Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-26 00:00:00

21.02.2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу. В обґрунтування даної заяви [PERSON] зазначала, що 18.04.1947 року в Л-Золотицькій сільській раді Приморського району Архангельської області Російської федерації був укладений шлюб між її батьками: [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, в вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Спадщину після нього, відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року), прийняла [PERSON], але за життя свідоцтво про право на спадщину не отримала. [INFO] року [PERSON] померла. Заявниця, як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину після смерті вказаної особи в передбаченому законом порядку. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] позбавлена можливості в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують факт реєстрації шлюбу її батьків (в свідоцтві про одруження невірно записано прізвище матері, а саме: російською мовою «Виноградчива»). Разом з тим, виправити зазначену помилку в адміністративному порядку не має можливості, оскільки, відповідно до висновку відділу ДРАЦС по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області від 06.02.2013 року, було відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб батьків заявника. Посилаючись на наведені обставини, а також на неможливість доведення іншим чином факту реєстрації шлюбу між батьками заявника, що необхідно останній для оформлення у спадкових правах, [PERSON] просила задовольнити заяву про встановлення факту реєстрації шлюбу. Ухвалою суду від 06.03.2013 року до участі в справі в якості заінтересованої особи залучено відділ ДРАЦС по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у заяві. Заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON], представник відділу ДРАЦС по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області в судовому засіданні заяву [PERSON] підтримали, не заперечували проти її задоволення. Заінтересована особа [PERSON], представник Трикратської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з'явилися. В матеріалах справи є заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення заяви [PERSON] Заслухавши показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.3, ч.1 ст.234 ЦПК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " (з наступними змінами) (далі - Постанова), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.4 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Разом з тим, встановлення даного факту в судовому порядку можливо за наявності певних умов, а саме: - якщо відповідний актовий запис в органах РАЦС не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній); - якщо у поновленні такого запису органи РАЦС відмовлено в передбаченому законом порядку; - якщо актовий запис може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Зазначене узгоджується з роз'ясненнями, наведеними в п. 10 вищевказаної Постанови. Так, як вбачається з матеріалів справи, 18.04.1947 року в Л-Золотицькій сільській раді Приморського району Архангельської області Російської федерації був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 2. Проте прізвища дружини після реєстрації шлюбу в свідоцтві про шлюб було помилково записано як [PERSON] (російською мовою). [INFO] року [PERSON] помер. Спадщину після нього, відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року), прийняла [PERSON], яка [INFO] року теж померла, але за життя свідоцтво про право на спадщину не отримала. Заявник, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину в передбаченому законом порядку. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] позбавлена можливості в зв'язку з невірним написанням прізвища її матері в свідоцтві про укладення шлюбу. Згідно висновку відділу ДРАЦС по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області від 06.02.2013 року було відмовлено у внесенні відповідних змін до актового запису про укладення шлюбу батьків заявника. Дана відмова була обґрунтована тим, що відповідний актовий запис складений російською мовою, тому правила правопису прізвищ українською мовою не підлягають застосуванню при написанні прізвищ російською мовою. Таким чином, враховуючи наведене, зокрема, наявність збереженого актового запису про укладення шлюбу при відсутності об'єктивних обставин, які унеможливили б внесення змін до відповідного актового запису (протилежного не доведено в судовому засіданні), суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту реєстрації шлюбу.

Outcome: dismissed