Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-01 00:00:00

14.01.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. У позовній заяві зазначала, що перебувала у шлюбі із [PERSON] з 25.04.2009 року по 19.07.2012 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] 08.09.2009 року, яка знаходиться на її утриманні. Зазначала, що [PERSON] працездатний чоловік, який є приватним підприємцем, веде бізнес, має дохід, між тим, вже кілька місяців матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі ? частина усіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового рівня для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги та просив суд стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. Позивач пояснювала, що знаходиться у скрутному матеріальному становище, не працює у звязку з тим, що дитина часто хворіє, дочка потребує допомоги від батька, просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судове засідання по цій справі відповідач [PERSON] не зявився, надав суду заяву у якій просить суд розглядати без його участі за участю представника [PERSON] та надав суду письмові заперечення. У судовому засіданні представник відповідача змінені позовні вимоги визнав частково, зазначаючи, що [PERSON] від утримання дитини не ухиляється, але у звязку із скрутним матеріальним становищем, наявності на утриманні іншої дитини, боргу за виконавчими документами, вважає розмір аліментів у сумі 500 грн. завеликим, просив суд стягнути аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму враховуючи його доходи, наполягаючи при цьому на визначенні аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому надав суду довідку про те, що [PERSON] працює з 01.12.2012 року водієм у громадській організації «Феміда» водієм і має оклад 1500 грн. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 25.04.2009 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19.07.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дитину [PERSON] [INFO]. Дочка постійно мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка про склад сімї позивача. Відповідач проживає окремо від цієї дитини та матеріальну допомогу на дитину надає нерегулярно, хоча має можливість її надавити, оскільки працює, має дохід. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Згідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом також встановлено, що відповідач проживає окремо від цієї дитини. Відповідач працює у Запорізькій обласній громадській організації інвалідів «Феміда» водієм і має дохід 1500 грн. на місяць, при цьому на теперішній час не знятий з обліку як приватний підприємець. Позивач потребує матеріальної допомоги на дитину від відповідача на теперішній час, оскільки не працює, забезпечує життєво необхідні потреби дитини, зокрема, забезпечує дитину їжею, одягом, ліками тощо. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Позивач обрала спосіб визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ст. 183 СК України суд не погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачкою, оскільки за вимогами ст.. 184 СК України тверда грошова сума аліментів визначається коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, між тим, відповідач працює, має дохід, а тому вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від усіх видів заробітку (доходу). У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . У судовому засіданні представник відповідача зазначав, що [PERSON] проживає у цивільному шлюбі та має іншу дитину на утриманні, проте належних та допустимих доказів вказаним фактам суду не надано, свідоцтво про народження [PERSON] не свідчить про той факт, що [PERSON] є батьком [PERSON], оскільки у графі «батько» зазначений [PERSON], а тому суд вважає даний факт недоведеним. Жодного доказу проживання відповідача у цивільному шлюбі суду не надано. При цьому суд приймає до уваги той факт, що у Хортицькому ВДВС відкрито виконавче провадження по стягненню з ПП Білоус заборгованості і на рухоме майно відповідача накладено арешт. Між тим, суд вражає, що наявність боргів не звільняє відповідача від обовязку утримувати неповнолітню дитину. Відповідач просив суд призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до прожиткового мінімуму дитини з урахуванням його заробітку. При цьому послався на ч.1 ст. 184 СК України, а саме наявність істотних інших обставин, що мають істотне значення, тобто на наявність на утриманні непрацездатної дружини, борги за виконавчими документами як на підставу призначення аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що дані обставини свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли, а тому відсутні обставини, що мають істотне значення для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, а тому суд відхиляє ці доводи відповідача. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, який є працездатною особою, працює у Запорізькій обласній громадській організації інвалідів «Феміда» водієм і має сталий дохід 1500 грн. на місяць., має боргові зобовязання, приймаючи до уваги матеріальне положення позивача, яка не працевлаштована, має на утриманні неповнолітню дитину, враховуючи інтереси насамперед дитини, стягувачки аліментів [PERSON]В, суд приходить до висновку, що аліменти слід стягувати у частині від доходів, а саме в розмірі 1/4 частки від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки [PERSON] відповідно до ст. ст.. 182,183 СК України і саме такий розмір аліментів буде достатнім, обґрунтованим для забезпечення потреб дитини на даний період виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості . Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачкою до суду 14.01.2013р. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з [PERSON] у дохід держави слід стягнути судовий збір 229,40 грн., від сплати якого позивач була звільнена при подачі вищезазначеного позову до суду. Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial