Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до Мелітопольської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. Просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудовані будівлі і споруди: житловий будинок А-1розміром 11.10х7.20 м, прибудову а-1розміром 6,40х3,55х3,05х1,70м, літню кухню Ж-1, розміром 4,70х3,34 м, навіс жрозміром 5,20х4,65-0,40х1,75м, гараж Г-1розміром 3,45х6,090,15х3,34м, сарай Д-1розміром 2,70х2,97м, розташовані за адресою: 2-й провулок Малюги, №22 в м. Мелітополі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 1977 року має в користуванні земельну ділянку №22 по 2-му провулку Малюги, яка надана йому для будівництва житлового будинку. З того часу він самовільно, без дозвільної документації побудував на ній житловий будинок А-1розміром 11.10х7.20 м, прибудову а-1розміром 6,40х3,55х3,05х1,70м, літню кухню Ж-1, розміром 4,70х3,34 м, навіс жрозміром 5,20х4,65-0,40х1,75м, гараж Г-1 розміром 3,45х6,090,15х3,34м, сарай Д-1 розміром 2,70х2,97м. Просить визнати за ним право власності на зазначене майно. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягає. В судове засідання Мелітопольська міська рада - відповідач по справі не зявився, надав заяву, в якій просить слухати справу за його відсутністю та прийняти рішення на підставі матеріалів, які є в справі. В судове засідання третя особа [PERSON] не зявилась, від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. У звязку з неявкою сторін у відповідності до п.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 02.02.1977 на підставі рішення міської ради депутатів трудящих №9/6 від 13.01.1977 [PERSON] було надано в безстрокове користування земельну ділянку площею 510 кв.м, розташовану по 2-му провулку Малюги, 22 для забудови /а.с.6-7/. Згідно технічного паспорту на житловий будинок, [PERSON] самовільно побудував житловий будинок А-1, прибудову а-1, літню кухню Ж-1, навіс ж, гараж Г-1, сарай Д-1 /а.с.8-11/. 04.08.2012 КП Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації складений акт, що за адресою: 2-й провулок Малюги, 22 самочинно побудовані: житловий будинок А-1 розміром 11.10х7.20 м, прибудову а-1розміром 6,40х3,55-3,05х1,70м, літню кухню Ж-1, розміром 4,70х3,34 м, навіс жрозміром 5,20х4,65-0,40х1,75м, гараж Г-1розміром 3,45х6,090,15х3,34м, сарай Д-1розміром 2,70х2,97м /а.с.12/. 04.08.2012 КП Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації був наданий висновок №1245 про технічний стан господарських будівель, прибудов, надбудов і споруд, розташованих по 2-му провулку Малюги, 22. За змістом зазначеного висновку, Літня кухня Ж-11980 р. побудови, навіс ж1980 р.побудови, гараж Г-11992 р. побудови, сарай Д-11985 р. побудови знаходяться в задовільному стані /а.с.14/. 04.08.2012 КП Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації був наданий висновок №1244 про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу, дачного будинку, садового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованих по 2-му провулку Малюги, 22. За змістом зазначеного висновку, житловий будинок А-11987 р. побудови та прибудова а-11987 р. побудови знаходяться в задовільному стані /а.с.15/. В результаті візуального обстеження, на підставі висновків КП ММБТІ про задовільний стан обєктів, КП Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюробуло надано висновок, затверджений Головним архітектором м. Мелітополя щодо можливості оформлення самочинно збудованих будівель та споруд, згідно якого оформлення самочинного будівництва по 2-му провулку Малюги, 22, згідно якого оформлення зазначених будівель можливе при умові узгодження з власником сусіднього домоволодіння по 2-му провулку Малюги, 20 питання побудови гаражу Г-1. Згода власника суміжного домоволодіння №205 по 2-му провулку Малюги висловлена письмово власницею [PERSON] Михайлвною, копія заяви знаходиться в матеріалах справи /а.с.16/. Як вбачається з матеріалів справи, позивач також звертався з зазначеним питанням до інспекції ДАБК, однак відповідь ним отримана не була. Право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК), землекористувачі (стаття 95 ЗК), особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки (стаття 102-1 ЗК) або з інших передбачених законом підстав. Позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на чужій земельній ділянці може бути пред'явлено до органу державної влади або органу місцевого самоврядування та власника (користувача) земельної ділянки у випадку забудови на земельній ділянці, яка належить до державної чи комунальної власності або фізичній чи юридичній особі. Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, на які він набуває право власності за умови додержання ним архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно з п.1,2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та змін їх призначення. Домоволодіння це житловий будинок з прилеглою до нього земельною ділянкою та належними йому господарськими спорудами та будівлями. Тобто, сам житловий будинок головна річ, а господарські будівлі та споруди, які знаходяться на тієї ж земельній ділянці є її приналежністю. Відповідно до ст. 186 ЦК України, приналежність слідує за головною річчю, тобто є залежною від головної речі і має допоміжний статус Виходячи з цього, можна зробити висновок, господарські будівлі і споруди сприяють функціонуванню головної речі і не мають самі по собі самостійного господарського значення. Неможливість позивача зареєструвати самочинно побудовані господарські будівлі та споруди фактично позбавляють власника володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном. Таким чином, оскільки у судовому засіданні встановлено, що на земельній ділянці №22 по 2-му провулку Малюги побудовано самочинно на підставі планувального завданняжитловий будинок А-1розміром 11.10х7.20 м, прибудову а-1розміром 6,40х3,55х3,05х1,70м, літню кухню Ж-1, розміром 4,70х3,34 м, навіс жрозміром 5,20х4,65-0,40х1,75м, гараж Г-1розміром 3,45х6,090,15х3,34м, сарай Д-1розміром 2,70х2,97м, чим права і законні інтереси інших осіб порушені не були, що підтверджується доданими до матеріалів справи згоди власника суміжного домоволодіння, тому є всі підстави для визнання права власності за позивачем на вищевказані самочинно збудовані споруди. На підставі викладеного,

Outcome: approved