Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами дійсним. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 20.04.2000 року між нею та відповідачем укладено договір купівлі-продажу жилого будинку № 26, розташованого по вул. Новобузька в м. Новий Буг, Миколаївської області, який вони зареєстрували цього ж дня у Вознесенській Універсальній Товарно-Сировинній Біржі м. Вознесенськ Миколаївської області за реєстраційним № 217. 2012 року при вирішенні питання щодо відчуження вищевказаного жилого будинку, їй було роз'яснено нотаріусом про недійсність укладеного нею договору, оскільки він нотаріально не посвідчений. Внаслідок чого, вона неодноразово зверталася до відповідача, як продавця належного їй будинку, з питання нотаріального оформлення договору купівлі-продажу, але остання з різних причин на протязі тривалого часу від цього ухиляється, тому просила визнати зазначений правочин дійсним. В судовому засіданні позивач [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] пред'явлений до неї позов визнала, пояснила, що дійсно згідно з договором купівлі-продажу, укладеного на товарній біржі у 2000 році, вона продала позивачу [PERSON] зазначений житловий будинок, отримала за нього грошові кошти та дозволила останній вселитися в будинок. Згодом [PERSON] неодноразово зверталася до неї з проханням оформити нотаріально укладений між ними договір купівлі-продажу будинку, втім, оскільки вона перебуває в похилому віці та потребувала спокою, уникала зустрічей з позивачем для нотаріального посвідчення цієї угоди. Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна за № 217 від 20.04.2000 року, зареєстрованого Вознесенською Універсальною Товарно-Сировинною Біржею (м. Вознесенськ, Миколаївська область) в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 217 від 20.04.2000 року, громадянка [PERSON], як власник жилого будинку № 26, житловою площею 32,4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, зокрема: сараєм, що в технічному паспорті на житловий будинок позначений літерою Б, літньою кухнею Л, вбиральнею - Г, сараєм К, огорожею - № 5, 6, спорудами - №1, розташованого по вул. Новобузька в м. Новий Буг Миколаївської області на земельній ділянці площею 0,1 га, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Новобузькою державною нотаріальною конторою Миколаївської області 30.01.1997 року за р./№ 1-49, продав покупцю [PERSON] належний їй жилий будинок і сторони підписали зазначений договір. В силу ст.227 ЦК України в редакції 1963 року (діяла на момент укладення сторонами договору від 20.04.2000 року) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Відповідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України в редакції 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Договір купівлі-продажу жилого будинку за № 217 від 20.04.2000 року, про визнання якого дійсним заявлено позивачем [PERSON], не був нотаріально посвідчений, але відповідно до чинного законодавства на момент укладення угоди він підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню. Про те, що вказаний договір належить нотаріально оформити, як видно з доводів позивача, їй стало відомо лише 2012 року від нотаріуса, коли мала наміри відчужити куплений у відповідача будинок, але остання ухиляється від нотаріального оформлення угоди. Укладений між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна не містить в собі протизаконних умов. Сторонами за договором було досягнуто згоди з істотних умов угоди, яка повністю була виконана, як покупцем (сплатила продавцю обумовлену між ними суму грошових коштів, вселилася в будинок і користуються ним з квітня 2000 року до цього часу), так і продавцем (отримав обумовлену суму грошових коштів, передав покупцю будинок у власність). Таким чином, суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] пред'явленого до неї позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані позивачем в обгрунтування заявлених вимог документи та її доводи, свідчать про те, що відповідач, яка уклала 20.04.2000 року з покупцем [PERSON] договір купівлі-продажу будинку, ухиляється від нотаріального оформлення цього договору, що є підставою згідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України, в редакції 1963 року, для задоволення позову [PERSON] У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесенні останньою та документально підтверджені судові витрати (судовий збір) у звязку з розглядом справи у розмірі 107 грн. 30 коп.

Outcome: approved