Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, посилаючись на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1205 га, яка розташована за адресою: м. Ізюм, вул. Цусімська, 31 Харківської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ХР № 14.02.-021570, виданим 26 грудня 2003 року Ізюмською міською радою Харківської області та зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 261. Земельна ділянка використовується нею для обслуговування ? частини житлового будинку та господарських будівель а також для ведення особистого підсобного господарства. Відповідач [PERSON] самовільно без будь-якого погодження з її боку зайняв частину її земельної ділянки, приблизно площею 8 кв.м. Добровільно звільнити займану ділянку відповідач відмовляється. Просить зобов»язати [PERSON] повернути їй самовільно зайняту земельну ділянку площею 8 кв.м., розташовану за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Цусімська, 31 привівши її у стан, придатний для використання для ведення особистого підсобного господарства, звільнивши від будівель, споруд, у тому числі паркану, шляхом їх знесення та вивезення за власний рахунок та відновити межу земельної ділянки з боку домоволодіння по вул. Цусімській, 29-А м. Ізюм, Харківської області шляхом встановлення паркану по зовнішній межі земельної ділянки згідно плану, визначеного Державним актом на право приватної власності на землю та стягнути на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки визнав, пояснив, що на підставі усної домовленості з попереднім власником домоволодіння він на протязі багатьох років користувався земельною ділянкою, яка тепер належить [PERSON]Заперечував проти стягнення з нього судових витрат. Вислухавши позивача [PERSON] та її представника [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] належить ? частина житлового будинку № 31 по вул. Цусімській в м. Ізюмі Харківської області. (а.с.7,8) Згідно зі ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до вимог ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право власності позивача [PERSON] на земельну ділянку розташовану за адресою : м. Ізюм, вул. Цусімська, 31 підтверджено в судовому засіданні Державним актом на право приватної власності на землю серії ХР № 14.02.-021570, виданим 26 грудня 2003 року Ізюмською міською радою Харківської області та зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 261.(а.с.6,5) Відповідно до ст.1 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель , самовільне зайняття земельних ділянок це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж в натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації. Як вбачається з протоколу виїзного засідання комісії, створеної відповідно до розпорядження Ізюмського міського голови № 020 від 12 січня 2012 року межа земельної ділянки по вул. Цусімській, 31 зі сторони домоволодіння по вул. Цусімській, 29-а в натурі(на місцевості) не відповідає її зображенню в плані зовнішніх меж земельної ділянки зазначеної в державному акті. Дерев»яний паркан зміщений в сторону домоволодіння по вул. Цусімській, 31 орієнтовно на 4,1 м., таким чином, що дана земельна ділянка зменшена на частину земельної ділянки у вигляді трикутника орієнтовно площею 8 кв.м. (а.с.12) Відповідно до ст.212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Оскільки відповідач [PERSON] не маючи на те законних підстав користується самовільно зайнятою земельною ділянкою то на думку суду позов [PERSON] підлягає задоволенню, відповідача має бути зобовязано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 8 кв.м. по вул. Цусімській, 31 в м. Ізюмі та привести дану земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом знесення будівель, споруд, у тому числі паркану. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved