Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 28 січня 2011 року між сторонами був укладений договір позики, за яким [PERSON] позичив [PERSON] гроші в сумі 8000 доларів США та 3000 гривень , які [PERSON] зобов"язувався повернути до 01 липня 2011 року. На підтвердження укладеного договору [PERSON] написав розписку в присутності [PERSON] та [PERSON] про отримання грошей та зобов"язання їх повернути. Станом на 01 липня 2011 року позичальник борг не повернув, а сплатив частково в сумі 5000 доларів США 17 листопада 2011 року. Решту боргу в добровільному порядку повернути не бажає. Мотивуючи тим, що відповідач порушив умови договору щодо сплати боргу у визначений термін, позивач просить стягнути з відповідача боргу в сумі 26979 гривень (3000 доларів по курсу НБУ станом на 16.11.2012 року складає 23979 грн. та 3000 гривень); 3% річних за прострочення виконання грошового зобов"язання в сумі 325 грн. 93 коп., інфляційні витрати в сумі 1119 грн. 80 коп., проценти за користування кредитом в сумі 2876грн. 02 коп., всього 31300 грн. 75 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з"явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримав позовні вимоги та просив задоволити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність не подав. Згідно довідки Староковрайської сільської ради Чорнобаївського району від 03.12.2012 року №461 [PERSON] зареєстрований, але не проживає в [INFO]. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка на ім"я відповідача направлялась за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. На підставі ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов"язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. В зв"язку з вищевикладеним відповідач [PERSON] вважається повідомленим про розгляд справи. На підставі ст.224 ЦПК України за згодою представника позивача в зв"язку з неявкою відповідача в судове засідання і неповідомлення ним про причини неявки, при відсутності заяви відповідача про розгляд справи в його відсутність, суд ухвалив заочне рішення. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 28 січня 2011 року між сторонами був укладений договір позики, за яким [PERSON] позичив [PERSON] гроші в сумі 8000 доларів США та 3000 гривень , які [PERSON] зобов"язувався повернути до 01 липня 2011 року. На підтвердження укладеного договору [PERSON] написав розписку в присутності [PERSON] та [PERSON] про отримання грошей та зобов"язання їх повернути. Станом на 01 липня 2011 року позичальник борг не повернув, а сплатив частково в сумі 5000 доларів США 17 листопада 2011 року. Решту боргу в добровільному порядку повернути не бажає. Позовні вимоги складаються з боргу в сумі 26979 гривень (3000 доларів по курсу НБУ станом на 16.11.2012 року складає 23979 грн. та 3000 гривень); 3% річних за прострочення виконання грошового зобов"язання в сумі 325 грн. 93 коп., інфляційні витрати в сумі 1119 грн. 80 коп., проценти за користування кредитом в сумі 2876грн. 02 коп., всього 31300 грн. 75 коп. та судові витрати. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 48, параграфом 1 глави 71 ЦК України. У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, розписка [PERSON] від 28 січня 2011 року посвідчує передання йому [PERSON] визначеної грошової суми. На підставі ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено законом чи договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідальність позичальника за порушення грошового зобов"язання визначена ст.ст.625, 1050 ЦК України : позичальник зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що неправомірними діями відповідача порушене право власності позивача володіти, користуватися та розпоряджатися належними йому грошовими коштами. Порушене право підлягає захисту на підставі ч.2 ст.16 ЦК України шляхом стягнення заборгованості на користь позивача. Виходячи з наведеного, позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стянути понесені судові витрати.

Outcome: approved