Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Віджіл» (далі ТОВ «Юридична фірма «Віджіл») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг. Зазначало, що 26 серпня 2008 року між [PERSON] та ТОВ «Юридична фірма «Мазур та Партнери», яке змінило назву на ТОВ «Юридична фірма «Віджіл», було укладено договір про надання юридичних послуг № 06/08. Відповідно до умов договору позивач зобовязався надати відповідачу юридичні послуги, передбачені п. 1.1. зазначеного договору, а замовник зобовязалася своєчасно оплачувати отримані послуги. В результаті надання позивачем юридичних послуг постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 листопада 2009 року відповідача було поновлено на роботі на посаді заступника начальника управління начальника відділу двостороннього та багатостороннього співробітництва управління міжнародного співробітництва МНС України з 29 липня 2008 року та стягнуто з Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи на користь відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 липня 2008 року по 23 листопада 2009 року у розмірі 103 678 грн. 13 коп. Зазначена постанова набрала законної сили 7 червня 2011 року. Станом на 7 червня 2011 року позивач свої зобовязання по договору виконав у повному обсязі. Пунктом 4.1.2. договору передбачено, що у разі винесення судом рішення, яким задоволені позовні вимоги замовника щодо стягнення на його користь грошових коштів або майна (в якості відшкодування моральної шкоди, виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу тощо) з Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, замовник сплачує виконавцю винагороду у розмірі 20% від суми, задоволених судом майнових вимог протягом 10 календарних днів з дати набрання рішення суду законної сили. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 листопада 2009 року, яка набрала законної сили 7 червня 2011 року, на користь відповідача стягнуто середній заробіток у сумі 103 678 грн. 13 коп. Таким чином, відповідач повинен був оплатити надані юридичні послуги за договором у розмірі 20 735 грн. 63 коп. При цьому 30 травня 2011 року відповідач здійснила попередню оплату юридичних послуг у розмірі 1 950 грн. Отже, станом на 17 червня 2011 року відповідач з урахуванням сплаченої суми повинна була сплатити позивачу грошові кошти у розмірі 18 785 грн. 63 коп. Крім того, позивачем були надані відповідачу додаткові послуги, вартість яких складає 3 593 грн. 33 коп. Станом на 30 вересня 2011 року відповідачка не оплатила надані їй позивачем юридичні послуги. Посилаючись на зазначені обставини та на ст. 625 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 18 860 грн. 77 коп. з урахуванням індексу інфляції, 162 грн. 12 коп. 3% річних. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за додатково надані послуги у розмірі 3 607 грн. 70 коп. з урахуванням індексу інфляції та 4 грн. 44 коп. 3% річних, а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов з викладених у ньому підстав та просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечила, просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, зазначивши, що провадження по справі про поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу триває, оскільки розглядається заява про заміну сторони виконавчого провадження - Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, її правонаступником, позивач неналежним чином виконував свої обовязаки за договором, позивачем не надано відповідних доказів про надання додаткових послуг, а оскільки позивач неналежно виконував свої обовязки за договором, то відповідно до п. 6.2. договору сторони не несуть відповідальності за порушення своїх зобовязань за договором, а тому підстав для задоволення позову немає. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом установлено, що 26 серпня 2008 року між ТОВ «Юридична фірма Мазур та Партнери», яке змінило найменування на ТОВ «Юридична фірма «Віджіл» (а.с. 41), (виконавець) і [PERSON] (замовник) було укладено договір про надання юридичних послуг № 06/08 (далі - договір) (а.с. 15-17). Відповідно до умов зазначеного договору виконавець зобовязався надати замовнику юридичні послуги, визначені п. 1.1. договору. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Порядок розрахунків передбачений п. 4 договору. Відповідно до п.п. 4.1.1. та 4.1.2. договору замовник сплачує виконавцю в момент підписання договору 700 грн. У разі винесення судом рішення, яким задовольнить позовні вимоги замовника щодо стягнення на його користь грошових коштів або майна (в якості відшкодування моральної шкоди, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу тощо) з МНС України, замовник сплачує виконавцю винагороду у розмірі 20% від суми, задоволених судом, майнових вимог протягом 10 календарних днів з дати набрання рішенням суду законної сили. Згідно з постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 листопада 2009 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 червня 2011 року, поновлено [PERSON] на роботі на посаді заступника начальника управління начальника відділу двостороннього та багатостороннього співробітництва Управління міжнародного співробітництва Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи з 29 липня 2008 року, стягнуто з Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 липня 2008 року до 23 листопада 2009 року у розмірі 103 678 грн. 13 коп. (а.с. 18-24, 25). Постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 листопада 2009 року набрала законної сили 7 червня 2011 року. Пунктом 3.5. договору передбачено, що замовник зобовязується своєчасно оплачувати отримані послуги та підписувати акти прийому-передачі наданих юридичних послуг. 16 серпня 2011 року було складено акт № 1 до договору про надання замовник послуг за договором та додаткових послуг (а.с. 38-40). Акт відповідачем підписаний не був. За договором відповідачем було сплачену позивачу 700 грн. та 1 950 грн. (а.с. 206). Виходячи з вищевикладеного та ураховуючи п. 4.1.2. договору суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення суми заборгованості за договором та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 18 085 грн. 63 коп. заборгованості за договором про надання юридичних послуг (20% від суми у розмірі 103 678 грн. 13 коп. складає 20 735 грн. 63 коп. за вирахуванням сплачених відповідачем 700 грн. та 1 950 грн.). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У звязку з тим, що станом на 17 червня 2011 року, після спливу 10 календарних днів після набрання рішенням суду законної сили, відповідачем надані юридичні послуги оплачені не були, позивач за період з 17 червня 2011 року до 30 вересня 2011 року просив стягнути з відповідача 162 грн. 12 коп. 3% річних. Ураховуючи те, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за договором у розмірі 18 085 грн. 63 коп., то 3% річних від цієї суми, які підлягають стягненню за період з 17 червня 2011 року до 30 вересня 2011 року, складають 157 грн. 57 коп. Разом з тим, не підлягає задоволенню позов в частині стягнення інфляційних, нарахованих позивачем на суму заборгованості за договором, виходячи з наступного. Нараховуючи інфляційні за період з 17 червня 2011 року до 30 вересня 2011 року на суму у розмірі 18 085 грн. 63 коп. позивач виходив з того, що середній індекс інфляції за період складає 100,4%, однак у порушення вимог ст. 60 ЦПК України відповідних доказів та обґрунтувань в цій частині позову суду не надано. Крім того, не підлягає задоволенню і позов в частині стягнення додаткових витрат, наданих позивачем відповідачу у розмірі 3 607 грн. 70 коп. з урахуванням індексу інфляції та 4 грн. 44 коп. 3% річних, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На обґрунтування зазначених позовних вимог позивачем надано акт від 16 серпня 2011 року № 1 до договору про надання замовник послуг за договором та додаткових послуг (а.с. 38-40). Оскільки у порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не надано відповідних розрахунків наданих додаткових послуг, доказів того, що дійсно ці послуги замовляла відповідач та вони надавалися позивачем, а також доказів того, що ці послуги були надані позивачем не у звязку з виконанням укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині. Ураховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 182 грн. 43 коп. судового збору.

Outcome: partial