Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «Чорномортехфлот» і після остаточного уточнення позовних вимог просили визнати право власності на квартиру [ADDRESS]. Вимоги обґрунтовані тим, що рішенням адміністрації і профспілкового комітету «Чорномортехфлот» від 12 березня 1998 року їм була надана двокімнатна квартира [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення вони одержали посвідчення на її зайняття, проте адміністрація поставила вимоги про підписання договору найму, тільки після цього пообіцяла видати ключі від квартири. За умовами вказаного договору вони повинні були відпрацювати на підприємстві десять років, але якщо працівник відпрацював лише частину строку і виявив бажання придбати займану квартиру у власність достроково, він може перерахувати на рахунок товариства залишкову вартість, пропорційно невідпрацьованому часу (п.3.3 та 3.8). Посилаючись на пункти 1.1,3.4,3.5,3.6, та 3,7 вони вважають, що повинні внести на рахунок підприємства залишкову вартість квартири, яка становить 25210 грн. Виходячи із залишкової вартості житлового будинку 2021133,40 грн., загальної площі будинку та вартості 1 кв.м -492,96 грн. і площі квартири 51,14 кв.м.,пропорційно відпрацьованому часу 6 років 2 місяці та 16 днів, і з урахуванням витрат при обробці квартири в розмірі 15000 грн., сума яку належить сплатити відповідачу складає 3860 грн.. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги та просила враховувати розрахунки приведені експертом Скибінською Т.М.. Від позивача [PERSON] надійшло клопотання про підтримання вимог та слухання справи в його відсутності. Представник відповідача до суду не з'явився і з заявами про відкладення розгляду справи не звертався, після уточнення позовних вимог своїх заперечень проти позову не направляв. Вислухавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а взадоволенні вимог [PERSON] необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності від 5 квітня 1999 року зареєстрована на праві власності за відповідачем (а.с.46). Між позивачем [PERSON] та ВАТ «Чорномортехфлот» (в наступному ПАТ «Чорномортехфлот») 31 березня 1998 року був укладений договір найму квартири [ADDRESS], загальною площею 51,14 кв.м (а.с.6-8). 22 квітня 1998 року позивачу було видано посвідчення на житлову площу за вказаною адресою на склад сім'ї з трьох осіб: він, дружина [PERSON] та донька [PERSON](а.с.5). Як видно із змісту зазначеного договору позивач [PERSON] повинен був відпрацювати на підприємстві 10 років з моменту передання йому квартири в найм. Після закінчення цього строку квартира переходить в його власність без повної або часткової оплати її вартості(п.3.3). Відповідно до п.3.8 договору у разі якщо працівник відпрацював тільки частину строку і виявив бажання придбати займану квартиру у власність достроково, він може перерахувати на рахунок ВАТ «Чорномортехфлот» залишкову вартість, пропорційно невідпрацьованому часу, після чого вказана квартира передається у власність працівника достроково. У випадку звільнення працівника, незалежно від причин звільнення, або у випадку неможливості виконати умови договору особисто працівником, працівник або члени його сім'ї спільно проживаючі з ним і включенні в документ про вселення сплачують вартість квартири згідно розрахунку пропорційно залишку невідпрацьованого часу, передбаченого п.3.3 по вартості і в порядку передбаченому пунктами 3.5, 3.6 і 3.7 (умови викладені в п.3.4). Зазначені пункти передбачають, що в разі необхідності відшкодування залишкової вартості квартири, працівнику буде зараховуватися сума витрат, понесена ним при виконанні обробки квартири, придбанні та установці внутрішньої столярки, внутрішнього скління, покриття лінолеуму по затвердженим УКБом Міськвиконкому кошторисним цінам на момент введення житлового будинку ( будівельний номер 10-в) в експлуатацію. Виходячи із вказаних пунктів договору позивач повинен внести на рахунок відповідача залишкову вартість квартири пропорційно невідпрацьованому на підприємстві часу і з урахуванням витрат при обробці квартири. Відповідно до п.2.2 квартира здавалася працівнику без внутрішньої обробки квартири, внутрішньої столярки, лінолеумного покриття підлоги та внутрішнього скління. Відповідно до листа житлово - експлуатаційного об'єднання Суворовського району та розрахунку вартості квадратного метра, вартість будинку складає 2021133,41 грн., а одного квадратного метра 498,55 грн. (а.с.45,46). Залишкова вартість квартири становить - 25495,85 грн. (498,55 х 51,14 кв.м). Як видно з трудової книжки позивач [PERSON] пропрацював на підприємстві з 11 вересня 1985 року до 18 червня 2004 року, з яких 6 років 2 місяці та 17 днів з часу укладення договору найму, тобто невідпрацьований час, пропорційно якому повинен позивач сплати залишкову вартість квартири, складає 3 роки 9 місяців та 13 днів, або 3,283 (3 роки і 283 дні) (а.с.10-12). Враховуючи вказані вартість квартири та невідпрацьований час залишкова вартість квартири яку повинен був сплатити позивач [PERSON] складає 8370,28 грн. (25495,85 грн./ 10 років х 3,283 невідпрацьований час). Крім того, позивачу повинно бути зараховано вартість витрат при обробці квартири. Відповідно до висновку судово-технічної експертизи ПП «ОНДЦЕД ім.Скібінського С.С» вартість проведеної обробки квартири, а саме: столярних виробів (вікна міжкімнатні двері), сантехніка, батареї опалення, штукатурки, шпатлівки, обліцювання кахелем, малярних робіт лінолеуму, шпалер станом на теперішній час складає 79535 грн. (а.с.102). Згідно з вимогами ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Нормами ст.526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як видно з матеріалів судової будівельно-технічної експертизи експертом було здійснено фотофіксацію технічного стану квартири і приведено вартість здійснених позивачами робіт, оскільки квартира була отримана без внутрішньої обробки квартири, внутрішньої столярки, лінолеумного покриття підлоги та внутрішнього скління, виконання яких за п.2.3 договору покладалося на позивача і повинні були виконуватися його силами та за його рахунок. Згідно з вимогами ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В своїх розрахунках, представлених під час розгляду справи, відповідач виходив із розміру ціни на спірну квартиру з урахуванням індексів змін вартості об'єктів житлового фонду введених в експлуатацію в 1997 році, вартість якої після індексації станом на 1 січня 2010 року склала 143977,25 грн., і виходячи із даного розрахунку відповідачем було надано довідку про вартість залишку квартири пропорційно невідпрацьованому часу яка склала 54423,40 грн. станом на 11 квітня 2012 року, що суперечить умовам договору найму (а.с.58,57). Разом з тим, приймаючи до уваги, що у позивачів не збереглися підтверджуючі відомості про вартість робіт і матеріалів, а за висновком експерта на час проведення експертизи їх вартість складає 79535 грн., суд, оцінивши надані докази в сукупності та враховуючи зазначені вище норми, приходить до висновку що вимоги позивача [PERSON] є законними, оскільки вартість вкладених в квартиру засобів у розмірі - 79535 грн. покриває як залишкову вартість квартири 8370,28 грн. за умовами договору, так і залишкову вартість у розмірі 54423,40 грн. на яку вказував відповідач. Отже, за позивачем [PERSON] необхідно визнати право власності на квартиру [ADDRESS]. Виходячи із договору найму, вимоги позивачки [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки його умовами чітко визначено підстави набуття права власності саме працівником [PERSON] (п.3.3 та 3.8), та лише пунктом 3.4 передбачено право членів сім'ї працівника, тобто позивача, проводити оплату залишкової вартості квартири, а саме в разі звільнення позивача та при умові неможливості ним особисто виконати умови договору. Враховуючи те, що судом встановлено можливість виконання умов договору позивачем, тому вимоги позивачки не ґрунтуються на нормах закону.

Outcome: approved