Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-15 00:00:00

29 березня 2013 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на дітей. В обґрунтування позову вона зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі . Від цього шлюбу вони мають спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобов`язаний і має можливість це робити. Таким чином, позивачка просить суд винести рішення про стягування з відповідача аліментів на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше встановленого законодавством мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав заперечення проти позову і пояснив суду, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, який було розірвано у 2013 році. Від цього шлюбу, вони мають двох неповнолітніх дітей - доньок : [PERSON] та [PERSON], які після розірвання шлюбу залишися проживати разом з ними, в одній квартирі та перебувають на їх з позивачкою утриманні. Він не ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей, а добровільно її надає позивачці. Крім того, з 01 березня 2013 року, на підставі рапорту за місцем роботи, сплачує аліменти на користь позивачки на утримання дітей у розмірі 900 грн., щомісячно, що підтверджується довідкою з місця роботи. Заява позивачки та викладені нею доводи стосовно того, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дітей не відповідають обставинам справи. Але при вирішення даної справи, просить взяти до уваги стан його здоров'я та матеріальне становище. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, докази, суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 183 СК України за рішення суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з серпня 1999 року і проживали разом до 2013 року, після чого розлучилися, що підтверджується копією рішення Рубіжанського міського суду ( а.с.11). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON],[INFO], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження. В якості батька дитини у свідоцтвах зазначений відповідач [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки, що є в матеріалах справи, позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Із зазначеної довідки також вбачається, що разом з нею проживають і, відповідно, перебувають на її утриманні її діти: донька [PERSON],[INFO], та донька [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Як видно із матеріалі справи, відповідач добровільно сплачує позивачці аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 900 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою Головного територіального управління МНС України у Луганській області та копією власноручно написаної розписки [PERSON] від 21.02.2013 року ( а.с. ) та не заперечується відповідачем. Суд не може прийняти до уваги доводи відповідача щодо його стану здоров'я та матеріального становища, оскільки відповідач працює в державній пожежно-рятувальній частині №52 1-го Державного пожежного - рятувального загону Головного територіального управління МНС України у Луганській області, має постійний заробіток про що свідчить довідка з місця роботи відповідача (а.с. ) і добровільно сплачує аліменти на користь позивачки . Стосовно посилання відповідача на те, що він на сьогоднішній день, не може займатися іншою оплачуваною роботою або підприємницькою діяльністю, суд не приймає до уваги, оскільки факт сплати аліментів встановлений судом, а також це не заперечується самим і відповідачем. Будь - яких інших доказів, які б підтверджували ті обставини, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання дітей , відповідач не надав. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а при зверненні до суду з позовом позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" № 3674-IV від 08.07.2011 р., з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved