Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-21 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодуванн шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. В позові зазначає, що 5 травня 2012 року керував автомобілем [NUMBER] і рухався по автодорозі Стрий-Кіровоград-Знамянка. В с.Садове Літинського району на одній із ділянок дороги, рухаючись з швидкістю приблизно 60 км/год, несподівано для нього , із-за стоячого на обочині з права відносного руху автомобіля, яким керував позивач вантажного автомобіля , без будь-яких попереджувальних знаків , на проїзну частину дороги вийшло стадо корів, погоничем яких була мешканка с.Садове [PERSON]. Позивачем було прийнято всі необхідні і можливі дії, передбачені Правилами дорожнього руху щодо можливості попередження настання негативних наслідків, наїзду на тварин (корів) і зупинення транспортного засобу, однак передньою частиною автомобіля було незначно травмовано одну із корів череди, яка в подальшому самостійно пішла в господарство власника - [PERSON]. На даній ділянці дороги на час скоєння ДТП будь-яких попереджувальних знаків,у тому числі попереджувального дорожнього знаку 1.35 про перегін тварин, не було. Череду корів переганяла тільки одна особа - погонич - [PERSON], яка в порядку встановленої черговості і випасала череду корів окремих сільських жителів села Садове. З метою запобігання можливого травмування тварин під час перегону їх через проїзну частину дороги чи по проїжджій частині у відповідності до вимог п. 7.6 Правил дорожнього руху переганяти стадо тварин дозволяється лише у світлу пору доби, при цьому залучається така кількість погоничів, щоб можна було направляти тварин так, щоб не створювати небезпеку та перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. Фактично переганяла стадо тварин одна особа - [PERSON], що і знаходиться в прямому причинному зв"язку з настанням суспільно-небезпечних наслідків, тобто травмування однієї із тварин, корови чорно-рябої масті, віком 4 роки, яка належить мешканцю с.Садове Літинського району [PERSON]. Через порушення [PERSON] п.п.7.6 Правил дорожнього руху та відсутності попереджувальних знаків про місце перегону тварин, зокрема знаку 1.35 і сталася дана дорожньо-транспортна пригода. Дії [PERSON] при перегоні тварин через діючу проїзну частину знаходяться в прямому причинному зв"язку з настанням дорожно-транспортної пригоди та з суспільно-небезпечними наслідками: травмування корови належної громадянину [PERSON], а також механічних пошкоджень належного позивачу на праві власності автомобіля [NUMBER]. Вартість ремонту автомобіля становить 3250 грн., враховуючи вартість замінених агрегатів та приладів. Діями відповідачів - [PERSON] та [PERSON] також завдано моральну шкоду, яка виражається в моральних стражданнях та переживаннях, які позивач переніс під час ДТП, порушенні звичного стану життя, у зв'язку із відсутністю можливості користуватися автомобілем протягом часу його ремонту, у втраті клієнтів щодо перевезення пошкодженим автомобілем вантажів, чим він займався раніше і мав від цього відповідні приибутки для утримання себе та членів моєї сім'ї. Тепер клієнти знайшли інших перевізників і відновити дану діяльність на даний час не вдається. Це негативно вплинуло на відносини в сім'ї. Моральну шкоду, яку спричинено відповідачами, позивач оцінює у 8000 (вісім) тисяч гривень. Позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь [PERSON] 3 250 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, 8000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, судові витрати - 228,40 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн., всього грн. 13 478 грн. 40 коп. В судове засідання позивач не з'явився , подав клопотання про розгляд справи без його участі , позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] позов не визнала. Пояснила, що 5 травня 2012 року була її черга пасти череду корів с. Садове. Так, як череда складається із двох частин, одна чатина корів перетинає дорогу, а інша ні, на зборах односельчан було прийнято рішення, що пастух несе відповідальність після формування загального стада. Ввечері, коли череда знову розділяється, повноваження пастуха припиняються. Під час перегону корів через дорогу кожен власник самостійно несе відповідальність за свою корову. Щоразу власники виходять і перегонять корів. 05.05.12р. вона і ще близько 10 осіб перегонили корів через дорогу. Коли основна частина корів уже перейшла через дорогу , несподівано в череду в'їхав вантажний автомобіль і травмував дві корови . Представник відповідача [PERSON] -[PERSON] позов не визнала, пояснила, що під час ДТП 05.05.2012року автомобіль позивача здійснив наїзд на двох корів, одна із яких належала [PERSON] інша [PERSON] Позивачем не надано доказів, що саме корова [PERSON] заподіяла ушкодження автомобілю. Крім того позивачем не надано належних доказів на підтвердження заподіяної шкоди , тому у задоволенні позову просить відмовити. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], , [PERSON], [PERSON] підтвердили пояснення відповідачки [PERSON] щодо відповідальності пастуха. Пояснили, що 05.05.2012року ввечері усі допомогали перегонити корів через дорогу. Люди стояли на пішоходних переходах , а між ними прогонили корів. Водії , які рухались з смт. Літина зупинили свої автомобілі, а з боку м. Вінниці автомобілів не було. Коли череда майже перейшла дорогу, з боку м. Вінниці побачили автомобіль ДАФ, який в'їжджаючи в населений пунк навіть не намагався гальмувати. Автомобіль в'їхав в череду корів , змусив утікати людей, що забезпечували перехід корів , щоб уникнути наїзду, при цьому ударив двох корів. Враховуючи те, що автомобіль тривалий час не міг зупинитись, а потім водій не глушив мотор, пояснюючи, що потім не заведе автомобіль, зробили висновок, що автомобіль був у неспрвному стані. Пояснення відповідачки [PERSON]та свідків допитаних в судовому засіданні повністю спростовують твердження [PERSON] , що несподівано для нього , із-за стоячого на обочині з права відносного руху автомобіля, яким керував позивач , вантажного автомобіля , без будь-яких попереджувальних знаків , на проїзну частину дороги вийшло стадо корів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] рухався в напрямку з м. Вінниці, по ходу його руху на правій обочині стояв вантажний автомобіль. Стадо корів поверталось із поля додому і перетинало проїжджу частину дороги з ліва на право, тому несподівано вийти із-за стоячого автомобіля не могло бо рухалось до автомобіля ,а не від нього. Стадо корів майже перетнуло дорогу і зіткнення відбулось із тваринами, які останніми перетинали дорогу. Вислухавши учасників процесу, вивчивши документи, які є у справі суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1187ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ППВС України "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" п.4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. п. 5. Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. п. 8. Шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування. Позивач [PERSON]пред'являючи позов про солідарне стягнення до [PERSON], як до пастуха та до [PERSON], як до власника корови не звернув уваги на те, що солідарну відповідальність несуть лише особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру. Крім того заслуговує на увагу той факт, що під час ДТП відбулось зіткнення з двома коровами. Позивач вибірково пред'явив позов лише до власника однієї корови. При цьому позивачем не доведено жодним доказом того, що саме через зіткнення з коровою, що належить відповідачу [PERSON] його автомобіль зазнав ушкоджень. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 12 Закону України Про захист тварин від жорстокого поводження від 21.02.2006 р. право власності або інші речові права особи, яка утримує тварину, обмежені обов'язком дотримання норм і вимог цього Закону. Шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує. Відповідно до постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.01.2013року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст 124 КУпАП закрито на підставі ст. 247 п 1 КУпАП, тобто відсутність події і складу правопорушення. Постановою Літинського районного суду від 15.04.2013року скасовано постанову про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст 127 ч 2 КУпАП через те, що її повноваження, як погонича тварин закінчились і кожен власник корови ніс відповідальність індивідуально. Таким чином у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування. Відповідно до ППВС України "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" п 13 передбачає, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов'язки щодо однієї зі сторін. Позивач [PERSON] не надав суду жодного доказу того, що він є власником автомобіля [NUMBER], або того, що він на відповідній правовій підставі ним керував. У матеріалах справи відсутнє посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб. На підтвердження заподіянної в наслідок ДТП шкоди автомобілю [NUMBER] позивачем надано копію протоколу огляду місця події (а.с.11-12) із якого чітко не можливо встановити які саме пошкодження завдано транспортному засобу. В матеріалах справи відсутні відомості про розмір заподіяної в наслідок ДТП шкоди, автотоварознавча експертиза не проведена. Позивач надав суду дві накладні (а.с.15,16) на отримання ПП [PERSON] від ПП Леміхова та ПП Марчук певних деталей. Однак позов до суду заявлено [PERSON], як фізичною особою а не як приватним підприємцем. Крім того в накладних зазначено лише назву товару "фара" , "окуляр ""кронштейн " і ціна , взагалі відсутні відомості до якої марки автомобіля належать дані запчастини. В протоколі огляду автомобіля зазначено, що розбите скло фари, жодного доказу того, що заміні підлягає також окуляр фари та кронштейн у матеріалах справи немає. Відповідно до ЗУ Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні накладна? це супровідний документ, що надається продавцем покупцеві і вміщує перелік товарів, їх кількість і ціну, за якою вони будуть поставлені покупцеві, формальні особливості товару (колір, вага тощо), умови постачання і зведення про відправника і одержувача. Виписка накладної свідчить про те, що (крім випадків, коли постачання здійснюється по передоплаті), у покупця з'являється обов'язок оплати товару відповідно до вказаних умов. Таким чином наявність у позивача накладної на товар не підтверджує факту його оплати. Відповідно доп 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні касові операції - операції підприємств (підприємців) між собою та з фізичними особами, що пов'язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку; п 3.1. Касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням спеціальних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів. Жодного документу , що свідчить про оплату запчастин для автомобіля [NUMBER] позивачем не надано. Доказів того, що порушено звичний стан життя , у зв'язку із відсутністю можливості користуватися автомобілем протягом часу його ремонту, втрати клієнтів та негативного впливу на відносини в сім'ї, позивачем не надано, тому в задоволені стягнення моральної шкоди також слід відмовити. Відповідно до ст 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Тому у даному випадку судові витрати не відшкодовуються. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач належним чином не довів ті обставини на які він посилався як на підставу своїх вимог, що і потягло відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed