Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 28.11.2011 року по 12.07.2012 року він працював у групі ФюзеляжУН ТОВ Авіа-про. При звільненні [PERSON] відповідач не здійснив повний розрахунок по заробітній платі, а саме не виплатив заборгованість в розмірі 2084,96 грн. Діями відповідача [PERSON] спричинена моральна шкода, яка виявилася в порушенні його нормальних життєвих звязків, необхідністю позичати кошти та неможливості здійснювати матеріальну підтримку матері, яка є особою похилого віку. Позивач просив суд стягнути з УН ТОВ Авіа-прозаборгованість по заробітній платі в розмірі 2084,96 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 11\~354,40 грн. та моральну шкоду в розмірі 3\~000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник зменшили заявлені позовні вимоги, просили суд стягнути з УН ТОВ Авіа-прона користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 2348,30 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 3739,59 грн. та моральну шкоду в розмірі 3\~000 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] досі не виплачено в звязку з тяжким фінансовим становищем на підприємстві. В задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. У відповідності до трудової книжки [PERSON], позивач по справі, з 28.11.2011 року по 12.07.2012 року працював у групі ФюзеляжУН ТОВ Авіа-про. З довідки УН ТОВ Авіа-про від 17.12.2012 року вбачається, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 2348,30 грн., що також підтверджується розрахунковим листом за липень 2012 року, середньоденна заробітна плата складає 33,69 грн. Таким чином, станом на 17.12.2012 року повний розрахунок із [PERSON] проведений не був. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року Про практику застосування судами законодавства про оплату працізазначено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Оскільки відповідач відповідно до положень ст.60 ЦПК України не довів наявність обставин, які за законом виключали б його відповідальність перед працівником, підстав для звільнення його від вказаної вище відповідальності суд не вбачає. Враховуючи, що [PERSON] був звільнений 12.07.2012 року, але повний розрахунок із ним досі здійснено не було, що підтверджується довідкою УН ТОВ Авіа-про від 17.12.2012 року, суд дійшов висновку, що позов в частині виплати заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, на думку суду, із відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 2348,30 грн. Середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні необхідно розраховувати, виходячи з 111 робочих днів затримки розрахунку з наступного робочого дня після звільнення по день винесення рішення (з 13.07.2012 року по 17.12.2012 року) та середньоденної заробітної плати в розмірі 33,69 грн. (33,69 грн.* 111 робочих дні). При зазначених обставинах, суд вважає, що відповідач зобовязаний виплатити [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 3739,59 грн. Крім того, згідно положенням ст.237-1 КЗпП України, яка регулює спірні правовідносини, підставою для відшкодування заподіяної працівникові моральної шкоди є два юридичних факти, одним з яких є порушення власником (роботодавцем) законних прав працівника та заподіяння останньому у звязку з цим моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. Даний факт порушення трудових прав позивача судом встановлений. При вирішенні спору, суд вважає, що роботодавець допустив порушення трудових прав позивача у сфері трудових відносин, внаслідок чого останній був позбавлений можливості своєчасно отримувати оплату за свою працю та використовувати її для задоволення життєво необхідних власних потреб. Ці порушення призвели до втрати позивачем нормальних життєвих звязків й вимагають відповідних додаткових зусиль для організації свого життя. Вказаними неправомірними діями відповідача [PERSON] заподіяна моральна шкода, що останній довів в суді. При визначенні розміру моральних страждань суд враховує характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, ступень вини відповідача, тривалість цих страждань, істотність вимушених змін у його життєвих і трудових стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і виходячи при цьому із засад розумності, виваженості та справедливості вважає за необхідне визначити в сумі 1000 грн. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 214,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial