Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-18 00:00:00

Прокурор м. Чернівці в Інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Територіальної громади м. Чернівців в особі Чернівецької міської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Просив суд визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за заповітом його матері [PERSON], а саме на 35/100 будинковолодіння в м. Чернівцях, по вул. Краснодарській, 8 вартістю 35 136 грн. Представник позивача та позивач в судове засідання не зявились, від представника позивача до суду надійшла заява, в даній заяві просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи за адресою їх місця проживання та місця знаходження. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в їх відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] (колишній дружині [PERSON]М.) на підставі договору купівлі-продажу від 02 жовтня 1978 року на праві приватної власності належить 54/100 частин будинковолодіння на вул. Краснодарській, 8 в м. Чернівці (а.с.7). Відповідно до договору купівлі-продажу від 16 жовтня 1978 року гр. [PERSON] (мати заявника) придбала 46/100 частин будинковолодіння з частиною надвірних будівель за цією ж адресою (а.с.8). Будинковолодіння по вул. Краснодарській, 8 в м. Чернівці складалося з жилого будинку житловою плошею 63.5 кв. м (літ. А) та жилого будинку житловою площею 22.6кв.м (літ. Б) з належними до них надвірними будівлями, розташованими на земельній ділянці розміром 372 кв. м. 01 вересня 1988 року державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори посвідчено договір про порядок користування будинковолодінням між учасниками спільної дольової власності, згідно якого в користування [PERSON] в житловому будинку літ. «А» перейшли приміщення трьох житлових кімнат, веранди, кухні, двох коридорів, ванної та гараж літ. «Д» (копія додається). В користування [PERSON] згідно цього договору перейшли: в житловому будинку літ. «А» напівпідвал, в якому розташовані житлова кімната пл. 17,0 кв. м та тамбур пл. 3,00 кв. м; в житловому будинку літ. «Б» - кухня, дві житлові кімнати, підвальні приміщення та сарай літ. «В».(а.с.9) 14 вересня 1988 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Першої Чернівецької нотаріальної контори [PERSON], згідно якого [PERSON] подарувала [PERSON] 11/100 частин будинковолодіння на вул. Краснодарській, 8. На підставі даного договору дарування у власність [PERSON] в житловому будинку літ. «А» перейшов напівпідвал, що складався з жилої кімнати 3-1 площею 17,0 кв. м та тамбура 3-2 площею 3,00 кв. м. Відповідно у власності [PERSON] після оформлення договору дарування залишився жилий будинок літ. «Б» житловою площею 22,6 кв. м та частина сараю літ. «В»; вбиральня літ. «Г» та огорожа залишились у спільному користуванні співвласників.(а.с.5) 16.12.91 [PERSON] оформила заповіт на користь свого сина ([PERSON]М.), який посвідчений секретарем Малинецької сільської Ради народних депутатів Хотинського району Чернівецької області; примірник даного заповіту зберігається у справах виконавчого комітету Малинецької сільської ради Хотинського району та зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 48660417 (а.с.16). 14 жовтня 1992 року мати [PERSON] [PERSON] померла. 10 червня 1993 року державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори оформлено свідоцтво про право на спадщину по заповіту на спадкове майно померлої [PERSON], до якого входив жилий будинок площею 26 кв. м, розташований на земельній ділянці Малинської сільради (а.с.14). Згідно довідки Чернівецького КОБТІ від 01.04.09 за № 789 вартість житлового будинку по вул. Краснодарській, 8 разом з належними до нього надвірними будівлями і спорудами становить 100 387 грн., відповідно вартість 35/100 будинковолодіння становить 35 136 грн.(а.с.10) Як встановлено перевіркою, проведеною прокуратурою м. Чернівці в Чернівецькому КОБТІ, 12.07.07 за [PERSON] зареєстровано право власності на 65/100 частин будинковолодіння на вул. Краснодарській, 8. В подальшому, 03 квітня 2009 року, право власності на 35/100 частин будинковолодіння за вказаною адресою зареєстровано за [PERSON], яка померла 14 жовтня 1992 року.(а.с.11,12) 29 травня 2009 року державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори в Чернівецьке комунальне обласне бюро технічної інвентаризації направлений запит про видачу [PERSON] витягу з реєстру права власності на нерухоме майно - 35/100 будинковолодіння по вул. Краснодарській, 8 в м. Чернівці, яке належало померлій [PERSON] 03.04.09 такий витяг наданий [PERSON]М.(а.с.6) Відповідно до ст.ст. 1216, 1223, 1225 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. У відповідності до ст.ст. 1268, 1296, 1299 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Як встановлено судом, дані про реєстрацію за [PERSON] права власності на 35/100 частин будинковолодіння на вул. Краснодарській, 8 в м. Чернівцях (за заповітом) в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації відсутні. З матеріалів справи видно, що [PERSON] вважає себе таким, що прийняв спадщину, і бажає оформити своє спадкове право на нерухоме майно. Крім того, суд вважає, безпідставними позовні вимог до Чернівецької міської ради, оскільки як установлено судом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно за заповітом його матері [PERSON], а саме на 35/100 будинковолодіння в м. Чернівцях, по вул. Краснодарській, 8 ніяким чином не може вплинути на інтереси територіальної громади м. Чернівців. Дослідивши матеріали справи в судовому засідання суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial