Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.11.2009 р. між приватним підприємством Док-К(далі - позивачем) та [PERSON] (далі - відповідачем) було укладено трудовий договір, відповідно до якого відповідач був прийнятий на роботу водієм - експедитором з повною матеріальною відповідальністю. Відповідно до укладеного договору відповідач у справі взяв на себе зобов'язання виконувати роботи по погрузці - вигрузці половника, пиломатеріалів, разові доручення директора, а позивач у справі зобов'язався виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, що передбачені Договором. При здійсненні господарської діяльності позивач у справі керувався установчими документами підприємства та відповідними дозволами, зокрема: дозволом № 3441.08.3 -29.22.1 від 24.11.08 року на початок експлуатації об'єкта, а саме експлуатації стрілових автомобільних кранів КС-45729А-0 зав. №0178, КС- 55727-1 зав. № 0807 (Республіка Білорусь), а 04.01.2011р. вказаним територіальним управлінням позивачу було надано дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки №02.11.32-10.10.0, за умови додержання вимог законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки. Відповідач у справі виконував роботи з підвищеною небезпекою, а тому перед їх виконанням пройшов цільовий інструктаж з охорони праці. Позивач зазначає, що 27 травня 2011 року під час виконання розвантажувальних робіт в с. Гостомель Київської області, відповідач у справі не дотримався правил безпеки та охорони праці при виконанні робіт на стріловому автокрані MA3-630303 КС-55727-1, внаслідок чого стріла автокрану впала на землю, смертельно травмувавши залученого до виконання робіт стропальника. Актом розслідування нещасного випадку, що стався 27.05.2011р. від 14.07.2011р. встановлено, що машиніст автомобільно-стрілового крану [PERSON], розвантажуючи дерева в сел. Гостомель, порушив вимоги правил безпеки під час експлуатації крану, що є роботою з підвищеною небезпекою, а саме порушив вимоги п.п. 3.1, 3.9, 3.18.3, 3.19.1 типової інструкції з безпечного ведення робіт для кранівників стрілових самохідних кранів НПАОП 0.00-5.03-95 затвердженої наказом Держгірпромнагляду від 01.10.2007р. № 232. Зокрема, перед початком роботи не перевірив наявність посвідчення на право проведення робіт у стропальника [PERSON], який уперше став до роботи з ним; не встановив кран на всі додаткові (виносні) опори, що вимагається за характеристикою крана, не попередив стропальника та всіх, хто знаходиться біля крана, про необхідність покинути зону підіймання вантажу, а також про можливе опускання стріли; допустив до стропування, зачіплювання та обв'язування вантажів осіб, які не мають посвідчення стропальників, що спричинило перевертання автокрану та смерть [PERSON] Таким чином, за фактом порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, що спричинило загибель людей, 17.08.2011 р. прокурором міста Ірпеня було порушено кримінальну справу № 61-1249 щодо [PERSON] за наявністю в його діях ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України. Проведеною експертизою знятої роздруківки реєстратора робочих параметрів приладу ОНК-160С-02 автокрана КС-55727-1 зав. №УЗМ55727180000807, per. №19456 та визначення причин його падіння встановлено, що технічною причиною падіння крана є порушенням вимог його виробника, зокрема встановлення крана не на висоті опори. 26.12.2011 року Ірпінським міським судом Київської області у відповідності до п. п. в, ест. 1 Закону України від 08.07.2011р Про амністію у 2011 роцібуло винесено постанову згідно якої відповідач у справі №1-446/2011р [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності за скоєний ним злочин, передбачений ч. 2 ст. 272 КК України із закриттям кримінальної справи Оскільки цивільний позов про відшкодування дійсної шкоди, завданої відповідачем неналежним виконанням трудових обов'язків в процесі слухання кримінальної справи позивачем заявлено не було, зважаючи на те, що відповідача у справі було звільнено з роботи 12.06.2012р. на підставі наказу № 11-к за прогули в порядку п. 4 статті 40 КЗпП України, позивач у справі змушений звернутися до суду за захистом порушеного права в порядку цивільного судочинства. Так, 18.07.2011р. між Публічним акціонерним товариством Дрогобицький завод автомобільних кранів(виконавець) та позивачем у справі було укладено договір №УМ-006/04-11 на проведення ремонту автокрана КС-55727-1. Відповідно до умов договору та дефектної відомості на виконання ремонтних робіт, вартість робіт складає 266890,80 грн. з урахуванням ПДВ. Платіжними дорученнями, а саме: № 220 від 14.07.11р. на суму 25000,00 грн.; №226 від 25.07.2011р. на суму 25000,00 грн.; №230 від 02.08.2011р. на суму 25000,00 грн.; №244 від 22.08.2011р. на суму 25000,00 грн.; №248 від 29.08.2011р. на суму 50000,00 грн.; №251 від 31.08.2011р. на суму 25000,00 грн. №302 від 31.10.2011р. на суму 51810,80 грн.; № 303 від 31.10.2011 р. на суму 40080,00 грн., сума розміром 266890,80 грн. була перерахована на розрахунковий рахунок виконавця. Вищевказану суму вважають прямою дійсною шкодою, спричиненою позивачу неправомірними діями/злочином відповідача - [PERSON] В звязку з вищевикладеним просили стягнути з Відповідача на користь Приватного підприємства Док-К- 266890,80 грн. дійсної шкоди та 2668,91 грн. судового збору. В судове засіданні представник позивача не зявився, про місце, дату та час був належним чином повідомлений, що підтверджується розпискою в матеріалах справи. До суду надійшла заява з проханням розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що 02.11.2009 р. між приватним підприємством Док-Кта [PERSON] було укладено трудовий договір, відповідно до якого відповідач був прийнятий на роботу водієм - експедитором з повною матеріальною відповідальністю. Дані обставини підтверджуються трудовим договором (а.с.8), наказом про прийняття на роботу № 37-к від 02.11.2009 року (а.с.10), договором про повну матеріальну відповідальність від 02.11.2009 року (а.с.9). Відповідно до укладеного договору відповідач у справі взяв на себе зобов'язання виконувати роботи по погрузці - вигрузці половника, пиломатеріалів, разові доручення директора, а позивач у справі зобов'язався виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, що передбачені Договором. При здійсненні господарської діяльності позивач у справі керувався установчими документами підприємства та відповідними дозволами, зокрема: дозволом № 3441.08.3 -29.22.1 від 24.11.2008 року на початок експлуатації об'єкта, а саме експлуатації стрілових автомобільних кранів КС-45729А-0 зав. №0178, КС-55727-1 зав. № 0807 (Республіка Білорусь), а 04.01.2011р. вказаним територіальним управлінням позивачу було надано дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки №02.11.32-10.10.0, за умови додержання вимог законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки. Відповідач у справі виконував роботи з підвищеною небезпекою, а тому перед їх виконанням пройшов цільовий інструктаж з охорони праці, про що зроблено відповідний запис у журналі інструктажів з охорони праці та техніки безпеки. Дані обставин підтверджуються свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії АОО №105046 (а.с.6). Судом встановлено, що 27 травня 2011 року під час виконання розвантажувальних робіт в с. Гостомель Київської області, відповідач у справі не дотримався правил безпеки та охорони праці при виконанні робіт на стріловому автокрані MA3-630303 КС-55727-1, внаслідок чого стріла автокрану впала на землю, смертельно травмувавши залученого до виконання робіт стропальника. Актом розслідування нещасного випадку, що стався 27.05.2011р. від 14.07.2011р. встановлено, що машиніст автомобільно-стрілового крану [PERSON], розвантажуючи дерева в сел. Гостомель, порушив вимоги правил безпеки під час експлуатації крану, що є роботою з підвищеною небезпекою, а саме порушив вимоги п.п. 3.1, 3.9, 3.18.3, 3.19.1 типової інструкції з безпечного ведення робіт для кранівників стрілових самохідних кранів НПАОП 0.00-5.03-95 затвердженої наказом Держгірпромнагляду від 01.10.2007р. № 232. Зокрема, перед початком роботи не перевірив наявність посвідчення на право проведення робіт у стропальника [PERSON], який уперше став до роботи з ним; не встановив кран на всі додаткові (виносні) опори, що вимагається за характеристикою крана, не попередив стропальника та всіх, хто знаходиться біля крана, про необхідність покинути зону підіймання вантажу, а також про можливе опускання стріли; допустив до стропування, зачіплювання та обв'язування вантажів осіб, які не мають посвідчення стропальників, що спричинило перевертання автокрану та смерть [PERSON] Таким чином, за фактом порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, що спричинило загибель людей, 17.08.2011 р. прокурором міста Ірпеня було порушено кримінальну справу № 61-1249 щодо [PERSON] за наявністю в його діях ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України. Проведеною експертизою знятої роздруківки реєстратора робочих параметрів приладу ОНК-160С-02 автокрана КС-55727-1 зав. №У3М55727180000807, peг. №19456 та визначення причин його падіння встановлено, що технічною причиною падіння крана є порушенням вимог його виробника, зокрема встановлення крана не на висоті опори. Дана обставина підтверджується висновком державного підприємства Київський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України за №80.2-04-6-0687.11 (а.с.16-18). 26 грудня 2011року Ірпінським міським судом Київської області у справі №1-446/2011р у відповідності до п. п. в, ест. 1 Закону України від 08.07.2011р Про амністію у 2011 роцібуло винесено постанову згідно якої [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності за скоєний ним злочин, передбачений ч. 2 ст. 272 КК України із закриттям кримінальної справи (а.с.24). Цивільний позов про відшкодування дійсної шкоди, завданої відповідачем неналежним виконанням трудових обов'язків в процесі слухання кримінальної справи позивачем заявлено не було. 18 липня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Дрогобицький завод автомобільних кранів(виконавець) та позивачем у справі було укладено договір №УМ-006/04-11 на проведення ремонту автокрана КС-55727-1 (а.с.19-22). Відповідно до умов договору та дефектної відомості на виконання ремонтних робіт, вартість робіт складає 266890,80 грн. з урахуванням ПДВ. Платіжними дорученнями, а саме: № 220 від 14.07.2011р. на суму 25000,00 грн.; №226 від 25.07.2011р. на суму 25000,00 грн. (а.с.12); №230 від 02.08.2011р. на суму 25000,00 грн.; №244 від 22.08.2011р. на суму 25000,00 грн.(а.с.13); №248 від 29.08.2011р. на суму 50000,00 грн.; №251 від 31.08.2011р. на суму 25000,00 грн. (а.с.14). №302 від 31.10.2011р. на суму 51810,80 грн.; № 303 від 31.10.2011 р на суму 40080,00 грн. (а.с.15), що загалом становить, 266890,80 грн. дана сума була перерахована на розрахунковий рахунок виконавця. Вищевказану суму є прямою дійсною шкодою, спричиненою позивачу неправомірними діями/злочином відповідача - [PERSON], що тягне матеріальну відповідальність згідно ч. 2 ст. 130 КЗпП України. Питання відповідальності працівників за шкоду, заподіяну підприємству, регулюється КЗпП України. Так, главою IX КЗпП України визначено гарантії при покладенні на працівників такої відповідальності. Ці гарантії полягають у тому, що відповідальність може настати тільки за умови, коли така шкода заподіяна винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Як вбачається з постанови Ірпінського міського суду від 2011 року, відповідач був звільнений від кримінальної відповідальності за скоєний злочин внаслідок амністії. Проте вчинення протиправних дій відповідачем потягло негативні наслідки для позивача у справі - роботодавця, зокрема необхідність провести затрати на відновлення (ремонт) автокрана, викликані порушенням відповідачем трудових обов'язків. Приписами статті 130 Кодексу законів про працю України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Стаття 134 Кодексу законів про працю України визначено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 4) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зважаючи на те, що відповідач спричинив шкоду підприємству неправомірними діями, переслідуваними в кримінальному порядку, враховуючи наявність договору про повну матеріальну відповідальність, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Наведені вище обставини стверджуються копією трудового договору від 02.11.2009 року, копією договору про повну матеріальну відповідальність працівника за передані йому матеріальні цінності від 02.11.2009 року, копією наказу від 02.11.2009 року № 37к, копією наказу № 11-к, копіями платіжних доручень від 14.07.2011 р., 25.07.2011 р., 02.08.2011 р., 22.08.2011 р., 29.08.2011 р., 31.08.2011 р., 31.10.2011 р, копією висновку експертизи № 80.2-04-6-0687.11, копією постанови Ірпінського міського суду Київської області № 1-446/2011 від 26.12.2011 р. та іншими матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 29.10.2012 року не здійснювалось. На підставі ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 130, 131, 134, 135 КЗпП,

Outcome: approved