Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-15 00:00:00

В лютому 2012 р. позивач [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дітей, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, 12.08.2009 р. шлюб між сторонами розірвано. В шлюбі у них народилось двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. На даний час відповідач свій обовязок щодо утримання своїх дітей не виконує, у звязку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти, на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], у розмірі ? з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не заявився, однак разом з тим, подав заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, місце проживання (перебування) місцезнаходження позивача не відоме. Тому відповідно до ч. 9 ст. 74, якщо зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. У звязку з цим відповідача було викликано через оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" від 05.04.2013 р., причини неявки відповідача в судове засідання невідомі. Клопотань про перенесення розгляду справи не надходило. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і розгляду спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. 12.08.2009 р. шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Від вказаного шлюбу є діти, син [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія 1-ОК № 002425 від 09.02.2005 р., актовий запис № 22 та син [PERSON] [INFO], свідоцтво про народження серія 1-ОК № 041029 від 11.08.2006 р., актовий запис № 359. [PERSON] свій обовязок щодо утримання дітей не виконує. Судом встановлено, що спільні діти проживають разом з позивачем, що підтверджується довідкою № 325 від 14.02.2011 р., яка здійснює їх повне утримання та виховання, відповідач не надає матеріальної допомоги та утримання дітей, якої вони потребують. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначаються судом. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зважаючи на викладене суд вважає допустимим примусово стягнути з [PERSON] на утримання дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], аліменти, щомісячно починаючи з дня предявлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial