Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS], яка лишилась після смерті [INFO] його батька [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.03.2012 року Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно, а отримати дублікати таких документів позивач не має змоги у зв'язку зі смертю власника [PERSON] та відповідно припинення права власності. Таким чином позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав як спадкоємця. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 29.12.1995 року на Українській біржі Десятинна №1/9764-6300, копія якого є в матеріалах справи (а.с. 8). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5), залишивши заповіт від 19.01.2009 року на користь свого сина [PERSON], за яким квартиру [ADDRESS] заповів [PERSON]. Постановою від 12.03.2013 року державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. З поданого позову та пояснень представника позивача вбачається, що [PERSON] фактично прийняв спадщину, проте не має змоги відновити чи отримати дублікати правовстановлюючих документів, оскільки згідно ст. 346 ЦК України смерть власника є підставою для припинення права власності, а отже реєстрація дубліката правовстановлюючого документа на майно після фактичної смерті його власника є неправомірною. Відповідно до вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, і відповідно за позивачем необхідно визнати право власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved