Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-04 00:00:00

20 серпня 2012 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Дзержинський районний відділ у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на той факт, що є власником житлового будинку № 2 по вул. Старицького у м. Кривому Розі, зареєстрований та мешкає за зазначеною адресою. З 18.06.1999р. Позивач перебував шлюбі з [PERSON]. Після придбання ним спірного будинку Позивач мешкав у ньому разом з [PERSON]. З червня 2010 року шлюбні відносини між позивачем та Відповідачкою-1 були фактично припинені і у червні 2011 р. вона остаточно виїхала зі спірного будинку та почала проживати окремо. У липні 2011 р. [PERSON] приїхала до Позивача з метою примирення, та подальшого сумісного проживання і позивач, маючи наміри зберегти сім»ю, погодився та зареєстрував місце її проживання за адресою спірного будинку, а згодом, у серпні 2011 р., зареєстрував за зазначеною адресою і сина [PERSON] - [PERSON]. Однак, відповідачі так і не вселилися до спірного будинку, а стосунки між сторонами так і не були відновлені, а тому, рішенням суду від 22.05.2012 р. шлюб між позивачем та відповідачкою 1 було розірвано. Відповідачі добровільно визначили собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користуються, їхніх речей в будинку немає. Однак, в добровільному порядку з реєстраційного обліку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Старицького 2 не знялися. Отже, реєстрація за зазначеною адресою за Відповідачами збереглася лише формально. Крім того, відповідачі не сплачують комунальні послуги, що нараховуються і на них та своїми діями вчиняють позивачу перешкоди щодо здійснення його прав, як власника спірного житла. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю, визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зобовязати відповідачів знятись з реєстраційного обліку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Старицького, будинок № 2. 05 грудня 2012 року у судове засідання позивач не зявився, про день та час розгляду справи сповіщений належно, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності [PERSON], в ході розгляду справи підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх у повному обсязі та не заперечувала проти її слухання при заочному розгляді. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та дату слухання справи повідомлений належно, відповідно до вимог ст.. 74,76 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи сповіщений належно, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд слухає справу при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає що позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У відповідності зі ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку № 2 по вул. Старицького у м. Кривому Розі, на підставі договору купівлі-продажу від 02.04.2008 року ВКК № 209036 посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого КП «Криворізьке БТІ» 03.05.2008 року (а.с.8,9). Відповідно до відмітки в паспорті громадянина України, у вказаному житловому приміщенні також є зареєстрованим та проживає. З 18.06.1999р. позивач перебував шлюбі з [PERSON] (далі - Відповідач-1) (а.с.6), шлюб з якою було розірвано 10.05.2012 року на підставі рішення суду (а.с.11). Відповідно до вимог ст.. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішення суду від 10.05.2012 року про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем -1 набрало законної сили 22.05.2012 року. Зазначеним рішенням суду встановлений факт, що сторони припинили сімейні стосунки з червня 2010 року (а.с.11). Однак, як зазначає в позові позивач, намагаючись зберегти сім»ю, зареєстрував місце проживання відповідачки -1 за адресою спірного будинку у липні 2011 року, а згодом - у серпні 2011 р. - зареєстрував за зазначеною адресою і сина Відповідачки-1, [PERSON], (далі - Відповідач-2). Проте Відповідачі так і не вселилися до спірного будинку та виявилось, що відновлення стосунків та збереження сім'ї між сторонами стало неможливим. Відповідачі добровільно визначили інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користуються, їхніх речі в будинку відсутні. Однак, в добровільному порядку з реєстраційного обліку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Старицького 2 не знялися. Відповідно до вимог ст. 316, 317, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На підставі ст. ст. 526, 610, 611 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до вимог ст.. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Предметом доказування по справі є факт не проживання Відповідачів у будинку по вул. Старицького, 2 в м. Кривому Розі протягом понад одного року. Відповідачі у справі, відсутній за місцем реєстрації вже понад року, що підтверджено актом про не проживання від 08.08.2012 року (а.с.7), складеного та підписаного мешканцями вул. Старицького та Солов»їної в м. Кривому Розі, підписи яких було підтверджено головою квартального комітету №3 Дзержинського району м. Кривого Рогу. А оскільки факт належності зазначеного будинку Позивачеві на праві власності не є спірним питанням, тому, на думку суду, відсутня необхідність щодо додаткового його встановлення. Вимогами чинного законодавства визначено, що без добровільного зняття з реєстрації, особу можливо зняти з реєстрації за рішенням суду шляхом позбавлення її права користування житловим приміщенням. Як встановлено матеріалами справи відповідачі у справі не є членами сім»ї позивача. Наданими матеріалами справи: витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.8), копією договору купівлі-продажу (а.с.9), нотаріально посвідченою заявою передачі грошових коштів [PERSON], копією договору іпотеки № 014/08/05-01/069/08 укладеного 02.04.2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], виписками з рахунку про виплати по кредиту що здійснюються саме позивачем, підтверджено право позивача на звернення до суду із зазначеними вимогами, як власника спірного помешкання, а даних щодо наявності спору між колишнім подружжям щодо майна суду не надано. Відповідно до вимог ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Оскільки інших вимог позивачем на розгляд суду не заявлено, тому суд розглядає справу саме в межах заявлених вимог. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. В ході розгляду справи судом розяснювались права і обовязки та нагадувались вимоги ст.ст. 10, 11 та 60 ЦПК України, однак сторони інших клопотань, ніж тих, що задоволені судом не заявлялось. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що відповідачі у справі [PERSON], [PERSON] втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Старицького, будинок № 2, а їх знаходження на реєстраційному обліку за вказаною адресою порушує законні права власника житлового будинку, позбавивши його передбаченого ст. 41 Конституції України права безперешкодно розпоряджатися належною йому власністю. Відповідачі у справі не є членами родини позивача, у спірній квартирі відповідачі не проживають, не сплачують комунальні витрати, тому, відповідно до вказаної правової норми, є усі правові підстави, щоб визнати відповідачів такими, що втратив право на користування житловим приміщенням. Право на звернення із зазначеною позовною заявою [PERSON] підтверджено оглянутими документами, що посвідчують особу та правовстановлюючими документами на нерухоме майно. Суд, оцінюючи усі зібрані по вищевказаній справі докази вважає доказаним факт не проживання відповідачів у вищевказаній квартирі з червня 2011 року, тому вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved