Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-20 00:00:00

У квітні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 2 травня 1987 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Оскільки подружнє життя у них не склалося, вони мають різні погляди на життя на сімейні стосунки, моральні та духовні цінності, разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, позивач має намір створити нову сімю, вона вважає, що їх шлюб існує лифе формально і тому підлягає розірванню. Позивач в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву від 21 травня 2013 року в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала (а.с.9). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав (а.с.8). Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 2 травня 1987 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження серії ІІІ-БК № 343133, актовий запис № 1, видане виконавчим комітетом Тростинсько-Новоселицької сільської ради Васильківського району Київської області (а.с. 3). Мають повнолітніх дітей. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просив судові витрати на відповідача не покладати.

Outcome: approved