Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідно до укладеного 03.08.2007 р. кредитного договору №DNL0АЕ00006893 відповідач отримав кредит в сумі 34 697, 20 грн., взяв на себе зобовязання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором, та, укладаючи договір сторони за ним погодили, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач сплачує відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної заборгованості в строк заборгованості за кредитом. Зазначаючи у позові про те, що у звязку з порушенням договірних зобовязань склалася заборгованість, розмір якої станом на 13.09.2011 р. складає 32 870,64 грн., з яких: 16 843, 45 грн. заборгованість за кредитом, 11 897,61 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 97,16 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 4 032,22 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, у позові й заявлено вимогу про стягнення із відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі, зазначеному вище. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги позову, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач заперечував проти задоволення позову повністю, посилаючись на те, що предмет застави був реалізований банком, утім,до цього часу відповідачу невідомо за якою ціною; разом з тим, відповідач не має змоги отримати довідку про те, скільки коштів нею сплачено банку (по тілу та відсоткам). Разом з тим, представник відповідача просив суд зменшити розмір пені. У судове засідання, а якому ухвалено рішення, особи, які беруть участь у справі, не зявилися, надали до суду заяви про закінчення розгляду справи у їх відсутності. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, врахував заяви, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про задоволення позову частково, виходячи з наступного. 03.08.2007 р. відповідно до кредитного договору №DNL0АЕ00006893 відповідач отримав кредит в сумі 34 697, 20 грн., взяв на себе зобовязання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором, та, укладаючи договір сторони за ним погодили, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач сплачує відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної заборгованості в строк заборгованості за кредитом. У звязку з порушенням договірних зобовязань склалася заборгованість, розмір якої станом на 13.09.2011 р. складає 32 870,64 грн., з яких: 16 843, 45 грн. заборгованість за кредитом, 11 897,61 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 97,16 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 4 032,22 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України «Про банки та банківську діяльність»); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, для суду вбачаються підстави для задоволення позову. Разом з тим, приймаючи рішення щодо заявлених позивачем вимог, суд враховує, що кредитний договір є дійсним і неоспореним, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили. Водночас, для суду вбачаються підстави для визнання слушними заперечень представника відповідача у частині наявності підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшення пені до 100,00 грн. Таким чином, з відповідача на корить позивача підлягає стягненню заборгованість суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №DNU0АЕ00000022 від 26.11.2007 р., розмір якої станом на 25.06.2011 р. складає 19 450, 47 грн., з яких: 17 215, 36 грн. заборгованість за кредитом, 624,37 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 355,54 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 90,86 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, штрафи 250,02 грн. та 914,32 грн. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved