Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, мотивуючи тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 18 квітня 1996 року, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу. Від шлюбу в них народилася одна дитина - дочка, [PERSON], [INFO], якана день звернення з позовом до суду є повнолітньою. Дочка навчається у Львівському національному аграрному університеті у м.Львів на денній формі навчання, за напрямком підготовки "Зелене будівництво і садово-паркове господарство", на контрактній основі. Згідно договору №85 від 20 серпня 2012 року (п.3.2.) загальна вартість освітньої послуги становить 13 500 гривень, а вартість за 1 навчальний рік становить 4500 грн. Оскільки донька не має можливості самостійно заробляти кошти для власного забезпечення та навчання, так як навчається на денній формі, тому вона потребує батькової матеріальної допомоги, оскільки самостійно не в змозі оплатити вартість навчання. До досягнення донькою повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання, але після досягнення нею повноліття відповідач сплату аліментів припинив повністю, у зв`язку із чим вони опинилися в скрутному матеріальному становищі. Як їй відомо, відповідач має змогу утримувати їхню спільну дитину, оскільки працює по найму і отримує відповідні грошові кошти, частину з яких може витрачати на сплату аліментів та на додаткові витрати на оплату навчання. На сьогодні відповідач будь-якої матеріальної допомоги доньці не здійснює, через що позивачка змушена звернутися до суду за захистом прав своєї доньки. Покликаючись на наведене, просила суд, винести рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, починаючи з дня подання позову та до досягнення нею 23 річного віку, 2 250 грн. додаткових витрат по оплаті навчання та стягувати з [PERSON] на її користь 1/2 частину витрат по оплаті за навчання дочки [PERSON] за період навчання з 20 серпня 2013 року до закінчення останньою навчання чи до досягнення нею 23 річного віку. . Представник позивачки, [PERSON], в судовому засіданні змінив позовні вимоги. Зважаючи на те, що відповідач не має постійного місця роботи, просив суд, стягувати з нього, аліменти, на навчання повнолітньої доньки в твердій грошовій сумі по 700 грн., щомісячно, а від решти позовних вимог відмовляється. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та показав суду, що він на даний час ніде не працює, являється пенсіонером, окрім мізерної пенсії ніяких доходів не отримує, а тому не взмозі надавати допомогу на навчання доньки, яка натомість є повнолітньою та працездатною, а отже може сама заробляти собі на навчання. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення через наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано, про що книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 18 квітня 1996 року зроблено актовий запис за №58. Дане підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 23 квітня 1996 року. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина -дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїм дружиною, чоловіком та неповнолітньою дочкою, сином. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Так, позивачкою заявлена вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] на період її навчання у вищому навчальному закладі. За змістом ст.ст. 199, ч.1 200 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до договору на підготовку молодшого спеціаліста, [PERSON] є студенткою Екологічного коледжу НАУ, денної форми навчання, вартість освітніх послуг становить за рік 4500 грн., а за весь термін навчання - 13 500 гривень. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачці на навчання повнолітньої дочки. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли. За загальним правилом, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тобто, до 18 років. Проте, існують випадки, коли право на утримання мають також повнолітні діти, як це передбачено ст. 199 СК України. Підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей в даному випадку є такий склад юридичних фактів: походження дітей, продовження повнолітніми дітьми навчання, потреба повнолітніх дітей у зв'язку з продовженням навчання в матеріальній допомозі, здатність батьків таку допомогу надавати. Сукупність цих фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. У разі відсутності хоча б одного з наведених вище фактів, аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. У випадку наявності зазначених підстав, батьки зобов'язані утримувати дитину, яка навчається, до досягнення нею 23 років. Як вже було встановлено, повнолітня дочка сторін, [PERSON], навчається у вищому навчальному закладі на денній форма навчання. Отже, вона не взмозі мати самостійний заробіток, через постійну зайнятість у навчальному процесі і тому потребує матеріальної допомоги до отримання відповідної спеціальності у вищому навчальному закладі. Таким чином, враховуючи насамперед інтереси дитини, її матеріальне благополуччя, прагнення отримати освіту, а також приймаючи до уваги матеріальне становище дочки сторін, а саме те, що не має доходу, матеріально-побутові умови задовільні і матеріальне становище відповідача, який являється пенсіонером, ніде не працює, проживає з мамою пенсіонеркою, суд вважає, що змінені позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки, [PERSON] до закінчення нею навчання у вищому навчальному закладі, але не більше ніж до 23 річного віку, в твердій грошовій сумі, по 400 грн., щомісячно. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: partial