Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-24 00:00:00

До суду з позовом звернулись позивачі, в якому просять, визнати за [PERSON] прово власності на спадщину за заповітом, яка складається із 4/3 частини житлового будинку зі всіма надвірними будівлями та визнати за [PERSON] право власності на спадщину у порядку спадкоємства за законом, яка складається із 1/4 частини житлового будинку зі всіма надвірними будівлями, що залишилося після померлого [INFO] [PERSON], а саме на житловий будинок із всіма господарськими приміщеннями по [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], мав у власності зазначений житловий будинок, однак позивачам було відмовлено в оформленні спадщини на будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність зазначеного нерухомого майна спадкодавцю. Позивачі у судове засідання не зявилися, але надали до суду письмові заяви у яких просять суд розглянути позов до відповідача у їхню відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримують повністю. Представник Новоозерянської селищної ради Олевського району Житомирської області в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник комунального підприємства Коростенського міжміського бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника. Від Реєстраційної служби Олевського районного управління юстиції Житомирської області надійшла заява з проханням розглянути справу без їхньої участі та просять прийняти рішення згідно закону. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так відповідно до довідки Новоозерянської селищної ради Олевського району Житомирської області № 272 від 21.02.2013 року відповідно до записів по господарській книзі за [PERSON] рахується житловий будинок [ADDRESS], який був побудований і зданий в експлуатацію в 1964 році. (а.с.9). Відповідно до Свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO]. 06 лютого 1998 року [PERSON] склав на користь свого онука [PERSON] заповіт, посвідчений секретарем Новоозерянської селищної ради Олевського району Житомирської області, яким заповідав на випадок його смерті житловий будинок з надвірними будовами, що належить йому на підставі особистої власності на день смерті, що стверджується копією заповіту. Позивачі є внуком та дочкою померлого [PERSON], і на час відкриття спадщини постійно проживали разом із [PERSON] що стверджується довідками Новоозерянської селищної ради Олевського району № 275 від 22.02.2013 року. 12 грудня 2008 року державним нотаріусом Олевської державної нотаріальної контори було видано [PERSON] на підставі її заяви свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з грошових внесків зі всіма належними процентами, компенсаціями та іншими можливими нарахуваннями, що знаходяться в Олевському відділенні ощадного банку. Тому, із зазаначеного слідує, що [PERSON] прийняла спадщину і їй належить право на обовязкову частку спадкового майна. При зверненні до Олевської державної нотаріальної контори Житомирської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON], позивачам було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність майна померлому спадкодавцю, що стверджується відповідною постановою Олевської державної нотаріальної контори від 11.03.2013 року. Позивачі в Реєстраційній службі Олевського районного управління юстиції провести первинну реєстрацію зазначеного будинку за померлим [PERSON] та видачею свідоцтва на право власності не мають змоги, у звязку з тим, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна власнику повинно вирішуватися лише в судовому порядку. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що дані правовідносини врегульовані ст.ст. 328, 1216, 1223, 1241, 1268,1269, 1270, 1299 ЦК України з яких слідує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на обовязкову частку мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом(обовязкова частка).Спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким , що прийняв спадщину , якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини , він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Крім того, дані правовідносини також врегульовані ст.ст.1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України, з яких слідує, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Враховуючи, що позивачі є спадкоємці за заповітом та законом, фактично прийняли спадщину, а також не мали можливості отримати свідоцтво про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність даного майна померлому [PERSON], крім того, позивачі фактично прийняли спадщину, інших спадкоємців, які претендують на прийняття спадщини судом не встановлено, тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved