overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-19 00:00:00

У січні 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15 січня 2011 року, Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 10. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з грудня 2012 року, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. У судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 15 січня 2011 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований, Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 10. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Шлюбні відносини сторонами припинені з грудня 2012 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка - [PERSON], висловила своє бажання й надалі іменуватися прізвищем - «Тонтель».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно укладеного договору № 001-21976-240308 від 24.03.2008 року [PERSON], отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 30000 грн. У порушення зазначених норм відповідач належним чином не виконує умови договору. У звязку з чим, станом на 09.10.2012 року має заборгованість 4755,51 гривень 51 копійок. Просить стягнути з [PERSON], заборгованість за кредитним договором, відповідно до розрахунку, що додається до матеріалів справи, та стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить стягнути заборгованість з відповідача у сумі 4755,51 гривень 51 копійок за кредитним договором та судові витрати. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором № 001-21976-240308 від 24.03.2008 року, [PERSON], отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 30000 грн. Вказаний кредит позивачем було надано шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії та ліміт визначався позивачем самостійно. За умовами договору кредитні кошти мали б використовуватися для розрахунків за товари чи послуги, зняття готівки та вчинення інших операцій. Пунктом 2.1 цього договору було встановлено, що моментом надання Банком кредиту є день здійснення відповідачем операції за допомогою картки, за умови відсутності на рахунках останнього власних коштів. За умовами договору, відповідач зобовязувався щомісячно здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, оплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та овердрафтом. Однак станом на 09.10.2012 року за відповідачем виникла заборгованість зі сплати кредитних зобовязань в сумі 4755,51 гривень 51 копійок. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частина 2 ст. 1050 ЦК України передбачає, що коли договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення виконання чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Також відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором. \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-19 00:00:00

У січні 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05 серпня 2006 року, Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 304. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з 2012 року, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. У судовому засіданні уточнивши позовні вимоги, відмовилась від стягнення аліментів з відповідача, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 05 серпня 2006 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований, Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 476. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Шлюбні відносини сторонами припинені з 2012 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка - [PERSON] , висловила своє відновити своє дошлюбне прізвище - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-19 00:00:00

У січні 2013 року позивачка звернулася в суд до відповідача з позовом про стягнення аліментів на її утримання в зв`язку з тим, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 08 травня 2012 року рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва між позивачем та відповідачем шлю було розірвано. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем по справі. В зв`язку з тим, що відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на її утримання, а вона не працює, т. я. знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, а тому має потребу в матеріальній допомозі. Виходячи з наведеного, позивачка, просила суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно і до досягнення дитиною 3-х літнього віку, тобто до [INFO] , оскільки відповідач фізично здоровий, працездатний і може сплачувати аліменти. У судовому засіданні позивачка підтримала позов в повному обсязі, по підставах викладеним в ньому. Відповідач в судовому засіданні пояснив що має можливість надання матеріальної допомоги але переконаний у необхідності не давати таку допомогу позивачу в грошовому виразі, однак таку позицію відповідач не зміг довести суду під час судового засідання. Просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст.75, 77, 79, 80, 81, 84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і таке право дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-19 00:00:00

В грудні 2012 року позивачка звернулася до суду з позовом, просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини у порядку спадкування за законом після смерті рідної тітки - [PERSON] , яка померла [INFO] , що був пропущений з поважних причин. Позивачка посилалася на те, що після смерті її тітки [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина у вигляді ощадних рахунків № [NUMBER] /6791 та № [NUMBER] /6792, які відкриті і відділенні № 072 філії Корабельного району № 8310 м. Миколаєва ВАТ «Державний Ощадний банк України». Позивачка є єдиною спадкоємицею за заповітом засвідченим державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори від 17.11.1983 року на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Однак внаслідок зробленої позивачу операції у квітні 2007 року, в неї був тривалий реабілітаційний період та в силу її юридичної необізнаності протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця, тобто до [INFO] , вона не звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Посилаючись на наведене, просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця, який був нею пропущений з поважних причин. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Судом встановлено, що після смерті тітки позивачки [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина у вигляді ощадних рахунків № [NUMBER] /6791 та № [NUMBER] /6792, які відкриті і відділенні N2 072 філії Корабельного району N2 8310 м. Миколаєва ВАТ «Державний Ощадний банк України». Позивачка є єдиною спадкоємицею за заповітом засвідченим державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори від 17.11.1983 року на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Згідно зі ст.ст. 1270, 1272 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, і якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на те, що строк для звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини позивачка пропустила з поважних причин, суд вважає можливим позов задовольнити та надати тримісячний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання спадкоємцем заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-19 00:00:00

У січні 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 08 травня 2012 року рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва між нею та відповідачем шлюб було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходяться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні пояснив що має можливість надання матеріальної допомоги але переконаний у необхідності не давати таку допомогу позивачу в грошовому виразі, однак таку позицію відповідач не зміг довести суду під час судового засідання. Просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, взявши до уваги заперечення відповідача, дослідивши письмові докази по справі знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-19 00:00:00

У січні 2013 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований, 22 травня 2012 року Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 144. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони дітей не мають.Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивачка в судове засідання не з`явився, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з`явилась, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 22 травня 2012 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис N° 144. Від даного шлюбу сторони дітей не мають.Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-19 00:00:00

Заявник у своїй заяві зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON] (спадкодавець). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно в тому числі і на земельну ділянку. У визначений законом шестимісячний строк він звернувся до приватного нотаріуса Прилуцького нотаріального округу Сидоренко Л.О. про вступ у спадщину після смерті матері. Однак, в такому йому було відмовлено оскільки в державному акту на право власності на земельну ділянку виданого на ім.»я його матері мається виправлення прізвища, першочергово було зазначено « [PERSON] », а вподальшому виправлено на « [PERSON] ». В зв`язку з такими обставинами він вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. \~\~\~\~\~ \~\~В судове засідання заявник не з`явився, надавши при цьому заяву про слухання справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. \~ Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився надавши при цьому заяву про слухання справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та не заперечує проти їх задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи суд вважає заяву [PERSON] обгрунтовною та такою, що підлягає задоволенню, із слідуючих \~підстав: Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту, належності правовстановлюючих документів особі, \~прізвище, ім`я, \~по батькові, \~місце і час народження якої, \~що зазначені \~в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті \~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Саксаганський РВ м. Кривого Рогу ДМС України у Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, з якого вбачається, що позивачка на підставі договору купівлі-продажу є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Окрім позивачки в вище зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] . У зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом. До судового засідання не з`явилася позивачка, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі до судового засідання не з`явилися, про дату, час, місце слухання справи повідомлялися належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням. Причини неявки відповідачів суду не відомі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-20 00:00:00

У відповідності із ч. 3 ст. 209 ЦПК України суд вважає, що в даному судовому засіданні необхідно оголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши виготовлення рішення суду у повному обсязі на п'ять днів.

Outcome: approved