Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-13 00:00:00

12.09.2012 року ПАТ Креді [PERSON] звернулось до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 21.09.2005 року АТ Індустріально-Експортний Банк, правонаступником якого є ПАТ Креді [PERSON], уклало договір про відкриття карткового рахунку зі встановленою відновлювальною кредитною лінією, видачу платіжної картки та її обслуговування № 157263 з [PERSON] (договір овердрафту), відповідно до якого [PERSON] відкрив [PERSON] відновлювальну відкличну лінію у розмірі 10\~ 800 грн. 00 коп. Позивач за вказаним кредитним договором виконав усі свої обовязки, надав відповідачу відновлювальну кредитну лінію на суму 10\~ 800 грн. 00 коп. Відповідач свої обовязки за договором не виконує, має заборгованість перед банком станом на 20.08.2012 року в сумі 27 5894 грн. 31 коп. Добровільно погасити заборгованість відповідач не бажає. 14.01.2013 року позивач уточнив позовні вимоги. Просив стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 157263 від 21.09.2005 року в сумі 28\~ 584 грн. 36 коп. станом на 14.01.2013 року, яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 21\~ 970 грн. 00 коп., прострочених процентів за кредитом в сумі 5\~ 935 грн. 47 коп., штрафу за несвоєчасне погашення кредиту, процентів в сумі 678 грн. 89 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав позов, просив його задовольнити. При цьому пояснив, що [PERSON] не може надати суду детального розрахунку заборгованості [PERSON] по кредитному договору, також не може надати виписку про рух коштів на рахунку [PERSON] за період з 21.09.2005 року по 29.06.2007 року, а виписка з рахунку, надана суду за період з 29.06.2007 року не містить самого розрахунку заборгованості, а лише інформацію про рух коштів на рахунку, дату та час банківських операцій. Вважав, що надані Банком розрахунки заборгованості за 2005-2012 та 2012-2013 роки, в яких визначена лише кінцева сума заборгованості [PERSON], є достатнім доказом з цього приводу. Також представник позивача пояснив, що вважає недоцільним надавати суду будь-які інші розрахунки, адже вони не мають відношення до справи, бо з 2005 року до 2007 року між Банком та [PERSON] існував лише договір про обслуговування зарплатної карти. Чи була [PERSON] надана можливість користуватися в рахунок наступної зарплати коштами Банку, представник позивача не зміг пояснити. Також не пояснив, чому станом на 29.06.2007 року на рахунку [PERSON] наявна заборгованість в сумі 3\~ 300 грн., яке походження такої заборгованості, час її виникнення, чи не повязана вона з перерахунками заробітної плати відповідачки, яка є працівником Банку; чи є така заборгованість кредитом. Представник позивача [PERSON] пояснила суду, що не може надати розрахунку заборгованості, оскільки обслуговування кредитних рахунків здійснюється за компютерною програмою. Яку компютер визначив заборгованість, така вона і є. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Її представник [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач не визнає позов за його недоведеністю. Не заперечував, що [PERSON] користувалася коштами Банку, однак не згодна із визначеним Банком розміром заборгованості. Просив відмовити в задоволенні позову з цих підстав, оскільки через ненадання Банком повної інформації по рахунку [PERSON] з часу його заснування, не можна визначити достовірно розмір заборгованості. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В даному випадку відсутні підстави для звільнення сторін від доказування. Спір між сторонами фактично виник з приводу розміру заборгованості відповідача перед Банком та її періоду (часу виникнення). Проте, на думку суду, позивач не довів обставини, на яких грунтуються його вимоги. Так, з наданих суду документів, вбачається, що згідно п.1.2 Статуту ПАТ Креді [PERSON], він є правонаступником АТ Індустріально-експортний банк. 21.09.2005 року між АТ Індустріально-експортний банк та [PERSON] укладено договір про відкриття карткового рахунку, видачу платіжної картки та їх обслуговування № 06599201 у гривнях. Пунктом 2.1 вказаного договору визначене поняття терміну, що в ньому вживається несанкціонований овердрафт тобто заборгованість власника рахунку перед Банком, сума якої не обумовлена Договором та не є прогнозованою в розмірі та за часом виникнення і визначається як: невідємний залишок на рахунку у випадку відсутності кредитної лінії; різниця між фактичним відємним залишком, що перевищує розмір відкритої кредитної лінії, та розміром кредитної лінії у випадку встановлення кредитної лінії. Пунктом 2.3 договору визначено, що випуск, користування карткою та здійснення операцій за картрахунком регулюється чинним законодавством України, цим договором, Правилами, Тарифами нормативними документами відповідної міжнародної платіжної системи. Тарифи можуть змінюватись протягом дії цього Договору, про що [PERSON] повідомляє Власника рахунку у виписках про стан картрахунку або в інший спосіб за місяць до введення їх у дію. Пунктом 2.5 договору визначено, що у разі встановлення (відкриття) власнику рахунку кредитної лінії по картрахунку, її розмір, умови користування та форма забезпечення визначаються додатковою угодою сторін. Відповідно до п. 3.2.3 договору [PERSON] має право у випадку виникнення несанкціонованого овердрафту нараховувати та стягувати відсотки на його суму на умовах, визначених Правилами. Відповідно до п. 3.2.7 договору [PERSON] має право без додаткового погодження з власником рахунку за його дорученням при виникненні заборгованості картрахунку проводити погашення такої заборгованості шляхом списання на користь Банку грошових коштів з цього картрахунку, в тому числі не знижувального залишку та поточних надходжень. Списання з картрахунку оформлюється меморіальним ордером. Зазначений договір укладений сторонами на підставі заяви [PERSON] від 21.09.2005 року, в якій також міститься відмітка Банку про відкриття карткового рахунку № 2625/06599201. Однак, данні про відкриття кредитної лінії у 2005 році відсутні; розрахунки та виписки з рахунку [PERSON] за цей час суду не надані. Крім того, в матеріалах справи міститься договір про внесення змін і доповнень до договору про відкриття карткового рахунку, видачу платіжної картки та їх обслуговування № 06599201 від 21.09.2005 року, укладений сторонами 26.04.2007 року, відповідно до умов якого банк здійснює кредитне обслуговування карткодержателя, що полягає у дозволі проводити операції з використанням МБПК в торгівельно-сервісній мережі та пунктах отримання готівки понад залишку коштів на картрахунку. Банк відкриває відновлювальну кредитну лінію виключно для здійснення операцій із застосуванням платіжних карток в розмірі 5\~ 700 грн. Вказаним додатком до договору передбачений обовязок відповідача до 15 числа кожного місяця, наступного за розрахунковим циклом, сплачувати рекомендований щомісячний платіж, що становить 10% від суми кредитної заборгованості за картрахунком та нарахованим відсоткам, зі сплатою 18% річних, на строк до 25.03.2009 року. Відповідно до п.3.1. Додатку до договору [PERSON] зобовязується протягом пяти банківських днів з дати підписання цього договору відкрити за картрахунком карткодержателя кредитну лінію. Таким чином, договір про внесення змін і доповнень до первісного договору відповідає п.2.5 кредитного договору. Однак, позивачем не надано суду підтвердження про відкриття кредитної лінії відповідачу, зарахування грошей на її картковий рахунок та заяви [PERSON] про відкриття кредитної лінії у 2007 році. Так, позивачем надано суду розпорядження банку про відкриття кредитної лінії за МБПК, емітованим за зарплатним проектом працівникам Ф МД АТ ІНДЕКС БАНК, в тому числі [PERSON] (№ картрахунку 06599201) на суму 5\~ 700 грн. Однак таке розпорядження датоване 25.04.2007 роком і в ньому міститься посилання на додаткову угоду з [PERSON] № 3 від 24.04.2007 року. Тобто, наявне у справі розпорядження Банку про відкриття кредитної лінії [PERSON] не відповідає по даті та номеру наявній у справі додатковій угоді до кредитного договору. Також, Банком не надано заяви [PERSON] на відкриття кредитної лінії за 2007 рік, а розмір кредиту (5\~ 700 грн.) взагалі не зазначений у позові. Також Банком не надано виписок з рахунку [PERSON] станом на квітень 2007 року, тобто наявність вказаної суми на рахунку [PERSON] та користування нею позивачем не доведене. Крім того, надані суду договір від 2005 року та додаткова угода (додаток до договору) від 2007 року за номером не відповідають кредитному договору, зазначеному у самій позовній заяві. Також і розмір кредиту (10\~ 800 грн.), зазначений у позовній заяві, не відповідає розміру відкритої у 2007 році на підставі додатку до договору кредитної лінії (5\~ 700 грн.). Також позивачем надано заяву [PERSON] на відкриття кредитної лінії в рамках зарплатного проекту, однак така заява датована 11.06.2008 роком, що не відповідає ані наявній у справі додатковій угоді, ані наведеному вище розпорядженню Банку про відкриття кредитної лінії від 2007 року. Будь-яка додаткова угода на підставі вказаної заяви [PERSON] від 2008 року суду не надана. Натомість, суду надане розпорядження Банку № 70/721 від 20.06.2008 року про встановлення кредитної лінії за МБПК, емітованим за зарплатним проектом працівникам філії Миколаївська дирекції, в тому числі [PERSON] (№ картрахунку 26250000155811) в сумі 10\~ 800 грн. на підставі додаткової угоди № 2 від 20.06.2008 року, проте як зазначено вище, сама додаткова угода суду не надана. Вказаний у розпорядженні Банку за 2008 рік № картрахунку не відповідає номеру картрахунку, визначеному у договорі від 2005, додатковій угоді від 2007 року та розпорядженні Банку за квітень 2007 року. Тож не зрозуміло, чи має відношення вказане розпорядження, заява [PERSON] до спору, який вирішує суд. Будь-яких пояснень з цього приводу представник позивача суду не зміг надати. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивачем надано виписку по рахунку приватного клієнта № 155811-2013/0208 за розрахунковий період з 21.04.2005 року по 08.02.2013 року; в якій зазначено № основного рахунку 26250000155811. Однак, з наданої виписки вбачається, що фактично вона містить інформацію про внутрибанківські операції по рахунку клієнта та витрати по рахунку за період з 29.06.2007 року по 21.02.2012 року (по банківським операціям) та за період з 27.06.2007 року по 16.02.2009 року (по витратам по рахунку). Також позивачем надані суду Положення про облікову політику ПАТ Креді [PERSON] Банку на 2012 рік; формулу, за якою обліковуються відсотки; а також Тарифи для банківського продукту Зарплата та кредит для кредитної картки, затверджені Рішенням Тарифного комітету ПАТ Індекс-Банк у 2010 році. Тарифи для кредиту до 2010 року, що використовувались позивачем при нарахуванні заборгованості за кредитним договором, суду не надані. З наданих позивачем документів вбачається, що перше зняття грошей з рахунку відповідачка здійснила 27.06.2007 року в сумі 10 грн., а наступне 02.07.2007 року в сумі 30 грн. Така інформація наявна у виписці по рахунку [PERSON] в розділі витрати по рахунку. Однак, у розділі Внутрибанківські операції тієї ж виписки зазначено, що станом на 29.06.2007 року на рахунку [PERSON] наявна заборгованість в сумі 3\~ 300 грн. Тобто, не зрозуміло, чому при знятті у період з 27.06.2007 року по 02.07.2007 року всього 10 грн. з рахунку, на ньому наявна заборгованість в розмірі 3\~ 300 грн. Коли саме така заборгованість утворилася і яким чином на неї нараховані відсотки, за якою тарифною політикою не ясно. Встановити такі обставини не представляється за можливе, оскільки позивачем не надана інформація про рух коштів та банківські операції по рахунку [PERSON] за період з 21.09.2005 року до 29.06.2007 року. Також не надана інформація про тарифи, що використовувались Банком з 2005 по 2010 рік. За таких обставин суд позбавлений можливості залучити до участі у справі спеціалістів або призначити судово-економічну експертизу з метою встановлення дійсного розміру заборгованості, часу та періодів її виникнення, відносності до певних договорів; відповідності рахунку кредитному договору, зазначеному у позові; наявності коштів Банку на рахунку відповідача, часу їх надходження тощо, оскільки позивачем не надані суду відповідні первинні документи. Суд не може прийняти до уваги і визнати допустимим доказом надані позивачем розрахунки за 2005-2012 та 2012-2013 роки, оскільки у них відсутній сам по собі розрахунок, а зазначена лише кінцева сума заборгованості за кредитом. Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування заборгованості за спірним кредитним договором, а відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тож суд вважає позовні вимоги ПАТ Креді [PERSON] не обґрунтованими і не доведеними, а тому у суду відсутні підстави покладення на [PERSON] відповідальності за порушення фінансових зобовязань, як це передбачено ст.ст. 525-526, 530, 550, 1049, 1050, 1054 ЦК України. З таких підстав у задоволенні позову слід відмовити повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed