Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою № 30 в будинку № 21 по вул.. Буніна в м. Одесі. У судове засідання представник позивача зявився позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суджу не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідка [PERSON] вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 2011 року між [PERSON] та громадянкою [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: 65045, [ADDRESS]. У вищевказаній квартирі зареєстрований [PERSON], який є родичем попереднього власника [PERSON]. На неодноразові прохання щодо зняття з реєстрації з квартири належної позивачці на праві приватної власності [PERSON] відповідав їй відмовою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У разі якщо особа з поважної причини не може самостійно звернутися до органу реєстрації, зняття з реєстрації може бути здійснено за зверненням іншої особи та на підставі доручення, посвідченого в установленому порядку. Згідно до ст. 16 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - місце проживання особи, яка на день набрання чинності цим законом підтверджувалося пропискою, вважається зареєстрованим. Аналогічний порядок зняття з реєстраційного обліку передбачений п. 14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затверджений постановою КМ України № 35 від 16 січня 2003 року № 35. Разом з цим, згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Наявність реєстрації [PERSON] в квартирі, яка належить позивачеві і в якому [PERSON] фактично не проживає, порушує право позивача вільно володіти, користуватися і розпоряджатися належною їй власністю, отримувати державні допомоги і субсидії. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити, визнати відповідачів таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою № 30 в будинку № 21 по вул.. Буніна в м. Одесі. На підставі вище висловленого та

Outcome: approved