Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

\~ Позивач звернувся з означеним позовом до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 08.2011 року близько 09:10 год. в м.Нетішин, внаслідок грубого порушення вимог Правил дорожнього руху України зі сторони [PERSON], останній допустив зіткнення передньою правою частиною свого автомобіля марки «Volkswagen LT 28», н.з. № [NUMBER], з задньою лівою частиною автомобіля марки «УАЗ 3741», н.з. № [NUMBER], який належить ПАТ «Укртелеком», під керуванням [PERSON], що призвело до заносу автомобіля «УАЗ 3741», від чого він став некерованим та, збив Позивача, під час її руху на велосипеді. В результаті даного ДТП вона отримала тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді черепно-мозкової травми. В результаті отриманих тілесних ушкоджень їй встановлено третю групу інвалідності і протипоказана важка фізична праця. В наслідок ДТП повністю пошкоджено її велосипед вартістю 1000,00 грн., а також заподіяна моральна шкода в розмірі 60000,00 грн. Наявність моральної шкоди Позивач обґрунтовує тим, що в результаті отриманих тілесних ушкоджень в ДТП, відчувала фізичний біль та душевні страждання, втратила спокій, була вимушений змінити звичайний спосіб життя, оскільки втратила роботу, перебуває в стані постійного важкого стресу, із-за серйозного погіршення здоров'я. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застраховано [PERSON] «Страхова компанія «ПРОВІДНА» відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АА №1383369 строком дії з 03.03.2011 року по 02.03.2012 року. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки «УАЗ 3741», н.з. № [NUMBER] на момент ДТП була застрахована [PERSON] «Страхова Група «ТАС» відповідно до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №А0157266/218 від 26.08.2010 року. Вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11.01.2012 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні ДТП. Просить стягнути солідарно з Відповідачів матеріальні збитки в сумі 1000,00 грн., моральну шкоду в сумі 60000,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON] підтримали заявлений позов, та просили задоволити його в повній мірі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] проти задоволення позову заперечували. В обґрунтування заперечень вказали, що позивачем не надано доказів вартості пошкодженого велосипеда, розмір витрат на правову допомогу є явно завищений, так як адвокат [PERSON] приймав участь лише в двох судових засіданнях. Крім того вказують, що поскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застраховано [PERSON] «Страхова компанія «ПРОВІДНА»,то відшкодовувати витрати повинна саме страхова компанія. Представники відповідача ПАТ «Укртелеком» проти задоволення позову за рахунок підприємства заперечували з мотивів викладених у письмових поясненнях. Представник Відповідача [PERSON] «СК «ПРОВІДНА» в судове засідання не зявився, про час та місце повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду надіслав заперечення проти позову, просить розглядати справу без участі свого представника. В обґрунтування заперечень вказує, що Позивач не надавав заяви про виплату відшкодування та інші документи, які стосуються ДТП і є необхідними для зясування наявності підстав для виплати страхового відшкодування, а тому у [PERSON] «СК «ПРОВІДНА» відсутній обовязок щодо прийняття рішення по суті. Крім того зазначає, що відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту обовязкової відповідальності страховика за шкоду заподіяну життю та здоровю потерпілого. Представник Відповідача [PERSON] «СГ «ТАС» в судове засідання не зявився, про час та місце повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду надіслав заперечення проти позову, в яких просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю. Третя особа [PERSON] при прийнятті рішення покладається на думку суду. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідально до ч.ч. 3 і 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 01 08.2011 року близько 09:10 год. в м.Нетішин, з вини [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застраховано [PERSON] «Страхова компанія «ПРОВІДНА» відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АА №1383369 строком дії з 03.03.2011 року по 02.03.2012 року, сталося ДТП. В результаті якого останній допустив зіткнення передньою правою частиною свого автомобіля марки «Volkswagen LT 28», н.з. № [NUMBER], з задньою лівою частиною автомобіля марки «УАЗ 3741», н.з. № [NUMBER], який належить ПАТ «Укртелеком», під керуванням [PERSON], що призвело до заносу автомобіля «УАЗ 3741», від чого він став некерованим та, збив Позивача, під час її руху на велосипеді. Вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11.01.2012 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні ДТП. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з розясненнями, викладеними в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємоповязаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. У відносинах між володільцями кількох джерел підвищеної небезпеки, якими завдано шкоди, та третіми особами, яким володільцями джерел підвищеної небезпеки спільно було завдано шкоди, діє принцип відповідальності володільців цих джерел незалежно від їх вини (ч. 2 ст. 1188 ЦК України). Предявляючи позов в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 1000,00 грн. позивач не надав будь-яких доказів на підтвердження розміру даної шкоди. До матеріалів справи не додано доказів вартості пошкодженого майна. Враховуючи вищевикладене в задоволені позову в цій частині слід відмовити за недоведеністю таких вимог. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Законодавством установлено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру, яких особа зазнала внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії іншої особи. Як загальна умова цивільно-правової відповідальності передбачений зв'язок між протиправною поведінкою та наслідками, що настали. В обґрунтування спричиненої моральної шкоди позивач зазначила, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди їй були спричиненні тяжкі тілесні пошкодження, тривалим лікуванням змінений звичний образ життя, потребою усувати наслідки пошкодження здоров'я, їй встановлено третя групи інвалідності та протипоказана важка праця. Розмір моральної шкоди Позивач оцінює в розмірі 60000,00 грн., які просить стягнути солідарно з відповідачів. Відповідно до роз'яснень викладених в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що ушкодженням здоров'я Позивачу спричинено моральну шкоду, яка виразилася в фізичному болі та стражданнях від отриманих тяжких тілесних пошкоджень, тривалим перебуванням на лікуванні, що призвело до порушення звичного образу життя, необхідністю вжиття додаткових зусиль щодо усунення наслідків пошкодження здоров'я. Разом з тим посилання Позивача на встановлення їй третьої групи інвалідності не береться судом до уваги, так як згідно наявної в матеріалах справи копії довідки до акту огляду МСЕК №231304 зазначено, що інвалідність встановлена на строк до 01.11.2021 року. Доказів наявності інвалідності після чергового переогляду Позивач суду не надала. З урахуванням зазначених обставин суд вважає, що на користь Позивача необхідно стягнути 15000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] та ПАТ «Укртелеком», як власників транспортного засобу за участі яких здійснено ДТП, була застрахована, то на дані правовідносини поширюється дія Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Згідно п. 22.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1,2 ч.2 ст. 23 ЦК України. Така моральна шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Таким чином, на користь Позивача з відповідачів [PERSON] «Страхова компанія «ПРОВІДНА» та [PERSON] «Страхова Група «ТАС» підлягає стягненню моральна шкода у розмірі по 2550 грн. ( 51000 х 5% = 2550). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди, завданої нею іншій особі, зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищевикладене з відповідачів [PERSON] та ПАТ «Укртелеком» на користь Позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 9900,00 грн. Судом не береться до уваги заперечення представника Відповідача ПАТ «Укртелеком» щодо відсутності підстав для солідарного відшкодування шкоди, так як це не ґрунтується на нормах чинного законодавства (ч.2 ст. 1188 ЦК України). У відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, стягненню з Відповідача підлягають судові витрати у вигляді сплачених Позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved