overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. З часу народження відповідач не виявляв до сина батьківської турботи, не приймав участі в його вихованні та утриманні. Відповідач не піклується про розвиток, не спілкується з сином взагалі, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини. Посилаючись на вищевикладене, позивач просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені нею в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення проти позову та заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Прокурор в судовому засіданні вказала, що позбавлення батьківських прав відповідача не порушує прав та не суперечить інтересам неповнолітнього. Вважала доцільним задовольнити позовні вимоги. Представник третьої особи вказала, що вважає, що в інтересах неповнолітнього позов належить задовольнити. Повністю підтримала висновок наданий органом опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вислухавши пояснення сторін, свідчення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], 08.03.2006 р. н. (а/з № 865 від 05.04.2006). Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Хмельницької міської ради від 28.02.2013, виходячи з інтересів дитини вирішено вважати доцільним позбавлення батьківський прав відповідачів. Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що відповідач не беруть участь у вихованні дитини, не цікавиться її розвитком, навчанням, дитиною займається позивачка [PERSON] Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дитини є підставою для позбавлення судом їх батьківських прав, відповідно до вимог пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Як вбачається з матеріалів справи відповідач взагалі не визнавав себе батьком дитини, звертався до суду з позовом про оспорювання батьківства. З урахуванням вищевикладеного, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, у звязку з чим позов необхідно задовольнити, що відповідає інтересам дитини. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 107,3 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 21 лютого 2013 року позов [PERSON] задоволено визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №350002, виданий на імя [PERSON] на підставі рішення Путивльської міської ради від 25 травня 2010 року 49 сесія 5 скликання, зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №592380001000105. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп. (а.с.1). Судом при розгляді справи не вирішено питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь [PERSON] 114 грн. 70 коп. повернення сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини. Мотивуючи свій позов тим. що від шлюбу з [PERSON] мають неповнолітню сина [PERSON] [INFO], та повнолітню дочку [PERSON] [INFO], які проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Спільне проживання між нею та відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя. На даний час відповідач не надає грошових коштів на утримання дітей, в звязку з чим просила стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дочки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень, щомісячно на час її навчання та аліменти на утримання неповнолітнього сина інваліда в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, щомісячно з моменту дня подачі заяви до суду і до досягнення ним повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до початку судового засідання заяву, в якій позов визнав частково, а саме не заперечував щодо стягнення з нього аліментів в розмірі по 400 гривень на кожну дитину та просив справу слухати у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтв про народження серії 1-СР № 057422 та серії 1-СР № 374236, [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Сторони 27.04.1991 року зареєстрували шлюб Драбово Барятинською сільською радою, Драбівського району, Черкаської області, актовий запис - № 4. Відповідно довідки № 724 від 28.11.2012 року [PERSON], якій вже виповнилося 18 років, навчається на 4 курсі Черкаського національного університету імені [PERSON] денної форми. Строк закінчення її навчання, - 01.07.2013 року. Відповідно медичного висновку № 118 від 25.07.2011 року [PERSON] є дитиною інвалідом віком до 16 років. Згідно ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04.08.2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Старша дочка [PERSON] [INFO], удочерена відповідачем. [PERSON] проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Спільне проживання між нею та відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя. На даний час разом не проживають і шлюбних відносин не підтримують. Відповідач не надає грошових коштів на утримання дітей. В зв'язку з чим просить суд призначити стягнення аліментів з відповідача на її користь в розмірі ј всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії, щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши до початку судового засідання заяву в якій позов підтримала та просила справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився надавши до початку судового засідання заяву в якій позов визнав та просив справу слухати у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони 10.04.1978 року зареєстрували шлюб відділом РАЦСУ по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1125. [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження. В судовому засіданні встановлено, що діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач не надає допомоги на утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки діти проживають з позивачем, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дій не надає, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для відповідної вікової категорії на дитину до їх повноліття. Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

