Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що з 14.10.2006 р. по 19.11.2009 р. вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу між ними була укладена угода про добровільну сплату аліментів, але відповідач не виконує даної домовленості. Відповідач веде аморальний спосіб життя, неодноразово був притягнутий до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів. Позивач також вказує, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини. Дочка повністю знаходиться на її утриманні та піклуванні. Окрім цього, позивач зазначає, що вироком Комсомольського районного суду м.Херсона від 30.05.2011 р. [PERSON] визнано винним в скоєнні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з відбуванням у кримінально-виконавчому закладі закритого типу. На сьогодні відповідач відбуває термін кримінального покарання у Дар`ївській ВК № 10. У зв'язку з наведеним просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] В судовому засіданні представник позивача, за договором [PERSON], підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить службове повідомлення про отримання судової повістки, жодних заперечень щодо пред'явлених позовних вимог на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Представник Органу опіки та піклування Комсомольського району м.Херсона, за довіреністю [PERSON], проти задоволення позову не заперечувала. Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши докази у справі, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, свідків, висновок прокурора, який вважав за необхідне заявлений позов задовольнити, суд встановив, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 11.05.2007р. Комсомольським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 19.11.2009р. відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис № 438, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач від матеріального утримання та виховання своєї неповнолітньої дитини ухиляється. Вироком Комсомольського районного суду м.Херсона від 30.05.2011 р. [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі, з відбуванням у кримінально-виконавчому закладі закритого типу. З огляду на характеристику, надану Комсомольським РВ ХМУ УМВС України, [PERSON], 1980р.н., за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає алкогольними напоями, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, схильний до скоєння злочинів та правопорушень. Згідно висновку за № 6-09-465 від 20.11.2011р., виданого виконавчим комітетом Комсомольської районної у м.Херсоні ради, органи опіки та піклування Комсомольського району вважають доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Неповнолітня [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 255, наданою Органом самоорганізації населення № 23 виконкому районної Комсомольської у місті Херсоні ради. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити отримання дітьми загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя. Стаття 164 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя… Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками… Приймаючи до уваги всі обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не спілкується з нею, не піклується про фізичний і духовний стан дитини, що також підтверджується.

Outcome: approved