Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

В липні 2012 р. заявник [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з заявою про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна, посилаючись на те, що [PERSON] не здатна усвідомлювати значення і наслідки своїх дій та керувати ними. В силу своєї хвороби розумові та психічні можливості останньої обмежені і не дають їй можливості самостійно забезпечувати себе необхідним. У звязку з чим [PERSON] потребує постійної сторонньої допомоги. У судовому засіданні заявник [PERSON] свої вимоги підтримала та просила визнати її доньку [PERSON] недієздатною та призначити заявника [PERSON] опікуном останньої. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської Ради Київської області вимоги підтримав в повному обсязі та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Прокурор вважає, що [PERSON] повинна бути визнана судом недієздатною, оскільки за станом здоров'я не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, та наявні матеріали справи вказують на її недієздатність. В процесі розгляду справи органом опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської Ради Київської області надано рішення № 95 від 18.02.2013 р. про доцільність призначення опікуном громадянку [PERSON] над її донькою [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 30 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що [PERSON] поставлений діагноз дитячий церебральний параліч. (а.с. 2). Відповідно до акту амбулаторної судово-психічної експертизи № 29ц від 23.01.2013 р. (а.с. 32-33) [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад тяжку розумову відсталість на рівні різко вираженої імбецильності (МКХ-10, F72.1). Ступінь виразності психічних розладів у [PERSON] такий, що вона не може усвідомлювати значення свої дій і керувати ними та потребує опіки. З урахуванням викладеного суд вважає необхідним визнати [PERSON], [INFO] недієздатною. За змістом ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. У відповідності з ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що [PERSON] звернулась до Бориспільської міської ради Київської області з заявою про доцільність призначення його опікуном над її донькою [PERSON] [INFO]. Відповідно до надої відповіді від 25.02.2013 р. (а.с. 35) виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області вважає за доцільне призначити опікуном матір громадянку [PERSON], [INFO] над недієздатною донькою [PERSON], [INFO], так як вона потребує постійної опіки і за станом свого здоров'я, позбавлена можливості захищати свої права, нездатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За змістом ч. 2-4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав і інтересів недієздатної [PERSON] її опікуном слід призначити [PERSON] та слід встановити над недієздатною [PERSON] опіку.

Outcome: approved