Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . В обгрунтування своїх позовних вимог він посилається на наступні обставини. 01.10.2012 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . Даний будинок вона купила у відповідача за 20 000 грн. 00 коп. Вказаний договір був укладений у простій письмовій формі. Під час його підписання вони домовились про те, що до 15.10.2012 року посвідчать договір у нотаріуса, відповідно до вимог чинного законодавства. В обумовлений строк до нотаріуса відповідачка не з`явилась., посилаючись на хворобу. Потім стала його уникати і відповідати на його дзвінки. Після укладення договору у простій письмовій формі, він передав відповідачці гроші в сумі 20 000 грн., а відповідачка віддала йому ключі від будинку і переїхала до доньки. Зараз будинок перебуває фактично у його власності, він проживає там з сімєю, розпоряджається ним, сплачує комунальні послуги тощо. Однак, не має на свою власність правовстановлюючих документів. Тому звернувся до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги свого довірителя в повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, підтвердила, що гроші за продаж будинку отримала в повному обсязі, претензій до позивача не має жодних. Зараз проживає у доньки, часто хворіє. Вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги, згідно зі ст.203, 204, 220, 328, 334, 638 ЦК України, підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ч.2 ст.331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст.376 ЦК України, суд може визнати право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване, якщо це не порушує права інших осіб. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка [PERSON] є власницею спірного будинку [ADDRESS] (а.с.5), який належить їй згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.02.2003 року. 01.10.2012 року між сторонами у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] (а.с.З). Даний будинок був придбаний позивачкою за 20 000 грн. 00 коп., які були сплачені відповідачці до підписання вказаного вище договору (а.с.З). Під час підписання договору сторони домовились про те, що до 15.10.2012 року посвідчать договір у нотаріуса, відповідно до вимог чинного законодавства. В обумовлений строк до нотаріуса відповідачка не з`явилась, посилаючись на хворобу. Зараз будинок фактично перебуває у власності позивача, який проживає там із своєю сімєю, розпоряджається ним, сплачує комунальні послуги тощо. Відповідачка не заперечує проти визнання права власності на спірний будинок за позивачем, підтвердивши, що всі істотні умови договору виконані в повному обсязі. За таких обставин суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, відбулося повне виконання його умов і вважає за можливе визнати такий договір дійсним. Враховуючи викладене та

Outcome: approved