Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі позивач) звернулось із позовною заявою до фізичної особи [PERSON] (надалі відповідач), в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати у справі. Обґрунтовує позовні вимоги наявністю невиконаних зобовязань з оплати кредиту, що виникли за договором № 10-0161022/ФК від 11.01.08 р. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні підтримав у повному обсязі. Просив позовну заяву задовольнити, заборгованість стягнути в примусовому порядку. Відповідач був повідомлений належним чином у відповідності з нормами ст. 74 ЦПК України, проте не зявився в судове засідання, заперечень на позов, будь-яких клопотань та документів не надав. У звязку із чим, суд вважає за можливе розглянути дану справу в судовому засіданні за його відсутності за наявними в справі доказами із прийняттям заочного рішення в порядку глави VIII ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та відповідачем фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір № 10-0161022/ФК від 11.01.08 р. Згідно з умовами зазначеного кредитного договору, позивач надав, а відповідач отримав кредит на споживчі цілі в сумі 8 800,00 грн. строком до 10.01.2010 р. Згідно з умовами договору про передачу активів та кредитних зобовязань від 30.06. 2010 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» відступило, а Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» прийняло право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Український промисловий банк» як кредитора в зобовязаннях. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні на підставі і умовах, що існували на момент переходу цих прав. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань по поверненню кредитних коштів, станом на 17.05.2012 р. утворилась заборгованість в сумі 10\~489,91грн., яка складається з 5\~498,47 грн. заборгованості по кредиту; 4991,44 грн. заборгованості по відсотках. Вказані обставини підтверджуються: - кредитним договором № 10-0161022/ФК від 11.01.08 р. з додатками; - розрахунком заборгованості за кредитним договором № 10-0161022/ФК від 11.01.08 р. відповідно до якого, сума заборгованості відповідача станом на 17.05.2012 р. складає 10\~489,91 грн. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, строк повернення кредитних коштів вважається таким, що настав. Згідно розрахунку сума заборгованості за кредитом та сума заборгованості по відсотках за користування кредитом позивачем визначена вірно. На момент розгляду справи доказів погашення наданого позивачем кредиту відповідачем не надано. Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов'язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися у відповідності до вимог договору та чинного законодавства у встановленні строки, одностороння відмова від зобов'язань не допускається. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки тощо. Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В силу приписів ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у встановлений договором або законом спосіб, зокрема шляхом примусового виконання обовязку в натурі. Як вбачається із встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої зобовязання перед банком за вказаним кредитним договором, тому позовні вимоги про примусове стягнення з нього суми 10\~489,91грн. заборгованості яка утворилась за станом на 17.05.2012 р., є обґрунтованими та законними, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати у справі покладаються на відповідача, згідно ст. ст. 79, 81 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved