Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 10 грудня 2004 року уклала шлюб з відповідачем, в якому у них [INFO] народилась донька [PERSON] та [INFO] - син [PERSON]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, за час спільного проживання вони виявили несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Зазначає, що примирення з відповідачем неможливе, а формальне перебування в шлюбі недоцільне та небажане, оскільки вона втратила почуття любові та поваги до відповідача. Разом з тим, відповідач не надає їй матеріальної допомоги для утримання дітей, хоча спроможний і зобов'язаний таку допомогу їй надавати. Просить ухвалити рішення, яким розірвати зареєстрований між нею та відповідачем шлюб. Також просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на їхніх дітей в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка та її представник - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та дали пояснення, які по суті, змісту і мотивам відповідають викладеному в позовній заяві. Доповнили, що з відповідачем вже тривалий час разом не проживають, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому примирення з відповідачем неможливе і вона настоює на розірванні їхнього шлюбу. Своє прізвище після розлучення не бажає змінювати. Крім цього, вважає, що відповідач зобов'язаний надавати їй допомогу на утримання їхніх неповнолітніх дітей у визначеному нею розмірі. Доказів щодо отримання відповідачем доходів для сплати їй аліментів у розмірі 1500 грн. у неї немає. Відповідач в судове засідання не явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності. З приводу задоволення позову не заперечує, однак не погоджується з викладеними позивачкою обставинами щодо розірвання шлюбу. Вважає, що їхній шлюб розпався саме з вини позивачки. Зазначив, що надає добровільну допомогу своїм неповнолітнім дітям в розмірі 700 грн. щомісячно і зобов'язується їм таку допомогу надавати і в подальшому. Крім цього, додатково забезпечує дітей продуктами харчування, одягом, іншими необхідними речами. Однак, на даний час ним припинено свою підприємницьку діяльність, він знаходиться на обліку в центрі зайнятості як безробітний, де отримує допомогу в розмірі 544 грн., а тому просить в позові про стягнення з нього аліментів - відмовити. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу слід задоволити, а в частині стягнення аліментів - задоволити частково, виходячи з наступних міркувань. Матеріалами справи встановлено, що 10 грудня 2004 року позивачка та відповідач уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Відділом РАЦСу Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №208. Від даного шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] та [INFO] - син [PERSON].. Спільне подружнє життя в сторін не склалося, сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Неповнолітні діти залишились проживати разом з матір'ю - позивачкою по справі. При таких обставинах суд вважає, що сім'я [PERSON] остаточно розпалась і зберегти її неможливо, оскільки позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача, з яким не проживає разом, не підтримує шлюбних відносин та не веде спільного господарства. Жодних заходів для примирення сторони не приймали. З огляду на вказане, суд вважає, що їхній шлюб слід розірвати. Прізвище позивачки після розлучення залишити без змін. Разом з тим, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Суд приймає до уваги доводи відповідача на надання ним матеріальної допомоги для утримання своїх неповнолітніх дітей, однак, як встановлено в судовому засіданні, в даний час між ним та позивачем з цього приводу виник спір, а тому суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на їх утримання, а відповідач зобов'язаний їй таку допомогу надавати. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітніх дітей, суд також враховує стан здоров'я позивачки та її матеріальне становище (зі слів - працює), і відповідача - платника аліментів, який не працює, знаходиться на обліку в центрі зайнятості як безробітний, де отримує допомогу в розмірі по 544,00 грн. щомісячно, розмір прожиткового мінімуму, встановлений для дітей віком до 6 років станом на 01.01.2013 року, який визначено в сумі 972,00 грн., та для дітей віком від 6 до 18 років, який визначено в сумі 1210 грн., а також з врахуванням рівності прав та обов'язків батьків щодо дітей, вимог розумності та справедливості і визначає їх в сумі по 450,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. У разі зміни, в подальшому, матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 2 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved