Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-06 00:00:00

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позвачка просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею, - [PERSON] та [PERSON], що був укладений 01.09.2007 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького РУЮ Київської області, актовий запис №121, [PERSON], [INFO], залишити на виховання та проживання з нею, - [PERSON], після розірвання шлюбу залишити [PERSON] дівоче прізвище Філь. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала частково та зазначила, що після розірвання шлюбу бажає мати шлюбне прізвище, - «Дринь». В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, проте на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява відповідача, в якій він просить слухати справу у його відсутності, позов визнає. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Як встановлено судом в судовому засіданні, 01.09.2007 р. між [PERSON] (далі-Позивач) та [PERSON] (далі-Відповідач) було укладено шлюб, у зв'язку з чим Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького РУЮ Київської області було видано свідоцтво про шлюб серія 1-ОК №043798 від 01.09.2007 р. Від спільного шлюбу Позивач та Відповідач мають малолітню дитину, а саме: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1 БК № 244650, яке видано 04 лютого 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. Спільне життя з Відповідачем у Позивача не склалося, оскільки як виявилось згодом їхні характери є зовсім різними, погляди Позивача та Відповідача на подружнє життя не співпадають, у зв'язку з чим між ними постійно виникали конфлікти та сварки. Враховуючи вищезазначені обставини спільне проживання Позивача та Відповідача як подружжя стало неможливим, тому вже більше ніж півроку, а саме з січня 2012 року Позивач та Відповідач не проживають разом як сім'я та не ведуть спільне господарство і побут. Отже, шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачем фактично припинилися з січня 2012 року. Примирення між Позивачем та Відповідачем є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату. Подальше спільне життя Позивача і Відповідача як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам Позивача, оскільки проживання в спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між Позивачем та Відповідачем, а також інтересам їхньої дитини, оскільки спільне проживання Позивача та Відповідача завдають моральних та психологічних страждань дитині, що впливатиме на формування її характеру та психологічного здоров'я. З питання щодо виховання та проживання дитини спору немає, оскільки дитина на даний час, проживає з Позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Виходячи з вищезазначених норми Сімейного кодексу України Позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved