58. Цільовий адресний кредит, що отримано відповідачем за рахунок державних коштів, надавався на умовах поворотності. Одночасно позивач зазначає, що зобов»язання Фонду по наданню кредиту згідно з вказаною угодою були виконані в повному обсязі, в порядку , у спосіб та у строки передбачені кредитною угодою та чинним законодавством України. Відповідно до умов вищевказаної угоди Позичальник вніс на рахунок в банку-агенті кошти попереднього внеску (не менше 3 відсотків), кошти на страхування в період будівництва житла в сумі 2323,00 грн на момент укладення кредитної угоди, а також кошти за понаднормову площу житла в сумі 39648,00 грн. [PERSON]»янського районного суду у м.Києві від 20.10.2011 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Іпотечного центру в м.Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про розірвання кредитного договору та стягнення коштів, що набрало законної сили 21.12.2012 року кредитну угоду № 2 від 28.01.2005 р.,укладену між позивачем та відповідачем розірвано. Дане рішення переглянуто в апеляційному провадженні і в частині розірвання договору залишено без змін. Що стосується стягнення з Іпотечного центру в м.Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на користь [PERSON] коштів в сумі 40238,21 грн., то в цій частині Рішення [PERSON]»янського районного суду скасовано і постановлено нове про відмову в задоволенні даних вимог. Відповідно до ст..653 ЦК України у разі розірвання договору зобов»язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов»язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.3 ст.652 ЦК України у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставини, суд на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв»язку з виконанням цього договору. Враховуючи вищевказану норму права та зважаючи на безпірність факту розірвання кредитної угоди, позивач зазначає, що єдиними витратами Фонду, як сторони кредитної угоди, понесеними ним у зв»язку з виконанням цього договору є грошові кошти надані відповідачці в сумі 72765,0 грн., що підтверджується випискою банку за особовим рахунком 29026212010219/UAH за період з 27.01.2005 по 21.05.2012 року, які вона до теперішнього часу не повернула. Що стосується пропуску позивачем строків позовної давності, то на переконання суду, їх слід обраховувати з часу розірвання договору кредитування, тобто з 20.10.2011 року. Аналізуючи докази зібрані по справі суд вважає їх достовірними, а позовні вимоги такими що підлягають задоволенню, оскільки особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Outcome: approved