Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

25 травня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 07 березня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 92. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07 березня 1998 року вона та відповідач - одружилися. Від спільного шлюбу у них народилась донька [PERSON] - [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків з травня 2009 року, шлюб існує формально, майнового спору не має, дитина буде проживати з матір'ю. Збереження шлюбу є неможливим, тому позивач звернулась до суду з даним позовом та просить його задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав, пояснення надала аналогічні фабулі позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, та надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 07 березня 1998 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №92, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БК №014015. Від спільного шлюбу у них народилася донька - [PERSON] - [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що продовжувати подальше спільне життя [PERSON] із [PERSON] не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд, дійшов висновку про те, що оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, позивач переконаний, що подальше спільне життя є неможливим, то позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим.

Outcome: approved