Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, яким просив встановити факт прийняття спадщини [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, що відкрилася після смерті батька [PERSON], померлого 11.10.1988 року, встановити факт прийняття спадщини позивачем в порядку спадкування за законом, що відкрилася після смерті матері [PERSON], померлої 26.10.2009 року, визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на земельній ділянці, площею 541 кв.м по вул. Базарній у м. Харкові в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В обґрунтування позову посилався на те, що 11.10.1975 року помер батько позивача [PERSON], який за життя склав заповіт відповідно до якого все своє майно заповідав позивачу. Також після смерті батька, матір позивача [PERSON], яка постійно проживала все своє життя разом з померлим по вул. Базарній, б. 35 у м. Харкові, спадщину після смерті чоловіка прийняла фактично. 26.10.2009 року померла [PERSON]. Після смерті батьків позивача залишилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований на земельній ділянці, площею 541 кв.м по вул. Базарній, 35 у м. Харкові, яку позивач прийняв фактично оскільки постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини. Крім позивача, спадкоємцями першої черги у рівних частках після смерті батьків є його дві сестри [PERSON], [PERSON], які за власним бажанням відмовилися від прийняття спадщини. На підставі викладеного позивач звернувся до суду із відповідним позовом. До судового засідання позивач не зявився, присутній у судовому засіданні його представник підтримав позовні вимоги у повному обсязі просивши, про їх задоволення. Представник відповідача до судового засідання не зявився, через канцелярію суду було подано заявою, якою він просив розглядати справу у його відсутності, а також просили ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Треті особи до судового засідання не зявилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням виконкому Сталінської райради депутатів трудящих від 26.08.1952 року виділено [PERSON] земельну ділянку по вул. Базарній, 35 площею 541 кв.м. у м. Харкові для будівлі будинку. Згідно договору про право на будівлю та безстрокове користування земельною ділянкою від 17.10.1952 року [PERSON] було відведено земельну ділянку площею 541 кв.м під індивідуальну забудову житлового будинку по вул. Базарній, 35. Земельну ділянку відведено в безстрокове користування. Згідно технічного паспорту житловий будинок № 35 по вул. Базарній у м. Харкові побудований у 1959 році. Актом від 04.07.1997 року приймальною комісією було прийнято в експлуатацію житловий будинок № 35 по вул. Базарній у м Харкові. Рішенням виконкому Фрунзенської районної ради народних депутатів затверджено акт прийому житлового будинку літ. «А-1» по вул. Базарній, 35 у м. Харкові. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія ІІ БД № 270851, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до свідоцтва про народження позивача, його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. 11.10.1988 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія ІІІ-ВЛ № 443585, копія якого знаходиться в матеріалах справи. 26.10.2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 242800, копія якого знаходиться в матеріалах справи. [PERSON] за життя склав заповіт відповідно до якого все своє майно, він заповідав своєму синові [PERSON]. Згідно відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву заповіт, посвідчений від імені [PERSON] не змінено та не скасовано. Також повідомлялося, що після смерті [PERSON], померлого 11.10.1998 року, до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Згідно відповіді Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], померлої 26.10.2009 року заяви про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходили. Також згідно довідки вуличного комітету № 6 на день смерті [PERSON] з ним проживали [PERSON] - дружина, [PERSON] син, [PERSON] невістка, [PERSON] онука. [PERSON] помер і після його смерті відповідно до ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), яка діяла на час виникнення правовідносин залишилося чотири спадкоємця - дружина, син, дві доньки, проте доньки з померлими не мешкали, із заявами до нотаріальної контори не зверталися. Проживаючи на день смерті [PERSON] у спірному будинку, його дружина [PERSON] та син [PERSON] прийняли спадщину у порядку, встановленому ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), оскільки протягом шести місяців від дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління і володіння спадковим майном. Отже, [PERSON] та [PERSON] успадкували кожен по 1/2 частині будинку, але не оформили своїх спадкових прав. [PERSON] померла 26.10.2009 року. Із домової книги вбачається, що позивач постійно мешкав разом із своєю матірю за спірною адресою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі викладеного позивач фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем. В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчені заяви від [PERSON] та [PERSON], відповідно до яких вони зазначали, що спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняли та приймати не бажають.

Outcome: partial