Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-02 00:00:00

В листопаді 2012 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»звернулось до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 5027 доларів США 86 центів заборгованості за кредитним договором з яких: 1500 доларів США 61 цент заборгованість за кредитом, 2828 доларів США 25 центів заборгованість по процентах за користування кредитом; 400 доларів США 00 центів заборгованість по комісії за користування кредитом; 62 долари США 55 центів фіксована складова штрафу, 236 доларів США 44 центів процентна складова штрафу, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань щодо вчасного повернення суми кредиту та плати за його користування (відсотків), що призвело до виникнення заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК»в судове засідання не з'явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином (34), подав до суду письмову заяву, в якій позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про місце день і час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.33), про причини неявки суду не повідомила. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених підстав, а також враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2003 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК»та [PERSON] було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, б/н (а.с. 9-17), який складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Згідно умов договору, позивач відкрив відповідачу кредитну лінію у вигляді встановленого кредитного ліміту на загальну суму 2000 доларів США 00 центів, зі сплатою 19,20 % річних. з кінцевим терміном повернення 30 вересня 2009 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, виникла заборгованість яка згідно наданого публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК»розрахунку (а.с.4-6) станом на 31 жовтня 2012 року становила 5027 доларів США 86 центів заборгованості за кредитним договором з яких: 1500 доларів США 61 цент заборгованість за кредитом, 2828 доларів США 25 центів заборгованість по процентах за користування кредитом; 400 доларів США 00 центів заборгованість по комісії за користування кредитом; 62 долари США 55 центів фіксована складова штрафу, 236 доларів США 44 центів процентна складова штрафу. Відповідно до п. 6.5. умов та правил надання банківських послуг до обов'язків клієнта банку, зокрема відноситься погашення заборгованості по кредиту, відсотків за його користування з перевищення платіжного ліміту, сплата комісії на умовах передбачених договором. З пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг, вбачається, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. 00 коп. та 5% від суми позову (а.с.14). Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] не було надано належних доказів в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 357 грн. 94 коп. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved