Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що на виконання умов договору про надання кредиту № 3.20609 від 25 лютого 2008 року, ПАТ ПроКредит Банк було надано [PERSON] кредит сумою 12500,00 дол. США, строком на 60 місяців, із сплатою 13% річних. У звязку зі смертю [PERSON], 19 лютого 2009 року, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про переведення боргу від 13 квітня 2009 року. На забезпечення виконання кредитного договору між ПАТ ПроКредит Банк та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 3.20609 ДП 1 від 13 квітня 2009 року, відповідно до умов договору поруки [PERSON] зобовязався перед кредитором за виконання відповідачем [PERSON], всіх її зобовязань в повному обсязі, що випливають із кредитного договору № 3.20609 від 25 лютого 2008 року. 12 вересня 2012 року позивачем було надіслано відповідачу [PERSON] вимогу про дострокове погашення кредиту, а відповідачу [PERSON] вимогу про виконання зобовязань, однак вимоги позивача відповідачами не виконані і погашення боргу не здійснене. Розмір заборгованості відповідачів становить 21953,19 грн., з яких: 19143,63 грн. борг по капіталу, 651,54 грн. борг по процентах, 2158,02 грн. пеня. Просить стягнути солідарно з відповідачів борг за кредитним договором № 3.20609 від 25 лютого 2008 року у сумі 21953,19 грн. та судові витрати у справі. В судовому засіданні представник позивача давши аналогічні пояснення, позов підтримав, просить стягнути солідарно з відповідачів даний борг та судові витрати у справі. Відповідачі у судове засідання не зявились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити повністю. Судом встановлено, що 25 лютого 2008 року, ПАТ ПроКредит Банк [PERSON], згідно укладеного кредитного договору № 3.20609 від 25 лютого 2008 року, надано кредит сумою 12500,00 дол. США, строком на 60 місяців, із сплатою 13% річних. 13 квітня 2009 року, у звязку зі смертю [PERSON], 19 лютого 2009 року, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про переведення боргу, згідно якого відповідач взяла на себе обовязок виконати усі грошові зобовязання первісного позичальника перед кредитором, які випливають з кредитного договору. Однак, у встановлені договором строки відповідач [PERSON] не виконала свої зобовязання із повернення кредитних коштів Згідно ст. 1050 ч. 2 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 3.2.1 кредитного договору № 3.20609 від 25 лютого 2008 року кредитор вправі вимагати достроквого погашення кредиту у випадку прострочення погашення грошових зобовязань за договором понад 1 календарний місяць. На забезпечення виконання кредитного договору № 3.20609 від 25 лютого 2008 року позивачем було укладено з відповідачем [PERSON] договір поруки № 3.20609 ДП 1 від 13 квітня 2009 року. Згідно з п. 2.1 цього договору [PERSON] зобовязався перед кредитором за виконання усіх зобовязань позичальника у їх повному обсязі, як солідарний із позичальником боржник. Позивачем 11 вересня 2012 року було направлено відповідачам вимоги про повне дострокове погашення кредиту та про виконання зобовязання за договором поруки. Згідно фіксальних чеків дані вимоги були направлені рекомендованими листами відповідачам 12 вересня 2009 року та отримані останніми 18 вересня 2009 року, що стверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення. У відповідності до п. 3.6 кредитного договору № 3.20609 від 25 лютого 2008 року у випадку існування прострочення погашення грошових зобовязань за цим договором тривалістю більш ніж 40 календарних днів позичальник зобовязаний здійснити повне дострокове погашення кредиту не пізніше ніж через 3 банківські дні з моменту настання сорокового календарного дня прострочення незалежно від того чи кредитор предявив йому вимогу. Станом на 14 вересня 2012 року, внаслідок порушення відповідачами зазначених умов договору, заборгованість за кредитним договором становить: 19143,63 грн. борг по капіталу, 651,54 грн. борг по процентах. Згідно п. 2.4 кредитного договору № 3.20609 від 25 лютого 2008 року у випадку прострочення встановлених цим договром строків погашення грошових зобовязань позичальник сплачує кредитору штрафну пеню у розмірі 0,5 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 грн. у еквіваленті валюти кредиту за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. Починаючи з 31 календарного дня прострочення, вказаний розмір пені збільшується до 1 % за умови подання кредитором відповідного повідомлення позичальнику про таке збільшення. Станом на 14 вересня 2012 року розмір пені за несвоєчасне повернення отриманого кредиту та за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом становить 2158,02 грн. Всього заборгованість відповідачів за кредитним договором № 3.20609 від 25 лютого 2008 року, станом на 14 вересня 2012 року, становить 21953,19 грн., що стверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до п. 2.1. договору поруки № 3.20609 ДП 1 від 13 квітня 2009 року відповідальність поручителя та позичальника є солідарною. Враховуючи наведене суд вважає, що заборгованість за договором про надання кредиту № 3.20609 від 25 лютого 2008 року, слід стягнути також і з відповідача [PERSON], як з поручителя. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справ, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають солідарному стягненню з відповідачів у повному обсязі.

Outcome: approved