Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що 06.05.2011 року та 06.06.2011 року між нею та відповідачем у справі було укладено договори депозитного вкладу строком на три місяці, на підставі яких вона передала у користування відповідача по 1000 грн. за кожним договором на умовах повернення з врахуванням 24,5% річних. Посилаючись на те, що відповідачі у встановлений договором термін не повернули належних їй грошових коштів, процентів за користування грішми, просить стягнути з відповідачів на свою користь 2000грн.належних їй грошових коштів, 324,21 грн. відсотків за користування грішми згідно договору та 164,48 грн. пені за невиконання умов договору. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, суду показала, що відповідач відмовляється виконувати взяті на себе зобов»язання за депозитними договорами, а тому просить позов задовольнити. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що вона користувалась послугами відповідача, клала гроші на депозит, а тому запропонувала і своїй дочці [PERSON] скористатись послугами «Дельта Банку». Зі сторони Банку з нею та дочкою договори укладала заступник начальника Білоцерківського відділення [PERSON], укладення договорів здійснювалось в приміщенні відділення Банку в м.Біла Церква. Під час укладання договорів [PERSON] виготовляла примірники договорів банківського вкладу та посвідчувала їх як власним підписом так і печаткою Банку, а тому у позивача не було підстав сумніватись у дійсності названих договорів. Грошові кошти також приймала [PERSON] та касир Банку, про що робилась відмітка в заяві на переказ готівки, грошові кошти дочка передала в повному обсязі згідно умов договору в розмірі 2000 грн., однак по закінченню дії договорів відповідачі відмовились повертати належні дочці грошові кошти з відсотками за користування депозитними коштами, мотивуючи тим, що їх працівник [PERSON] займалась шахрайськими діями, депозитні договори не були зареєстровані в Банку та грошові кошти Банком від позивача не отримувались, внаслідок чого Банк звернувся до прокуратури м.Білої Церкви, [PERSON] була притягнута до кримінальної відповідальності, однак Банк і надалі заперечує сам факт існування договірних відносин між сторонами договору, мотивуючи тим, що договір та заява на переказ готівки не відповідають прийнятим Банком формах, а тому відсутні відомості про догговірні зобов»язання між позивачем та відповідачами. Просить позов задовольнити, так як позивач не повинна знати про форму договору, яка була надана належним представником Банку, грошові кошти були внесені в Банк, а тому підстав сумніватись у дійсності договору у позивача не було. Предствник позивача, адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, вважає, що позов підлягає задоволенню поскільки позивачем було додержано всіх вимог законодавства щодо укладання договорів з відповідачем, якому їх працівником [PERSON] спричинено матеріальних збитків внаслідок його злочинних дій, за які позивач відповідальності не несе. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду показала, що Банк не зобов»язаний виконувати умови договорів, форма яких не відповідає типовій формі договорів банківського вкладу, затверджених органом управління банку та судом не повинно прийматись до уваги заяви про переказ готівки від імені позивача, так як вони також не відповідають затвердженим Банком зразкам, затвердженими банком, а тому договори є неукладеними та нікчемними, підстав для повернення грошових коштів позивачу та виконання умов договору відповідачем немає. Не заперечує, що заступник начальника Білоцерківського відділення [PERSON] працювала в Банку, діяла на підставі довіреності на укладання договорів з фізичними особами та мала в своєму віденні печатку Банку, а тому скористалась своїми повноваженнями, перевищила їх та спричинила збитки Банку, за що була притягнута до кримінальної справи та засуджена Білоцерківським міськрайонним судом до 9 років позбавлення волі. Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, так як відсутні дії Банку, які б свідчили про прийняття договорів банківського вкладу, грошових коштів від позивача, надані позивачем докази не відповідають формам, які затверджені Банком, а тому не можуть бути прийняті до уваги в підтвердження існування договірних відносин між сторонами. Суд, заслухавши сторони, представників сторін, оглянувши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах, які заявлені позивачем по таким підставам. Відповідно до ст.61 ЦПК України в судовому засіданні не підлягають доказуванню обставини, які визнаються сторонами. В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що 06.05.2011 року та 06.06.2011 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», Білоцерківським відділенням в особі заступника начальника відділення [PERSON], яка діяла на підставі довіреності, в приміщенні відділення Банку було укладено два договори банківського вкладу (депозиту), № 2630/40/137548 та 2630/40/236013, на підставі яких вона передала у користування відповідача по 1000 грн. за кожним договором на умовах повернення з врахуванням 24,5% річних. Під час укладання договорів була дотримана письмова форма, договори підписані сторонами та посвідчені печаткою Банку, грошові кошти були передані позивачем представнику Банку, а тому договори вважаються судом такими, що відбулись, між сторонами виникли договірні зобов»язання, які регулюються нормами цивільного законодавства та умовами договорів банківського вкладу. У встановлені договорами терміни повернення грошових коштів з відсотками виявилось, що грошові кошти позивача не були внесені на рахунки Банку, договори не зареєстровані Банком з вини заступника начальника відділення [PERSON], яка перевищила свої службові повноваження, привласнила грошові кошти, чим спричинила збитки відповідачу, «Дельта Банку», внаслідок чого прокуратурою м.Білої Церкви була порушена кримінальна справа за зверненням Банку та [PERSON] притягнуто до кримінальної відповідальності, що не заперечується представником Банку та не підлягає доказуванню відповідно до вимог ст.61 ЦПК України. В зв»язку з діями свого працівника [PERSON] відповідач, ПАТ «Дельта Банк» відмовився виконувати умови договорів з позивачкою [PERSON], мотивуючи тим, що [PERSON] не мала повноважень на укладання договорів, так як діяла не за належно оформленою довіреністю від імені Банку, форма договорів та платіжних документів, заяв на переказ готівки, що свідчать про сплату грошей позивачем не відповідають типовим формам, які затверджені органом управління Банку, внаслідок чого відповідачі в односторонньому порядку відмовились від виконання умов депозитних договорів з позивачкою, а тому між сторонами виник спір з приводу належного виконання грошових зобов»язань, який підлягає вирішенню судом в порядку цивільного судочинства. Вищезазначене підтверджується окрім показань сторін, копіями договорів банківського вкладу від 06.05.2011 року та 06.06.2011 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», Білоцерківським відділенням в особі заступника начальника відділення [PERSON], 2630/40/137548 та 2630/40/236013, відповідно до умов яких Банк був зобов»язаний відкрити депозитні рахунки в українській гривні строком на три місяці а вкладник повинна була внести на депозитні рахунки грошові кошти в сумі по 1000 грн. з умовами використання Бакном названих грошових коштів та нарахуванням процентів в розмірі 24,50% річних відповідно до умов п.2.1 Договорів. Договори банківського вкладу засвідчені сторонами своїми підписами та посвідчені печаткою ПАТ «Дельта Банк». Грошові кошти згідно договорів банківського вкладу були внесені позивачем на рахунки Банку, по 1000 грн. за кожним договором, що підтверджується заявами на переказ готівки №523414 від 06.06.2011 року та № 328684 від 06.05.2011 року, які підписані позивачем та на заявах мається відбиток штампа відповідача, що свідчить про отримання коштів відповідачем. Як вбачається з постанови про порушення кримінальної справи прокуратури м.Білої Церкви від 30.06.2011 року, постанови про відсторонення обвинуваченого від посади від 06.07.2011 року, підставою для порушення кримінальної справи за ознаками ст. 191 ч.5 КК України відносно [PERSON], яка працювала заступником Білоцерківського відділення Пат «Дельта Банк» та завідувача касою названого відділення [PERSON] стало звернення Банку з приводу заволодіння грошовими коштами Банку шляхом зловживання службовим становищем, чим спричинено збитки Банку на суму в розмірі 4\~442 821 грн., тобто органом досудового слідства було встановлено факт привласнення грошових коштів банку працівниками банку в особливо великих розмірах. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду [PERSON] було засуджено до 9 років позбавлення волі, [PERSON] до 7 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ст.191 ч.5 КК України, що вбачається з показань представника відповідача, а тому судом не досліджується факт спричинення шкоди Банку з боку її службових осіб. Відповідно до вимог ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків, а тому суд вважає, що відповідач повинен відшкодувати майнову шкоду внаслідок дій їх працівника [PERSON], завдану позивачу внаслідок того, що договори банківського вкладу не були зареєстровані в Банку. Згідно ст.ст. 1058,1059 ЦК України за договором банківського вкладу(депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму(вклад) зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається в письмовій формі, яка вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності. Таким чином суд прийшов до висновку, що договори банківського вкладу між сторонами укладені в письмовій формі, яка вважається додержаною, так як внесення грошових сум підтверджується заявами на переказ готівки від позивача з відміткою Банку про прийняття грошових коштів, а тому судом не приймаються до уваги заперечення відповідача в частині того, що договори банківського вкладу були нікчемними, не є дійсними, так як форми договорів не відповідали вимогам, які встановлені самим Банком з вини їх працівника, крім цього, відповідачами не заявлявся зустрічний позов щодо визнання договорів банківського вкладу позивача недійсними з цих підстав, а тому відповідач зобов»язаний виконати умови договорів, повернути позивачеві належні йому грошові кошти згідно умов договорів, позов підлягає задоволенню. Згідно ст.ст.525,526,629 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов»язань не допускається. Договори є обов»язковими для виконання сторонами. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов»язання, якщо він не виконав зобов»язання у строк, встановлений договором. Відповідно до п.2.1 Договорів банківського вкладу від 06.05.2011 року та від 06.06.2011 року нарахування процентів на Депозитний вклад здійснюється за процентною ставкою 24,50% річних. Враховуючи наведені норми Закону суд прийшов до висновку щодо необхідності задоволення вимог позивача та з відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору на користь позивача в розмірі 107,30 грн., які підтверджені квитанцією про сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved