Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Василівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, яку в подальшому уточнили. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що 18.12.2009 року помер їх батько [PERSON], який проживав на день смерті за адресою : Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Жлоби,28/7. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 0,3941 га., з якої 0,2500 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, а 0,1441 га для ведення особистого підсобного господарства та розташованої за адресою : Синельниківський район, с. Василівка-на-Дніпрі, вул. Миру,14. Єдиними спадкоємцями першої черги після смерті батька залишилися його син- Легеза [PERSON] та донька [PERSON]. Їх мати [PERSON] померла 05.09.2011 року. Заповіту ні батько ні мати не складали. Позивачі звернулися до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті 18.12.2009 року [PERSON], але їм було відмовлено у звязку з тим, що в державному акті про право приватної власності на землю серії 111-ДП № 009128, виданого 18.03.1999 року не зазначено вулицю та номер житлового будинку, що не відповідає вимогам Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету із земельних ресурсів. Виготовити інший державний акт про право приватної власності на землю неможливо у звязку зі смертю спадкодавця. У звязку з цим, позивачі просять визнати за ними право власності по ? частині за кожним на земельну ділянку загальною площею 0,3941 га., з якої 0,2500 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, а 0,1441 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою : Синельниківський район, с. Василівка-на-Дніпрі, вул. Миру,14 в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 18.12.2009 року. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. 16.12.2009 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-КИ № 319777. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 009128 [PERSON] на підставі рішення Придніпровської товарної біржі договору купівлі-продажу від 04.03.1999 року № 12 ДЗ/Ф3 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,3941 га., розташована на території с. Василівка на Дніпрі Василівської сільради Синельниківського району, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд 0,2500 га., для особистого підсобного господарства 0,1441 га. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки № 12 ДЗ/Ф3 від 04.03.1999 року [PERSON] придбав земельну ділянку площею 0,3941 га., розташовану за адресою : с. Василівка на Дніпрі , вул. Миру,14. Відповідно до довідки Василівської сільської ради Синельниківського району № 290 від 20.09.2011 року земельна ділянка в загальному розмірі 0,3941 га. належить [PERSON] на праві приватної власності на землю згідно державного акту ІІІ-ДП № 009128 від 18.03.1999 року та знаходиться за адресою : с. Василівка-на-Дніпрі, вул. Миру,14. Згідно реєстраційного посвідчення КП Синельниківське МБТІвід 08.06.1999 року земельна ділянка, розташована в с. Василівка на Дніпрі, по вул. Миру,14, загальною площею 0,3941 га. зареєстрована за [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 18.03.1999 року. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [PERSON], оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку не зазначено вулиці та номеру житлового будинку. В матеріалах спадкової справи № 114 до майна померлого 16.12.2009 року [PERSON], містяться заяви [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого 16.12.2009 року. Також міститься заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підствах , із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст.1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст. 1216, 1217,1220,1221,1225,1261,1267, 1268 ЦК України,

Outcome: approved