У грудні 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до державної програми забезпечення населення послугами теплопостачання міське комунальне підприємство «Дніпропетровські міські теплові мережі» надає теплову енергію за адресою [ADDRESS], у звязку з чим був відкритий особовий рахунок № 23-1040925 по якому відповідальним квартиронаймачем є відповідач [PERSON], який повинен був сплачувати дані послуги до 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Однак, оплату за ці послуги відповідачі не здійснюють в повному обсязі, у звязку з чим за період з 01.01.2009 по 01.08.2012 виник борг перед підприємством в сумі 5165 грн., які позивач і просить стягнути з відповідачів, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву щодо розгляду справи за відсутності їх представника, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі до судового засідання не зявилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, до судового засідання надали клопотання в якому просили закрити провадження по справі у звязку з тим, що ними заборгованість погашена у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачем відповідачам за адресою: [ADDRESS], здійснюється теплопостачання. Із-за не оплати відповідачами даних послуг в період з 01.01.2009 по 01.08.2012 утворилась заборгованість, яка складає 5165,95 грн. Згідно ст. 68 Житлового кодексу України, п.33 «Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою КМУ від 30.12.1997 № 1497, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а споживачі зобов'язані своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги. В період находження справи на розгляді в суді, відповідачами погашена заборгованість за надані послуги в повному обсязі, що підтверджується наданими відповідачами квитанціями. Виходячи з викладеного та відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню солідарно на користь позивача судовий збір в сумі 220 грн. 40 коп., а позовні вимоги частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

У серпні 2012 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 12 вересня 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки відповідач після народження дитини почав не приходити по ночам додому через що між ними виникали сварки, що привело до втрати почуття поваги та любові. З лютого 2012 року між подружжям остаточно були припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши заяву з проханням слухати справу у її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Чупра». У судове засідання, відповідач не зявився, надавши заяву з проханням слухати справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 611. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з лютого 2012 року. Спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Судом приймалися заходи щодо примирення подружжя, шляхом надання строку для примирення, але безрезультатно. Станом на теперішній час ні позивач, ні відповідач поновити подружні стосунки не бажають та вважають, що спільне життя неможливе. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

У серпні 2012 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 27 серпня 1999 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Згодом 01 грудня 2007 року сторони зареєстрували повторний шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, від якого мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2011 року, припинено ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши заяву з проханням слухати справу у її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Щербина». У судове засідання, відповідач не зявився, надавши заяву з проханням слухати справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1530. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з липня 2011 року. Спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Судом приймалися заходи щодо примирення подружжя, шляхом надання строку для примирення, але безрезультатно. Станом на теперішній час ні позивач, ні відповідач поновити подружні стосунки не бажають та вважають, що спільне життя неможливе. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

У січні 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 26 січня 2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки між ними виникали суперечки з приводу різних поглядів на життя, що привело до втрати почуття поваги та любові. З червня 2011 року між подружжям остаточно припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши заяву з проханням слухати справу у її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Ключник». У судове засідання, відповідач не зявився, надавши заяву щодо розгляду справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2008 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 30. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з червня 2011 року. Спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. [PERSON] щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 20.05.1989 р. зареєстрував з відповідачкою шлюб, від якого мають дорослу дитину. Останніх два роки сімейне життя між ними не склалось, на ґрунті вирішення сімейно-побутових питань постійно виникають сварки, через що з цього часу шлюбних стосунків вони не підтримують. Посилаючись на ці обставини просив розірвати цей шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій наполягав на розірванні шлюбу і справу просив розглянути без його участі. Відповідачка в судове засідання також не зявилася, подала заяву про визнання позову, в якій на розірвання шлюбу згодна, просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, а справу розглянути в її відсутність. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Оскільки судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, наполягають на розірванні шлюбу та зберегти сімю не бажають, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, що буде відповідати їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу відповідачці слід залишити шлюбне прізвище, що відповідає ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача понесені ним і підтверджені квитанцією № 356.591.1 від 18.03.2013 р. судові витрати в розмірі 114,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з обґрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, відклавши виготовлення повного рішення на пять днів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved