overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

В грудні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що вона з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 1 вересня 2001 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Сімейне життя між ними не склалося через втрату взаєморозуміння та взаємоповаги, різні погляди на обовязки подружжя, постійні сварки. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд розірвати укладений з відповідачем шлюб. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов, просили про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 1 вересня 2001року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 487, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Сімейне життя між сторонами не склалося через втрату взаєморозуміння та взаємоповаги, різні погляди на обовязки подружжя, постійні сварки. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Змінювати прізвище на дошлюбне позивачка наміру не має. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що 28.04.2012р. померла рідна сестра її бабусі [PERSON], [INFO]. Після її смерті залишилось певне майно. У кінці листопада 2012р. її бабуся [PERSON] повідомила, що знайшла в документах померлої сестри заповіт. Згідно заповіту від 21.02.2012р. [PERSON] заповідала [PERSON] земельну ділянку площею 0,0489 га. та житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: Донецька область, Першотравневий район, с. Б. Коса, вул. Безуха, 257-б/1. Після отримання заповіту вона одразу ж звернулася до нотаріальної контори з проханням розяснення поряду отримання спадщини, де їй повідомили, що вона пропустила встановлений законом строк на подачу заяви про прийняття спадщини та рекомендували звернутися до суду. Посилаючись на те, що цей строк був пропущений нею з поважних причин, просить продовжити його. Представник позивача [PERSON] до суду не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Від представника відповідача також надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 28.04.2012р. померла її двоюрідна бабця [PERSON] (а.с.8) Після своєї смерті вона залишила заповіт, відповідно до якого заповідала [PERSON] земельну ділянку площею 0,0489 га. та житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: Донецька область, Першотравневий район, с. Б. Коса, вул. Безуха, 257-б/1 (а.с.7). Суд, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України вважає недоцільним досліджувати докази, задовольняє позов та встановлює додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 27.11.1982 року між ними був зареєстрований шлюб. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Вони з дружиною припинили шлюбно-сімейні відносини з 2012 року, через несумісність характерів, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбні відносини неможливо. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, на розірвання шлюбу згодна. Суд встановив, що сторони одружені з 27.11.1982 року (а.с.4). Від спільного життя мають повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом, спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини через несумісність характерів. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно, тому суд розриває їхній шлюб. Спору про розділ майна поки що не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідачів, третя особа: відділ Держкомзему у Кіцманському районі про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 січня 2011 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з земельних ділянок, що знаходяться на території Южинецької сільської ради, Кіцманського району Чернівецької області. Зазначає, що вона є спадкоємицею майна по закону після смерті батька. Окрім неї спадкоємцями по закону являються відповідачі по справі, які не претендують на дану спадщину, інших спадкоємців та утриманців передбачених законом не має. Посилається, на те, що в управлінням спадковим майном вона вступила своєчасно так як поховала батька, розпорядилася його речами. Зазначає на те, що на даний час не може прийняти дане спадкове майно оскільки її батько являється спадкоємцем цього ж спадкового майна по заповіту після смерті своєї матері, яка померла 11 грудня 2011 року, однак в нотаріальній конторі свої спадкові права не оформив так як в січні місяця 2011 року помер, а перед смертю фактично вступив в управління спадковим майном, оскільки хоронив свою маму, в останнього на руках знаходилися всі правовстановлюючі документи на дане спадкове майно, а тому просила задовольнити позов. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про підтримання позову та просила розглянути справу без її участі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви, в яких позов визнають та просили справу розглянути без їх участі. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст. 328, 392, 1218, 1223, 1261, 1266, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

В жовтні 2012 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач вказує на те, що 7 жовтня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ВL10177. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 25000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 31,95 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (за користування кредитними коштами понад термін погашення, встановлюється процентна ставка в розмірі 66 %) з кінцевим терміном повернення 30 вересня 2009 року. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 21 вересня 2012 року існує заборгованість перед банком в сумі 27 149 грн. 99 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 525, 526, 549, 623-625, 1048, 1050 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 27149 грн. 99 коп., а також понесені позивачем судові витрати. Сторони в судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги позивач підтримав, просив позов задовольнити. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 7 жовтня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ВL10177. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 25000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 31,95 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (за користування кредитними коштами понад термін погашення, встановлюється процентна ставка в розмірі 66 %) з кінцевим терміном повернення 30 вересня 2009 року. Згідно п. 3.4.2 кредитного договору позичальник зобовязався у строк, зазначений договором, виконати свої зобовязання по своєчасному погашенню суми заборгованості позичальника перед Банком, а також сплачувати проценти за користування кредитною лінією на користь Банку відповідно до умов цього договору. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 21 вересня 2012 року існує заборгованість перед банком в сумі 27149 грн. 99 коп., яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом 21792 грн. 09 коп., заборгованості за відсотками - 5079 грн. 22 коп.; заборгованості за підвищеними відсотками 278 грн. 68 коп. За таких обставин суд вважає, що позов банку є обґрунтованим та на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

Враховуючи складність справи, а також те, що для складання рішення у повному обсязі потрібен значний час, суд вважає за можливе відкласти складання рішення у повному обсязі на пятиденний строк з дня закінчення розгляду справи та оголосити вступну і резолютивну частину рішення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. У заяві вказав, що 09.10.2010 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Від розірвання шлюбу в органах РАГСу відповідачка відмовляється, тому він вимушений звернутися до суду. Сумісне життя не склалося, шлюбні відносини з відповідачкою припинені з липня 2012 року, сумісне господарство не ведеться, просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про слухання справи сповіщалася належним чином, про що у матеріалах справи є докази. Відповідно до ст. 74 ЦПК України, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Як вбачається з довідки ОАБ від 09.01.2013 року, [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] за адресою місця реєстрації, відповідачка повідомлялась про слухання справи, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності по наявних у справі документах, шляхом постановлення заочного рішення. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до свідоцтва [NUMBER] від 09.10.2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Подружжя шлюбні відносини припинило з липня 2012 року, сторони не ведуть сумісного господарства, позивач не бажає зберегти шлюб та сім'ю. Відповідачка заперечень проти розірвання шлюбу не надала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

Зважаючи на складнiсть у викладаннi повного рiшення суду, пов`язаного з потребою у обгpунтуваннi доводiв cторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхiдне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

27.12.2012 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому вказує, що 23.04.2007 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку № 46, що розташований по вул.Мічуріна у м.Артемівську Донецької області. Позивач вирішив прийняти спадщину та звернувся до нотаріальної контори, але йому було відмолено в прийнятті спадщини з причини того, що він пропустив строк, необхідний для прийняття спадщини. Позивач своєчасно не прийняв спадщину, посилаючись на те, що він був впевнений, що прийняв вже спадщину, оскільки є сином померлого і інших спадкоємців на вказане майно немає. Ця обставина і з'явилася підставою для звернення до суду. У судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позову та дала пояснення аналогічні щодо обґрунтування самого позову. Представник [PERSON] міської ради Донецької області [PERSON] визнав позовні вимоги позивача у повному обсязі. Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що вказаний позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії ЭГ №459642, зареєстрованого 10.01.1958 р. у с.Чекмарівка Обоянського району Курської області, батьком вказаний - [PERSON]. Відповідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 213743 виданого 24.04.2007 року відділом РАЦС по м. Артемівську [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Донецькій області [PERSON], помер 23.04.2007 року. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого КП [PERSON] бюро технічної інвентаризації- будинок № 46, що розташований по вул.. Мічуріна у м.Артемівську Донецької області належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу № 5109 від 18.09.1974 р., посвідченого Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, вислухавши пояснення сторін, враховуючи досліджені вищеперераховані письмові докази, вважає встановленими обставини про те, що [PERSON] є спадкоємцем майна, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер 23.04.2007 р., пропустивши встановлений шістимісячний строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому йому слід визначити додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що рішенням Савранського районного суду Одеської області від 23.06.1999р. з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку. Позивачка вказує, що на даний час її матеріальне становище значно погіршилося, так як відповідач ухиляється від регулярної сплати аліментів, часто змінює місце роботи або взагалі працює посезонно, у звязку з чим просить суд змінити розмір аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів з 1/4 частини зі всіх видів його заробітку на тверду грошову суму в розмірі по 800грн. в місяць до досягнення дочкою повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутності (а.с.17). Відповідач в судове засідання також не зявився, позовні вимоги не визнав, вказавши, що аліменти на дочку сплачує, матеріально забезпечує і з дочкою спілкується, справу просив розглянути за його відсутності (а.с.34). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Позивачка, обґрунтовуючи позовні вимоги послалася на те, що на даний час її матеріальне становище значно погіршилося, оскільки відповідач ухиляється від регулярної сплати аліментів, часто змінює місце роботи або взагалі працює посезонно. Суд, оцінюючи обставини, на які послалася позивачка, виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Між тим, позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних нею обставин, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Враховуючи, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 СК України), а також приймаючи до уваги, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивачкою не доведено, що її матеріальне становище значно погіршилося і що відповідач може сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, а тому позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 17 вересня 2010 року вказуючи, що від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], між сторонами на цей час фактично припинили шлюбні відносини з причини непорозуміння у вирішенні важливих питань сімї, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що можливості зберегти сімю відсутні. В судове засідання позивач, повідомлена належним чином, не зявилась. Надала суду клопотання, в якому наполягає на позивних вимогах в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі, в порядку заочного провадження. Після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище [PERSON]. Відповідач, повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не зявився. Поважних причин неявки суду не повідомив. Заперечення проти позовної заяви суду не надав. Суд вважає його неявку без поважної причини. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. 17 вересня 2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС №086505, актовий запис №380 (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ЖС №178808, актовий запис №643, 22 липня 2011 року у вказаному шлюбі народилась [PERSON] (а.с.8). Як вказує позивач у позові, і що визнано відповідачем, сімя остаточно розпалась у вересні 2012 року, сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Факт подальшого, після розірвання шлюбу, проживання малолітньої [PERSON] з матірю, визнано сторонами. Наданий судом строк для примирення не призвів до позитивних результатів. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

21.09.2012 р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 1997 р., від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO] [PERSON] студентка першого курсу денного відділення Миколаївського державного аграрного університету, навчається на платній основі, стипендії не отримує. На теперішній час від утримання доньки відповідач ухиляється та добровільно матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на вищевикладене позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, до закінчення нею навчання. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заперечень щодо позову не надав. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно Довідки КЖЕП ММР «Зоря» № 2657 від 12.09.2012 р., [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] Відповідно до Довідки № 2016 від 04.09.2012 р. [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення Миколаївського державного аграрного університету, навчання триває до червня 2016 року. Марина навчається на контрактній основі, державну стипендію не отримує. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальній допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 199, 200 СК України і

Outcome: approved