Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-04 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання спільних неповнолітніх дітей та своє утримання до досягнення молодшою дитиною трирічного віку. Після відкриття провадження у справі відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства. За ухвалою суду від 11 липня 2012 року вказані позови об`єднані в одне провадження для спільного розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] підтримали в повному обсязі вимоги первісного позову та в його обґрунтування зазначили, що від шлюбу [PERSON] та \\~ [PERSON] в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З грудня 2010 року подружжя [PERSON] припинило сімейні стосунки та з того часу спільне господарство ними не ведеться. Відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на дітей, які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки працює в м. Одеса. Позивач на даний час не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. На підставі викладеного позивач та її представник просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно на утримання [PERSON] \\~до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Стосовно зустрічного позову [PERSON] про оспорювання батьківства відповідача відносно дитини [PERSON] , вважали позов необґрунтованим та просили суд відмовити в його задоволенні. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] \\~частко визнали заявлені [PERSON] позовні вимоги. Так, представник відповідача вказав, що відповідач на даний час не є підприємцем, оскільки ним припинено підприємницьку діяльність та він офіційно працевлаштований на будівництві в м. Одеса. Враховуючи, що відповідач має постійний заробіток, представник позивача вказав, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у частці від заробітку та не згоден сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Просив суд задовольнити зустрічний позов та виключити з актового запису про народження [PERSON] відомості про відповідача, як про батька дитини. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані ними докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: \\~ [PERSON] , [INFO] \\~та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , виданими виконавчим комітетом Лісківськї сільської ради Кілійського району Одеської області 24.09.2007 р. та \\~10.12.2010 р., відповідно, копії яких містяться в матеріалах справи /а.с. 6-7/. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та \\~фізичних осіб-підприємців, виданої станом на 12.07.2012 р. державним реєстратором Кілійської районної державної адміністрації Одеської області, 25.04.2012 року проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] /а.с. 28/. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та \\~фізичних осіб-підприємців, виданої станом на 12.07.2012 р. державним реєстратором Кілійської районної державної адміністрації Одеської області, 30.03.2012 року до реєстру внесено рішення фізичної особи-підприємця [PERSON] про припинення підприємницької діяльності /а.с. 29/. Відповідно до листа Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області від 18.07.2010 року № 250, - в торгівельному павільйоні, розташованому в [ADDRESS] , з 25 квітня 2010 року здійснюється роздрібна торгівля переважно продуктами харчування [PERSON] на підставі свідоцтва платника єдиного податку. Як пояснила в судовому засіданні позивач, підприємницьку діяльність вона припинила \\~у вересні місяці 2012 року та на даний час ніде не працює і доглядає вдома \\~малолітню дитину, що не оспорювалось іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з довідки про доходи, виданої 15.01.2013 року приватним підприємством «Будівельник», [PERSON] дійсно працює у ПП «Будівельник» на посаді бетоняра, а його заробітна плата за період з 14.11.2012 р. по 01.01.2013 р. становить 795,68 гривень, в тому числі: - за листопад 2012 р. 228,68 гривень; - за грудень 2012 р. 567 гривень. З висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків рідкої крові № 137 від 22.10.2012 р. вбачається, що \\~ [PERSON] , [INFO] може являтися біологічним батьком дитини - \\~ [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,9999%, таким чином, батьківство практично доведене. При розгляді справи судом враховано відповідні положення діючого законодавства: Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 \\~СК України. Законом України N 2901-IV\\~ \\~«Про внесення змін до Сімейного Кодексу України про збільшення розміру аліментів на дітей», який набрав чинності з 15.10.2005 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Законом України «Про державний бюджет України на 2013 рік» - \\~з 1 січня 2013 року встановлено прожитковий мінімум на місяць для дітей віком до 6 років у розмірі 972 гривні. Відповідно до ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення \\~суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. \\~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведених положень законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, зазначених в ст. 184 СК України, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку. Судом встановлено, що відповідач має постійний заробіток, що вбачається з довідки про його заробітну плату, виданої роботодавцем за формою, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 27 серпня 2004 р. № 192, тому суд визначає розмір належних до стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей у частці від заробітку, як те встановлено положеннями ст. 183 СК України, та з урахуванням стану здоров`я дітей, матеріального становища платника аліментів, вважає такими, що підлягають до стягнення з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку /доходу/. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років суд виходить з наступного: Згідно вимог ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Вказане право дружина має і після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік» - з 1 січня 2013 року для працездатних осіб встановлено прожитковий мінімум у розмірі 1147 гривень. Враховуючи, що дитина, яка не досягла трьох років, проживає з позивачем, який не може працювати в зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за дитиною, беручи до уваги, що відповідач має постійний заробіток та не має іншої сім`ї або утриманців, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати дружині матеріальну допомогу. Судом встановлено що в зв`язку з народженням дитини та необхідністю догляду за нею позивач не має можливості працевлаштуватись, був змушений припинити підприємницьку діяльність. Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним обов`язок та можливість відповідача надавати утримання позивачу до досягнення спільною неповнолітньою дитиною трирічного віку у вигляді аліментів у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову [PERSON] . Стосовно зустрічного позову [PERSON] про оспорювання батьківства, суд виходить з наступного: Стаття 122 \\~СК України закріплює положення, відповідно до якого дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. \\~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи положень ст. 136 СК України, предметом доказування під час оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між дитиною і особою, яка записана батьком дитини. Зважаючи на наявний в матеріалах справи експертний висновок, яким практично доведене батьківства відповідача відносно неповнолітньої дитини, стосовно якої відповідачем заявлено вимоги про оспорювання батьківства, враховуючи, що відповідачем не надано жодного доказу, що підтверджували б факт відсутності кровного споріднення між ним та дитиною, суд приходить до висновку про необґрунтованість зустрічного позову про оспорювання батьківства, в зв`язку з чим відмовляє в його задоволенні. Судові витрати по справ за правилами ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial