Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку № 64 по вул.. Виноградній, смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», житловою площею 25,1 кв.м., загальною площею 51,1 кв.м., літньої кухні літ. «Б», сарай літ. «Є», сарай літ. «Ж», літня кухня літ. «В», убиральня душ літ. «З», сарай літ. «І», споруди № 4,5, розташованих на земельній ділянці площею 755 кв.м., посилаючись на наступне. 26 липня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу1/2 частини житлового будинку № 64 по вул.. Виноградній, смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області. Однак, при укладанні договору купівлі-продажу, сторонами була порушена його форма, не був нотаріально засвідчений, через ухиляння відповідача нотаріально посвідчити договір, позивач не має змоги оформити свої майнові права, у звязку з чим він був змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно до якої просить суд розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що 26.06.2012 року між позивачем та [PERSON], в письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку № 64 по вул.. Виноградній, смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», житловою площею 25,1 кв.м., загальною площею 51,1 кв.м., літньої кухні літ. «Б», сарай літ. «Є», сарай літ. «Ж», літня кухня літ. «В», убиральня душ літ. «З», сарай літ. «І», споруди № 4,5, розташованих на земельній ділянці площею 755 кв.м. Дане нерухоме майно належало відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.04.2010 року серії ВМР № 520719, та на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 травня 2012 року. Сторони повністю виконали всі істотні умови договору від 26.07.2012 року, а саме: відповідач передав, а позивач прийняв у свою власність 1/2 частину житлового будинку № 64 по вул.. Виноградній, смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, виплативши відповідачу його вартість. Однак, при укладанні договору купівлі-продажу, сторонами була порушена його форма, не був нотаріально засвідчений. Через ухиляння відповідача нотаріально посвідчити договір, позивач не може належним чином зареєструвати право власності на будинок. Оскільки з невідомих позивачу причин відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення вищезазначеного договору, посилаючись на постійну зайнятість, хоча за договором були повністю виконані всі умови угоди з обох сторін, а наслідком не посвідчення договору стала його недійсність, що на теперішній час спричиняє порушення його майнових прав, позивач просить позов задовольнити. Так відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, суд має визнати зазначений договір дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved