Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ту обставину, що 27 серпня 2009 року в м. Херсоні сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Фіат реєстраційний номер [NUMBER] керованим відповідачем [PERSON] та транспортного засобу ЗАЗ реєстраційний номер [NUMBER] керованим позивачем, в результаті чого останній отримав легкі тілесні ушкодження. 12 жовтня 2009 року Комсомольським районним судом м. Херсона було винесено постанову за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON], відповідно до якої судом було встановлено вину останнього у вчиненні зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди та у звязку з чим накладено адміністративне стягнення. В свою чергу для відновлення свого здоровя, ушкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди, позивач був змушений одержати стаціонарне та амбулаторне лікування на проведення якого та придбання ліків ним було витрачено грошові кошти в сумі 490,4 грн. Крім матеріальної шкоди, позивач зазнав також моральної шкоди викликаною як фізичними стражданнями так і душевними стражданнями і роздратуванням з приводу ушкодження свого здоровя, необхідності витрачати заощаджені кошти на лікування, погіршення матеріального стану його сімї та байдужого ставлення відповідача до негативних наслідків зазнаних позивачем, відсутністю допомоги з його боку та дій спрямованих на добровільне відшкодування завданої позивачеві шкоди, відшкодування якої позивач в свою чергу оцінює в суму 10000 грн. У звязку з чим позивач змушений предявити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 490,4 грн. та моральну (немайнову) шкоду в сумі 10000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення ф.119 відділення поштового звязку № 11 м. Херсона Херсонської дирекції УДППЗ «Укрпошта»про особисте вручення йому 14 листопада 2012 року рекомендованого поштового відправлення із судовою повісткою про виклик. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] підтримав заявлені позивачем позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись при цьому на обставини викладені в позовній заяві. Зазначив, що страхова компанія компенсувала позивачеві, за оригіналами фіскальних чеків зданих їй для цього останнім, лише частину витрат позивача в сумі 688,08 грн., в той час як інша частина витрат позивача в сумі 490,4 грн., які становлять розмір заявленої позивачем матеріальної шкоди, є невідшкодованою страховою компанією, про що в свою чергу свідчать оригінали фіскальних чеків наявних у позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані поштові відправлення із судовими повістками про виклик здані 13 листопада 2012 року на відділення поштового звязку № 3 м. Херсона Херсонської дирекції УДППЗ «Укрпошта». При цьому, будучи присутнім в судових засіданнях, які відбулися раніше, відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог заявлених позивачем посилаючись на їх необґрунтованість, так як страхова компанія виплатила позивачеві компенсацію збитків як за пошкоджений транспортний засіб так і за ушкодження здоровя. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив, що 27 серпня 2009 року в м. Херсоні сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Фіат реєстраційний номер [NUMBER] керованим відповідачем [PERSON] та транспортного засобу ЗАЗ реєстраційний номер [NUMBER] керованим позивачем [PERSON], в результаті чого останній отримав легкі тілесні ушкодження, про що свідчить думка спеціаліста № 1928 відділу судово-медичної експертизи потерпілих, звинувачених та інших осіб комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи»Херсонської обласної ради від 28 жовтня 2009 року. 12 жовтня 2009 року Комсомольським районним судом м. Херсона було винесено постанову за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON], відповідно до якої судом було встановлено вину останнього у вчиненні зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди та у звязку з чим накладено адміністративне стягнення. В свою чергу для відновлення свого здоровя, ушкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди, позивач був змушений одержати стаціонарне та амбулаторне лікування, що підтверджується витягом з і випискою з медичної карти історії хвороби № 11513 виданими медсанчастиною ХБК лікарні Дніпровського району ім. О.С. Лучанського 09 вересня 2009 року та випискою із медичної карти амбулаторного хворого виданою поліклінікою № 1 лікарні Комсомольського району ім. А. і О. Тропіних 18 вересня 2009 року. Згідно довідки виданої Херсонською обласною дирекцією відкритого акціонерного товариства НАСК «Оранта»07 листопада 2012 року за вих.№ 16-юр, остання здійснила виплату позивачеві [PERSON] страхового відшкодування, на підставі наданих ним документів, в сумі 688,08 грн. При цьому, згідно змісту ч.3 ст. 10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, та обставина, що грошові кошти витрачені позивачем [PERSON] на придбання ліків та лікарських засобів в загальній сумі 490,4 грн., щодо якої копії фіскальних чеків додані позивачем до позовної заяви, не увійшли до складу компенсації відшкодованої позивачеві [PERSON] страховиком в сумі 688,08 грн. не доведене. Крім ушкодження здоровя, позивач [PERSON] також зазнав моральної шкоди викликаною як його фізичними стражданнями так і душевними стражданнями і роздратуванням з приводу ушкодження свого здоровя, необхідності витрачати заощаджені кошти на лікування, погіршення матеріального стану його сімї та байдужого ставлення відповідача до негативних наслідків зазнаних позивачем, відсутністю допомоги з його боку та дій спрямованих на добровільне відшкодування завданої позивачеві шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.. Враховуючі вище викладене та положення пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»від 27 березня 1992 року № 6 суд вважає, що заявлені позивачем [PERSON] вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] на його користь майнової шкоди в загальній сумі 490,4 грн. є необґрунтованими і з підстав зазначених позивачем не можуть бути задоволені судом. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльність, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В свою чергу ч.1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Водночас з цим, відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно пункту 1 ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Частина 4 ст. 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Враховуючі зазначене та пункти 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»від 31 березня 1995 року № 4 суд вважає, що заявлені позивачем вимоги в частині відшкодування моральної шкоди шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошової суми в розмірі 10000 грн., за обставин наведених позивачем, обґрунтовані лише в частині стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в сумі 5000 грн. у звязку з чим підлягають задоволенню лише у зазначеній частці, в той час як в задоволенні іншої частини даної позовної вимоги позивачеві необхідно відмовити у звязку з її необґрунтованістю. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в загальній сумі 128,5 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: partial