Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення шкоди, завданої неправомірними діями працівника при виконанні трудових обовязків, посилаючись на те, що 6 жовтня 2011 року [PERSON] був прийнятий на роботу на посаді підсобника до ПП «ГІС», у заяві про прийняття на роботу відповідача обмовлялися особливі умови роботи, які торкаються правил внутрішнього трудового розпорядку, пов'язані з виконанням виробничих завдань на території ПАТ «МК «Азовсталь». З цими умовами роботи і наслідками, пов'язаними з їх не виконанням [PERSON] був згоден. Так при появі на території комбінату «Азовсталь» в стані алкогольного сп'яніння підлягало сплаті штрафу у розмірі 10000 грн., а так само звільненні з роботи. Підписавши заяву про прийом на роботу з особливими умовами роботи, відповідач фактично уклав трудовий контракт з приватним підприємством «ГІС». Однак 31 жовтня 2011 року був складений акт № 6190а, згідно з яким об 13 годині 55 хвилин на ПАТ МК «Азовсталь» був встановлений факт порушення відповідачем умов договору, що виразилося в знаходженні останнього на території комбінату «Азовсталь» в нетверезому стані, що було підтверджено медичним висновком. В результаті виявленого порушення [PERSON] 31 жовтня 2011 року був за наказом № 116-к звільнений за ст. 40 п. 7 КЗУпП за появу на роботі в нетверезому стані. В жовтні 2011 року із заробітної плати відповідача підприємством позивача була утримана сума штрафу у розмірі 147 грн., що підтверджується довідкою про заробітну плату [PERSON] від 24 травня 2012 року. Згідно умов договору підряду № 27 від 29.11.2010 р. та додатків до нього, в звязку з порушенням правил розпорядку на території комбінату «Азовсталь» працівником ПП «ГІС», була ПАТ «МК Азовсталь» в розмірі 10000 грн. сплачена сума штрафу. На підставі переліченого з відповідача підлягає сплаті на користь позивача залишок суми, що не була з нього утримана, в розмірі 9853 грн. На підставі переліченого просить суду стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати за сплату судового збору у сумі 214,60 грн. У судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі довіреності, на задоволенні позову наполягав, посилаючись на обґрунтування вимог, що викладені у позовній заяві, та доданих до матеріалів справи доказів, та просив задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги ПП «ГІС» визнав у повному обсязі, підтвердивши обставини, на які посилався представник позивача, проти стягнення з нього 9853 грн. та судових витрат на користь позивача не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 21 КЗУпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.\~Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Згідно ст. 130 КЗУпП працівники несуть матеріальну відповідальність за збиток, заподіяний підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування збитку, заподіяного підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року № 14 за правилами ст. 132 КЗУпП за збиток, заподіяний підприємству, установі, організації під час виконання трудових обов'язків, працівники, з вини яких причинний збиток, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямого дійсного збитку, але не більше за свій середній місячний заробіток. Проте, якщо розмір матеріальної відповідальності був встановлений в укладеному з працівником контракті, збиток стягується з працівника згідно до умов контракту. Оскільки відповідач визнав позов, таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без зясування та дослідження інших обставин справи. Так у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів було встановлено факт перебування у трудових відносинах [PERSON] із ПП «ГІС», звільнення останнього з роботи на підставі появи на території ПАТ «МК «Азовсталь» в нетверезому стані, ознайомлення відповідача з особливими умовами трудового договору, за яким той приймався на роботу, факт відрахування з заробітної плати відповідача позивачем 147 грн., факт виконання підрядних робіт ПП «ГІС» на комбінаті «Азовсталь», відшкодування 10000 грн. ПП «ГІС» шкоди ПАТ «МК «Азовсталь» завданої відповідачем. З урахуванням переліченого з [PERSON] підлягає стягненню 9853 грн. на користь ПП «ГІС» за завдану шкоду при виконанні трудових обовязків за контрактом з особливими умовами. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню також судовий збір в сумі 214,60 грн. на користь ПП «ГІС». На підставі ст. ст. 21, 130 КЗУпП,

Outcome: approved