Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-07 00:00:00

У жовтні 2012 ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказує, що 10.05.2007 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № CVN0AK33550895, згідно з яким банк надав останньому кредит в розмірі 18907,54 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором банк та [PERSON] уклали договір застави автотранспорту № CVN0AK33550895 від 10.05.2007 року, відповідно до якого останній передав у заставу банку автомобіль марки MITSUBISHI, модель LANCER, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: JMBSRCS3AU013813, реєстраційний номер: СЕ 9388 АН. Вказує, що 27.05.2008 року державним виконавцем Венерським О.С. Садгірського відділу державної виконавчої служби Чернівецького Міського управління юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-51 від 31.03.2008 року Садгірського районного суду м. Чернівці про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] накладено арешт на всі транспортні засоби, що належать на праві власності [PERSON] Зазначає, що право застави у банку виникло 10.05.2007 року, а виконавчий лист № 2-51 від 31.03.2008 року, постанова про накладення арешту майна була винесена у 2008 році, тобто пізніше ніж було укладено договір застави, також станом на 17.09.2012 року заборгованість [PERSON] перед банком складає 40812,53 доларів США, що значно перевищує вартість предмету застави. Вважають, що державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Просять суд, звільнити з-під арешту, накладеного 27.05.2008 року державним виконавцем Садгірського ВДВС [PERSON], майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: автомобіль марки MITSUBISHI, модель LANCER, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: JMBSRCS3AU013813, реєстраційний номер: СЕ 9388 АН. Також, заборонити органам державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, повязані з обмеженням ПАТ КБ «ПриватБанк» права розпоряджання відносно вказаного автомобіля. Стягнути солідарно з відповідачів на їхню користь судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що згідно укладеного та в установленому порядку підписаного кредитного договору № CVN0AK33550895 від 10.05.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 18907,55 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі.(а.с.5-6) З копії договору застави рухомого майна видно, що [PERSON] передав у заставу банку автомобіль марки MITSUBISHI, модель LANCER, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: JMBSRCS3AU013813, реєстраційний номер: СЕ 9388 АН.(а.с.7-8) З копії витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна видно, що пріоритет на заставлене майно має ПАТ КБ «ПриватБанк».(а.с.9-11) З копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборгованості на його відчуження вбачається, що на автомобіль, який належить на праві власності [PERSON] накладено арешт державним виконавцем Венерським О.С.(а.с. 12) Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON], третя особа: [PERSON], Садгірський ВДВС Чернівецького МУЮ про звільнення майна з-під арешту, слід задовольнити. В іншій частині суд вважає, що не підлягає задоволенню.

Outcome: partial