Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання державного акту недійсним, в якому просив ухвалити рішення, яким визнати Державний акт серії ДП ДН № 005707 від 01.04.1996 року на земельну ділянку площею 0,06 га, реєстраційний номер № 5629 виданий [PERSON] - недійсним. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що садівниче товариство «Красна Шапочка» було створено 27.11.1990 року на підставі Закону України «Про об'єднання громадян» для організації колективного саду членами товариства на виділеній рішенням виконкому Підгородненської міської Ради народних депутатів земельній площі. Рішенням виконкомом Підгородненської міської Ради народних депутатів було надано у постійне користування землю площею 9,8 га, у зв'язку з чим було видано Державний акт № 466 від 18.09.1991 року на право постійного користування землею для ведення колективного садівництва. На момент створення товариства всі члени товариства користувалися земельними ділянками на підставі колективної власності, земля не була приватизована. Предметом спору є земельна ділянка № 93, яка знаходилася в користуванні колишнього члена товариства [PERSON] Відповідно протоколам №1,2 правління СТ «Красна Шапочка», [PERSON] не з'являвся на зазначеній земельній ділянці на протязі 8 років, не оплачував членські внески, податок на землю на протязі 12 років, в результаті чого, систематично порушував вимоги Статуту товариства. Загальними зборами СТ «Красна Шапочка» йому була оголошена строга догана з попередженням про виключення з членства товариства, з послідовним позбавленням права постійного користування земельною ділянкою. Однак [PERSON] так і не з'явився ,земельна ділянка № 93 залишалася в безхозному стані. В серпні 2008 році з'явилася спадкоємиця [PERSON] - [PERSON], яка пред'явила свідоцтво про смерть батька - [PERSON], свій паспорт, домову книгу. Спадкоємиця забажала вступити в членство товариства та отримати в користування земельну ділянку № 93, якою користувався її батько. [PERSON], як спадкоємиця, за заявою була прийнята в члени товариства, а її батько [PERSON] - протоколом зборів був виключений з членства товариства. Пізніше за станом здоровя [PERSON] попросила виключити себе з членства СТ «[PERSON] шапочка» та відмовилась від користування земельною ділянкою. У зв'язку з чим на Загальних зборах членів товариства земельна ділянка № 93 перейшла в користування товариства - в рахунок погашення заборгованості члена СТ «[PERSON] шапочка» - [PERSON] Пізніше земельна ділянка № 93 була виділена у користування, раніше члену СТ «Красна Шапочка» [PERSON], який сплативши СТ цільовий внесок розпорядився нею по власному бажанню. Так 22.04.2009 року за № 19 Дніпропетровською районною державною адміністрацією видано розпорядження «про передачу [PERSON] земельної ділянки у власність для ведення садівництва» на підставі якого було видано державний акт від 22.04.2009 року за № 1965-р. Після чого, об'явилася [PERSON], яка стверджувала, що вона спадкоємиця [PERSON] Дізнавшись, що зазначена земельна ділянка вже належить та приватизована іншим членом СТ [PERSON], [PERSON] пред'явила державний акт від 30.08.1994 року на земельну ділянку № 93 та стала вимагати визнання за собою права власності на спірну земельну ділянку. Позивач вважає, що наданий [PERSON] державний акт на земельну ділянку є недійсним, його взагалі не існує в природі, відсутні будь-які документи, що підтверджували правомірність спірного державного акта, а тому у звязку з вищевикладеним позивач звернувся з даним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні. Підгородненська міська рада просила розглянути справу у відсутності представника. Представник третьої особи [PERSON] за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача вважала обґрунтованими. Вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін та свідка [PERSON], повно і всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 листопада 1990 року на підставі Закону України «Про об'єднання громадян» для організації колективного саду членами товариства на виділеній рішенням виконкому Підгородненської міської Ради народних депутатів земельній площі було створене Садівниче товариство «Красна Шапочка». Рішенням виконкомом Підгородненської міської Ради народних депутатів було надано у постійне користування землю площею 9,8 га, у зв'язку з чим було видано Державний акт № 466 від 18.09.1991 року на право постійного користування землею для ведення колективного садівництва (а.с.45-48). Рішенням Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 30 серпня 1994 року [PERSON] було передано земельну ділянку площею 0,06 га в с/т «Красна Шапочка» Підгородненської міської ради (ділянка №93 згідно складеного інженером-землевпорядником міської ради плану земельної ділянки, що надається у приватну власність) (а.с.109). 01 квітня 1996 року на підставі вищевказаного рішення, на імя [PERSON] виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП ДН №005707 (а.с.42). Розпорядженням Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №1965-р від 22.04.2009 року [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 0,1200 га в с/т «Красна Шапочка» (ділянка №93) Підгородненської міської ради. 26.06.2009 року на підставі даного розпорядження [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №823758 (а.с.96). При цьому надана [PERSON] земельна ділянка включає в себе земельну ділянку [PERSON], що визнано сторонами та вбачається з протоколу загальних зборів членів с/т «Красна Шапочка» № 3 від 16.08.2008 року (а.с.23-24). Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ст.ст. 143, 146, 149 ЗК України вилучення (викуп) та припинення права користування або права власності на земельну ділянку чи її частину за відсутності на це згоди землекористувача або власника може здійснюватись виключно в судовому порядку. Факт передачі [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0,06 га у СТ «Красна Шапочка» підтверджується листом голови Підгородненської міської ради від 27 липня 2011 року (а.с.134), та відомостями про сплату земельного податку за весь час по 2011 рік включно (а.с.131). З протоколу (а.с.6-11) та з [PERSON] з рішення другої сесії Підгородненської міської ради народних депутатів ХХІІ скликання від 30 серпня 1994 року (а.с.109), вбачається що питанням за № 12 розглядалась інформація про передачу земельних ділянок у приватну власність. Дані обставини підтвердила у судовому засіданні і допитаний свідок [PERSON], яка як секретар ради готувала вище зазначене рішення. Окрім цього, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2013 року визнано недійсним розпорядження Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №1965-р від 22.04.2009 року; визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку №93 площею 0,1200 га, що розташована на території с/т «Красна Шапочка» Підгородненської міської ради Дніпропетровського району/області, серії ЯЖ №823758, виданий 26 червня 2009 року на імя [PERSON] та зареєстрований в Книзі записів реєстрацій державних актів на право власності на землю за №010912003246, кадастровий номер 1221411000-01-093-0150; витребувано у [PERSON] земельну ділянку №93 площею 0,06 га, що розташована на території с/т «Красна Шапочка» Підгородненської міської ради Дніпропетровського району/області на користь [PERSON]; та зобовязано [PERSON] знести паркан, зведений на земельній ділянці №93 площею 0,06 га, що розташована на території с/т «Красна Шапочка» Підгородненської міської ради Дніпропетровського району/області (а.с.224-226). Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не приймає до уваги безпідставні твердження голови правління СТ «Красна Шапочка» [PERSON], про що також зазначено в позові, що спірна земельна ділянка № 93 на території СТ «Красна Шапочка» не була приватизована та знаходилася у користуванні члена СТ Семенова [PERSON], а після його смерті у його доньки [PERSON], яка в серпні 2008 року звернулася до СТ з проханням виключити батька з членів товариства, а її включити, що і було зроблено. Через деякий час [PERSON] звернулася до голови правління з проханням виключити її з членів СТ за станом здоровя, про що було написано заяву (а.с.26), та протоколом № 3 загальних зборів членів садового товариства «Красна Шапочка» від 16 серпня 2008 року, [PERSON] було виключено із СТ, а [PERSON] був прийнятий до членів СТ «Красна Шапочка» (а.с.23-24). Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та особа, яку вказує голова правління СТ «Красна Шапочка» - [PERSON] не може являтися однією і тією ж особою, оскільки [PERSON] маючи на руках з 1996 року Державний акт на приватизовану земельну ділянку не зверталася в 2008 році до голови правління товариства з проханням включити її, а в майбутньому виключити із членів товариства, паспортні дані її не співпадають з даними вказаними на заяві [PERSON], як візуально і підписи цих осіб. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з відмовою позивачу у задоволенні його вимог, судові витрати (судовий збір) не підлягають стягненню з відповідача і підлягають покладенню на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed