Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

Прокурор Костопільського району в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. Свої вимоги обґрунтовуває тим, що [PERSON] має на праві власності житловий будинок №24 по вул.Складовій в м.Костопіль Рівненської області, де зареєстровані та проживають відповідачі, порушуючи таким чином її права як власника будинку. Крім того, відповідачі створюють умови для [PERSON], які роблять неможливим спільне проживання. Пославшись на зазначені обставини, просили позбавити відповідачів права користування жилим приміщенням та зняти з реєстрації місця проживання. У судовому засіданні позивач та прокурор Оніщук С.П. позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позов не визнали при цьому пояснили, що вони дійсно не є власниками спірного будинку , однак не оспорюють право власності позивача. Просили відмовити у позові з урахуванням того, що іншого житла не мають і не створюють жодних обмежень у здійсненні позивачем свого права, як власника, володіти, користуватись та розпоряджатись вказаним будинком. Представник відповідачів [PERSON] позов не визнав, вказуючи на те, що даний спір відноситься до категорії житлових спорів і регулюються спеціальними нормами Житлового кодексу, а підстав для виселення чи позбавлення права користування жилим приміщенням . Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку №24 по вул.Складова в м.Костопіль Рівненської області, про що свідчить Свідоцтво про право власності від 19.01.1995 року (а.с.9) та Свідцтво про право на спадщину за законом від 19.01.1995 року (а.с10). Дана обставина не оспорювалась в судовому засіданні. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані (прописані) у спірному будинку відповідно з 17.07.1997 року, 21.03.2001 року та 12.08.2003 року, вселилися та проживають в ньому як члени сім'ї власниці [PERSON] (а.с.16-18). [PERSON] є рідною онукою позивача, [PERSON] її чоловік, а [PERSON] їх малолітня донька. Позивач просила захистити її право, як власника житлового будинку шляхом позбавлення відповідачів права користування жилим приміщенням та зняття їх з реєстрації за місцем проживання . Суд вважає, що відповідачі набули права користування спірним будинком відповідно до ст.156 ЖК України, а обєкт власності жиле приміщення, тому режим проживання в ньому регулюється нормами Житлового кодексу. Право вимагати в судовому порядку виселення членів сімї власник жилого будинку (квартири) має відповідно до ст. 157 ЖК, але за наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу. Позивач не навела переконливих доводів на обґрунтування обставин, які б стали підставою для виселення відповідачів зі спірного будинку чи позбавлення їх права користування даним жилим приміщенням Посилання позивача на те, що відповідачі тривалий час в будинку не проживають, також не знайшло свого підтвердження, оскільки допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]П показали, що сімя [PERSON] постійно проживає у спірному будинку. Тому, норми статтей 71 та 72 ЖК України не можуть бути застосовані до даних правовідносин і не можуть бути підставою для задоволення позову. Позивач та її представник не навели переконливих доводів на обґрунтування своїх вимог та не надали належних доказів на підтвердження того, що [PERSON] створювались умови, які роблять неможливим спільне проживання. Факт протиправної поведінки з боку відповідачів не підтверджується матеріалами перевірки, яку здійснено Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, на підставі заяви [PERSON], щодо неправомірних дій [PERSON], який завдав її тілесних ушкоджень, за результатами розгляду заяви винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п.2 ст.6 КПК України за відсутністю складу злочину (а.с.19,21). З наданого Акту судово-медичного дослідження №521 від 29.11.2011 року не вбачається, що в [PERSON] були виявлені будь-які зовнішні тілесні ушкодження, не підтвердився діагноз "струс головного мозку" оскільки відсутній опис будь-якої патології, неврологічної симптоматики, а її перебування на стаціонарному лікуванні з 18 по 27 жовтня 2011 року не перебуває у причинно-наслідковому звязку з травмуванням, на яке вказувала позивач . Посилання позивача [PERSON] на те, що вона є власником будинку, а отже, має охоронюване законом право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, саме по собі не може бути підставою для виселення чи позбавлення права користування жилим приміщенням відповідачів, які там правомірно проживають, оскільки їх право користування жилим приміщенням врегульоване житловим законодавством, за яким ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у користуванні ним інакше як із підстав і в порядку, передбачених законом, що передбачено ч. 3 ст. 9 ЖК. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed