Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-13 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства [PERSON] [PERSON], який помер 27.10.2012 року, відносно сина [PERSON], який народився 08.02.2011 року в м. Пирятин, Полтавської області. У судовому засіданні заявниця свої заявлені вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у заяві. Представник заявниці у судовому засіданні підтримав вимоги своєї довірительниці. Представник зацікавленої особи у судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав лист в якому просив справу слухати у його відсутність, не заперечував проти задоволення заяви. Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Заслухавши пояснення заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 125 СК України, визначення батьківства від батька, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, тобто і самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Матеріалами справи встановлено, що з 1997 року заявник проживала однією сім'єю та вели спільне господарство з [PERSON] [PERSON] огли, що підтверджується і показаннями свідків: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 25.12.2000 року у заявниці та [PERSON] народилася спільна донька [PERSON]. Оскільки остання народилася у незареєстрованому шлюбі то [PERSON] визнав батьківство, про що було видано свідоцтво про встановлення батьківства та нове свідоцтво про народження, вже [PERSON]. (а.с. 8-9) 08.02.2011 року у заявниці народився син [PERSON], відповідно до ст.135 СК України, у графі Відомості про батька записано прізвище батька за прізвищем заявниці та вказані імя і по батькові [PERSON], з яким заявниця перебувала фактичних шлюбних відносинах, про що свідчить актовий запис про народження та заява. (а.с. 5, 40-41) В останні роки [PERSON] тяжко хворів і згодом помер, про що свідчить довідка. (а.с. 56) Так, 27.10.2012 року [PERSON] [PERSON] огли помер, що підтверджується повторною копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 252325, актовий запис 43. Згідно ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Встановлення юридичного факту про встановлення батьківства для заявника необхідне для оформлення пенсії у звязку із втратою годувальника, тому суд, оцінивши докази в сукупності між собою, уважає, що [PERSON] [PERSON] огли при житті визнавав своє батьківство по відношенні до [PERSON], а тому цей юридичний факт є встановленим.

Outcome: approved