overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 01.10.2010 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 410. У ході спільного життя відбувалися сварки, непорозуміння, що привело до втрати взаємних почуттів та припинення шлюбно-сімейних стосунків. Позивач вважає подальше сімейне життя неможливим, проти примирення заперечує. Шлюбні відносини припинилися з 23 січня 2012 року, спільне господарство сторони не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити, розглянути справу у її відсутності, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище Бурдук. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати . Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 179 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 01.10.2010 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 410. Шлюбні відносини припинилися з 23 січня 2012 року, спільне господарство сторони не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Як встановлено у ході розгляду справи, причиною розпаду сімї стали сварки, відсутність взаєморозуміння, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

[PERSON] звертається з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому позивач просить примусово стягнути з відповідача аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частини від його доходів щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала ( а.с. 23 ). Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 22). Про причини неявки не повідомив. Клопотання про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з матірю і знаходяться на її утриманні. Батько дітей, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги дітям не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому позовні вимоги позивача про стягнення аліментів обґрунтовані. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дітей, майновий стан відповідача та його стан здоровя, відсутність у нього інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобовязаний утримувати. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що розмір аліментів на утримання двох дітей повинен становити 1/3 частину доходів відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 01 серпня 2009 року він уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований ЗАГС Генічеського районного управління юстиції, актовий запис 100. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку Софію, [INFO]. Впродовж шлюбу жили погано по причині непорозумінь між ними, вони різні люди з несумісними поглядами на життя, постійно виникали сварки, на даний час також живуть окремо з 01 вересня 2012 року. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Відповідач з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб який зареєстрований ЗАГС Генічеського районного управління юстиції, актовий запис 100 (а.с.4). Сімейні стосунки не склалися, на момент розгляду справи проживають окремо. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.ст. 110, 111, 112, 115 Сімейного кодексу України, відповідно до яких за заявою одного із подружжя за наявністю підстав шлюб може бути розірваний в судовому порядку. На підставі викладеного ст. 110-112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 01 липня 2010 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті на спадок будь-якого майна, як вона вважала, не залишилося, а тому вона у 6-ти місячний термін заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавала. Мати постійно мешкала у с. Рівне Генічеського району Херсонської області, та лише за два місяця до смерті вона її забрала до себе у с. Владиславівка АР Крим, де вона і померла. На початку жовтня цього року вона випадково, переглядаючи сімейний архів матері, який забрала з с. Рівне, побачила Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 11,3869 га з земель [PERSON] сільради на імя її матері. Раніше вона цього документа не бачила, а її мати не розповідала, що отримала землю на паї, а на пенсії вона більш як 20 років, то вона і не підозрювала, що вона отримала цю землю. Тоді вона і зрозуміла, що вона є спадкоємець земельної ділянки для ведення товарного с/г виробництва. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просить суд позов задовольнити та встановити додатковий строк для прийняття спадщини. Представник відповідача [PERSON] сільської ради до суду не зявились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, вислухавши позивача, вивчивши надані письмові докази та інші докази в їх сукупності, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-АП № 177742, виданого Владиславською сільською радою Кіровського району Автономної Республіки Крим, Україна 05 липня 2010 р. померла [PERSON] 01 липня 2010 року (а.с. 6). Позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України. Причиною такого пропуску стали хвороба після смерті батька, а потім вимушений бути за межами міста по справах звязаних з отриманням додаткових грошових коштів для того, що би надати можливість своєму синові дати гідну освіту і допомогти в подальшому працевлаштуванні. Враховуючи наведене, суд вважає причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважною. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

Куп*янська міська Рада Харківської області звернулася до Куп*янського міськрайонного суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що відповідно до довідки, виданої Куп*янським бюро технічної інвентаризації, власником будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою м. Куп*янськ, вул. Енгельса, 5, є [PERSON], на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянки від 13.12.1956р. народження № 8073. Згідно довідки уповноваженого виконкому Куп*янської міськради по квартальному комітету № 11 від 14.08.12р., домоволодіння за вказаною адресою знаходиться в занедбаному стані, в будинку ніхто не проживає, господар помер у 2007р. Представник заявника за дорученням [PERSON] надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, та просить заяву задовольнити. Судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої Куп*янським бюро технічної інвентаризації, власником будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Куп*янськ, вул. Енгельса, 5, є [PERSON], на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянки від 13.12. 1956р. народження № 8073. Як вбачається із довідки начальника відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Куп*янську реєстраційної служби Куп*янського міськрайонного управління юстиції [PERSON] помер 15 січня 2007р. (а.с.4), після смерті якого спадкова справа Куп*янською державною нотаріальною конторою не заводилася, спадкоємці померлого із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с. 15). Відповідно до ст.. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмова від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. На підставі викладеного, суд вважає, що заява Куп*янської міської Ради Харківської області про визнання спадщини відумерлою, підлягає задоволенню, оскільки не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, так як спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач надав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Питання утримання спільної малолітньої дитини вирішено за взаємною згодою сторін. При таких обставинах суд вважає, що сімя фактично розпалась, подальше сумісне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] до його повноліття у розмірі ј частини від усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, посилаючись на те, що відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У випадку неявки відповідача просила справу розглядати у заочному порядку. У судове засідання відповідач не зявився, про причину неявки не повідомив, був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона відповідно до вимог Закону повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем, про що свідчить довідка про склад сімї. З 2011 року сторони мешкають окремо. Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину є власністю того з батьків на ім'я якого вони виплачуються і використовуються за цільовим призначенням. У ст. 180 СК України відтворюється положення ст. 51 Конституції України, що зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини а також платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тому суд вважає що стягнення аліментів на утримання дитини підлягають стягненню з 20.08.2012 року, оскільки позивач з даною позовною заявою звернувся до суду 20.08.2012 року. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 107, 30 грн.. З урахуванням виваженості та розумності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Суд вважає достатнім та необхідним стягнути аліменти з відповідача у справі у розмірі ј частині від усіх видів доходу щомісяця до досягнення сином повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, і свої вимоги мотивує тим, що з 14.02.2012р. сторони не перебувають у шлюбі. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] який проживає з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги дитині. Оскільки відповідач отримує не регулярний дохід, просила стягувати з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини до 18 років, а саме 343 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви. У судове засідання позивачка не зявилася, надала письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони не перебувають у шлюбі з 14.02.2012 року, мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Оскільки відповідач є батьком [PERSON] [INFO], працездатний, має не постійний дохід, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти на утримання дитини, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2009 року. Від шлюбу мають малолітню доньку Олександру, [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що з 2011 року вони з відповідачем припинили спільне проживання, так як мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивачка не заперечує проти розгляду справи по суті у відсутності відповідача та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Позов підлягає до задоволення, оскільки позивачка відновлювати подружні стосунки не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути 107 грн. 30 коп. судового збору та 47 грн. 52 коп. витрат, повязаних з явкою відповідача до суду, всього 154 грн. 82 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

Позивач 09.08.2012 року звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 28.06.2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого на ім»я [PERSON] відкрито картковий рахунок та надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінію із визначеного банком ліміту кредиту, погоджено умови та строки повернення кредитних коштів позичальником. У звязку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строків погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 23.04.2012 року утворилась заборгованість в сумі 5513,42 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 1803,36 грн., відсотки в сумі 1479,65 грн., комісія 2230,41 грн., пеня 225,00 грн. Вказуючи дані обставини, позивач просить стягнути суму заборгованості, відшкодувати судові витрати. Сторони в судове засідання не зявились. В заяві, що надійшла до суду, позивач просить розглядати справу у відсутності його представника, позовні вимоги підтримав. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 28.06.2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого на ім»я [PERSON] відкрито картковий рахунок та відновлювальну відкличну лінію із визначеного банком ліміту кредиту, погоджено умови та строки повернення кредитних коштів позичальником. У звязку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строків погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 23.04.2012 року утворилась заборгованість в сумі 5738,42 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 1803,36 грн., відсотки в сумі 1479,65 грн., комісія 2230,41 грн., пеня 225,00 грн. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами по справі (а.с. 5-12). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідач не виконав свої зобовязання за кредитним договором, а тому суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог (позивачем пред»явлено до стягнення 5513,42 грн.), шляхом співставлення окремих грошових сум та загального боргу, вважає необхідним стягнути в повному обсязі суми заборгованості з основного кредиту, відсотків, комісії, що становитиме 5513,42 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-14 00:00:00

У липні 2012 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 07 червня 1991 року Дніпровським відділом РАГС м. Київ, актовий запис №772. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися через подружні зради чоловіка та відсутності спільних поглядів на життя. Шлюбні стосунки припинені та не ведеться спільне господарство. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач позов підтримала та надала аналогічні пояснення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 07 червня 1991 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] З пояснень позивача вбачається, що сторони припинили подружні стосунки та не ведуть спільне господарство. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved