overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

18 червня 2012 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON],\~\~просила ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 щомісячного доходу до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 21.10.1995 року з відповідачем був укладений шлюб. У березні 2004 року шлюб було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 23.03.2004 року зроблено запис № 46. Від спільного сумісного проживання з відповідачем народилися діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідач з моменту розірвання шлюбу матеріальну допомогу на утримання дітей надає несвоєчасно і не в повному обсязі , який передбачений діючим законодавством. Відповідач працює на посаді тренера в Довбишській дитячо-юнацькій спортивній школі «Колос», крім того займається підприємницькою діяльністю, надає послуги у сфері торгівлі, має можливість надавати постійну матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON]\~підтримала позовні вимоги, з підстав зазначених у заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти позову не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню. У свідоцтвах про народження сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6) та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6), батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечує своє батьківство. Неповнолітні діти фактично на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач не виконує належним чином обовязки по утриманню своїх дітей, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати. Вказані обставини у своїй сукупності дають підставу для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у частці від заробітку батька дітей. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], на його утримання просила стягувати аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно. В судовому засідання позивач збільшила позовні вимоги, просила стягувати на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1000 гривень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки добровільно надає кошти безпосередньо сину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між батьками. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Статтею 10 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні відповідач не надав жодних письмових доказів про те, що надає кошти на утримання сина. Оскільки відповідач є батьком дитини, то нарівні з матір'ю зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.07.2012 року становить 1114 грн. Домовленість сторін щодо виконання цього обовязку відсутня, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 600,00 грн. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

Позивач 05.06.2012 р. звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в звязку з тим, що вона навчається на денній формі навчання в Житомирському державному університеті ім. І.Франка. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, але має можливість її надавати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Пояснила, що відповідач має доходи, їх дитина потребує матеріальної допомоги, а тому просила задовольнити позовні вимоги та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частину його доходу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі , проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.2). Дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, що підтверджується змістом довідки про склад сім'ї, від 18.06.2012 р. (а.с.10). Зі змісту довідки № 251 від 07.05.2012 року вбачається, що [PERSON] є студенткою денної форми навчання Житомирського державного університету ім. І.Франка, період навчання становить з 05.06.2012р. по 30.06.2015р. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Домовленість щодо виконання даного обов'язку між батьками відсутня. Відповідач є батьком дитини, працює, на утриманні інших неповнолітніх дітей не має, після досягнення повноліття [PERSON] матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча має таку можливість. За таких обставин суд стягує аліменти з відповідача на користь позивача на утримання доньки на час навчання, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання ( 30.06.2015 року).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заявник посилається на те,що 04.05. 2009 року померла його мати, [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки,призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,306 га та 0, 387 га, які розташовані на території Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області. Після смерті [PERSON] він прийняв спадщину та 31.05. 2012 року звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадкове майно. У видачі свідоцтва про право на земельну ділянку йому відмовили,так як відсутній правовстановлюючий документ про право [PERSON] на земельну ділянку,оскільки в Державному акті про право приватної власності на землю помилково замість ім.»я [PERSON],вказано «ГАЛИНА», оскільки по місцю роботи,та по місцю проживання односельці називали її [PERSON]. Дана помилка перешкоджає йому одержати свідоцтво про право на спадкове майно. Заявник просить встановити факт, що Державний акт ІУ-КВ №080008, виданий Блідчанською сільською радою Іванківського району Київської області та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 25.02. 2002 року за № 2606 на ім»я [PERSON],в дійсності належав [PERSON]. В судовому засіданні заявник підтримав заяву. Представник заінтересованої особи до суду не зявився. Подали заяву, в якій заяву визнають та просять розглядати без участі представника. Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи та допитавши свідків, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд встановлює факти , що мають юридичне значення. Із свідоцтва про народження ІІ-ЯР № 071645 слідує, що [PERSON] народився 17 вересня 1958 року в с. Блідча Іванківського Київської області. Його матір»ю є- Яковенко [PERSON]. З копії свідоцтва про смерть [PERSON] 1- ОК № 153534 слідує,що [PERSON] померла 04. 05. 2009 року в с.Блідча Іванківського району Київської області. З копії Державного акта на право приватної власності на землю ІУ- КВ № 080008 ,виданого громадянину України, слідує,що [PERSON], яка мешкає в с. Блідча Іванківського району Київської області, на підставі рішення №83 15 сес. ХХІІІ скл. Блідчанської сільської Ради народних депутатів від 28 березня 2001 року їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 1. 693 гектара в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Блідчанської сільської ради. Свідки [PERSON] та Балацька підтвердили,що [PERSON] все своє життя прожила в с. Блідча , працювала в місцевому колгоспі, а при розпаюванні земель колгоспу їй було видано Сертифікат про право на земельну частку(пай). Так як по бухгалтерських книжках [PERSON] числилася як [PERSON], то Сертифікат було видано на ім.»я [PERSON], на що в той час ніхто не звернув увагу. Коли Сертифікати обмінювали на Державні акти, то ця помилка була перенесена в Державний акт. Отже, маються підстави для задоволення заяви. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого дітей немає, посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені в січні 2011 року внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не зявилася, позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 23 вересня 2006 року позивач зареєструвала шлюбу з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 286 (а.с. 4). Сторони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст. ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, зазначивши в ньому, що вони уклали шлюб 07 жовтня 1994 року, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1708. Шлюб перший. 20 липня 1995 року від шлюбу народився син [PERSON]. Вважає, що шлюб зберегти неможливо, так як їх сімейні стосунки склалися невдало. Впродовж тривалого, а саме з 2007 року разом не проживають. На сьогоднішній день їх шлюб існує формально і поновити нормальні подружні стосунки вони вже не зможуть. Просить шлюб розірвати. В судове засідання представник позивача не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про день час та місце слухання справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 жовтня 1994 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб. 20 липня 1995 року від шлюбу народився син [PERSON]. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету . За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сімї стали неможливими, їх сімя існує формально. Суд вважає, що сімя розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

22.06.2012 року заявник звернулась до суду з заявою, на підтвердження своїх вимог в заяві вказує, що з січня місяця 2011 року вона знаходиться в фактично-шлюбних відносинах та проживає однією сімєю з [PERSON]. На даний час вона знаходиться на третьому місяці вагітності, батьком дитини є [PERSON] Вона має намір зареєструвати шлюб з [PERSON] до народження дитини, однак в звязку з недосягненням шлюбного віку, встановленого частиною 1 статті 22 Сімейного кодексу України, не має можливості цього зробити. А тому на підставі вищевикладеного заявниця просила винести рішення, яким надати їй право на шлюб з [PERSON], так як це буде відповідати її інтересам. Від заявниці надійшла заява про слухання справи у її відсутність, заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Від заінтересованих осіб надійшли заяви про слухання справи у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечували. Дослідивши письмові докази, суд встановив: - із копії свідоцтва про народження слід, що 04 грудня 1995 року народилась [PERSON] та її батьками записані [PERSON] та [PERSON], - із висновку Баштанської ЦРЛ від 21.06.2012 року слід, що [PERSON] знаходиться у стані вагітності (10 тижнів), Відповідно до статті 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. В силу статті 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. З врахуванням викладеного, суд вважає заява підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні доведено, що надання заявниці права на шлюб буде відповідати її інтересам створення повноцінної сімї. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк»звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засіданні представник позивача не зявився, письмово повідомивши суд про можливість розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причину неявки до суду суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на повнолітню дитину яка навчається. В позовній заяві вказала, що між нею та відповідачем 26 вересня 1992 року був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Драбівського РУЮ Черкаської області. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. 08.12.2006 року сторони розірвали подружні стосунки. На даний час син навчається в транспортно-економічному коледжі на платному відділенні і потребує допомоги. Відповідач працює і має змогу допомагати дитині. Просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі 500 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач позов визнав повністю, суд попередив його про те, що відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд виносить рішення про задоволення позову, на що останній погодився. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

[PERSON] 19 червня 2012 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 18 жовтня 1997 року він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені. Сімейне життя не склалося в звязку з непорозумінням, різними поглядами на життя, неналежної поведінки відповідача. Позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 1997 року, який зареєстровано Борівською сільською радою Зміївського району Харківської області, свідоцтво про одруження серії 1-ВЛ №025853, актовий запис № 20 /а.с. 5/. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №049995, виданого Борівською сільською радою Зміївського району Харківської області та сина [PERSON], [INFO]./ а.с.6,7/ Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не намагаються примиритись, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно та місце проживання дітей між сторонами не існує, за взаємною згодою батьків діти залишаються проживати з матірю [PERSON] -2- Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що сімейне життя не склалося внаслідок різних поглядів на життя, виникали суперечки з різних питань. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачем. З серпня 2011 року сторони мешкають окремо, не підтримують шлюбні відносини, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, часті суперечки, які негативно впливають на виховання дитини. Примирення з відповідачем позивач вважає неможливим/ Сторони в судове засідання не з'явилася. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати, розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] надав до суду письмову заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував, просив розглянути справу у його відсутність, примирення вважає неможливим. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони зареєстрували шлюб 13 квітня 2010 року, згідно зі свідоцтвом про шлюб, серії 1-ВЛ № 134250.(а.с.5) Подружжя має сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №204837. (а.с. 6) Позивач і відповідач не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Зберегти сім'ю з відповідачем позивач вважає неможливим. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням фактичних взаємин подружжя суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

[PERSON] подала позовну заяву до Чугуївського міського суду Харківської області про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі ј частки заробітку щомісяця. При цьому позивач вказує, що в 2010 році зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу подружжя має дитину, [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Позивач також зазначає, що відповідач зобовязаний надавати їй матеріальну допомогу, у звязку з тим, що вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, не має інших доходів, окрім соціальної допомоги по догляду за дитиною. Відповідач працездатний, але ніде не працює, інших осіб на утримання не має. Позивач в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 серпня 2010 року, що встановлено рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 21 травня 2012 року № 2036/2-2084/2012 (а.с. 11). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІВЛ № 216365, виданим Чугуївським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області (а.с. 8). Згідно наданої довідки виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, позивач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], разом із сином [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області від 03.05.2012, [PERSON] перебуває на обліку як непрацююча особа, що отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а. с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позивач, як дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від свого чоловіка, який є відповідачем по справі, до досягнення сином [PERSON] трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved