Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання, зазначивши, що 16.08.2010 року Запорізьким національним університетом та відповідачем укладений договір № 534 про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг, відповідно до умов якого позивач мав намір надати відповідачу освітні послуги за рахунок коштів останньої, а відповідач зобовязалася своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки, встановлені договором. Наказом № 1458-с від 25.08.2010 року [PERSON] зараховано на 1 курс заочного відділення економічного факультету (напрям підготовки: облік і аудит), за контрактом та надані освітні послуги згідно умов договору з вересня 2010 року по квітень 2012 року. Але [PERSON] не оплатила навчання на 1 курсі (2 семестр) та 2 курсі (3 семестр). Наказом № 564-с від 13.04.2012 року відповідача відраховано з університету за порушення умов контракту. Разом з тим, станом на 14 грудня 2012 року сума заборгованості по оплаті за навчання складає 4400грн. У звязку з чим відповідачу 07.09.2012 року направлено листа з вимогою сплатити заборгованість, яка до теперішнього часу нею не сплачена у добровільному порядку. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті навчання в сумі 4\~ 400 грн, а також судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. Представник позивача [PERSON], яка має належні повноваження за довіреністю № 01-25/94 від 02.08.2012 року, в судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши всі надані докази у сукупності суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається зі змісту вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини. 16.08.2010 року сторонами укладений договір № 534 про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг (а.с. 6). Наказом № 1458-с від 25.08.2010 року [PERSON] зараховано на 1 курс заочного відділення економічного факультету (напрям підготовки: облік і аудит), за контрактом та надані освітні послуги згідно умов договору з вересня 2010 року (а.с.4). Відповідно до п. 1.1. договору позивач мав намір надати відповідачу освітні послуги за рахунок коштів останньої, а відповідач своєчасно сплачувати вартість навчальних витрат у розмірі, визначеному в пунктах 4.2. та 4.3. цього договору. Пунктами 4.2. та 4.3. договору передбачено, що загальна вартість освітньої послуги становить 22 000 грн. Відповідач вносить плату посеместрово за 15 календарних днів до початку наступного семестру у сумі 2\~ 200 грн. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Нормами ст.901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.6 ст.64 Закону України Про вищу освітурозмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється вищим навчальним закладом у грошовій одиниці України - гривні, з урахуванням офіційно визначеного рівня інфляції за попередній календарний рік. Розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється у договорі, що укладається між вищим навчальним закладом та особою, яка навчатиметься, або юридичною особою, що оплачуватиме навчання або надання додаткових освітніх послуг, і не може змінюватися протягом усього строку навчання. Плата за навчання або за надання додаткових освітніх послуг може вноситися за весь строк навчання або надання додаткових освітніх послуг повністю одноразово або частками - помісячно, по семестрах, щорічно. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно довідки, виданої головним бухгалтером ЗНУ [PERSON], заборгованість відповідача за навчання складає 4 400 грн. (а.с.10) Умовами п. 6.1. договору встановлено, що дія договору припиняється у разі відрахування студента з університету згідно з чинним законодавством. У зв'язку з тим, що [PERSON] не було дотримано умов договору, відповідно до наказу № 564-С від 13.04.2012 року її відраховано з університету за порушення умов контракту (а.с.5). Крім того, на адресу відповідача 07.09.2012 року позивачем надіслано листа з вимогою погасити заборгованість за навчання, однак до теперішнього часу заборгованість погашена не була. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті за навчання в сумі 4 400 грн. 00 коп., а також, з урахуванням ст. 88 ЦПК України, витрат по сплаті судового збору в розмірі 229 грн. 40 копійок.

Outcome: approved