Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] - це чоловік і жінка. Їм на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині трьохкімнатної квартири № 4 , яка знаходиться в м. Золочеві Львівської області по вул. Січ.Стрільців 15"б" . Реально квартира між ним не поділена і вони не укладали між собою договору про порядок користування квартирою . Але із-за погіршання відносин і неможливості користуватись квартирою , позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] і , уточнивши позовні вимоги , просить : 1) визнати за ним право власності на житлову кімнату площею 17,8 кв.м., житлову кімнату площею 13,4 кв.м., приміщення площею 0,6 кв.м., та приміщення площею 1,3 кв.м. у квартирі ; 2) за [PERSON] визнати право власності на кімнату площею 17,5 кв.м., приміщення площею 0,5 кв.м., приміщення площею 1,3 кв.м. позначені на технічному плані "ІІ", та підвал площею 2,2 кв.м.. 3) місцями загального кристування встановити наступні приміщення : балкон, кухню, ванну, туалет, коридор. 4) вселити його до визнаної за ним частини квартири: 5) зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод у користуванні його власністю; 6) зобов'язати [PERSON] передати йому ключі від вхідних дверей спірної квартири. В обгрунтування позовних вимог покликається на те , що він та відповідачка є власниками по 1/2 частці квартири № 4, що в м. Золочеві по вул. С.Стрільців 15"б" . Проте відповідачка створює перешкоди в користуванні даною квартирою, не дає йому розміщувати свої речі у одній з кімнат, а користується всією квартирою. Представник відповідачки [PERSON] позов визнав частково і пояснив , що [PERSON] і позивач мають кожен по 1/2 частині квартири в м. Золочеві . Позивач же хоче змінити частку [PERSON], вимагаючи виділення йому двох кімнат, а [PERSON] лише одну. [PERSON] в даний час живе в Англії у притулку , свого житла там не має. Тому вона в цій частині з позовом не згідна. Вона визнає , що позивач має право проживати у квартирі . Що стосується передачі ключа , то ключ від квартири є у у зятя [PERSON] , він зробив дублікат ключа і на першу вимогу згідний передвати його [PERSON] , коли той прибуде . Оцінивши подані докази , суд прийшов до висновку , що позов слід задовольнити частково з таких підстав. З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно видно, що [PERSON] та [PERSON] є кожен власниками 1/2 частини квартири [ADDRESS] "б" в м. Золочеві. З копії плану квартири убачається , що вона складається з трьох ізольованих кімнат житловою площею 17,8 кв м , 17,5 кв м і 13,4 кв м , кухні , ванни , коридору і туалету та двох балконів. У відповідності до ст. 357 ч.1 ЦК України частки у праві спільної частковї власності вважаються рівними , якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Ст.358 ч.1 ЦК України передбачає , що право спільної часткової власнсоті здійснюєтьсмя співвласникми за їхньою згодою. Отже , оскільки позивач і відповідачка мають рівні права власності на спірну квартиру , то вимога [PERSON] про визнання за ним права власності на дві кімнати у квартирі площею 17,8 кв м і 13,4 кв м суперечить рівності часток сторін у квартирі . Адже в такому випадку у власність позивача перейде 31,2 кв м жилої площі , а [PERSON] всього 17,5 кв м. Збільшити свою житлову площу за рахунок того , що відповідачці буде виділений підвал також є неприпустимим , оскільки підвал не є житлом і не може бути використаний як жиле приміщення. Такий обмін був би нерівноцінним і ним суттєво порушуються як житлові права [PERSON] так і її право власності на половину квартири. Крім цього , як пояснив в судовому засіданні представник позивача , то у [PERSON] є своє власне житло в Англії. Представник [PERSON] пояснив , що вона в даний час проживає в Англії в притулку і іншого житла , крім житла у Золочеві у неї не має. Тому в задоволенні позову [PERSON] про виділення йому реально двох кімнат у квартирі слід відмовити. Що стосується місць загального користування , то як позивач , так і відповідачка мають рівні права на користування ними , як співвласники , оскільки суду не надано даказів про те , щоб між ними укладався договір про користування конкретниим приміщеннями . Допитаний судом свідок [PERSON] пояснив , що він одружений на дочці [PERSON] і хоча в квартирі сторін не зереєстрований , але живе там з дружиною і дитиною. [PERSON] у цій квартирі не живе , а живе в Англії. Ключі від квартири знаходяться в нього і він згідний один ключ передати [PERSON] , коли той захоче. Що стосується позову в частині вселення у квартиру , то оскільки позивач має право власності на половину спірної квартири , але проживати там не може , оскільки там живуть інші особи , то він у відповідності до ст. 391 ЦК України вправі вимагати усунення першкод в здійсненні ним права користування та розпорядженння своїм майном. Тому його слід вселити у квартиру. [PERSON] , як видно з матеріалів справи , пояснень представників сторін та свідка [PERSON], перебуває в Англії , живе там , але у спільну квартиру вона вселила свою дочку , затя і іхню дитину і цим створила позивачу перешкоди в користуванні квартирою , тому позов в цій частині є підставний. Що стосується передачі ключа , то фактично ключ від спірної квартири є у членів сім`ї [PERSON], а не у неї , вони виготовили його дублікат і при приїзді позивача згідні передати йому цей ключ. Тому вимогу про передачу ключа позивач міг пред`явити до членів сімї [PERSON] , однак така вимога [PERSON] не пред`явлена , а його представник не змінив позовних вимог які б стосувалися цих членів сім`ї відповідачки . Тому в цій частині в задоволенні позову також слід відмовити .

Outcome: partial