Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-18 00:00:00

В квітні 2008 року [PERSON] звернулася із позовом про визнання недійсним договору довічного утримання, укладеного між її матір'ю [PERSON] та племінником - відповідачем [PERSON], посвідченого 28 серпня 2007 року 5-ю Миколаївською державною нотаріальною » конторою. В подальшому [PERSON] уточнила позовні вимоги, мотивуючи їх тим, що після смерті [PERSON], яка померла 05 вересня 2007 р. в м. Миколаєві, відкрилася спадщина у виді житлового будинку по вул. Литовченка, 148 в м. Миколаєві. Спадкоємцями за законом є вона та її племінник - відповідач [PERSON], що набув спадщину за правом представлення як внук, батьку якого за життя належала б частка зазначеного спадкового майна. Про існування договору довічного утримання від 28 серпня 2007 року їй стало відомо тільки після поховання матері, коли позивач звернулася до5-ї Миколаївської державної нотаріальної контори з питанням оформлення заяви про прийняття спадщини. Вважає, що оспорюваний договір довічного утримання є недійсним, оскільки укладений з грубими порушеннями цивільного законодавства та її законних майнових прав спадкоємця. Так, відповідач [PERSON] з бабусею ніколи не проживав, з 1990 року проживає із матір'ю в м. Бєлгороді, Російська Федерація, але безпідставно 11 грудня 2003 року був зареєстрований за місцем проживання [PERSON] та один раз на рік до неї приїжджав. Останній раз приїхав до бабусі в травні-червні 2007 року, коли [PERSON] вже перенесла два інсульти та була прикута до\~ ліжка. Скориставшись цим, відповідач та його матір, незважаючи на функціональні розгляди психіки у [PERSON] та її нездатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за неділю до смерті спадкодавця уклали із помираючою [PERSON] незаконний договір довічного утримання без врахування того, що позивач належним чином доглядала матір до смерті. У свою ж чергу, [PERSON] за бабусею не доглядав, якісь обов'язки за недільний строк дії\~ договору не виконував. Оскільки за договором довічного утримання спадковий житловий будинок незаконно перейшов у власність [PERSON], чим порушені її права на отримання спадщини за законом, позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги Підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній та уточненій позовних заявах. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не\~ визнали та в судовому засіданні просили відмовити в їх задоволенні. Заперечення на позов обґрунтовані тим, що з кінця 90-х років [PERSON] постійно проживав із бабусею в її будинку по вул. Литовченка, 148 в м. Миколаєві, доглядав її до смерті, вів з бабусею спільне господарство та зареєстрований за цією адресою з 11 грудня 2003 року. В травні 2007 року, коли у бабусі скоївся інсульт, він та його майбутня дружина Покотило (у шлюбі [PERSON]) [PERSON] повністю доглядали за бабусею, вели домашнє господарство, купляли лікарняні засоби, забезпечували бабусю належним наглядом з боку лікарів та медперсоналу.Незважаючи на перенесений інсульт, у [PERSON] були відсутні ознаки психічних розладів, вона розуміла, що робить та говорить, систематично спілкувалася із багатьма , сусідами та була адекватною у спілкуванні. В серпні 2007 року [PERSON] наполягала на укладенні з ним договору довічного утримання і 28 серпня 2007 року такий договір було укладено та засвідчено державним нотаріусом .у них вдома. При укладенні договору державний нотаріус роз'яснив всі умови та наслідки укладеного договору як бабусі, так і йому. Бабуся завжди хотіла, щоб житловий будинок перейшов у його власність, оскільки не довіряла позивачу, яка зловживала спиртними " напоями та лікувалася від хронічного алкоголізму. До інсульту [PERSON] практично не хворіла, до лікарняних закладів не зверталася, після виходу на пенсію продовжила працювати, психічними захворюваннями не страждала, тобто укладала договір довічного утримання будучи дієздатною та на підставі свого волевиявлення, яке відповідало її внутрішній волі. З врахуванням викладеного, відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] вважають позовні вимоги [PERSON] безпідставними. Представник 3-ї особи, яка не заявляє позовних вимог, - 5-ї Миколаївської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився та направив заяву про розгляд справи за\~ його відсутності. Третя особа, яка не заявляє позовних вимог, - приватний нотаріус Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] в судовому засіданні вважала, що позовні вимоги є безпідставними, та заперечувала проти їх задоволення. Заперечення на позов обґрунтовані тим, що в серпні 2007 року, коли [PERSON] працювала державним нотаріусом, до П ятої Миколаївської держнотконтори звернувся відповідач [PERSON] та його матір з проханням виклику нотаріуса для укладення договору про відчуження житлового будинку по вул. Литовченка, 148, власником якого була [PERSON], що перенесла інсульт та не могла з'явитися до нотаріальної контори. В бесіді з [PERSON], а потім при укладенні договору довічного утримання, вона впевнилася в дієздатності [PERSON], оскільки остання давала повні та правильні відповіді на питання, повідомила, що за нею постійно доглядає онук і хотіла б залишити йому будинок. Після отримання медичного висновку про задовільний стан здоров'я [PERSON] 28 серпня 2007 року за місцем проживання [PERSON] [INFO] було укладено та нею посвідчено договір довічного утримання з дотриманням всіх вимог законодавства (а.с.215). \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, вислухавши поясндчня сторін, їх представників, 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог,,а також покази допитаних свідків, суд знаходить позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. В процесі судового розгляду справи встановлено, що 28 серпня 2007 року державним нотаріусом 5-ї Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] відповідно до вимог глави 57 ЦК України посвідчено договір довічного утримання (догляду), згідно якого [PERSON] («Відчужувач») передає [PERSON] («Набувачу майна») належний їй на праві власності житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами по вул. Литовченка, 148 в м. Миколаєві, взамін чого [PERSON] зобов'язався надавати [PERSON] довічно матеріальне забезпечення на умовах цього договору (а.с.44). 05 вересня 2007 року [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 060601, виданим 07 вересня 2007 року Корабельним райвідділом РАГС Миколаївського міського управління юстиції (а.с.85). Оспорюючи договір довічного утримання від 28 серпня 2007 року, позивач [PERSON] посилалась, що договір укладено із грубим порушенням цивільного законодавства та її прав спадкодавця, а також без врахування незадовільного психічного стану здоров'я [PERSON], який було використано позивачем при укладенні оспорюваного правочину. Крім того, [PERSON] зазначала, що [PERSON] намагалася оформити заповіт саме на неї, але не встигла. Відповідач же ніколи за бабусею не доглядав, в її будинку не жив та не збирався виконувати договір довічного утримання. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України. На переконання суду, позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не довели ті обставини, що договір довічного утримання укладено з порушенням вимог ч. 1-3,5-6 ст. 203 ЦК України, а відтак на підставі ст.. 215 ЦК України є недійсним. Допитані за клопотанням позивача свідки [PERSON] та [PERSON] показували, що в період хвороби [PERSON], тобто починаючи з травня 2007 року, з [PERSON] не спілкувалися, про її психічний стан здоров'я на той час їм*нічого не відомо, але свідки вважають договір довічного утримання несправедливим, оскільки саме [PERSON] доглядала свою матір [PERSON] Інших доказів в підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] не надала, а її твердження про недійсність договору довічного утримання спростовуються матеріалами справи, показами інших свідків та висновком посмертної комісійної судової психіатричної експертизи. Так, заперечення [PERSON] проти позову та пояснення відповідача про постійне проживання з бабусею з 2003 року до її смерті 05.09.2007 р. в будинку по вул. Литовченка, 148 в м. Миколаєві, а також виконання обов'язків по догляду за хворою [PERSON] як до, так і після укладення договору довічного утримання, підтверджуються паспортними даними про реєстрацію [PERSON] (а.с.64), довідками комунального підприємства (а.с. 17,60,61) та копією будинкової книги (а.с.55-59). Після посвідчення договору довічного утримання нотаріусом зазначений договір зареєстровано в Державному реєстрі правочинів (а.с.45-46) та в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації (а.с.47-48), а [PERSON] внесено як власника житлового будинку, по вул. Литовченка, 148 до технічного паспорту. Зазначені відповідачем обставини підтверджені також актом від 16.07.2008 року, складеним сусідами [PERSON] та [PERSON] (а.с.62), а також долученими до справи товарними чеками на купівлю медикаментів в аптеці «АА Трембач» та аптеці № 8 в період з 19 липня по 02 вересня 2007 року (а.с.86-92) та рахунком № 17 від 06 вересня 2007 року, виданому «ПП МБ» на ім'я [PERSON] в підтвердження оплати витрат на похорони [PERSON] (а.с.93). Крім того, актовий запис про смерть [PERSON] № 836 від 07 вересня 2007 року видавався саме за заявою відповідача [PERSON] (а.с.121). Допитані судом в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] показували, що з травня 2007 року, коли [PERSON] перенесла інсульт, допомогали [PERSON] доглядати за бабусею та житловим будинком. Не зважаючи на хворобу, [PERSON] мала адекватну поведінку, цікавилась життєвими подіями, станом ведення її господарства, взаємовідносинами та враженнями від телевізійних серіалів. Стверджувала, що своє майно залишить внуку. Допитані в якості свідків лікар-терапевт [PERSON] та лікар-невролог [PERSON] підтвердили, що при відвідуванні хворої [PERSON] в липні-серпні 2007 року вона була адекватною, все розуміла, була контактною, орієнтувалася у часі та просторі, правильно виконувала всі команди та відповідала на питання, психічних розладів не виявляла. Ту обставину, що [PERSON], [INFO], психічними та поведінковими розладами під час укладення договору довічного утримання, тобто 28 серпня 2007 року, між\~ нею та [PERSON] не страждала та за своїм психічним станом в цей час могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, підтверджено висновком'*№ 744 від 28 листопада 2012 року призначеної судом посмертної судово-психіатричної експертизи, проведеної комісією експертів Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1 (а.с.227-231). Таким чином, суд приходить до висновку, що договір довічного утримання між [PERSON]В та Антко_С.П. укладався та виконувався з дотриманням вимог глави 57-ї ЦК України та ст.. 203 ЦК » України, тому не вбачає передбачених ст.. 215 ЦК України підстав для визнання його недійсним із зазначеними в ст.ст. 216 та 225 ЦК України правовими наслідками визнання недійсності оспорюваного правочину.

Outcome: dismissed