Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-25 00:00:00

21.06.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 лютого 1998 року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від сумісного життя з відповідачем вони мають доньку [PERSON], [INFO]. В серпні 2011 року вона з відповідачем припинили шлюбні відносини. На цей час донька живе разом з нею, та знаходиться на повному її утриманні, добровільно відповідач не надає допомогу на утримання доньки, на підставі чого просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня подачі заяви до повноліття доньки на її користь. В судове засідання позивачка зявилася, позов підтримала у повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала.. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. За таких обставин, справа розглядається в порядку заочного розгляду, відповідно до ухвали суду від 26 лютого 2013 року. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 14 лютого 1998 року між сторонами був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 3 та було видане Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Свідоцтво про одруження І-КИ № 045447 від 14.02.1996 року (а.с. 7). Від цього шлюбу народилася дитина донька [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії 1-КИ № 397348, видане виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 20.06.2012р. (а.с.2). Згідно довідки Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 21.06.2012 року № 571, [PERSON], [INFO], знаходиться на повному утриманні позивачки (а.с. 4). Відповідач ухиляється від утримання дитини та не надає позивачці матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За такими обставинами позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат повязаних з наданням юридичної допомоги за складання позову у сумі 150 гривень, виходячи з наступного. У відповідності зі статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Проте в наданій суду квитанції не вказано кількість часу, який затратив адвокат на надання правової допомоги, в звязку з чим витрати в розмірі 150 гривень на надання правової допомоги не знайшли свого підтвердження. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: approved