Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-18 00:00:00

В лютому 2013 року до суду звернулась [PERSON] заявою, в якій просила встановити факт прийняття спадщини. В обґрунтування заяви заявниця вказувала, що починаючи з 13.03.1984 року і по теперішній час вона зареєстрована та проживає у [INFO]. На підставі ордеру № 167 від 14.01.1984 року, заявниця та її батьки вселилися і проживали у квартирі N° 77 у будинку № 50 по вул. Артема у м. Миколаєві. У 1994 році заявниця та її батьки батько [PERSON] та мати [PERSON] набули право власності на квартиру [ADDRESS] шляхом приватизації, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло видане 11 серпня 1994 року. Згідно цього Свідоцтва про право власності на житло, вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON] і [PERSON]. Після смерті матері заявниці, [PERSON], яка померла 15 вересня 2000 року, її батько [PERSON] виписався та був знятий з реєстрації у квартирі [ADDRESS], та переїхав жити у будинок № 6 по вул. Красносільська у м. Миколаєві, за цієї адресою її батько зареєстрований з 11.11.2000 року. Заявниця вказує також на те, що після смерті її матері [PERSON] вона постійно проживає у цій квартирі, підтримує її у належному стані та сплачує комунальні послуги. Оскільки заявниця та її батько [PERSON], юридично не обізнані щодо питання набуття права власності на майно, що є спадщиною, ні вона ні її батько не подавали заяв про прийняття спадщини, вони вважали що право власності на 1/3 частину у квартирі [ADDRESS], яка належала її матері [PERSON], вони набувають автоматично. Заявниця та її батько [PERSON] вирішили переоформити право власності на квартиру повністю на неї у зв'язку з чим, її батько [PERSON] звернувся до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, у прийнятті цієї заяви йому було відмовлено по причині пропуску встановленого строку на прийняття спадщини та було запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] або про продовження строку необхідного для прийняття спадщини Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року діями, які свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ спадкоємця в керування та володіння спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, в встановленого статтею 1270 ЦК України, а саме: для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян розглядається у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. В зв'язку з тим, що чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку, вона вимушена звернутися до суду з вищезазначеною заявою. Посилаючись на наведене, просила суд заяву задовольнити. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву на підставах, викладених в ній та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, не заперечував щодо задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши і перевіривши докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню на підставі, п.п. 1-4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року зі змінами „Про судову практику у справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення", оскільки по справі встановлений і доведений факт прийняття спадщини, відкритої після смерті [PERSON] померлої 15.09.2000 року. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, так як дозволе їй оформити нотаріально право на спадщину.

Outcome: approved