Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача в особі ПАТ «Амвросіївський комбікормовий завод» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахункових сум, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що з 01.06.2012 по 10.09.2013 перебував з відповідачем у трудових відносинах, працював контролером контрольно-пропускного пункту. Звільнений за згодою сторін. Відповідач не виплачував заробітну плату з листопада 2012 року, внаслідок чого на момент звільнення позивача виникла заборгованість із заробітної плати, яка складала 10911,02 грн.. Позивач зазначає, що на його вимогу відповідач сплатив йому в січні 2014 року 3400,0 грн., а в лютому ще 1000,0 грн., у зв'язку із чим заборгованість із заробітної плати складає 6511,02 грн., яку відповідач у добровільному порядку не сплачує. Також діями відповідача позивачу заподіяно і моральної шкоди, оскільки він сам є інвалідом і має тяжко хворого сина. Їм обом постійно на лікування потрібні грошові кошти. Крім того, позивач мешкає в будинку, який знаходиться в аварійному стані і потребує капітального ремонту. Зокрема, треба ремонтувати дах, в якому утворилися тріщини, через що опади потрапляють на горище, внаслідок чого протікає стеля. У дощову погоду зі стелі тече вода. Відповідач через невиплату заробітної плати позбавив позивача можливості провести ремонт будинку тощо. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати в сумі 6511,02 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахункових сум у розмірі 6429,0 грн., додавши до цієї суми ту, що буде розрахована на момент ухвалення рішення у справі, а також компенсацію за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди в сумі 11000,0 грн.. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, в тому числі і з підстав, викладених у позові. Просили суд задовольнити їх у повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість із загробної плати в сумі 6511,02 грн., середній заробіток за час затримки розрахункових сум на день ухвалення судового рішення в 8491,2 грн., а також відшкодування моральної шкоди в сумі 11000,0 грн.. Позивач суду пояснив, що відповідач мав можливість до звернення до суду сплатити йому заборгованість із заробітної плати у повному обсязі, оскільки завод продовжує працювати, приймає на збереження зерно, на заводі працює зерновий подрібнювач для виготовлення комбікормів, здійснюються на платній основі лабораторні дослідження зернових культур та зважування на вагах вантажних автомобілів з зерном. За цих обставин він неодноразово звертався до відповідача з приводу виплати заробітної плати, але кожен раз отримував відмову. Заподіяння моральної шкоди мотивував тим, що він є інвалідом третьої групи з приводу захворювання серцево-судинної системи і потребує лікування, а також має тяжко хворого сина, якому потрібні кошти на лікування. Крім того, він зі своєю родиною живе у будинку, який потребує капітального ремонту. Однак, через несплату відповідачем заборгованості із заробітної плати він не мав змоги придбати будівельні матеріали на ремонт будинку. В подальшому позивач та його представник частково змінили заявлені вимоги. Зокрема, зменшили суму заборгованості із заробітної плати з 6511,02 грн. до 5511,02 грн., а також збільшили розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахункових сум з 6429,0 грн. до 8491,2 грн., що відповідає розрахунку на день ухвалення рішення у справі. Представник відповідача в судовому засіданні частково визнав заявлені позовні вимоги, надав письмовий відзив на позов. Суду пояснив, що фактично заборгованість із заробітної плати складає не 6511,02 грн., а 5511,02 грн., оскільки позивачу у лютому місяці 2014 року була сплачена одна тисяча гривень. Крім того, в цю суму входить також і компенсація за невикористані позивачем одинадцять днів відпустки в розмірі 457,38 грн.. Таким чином, представник відповідача визнає суму заборгованості із заробітної плати в сумі 5511,02 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахункових сум у розмірі 8491,2 грн.. Заперечує проти задоволення вимоги з приводу вимоги щодо стягнення моральної шкоди в сумі 11000,0 грн.. Заперечення в цієї частині заявлених вимог мотивував тим, що ще до працевлаштування позивач був інвалідом третьої групи, мав хворого сина та будинок, який вже давно потребував капітального ремонту. Просив суд в цієї частині відмовити позивачу в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що з 01.06.2012 року по 10.09.2013 року позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах, працював контролером контрольно-пропускного пункту. Звільнений за згодою сторін. Відповідач не виплачував заробітну плату з листопада 2012 року, внаслідок чого на момент звільнення позивача виникла заборгованість із заробітної плати, яка складала 10911,02 грн.. На вимоги позивача відповідач сплатив йому в січні 2014 року 3400,0 грн., а в лютому 2014 року ще 1000,0 грн., у зв'язку із чим заборгованість із заробітної плати на теперішній час складає 5511,02 грн.. Крім того, на момент розгляду справи середній заробіток позивача за весь час затримки розрахункових сум складає 8491,2 грн.. Позивач наполягає саме на стягненні вищезазначених сум у розмірах відповідно 5511,02 грн. та 8491,2 грн.. Представник відповідача повністю визнає вимоги позивача в цієї частині. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, наявність зазначених сум не підлягає доказуванню. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди в сумі 11000,0 грн.. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженним ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У судовому засіданні встановлено порушення відповідачем законодавства про працю, а саме - невиплата заробітної плати, що є порушенням вимог ст.ст.115, 116 КЗпП України. З пояснень позивача вбачається, що непиплата законне звільнення змусило його пристосовуватися до нових умов життя, змінювати свої звички. Це принижувало його гідність. Все це свідчить про наявність у позивача моральної шкоди. Проте, суд вважає зазначений позивачем розмір моральної шкоди у розмірі 11000,0 грн. надмірним і завеликим. Виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає суму в розмірі 3000 грн. достатньою для відшкодування моральної шкоди позивача. Також відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.. На підставі ст.ст.115, 116, 117, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial