Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати дії відповідача щодо перепланування квартири [ADDRESS] незаконними та зобовязати відповідача повернути квартиру в первісний стан згідно технічної документації на квартиру на момент її придбання відповідачем та зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка належить Житлово-будівельного кооперативу Луч (далі - ЖБК), про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку ЯГ № 749186 від 07.11.2006 року та розташована біля житлового багатоповерхового будинку № 100-а по пр. Будівельників в м. Маріуполі шляхом знесення самочинної прибудованої до квартири № 18, а саме конструкції - сходів та приведення земельної ділянки в первісний стан за призначенням. В заяві вказав, що відповідачем без згоди ЖБК Луч, не маючи відповідного рішення виконавчого органу місцевого самоврядування, не маючі дозволу державного архітектурно-будівельного контролю м. Маріуполя на початок будівельних робіт, відповідачка незаконно перепланувала належну їй квартиру [ADDRESS], а саме: були знесені перегородки і частина несучої стіни всередині квартири, що може спричинити за собою обвалення будинку, проведена заміна опалювальної системи, внаслідок чого мешканці по всьому стояку будинку залишились без тепла, а також прибудувала до житлової квартири сходи розміром 2 метра на 5 метрів, самовільно зайняв земельну ділянку, яка перебуває у власності позивача. ЖБК Лучзаперечує проти використання відповідачем частини простору, яка знаходиться над поверхом ділянки, яка належить кооперативу, тому просить знести конструкцію сходів та привести при домову територію в первісний стан. В судовому засіданні представники позивача ЖБК Луч [PERSON] та [PERSON] підтримали позовну заяву на підставах, визначених в ній та просили позов задовольнити. Уточнили, що розмір площі сходів складає 6 квадратних метрів. Додатково пояснили, що 27.07.2011 року у звязку із встановленням ліснічного маршу до квартири без відповідних дозвільних документів [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Відповідач в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність за участю її представника [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Додатково пояснив, що у 2011 році [PERSON] дійсно було проведена часткова реконструкція належній їй на праві приватної власності квартири [ADDRESS] з встановленням додаткового входу на пр. Будівельників та встановленням ліснічного маршу, який прилягає до додаткового входу, але вказаний ліснічний марш не є нерухомим майном, тому його неможливо визнавати самовільним будівництвом. Позивачем не підтверджено, що відповідачем створюються перешкоди в користуванні належній позивачу земельній ділянці, не надано відомостей про те, на яку ширину прилягає земельна ділянка до будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, не надано доказів порушень відповідачкою при переплануванні квартири [ADDRESS] санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, а також доказів того, що були порушені права власників інших квартир, та здійснено демонтаж несучих елементів конструкції будівлі. Представник третьої особи - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, зави про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок № 100-а по пр.-ту Будівельників в м. Маріуполі є кооперативним і належить ЖБК Луч. 07.11.2006 року ЖБК Луч було видано державний акт на земельну ділянку, площею 0,6369 га., в якому зазначено, що земельна ділянка призначена для функціонування житлових багатоповерхових будинків 100 та 100 «а». (а.с.9). 15.07.2009 року відповідачка [PERSON] придбала квартиру № 18 у будинку № 100-а по пр.-ту Будівельників в м. Маріуполі на підставі договору купівлі-продажу № 967, про що в книзі 75 зроблено запис № 56762, про що свідчить копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23394046 від 24.07.2009 року.(а.с.10). Згідно постанови адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 1849 від 27.07.2011 року до квартири [ADDRESS] виконаний ліснічний марш, розмірами 2 метра на 3 метра без відповідних дозвільних документів, що є порушенням п.3.21 Правил благоустрою, забезпечення чистоти та порядку в м. Маріуполі, затверджених рішенням Маріупольської міської ради від 16.09.2005 року № 1291 та ст. 152 Кодексу про адміністративні правопорушення, за що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. (а.с. 86). Оскільки до [ADDRESS] прибудована конструкція, а саме ліснічний марш, який неможливо вільно переміщувати у просторі, та такі цивільні відносини не урегульовані ЦК України, суд відповідно до ст. 8 ЦК України застосовує аналогію закону та до спірних правовідносин застосовує ст. 376 ЦК України, яка регулює відносини щодо самочинного будівництва нерухомого майна. Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЗК України право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Відповідно до ч.3 ст. 373 ЦК України, право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 377 ЦК України Як вбачається з матеріалів справи, позивач ЖБК Луч, який є власником земельної ділянки, над якою [PERSON] збудувала конструкцію ліснічний марш, не давав дозволу їй для прибудови даної конструкції. Крім того, відповідач збудувала ліснічний марш без відповідних дозвільних документів. Згідно ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Суд приходить до висновку, що оскільки ЖБК Луч, як власник земельної ділянки, згоди на будівництво ліснічного маршу над своєю земельною ділянкою не надавав, [PERSON] самовільно зайняла частину простору, що знаходиться над поверхнею ділянки, належної кооперативу, то його вимоги про знесення даної конструкції, про приведення земельної ділянки у придатний для використання стан ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню за рахунок відповідачки, та згідно наданих письмових доказів, вказаний вище ліснічний марш відповідає розмірам 2 метра на 3 метра. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно відповіді інспекції міської ради з благоустрою м. Маріуполя № 03-4/270 від 16.03.2011 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] були проведені роботи на фасаді будинку по розширенню віконних прорізів з установкою ролет.(а.с. 14). Згідно відповіді інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області № 7/5-10-2992 від 04.05.2011 року, при проведенні позапланової перевірки 13.04.2011 року житлового приміщення № 18 на пр. Будівельників, 100-а встановлено факт виконання будівельних робіт з реконструкції житлового приміщення з влаштуванням окремого входу з боку пр. Будівельників без документації, що надає на це право, чим порушено ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності(а.с.57). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Позивачем не надано доказів порушень відповідачкою при переплануванні квартири [ADDRESS] санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, а також доказів того, що були порушені права власників інших квартир, а саме мешканці будинку залишилися без тепла з вини відповідачки. Тому суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог в частині визнання дій відповідачки по переплануванню її квартири незаконними та повернення квартири в первісний стан. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а оскільки на час вирішення справи скасована ст. 81 ЦПК України стосовно витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, тому з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 4,25 гривень. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно із ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Вона допускається до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. [PERSON] допущений до участі в розгляді справи як особа, яка надає правову допомогу на підставі ухвали суду не був, та представництво інтересів позивача здійснювалося ним згідно договору (а. с. 164), тому, відсутні правови підстави стягувати витрати на правову допомогу на користь позивача. На підставі ст. ст. 79, 152, 212 ЗК України, ст. ст. 8, 319, 373 ЦК України,

Outcome: partial