Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що відповідно до договору купівлі - продажу квартири він є власником [ADDRESS], однак у зазначеній квартирі зареєстрував доньку, її чоловіка, який є відповідачем та онуку. Відповідач не проживає в даній квартирі більше п'яти років, не цікавиться квартирою, не несе витрат по оплаті комунальних послуг. У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на викладене у позові. Відповідач в суд не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Представник третьої особи - Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб РУ ГУ МВС України Деснянського району м. Києва у судове засідання не з"явився, на адресу суду надійшов лист з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності. Третя особа - [PERSON] позов підтримала, при цьому зазначила, що відповідач є її колишнім чоловіком, який тривалий час не проживає у квартирі. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував позивач. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу квартири від 10 червня 2005 року (зареєстрованого у реєстрі нотаріальних дій за № 1424, реєстраційне посвідчення 000541 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна), позивачу належить № 459 по вул. Милославській, 23 у м. Києві. (а.с.6-8) Тобто, спірна квартира належить на праві власності позивачу. Відповідно до довідки Ф -3, виданої ЖЕК-316 20.07.2012 р. у спірній квартирі зареєстровані відповідач, третя особа та їх дитина, (а.с.18) Відповідач в спірній квартирі не проживає. Факт непроживання відповідача на спірній житловій площі з 2006 року підтверджується актом, складеним працівниками ЖЕК-316, згідно з якими відповідач, зареєстрований, але не проживає в спірній квартирі, (а.с.13) Зокрема, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2006 року оголошено розшук [PERSON], оскільки місце знаходження встановити неможливо, (а.с.12,17) Згідно з актом ЖЕК-316 та довідкою начальника Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві відповідач з заявами та скаргами з 2011 року і по теперішній час не звертався. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк. Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартир. Аналізуючи причини не проживання відповідача, останній жодного разу не ставив питання про вселення до спірної квартири, кварплату не сплачував, не звертався до правоохоронних органів з приводу усунення перешкод в користуванні спірною квартирою, неможливістю проживання у спірній квартирі через перешкоди, що чинили йому позивач або інші особи. Суду не надані докази, які б свідчили про те, що відповідач не проживала в спірній квартирі понад рік з поважних причин. Вона виїхала із спірної квартири добровільно, ніяких перешкод у користуванні спірним житлом з боку позивача не чинилося. Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач не проживаючи в спірній квартирі, але залишаючись зареєстрованою в ній, перешкоджає позивачу в користуванні власністю, що належить їм, оскільки в них виникають ускладнення з розпорядженням майном. Приймаючи до уваги викладене, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved