Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на Ѕ частини квартири № 376 по пр. 50-річча СРСР,12 в м. Харкові. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначав, що з 2004 року він мешкав разом із відповідачкою [PERSON] однією сімєю, мають спільну дитину. В кінці 2005 року вони вирішили придбати на кредитні кошти квартиру. Кредит у ХГРУ КБ «Приватбанк» оформили на імя [PERSON], договір купівлі-продажу квартири № 376 по пр.. 50-річча СРСР,12 в м. Харкові також оформлено на імя [PERSON], за цією адресою вони мешкали до кінця травня 2008 року. В травні 2008 року [PERSON] разом із сином переїхала до своїх батьків, оскільки їм був потрібен постійний догляд, свої речі та документи вона забрала із собою. На теперішній час [PERSON] вимагає звільнити спірну квартиру. Позивач вважає, що на час придбання спірної квартири він перебував у незареєстрованому шлюбі із відповідачкою, допомагав погашати кредит за квартиру, тому ця квартира є спільною власністю, він має право на отримання своєї частки. Відповідач [PERSON], не визнаючи заявлених позовних вимог в повному обсязі, подала до суду зустрічний позов, в якому просила виселити [PERSON] з належної їй на праві власності квартири № 376 по пр.. 50-річча СРСР,12 в м. Харкові. В обґрунтування зустрічних вимог [PERSON] зазначила, що вона дійсно деякий час зустрічалась із [PERSON], мешкала разом із ним, однак жодних відносин, які б вона могла назвати подружніми, вони не мали. 27.05.2005 на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] придбала квартиру № 376 по пр.. 50-річча СРСР,12 в м. Харкові, в той же день оформлено кредитний договір та договір іпотеки із ХГРУ КБ «Приватбанк», усі зазначені договори оформлені на імя [PERSON], усі зобовязання за кредитним договором та договором іпотеки покладені виключно на [PERSON], право власності на спірну квартиру в КП «ХМБТІ» оформлено на імя [PERSON] Враховуючи, що позивач та відповідачка не перебували в зареєстрованому шлюбі, не мали відносин, притаманних подружжю, [PERSON] безпідставно, без реєстрації проживає в квартирі, яка належить [PERSON], остання вважає за необхідне, захищаючи своє конституційне право на власність, звернутися до суду із позовом щодо його виселення з приміщення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, зазначив, що [PERSON] мешкає у спірній квартирі, просив визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частини квартири № 376 по пр. 50-річча СРСР,12 в м. Харкові, як частину майна, що є спільною власністю подружжя. Заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення первісних позовних вимог що визнання права власності за [PERSON] на частину квартири, підтримав зустрічні позовні вимоги щодо виселення [PERSON] із спірного приміщення, зазначаючи, що на час розгляду справи жодних рішень щодо встановлення факту проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] не має, тому і спірна квартира не є обєктом права спільної сумісної власності, [PERSON] без правих підстав мешкає у житловому приміщенні, що належить [PERSON] Представник третьої особи - ХГРУ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні пояснив, що на час укладення кредитного договору [PERSON] зазначала, що у шлюбі не перебуває, особа, з якою вона веде спільне господарство, також відсутня, в цивільному шлюбі не проживає. За таких обставин, представник третьої особи заперечував проти задоволення первісних позовних вимог [PERSON], підтримував позицію відповідачки [PERSON] В подальшому в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 27.05.2005 на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] придбала квартиру № 376 по пр.. 50-річча СРСР,12 в м. Харкові, право власності на квартиру в КП «ХМБТІ» оформлено на імя [PERSON] Спірна квартира придбана на кредитні кошти, отримані [PERSON] за кредитним договором в ХГРУ КБ «Приватбанк», в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON] уклала договір іпотеки, предметом якого і стала зазначена квартира. Згідно довідки дільниці № 24 КП «Жилкомсервіс» від 06.03.2012 за № 317 у квартирі № 376 по пр.. 50-річча СРСР,12 в м. Харкові, власницею якої є [PERSON], не зареєстрована жодна особа. Судом встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що [PERSON] мешкає у квартирі № 376 по пр.. 50-річча СРСР,12 в м. Харкові. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду жодних належних доказів того, що він мешкав разом із [PERSON] однією сімєю, вели спільне господарство, на час розгляду справи відсутні судові рішення щодо встановлення факту спільного проживання однією сімю [PERSON] та [PERSON], посилання [PERSON] на те, що він допомагав сплачувати кредитні кошти свідчать лише про бажання [PERSON] матеріально допомогти відповідачці, яка на той час працювала на підприємстві, директором якого є [PERSON], головним бухгалтером, та жодним чином не надає йому права вимагати частки квартири, яку він вважає спільним майном подружжя. За таких обставин первісні позовні вимоги [PERSON] заявлені необґрунтовано, тому задоволенню не підлягають. В той же час, [PERSON] вважає, що її конституційні права на власність порушуються, оскільки [PERSON] відмовляється звільнити квартиру № 376 по пр.. 50-річча СРСР,12 в м. Харкові, вона не має можливості користуватися належною їй власністю, сплачує комунальні послуги за сторонню особу. Відповідно до ст.ст. 321,331 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавленим цього права чи обмеженим у його здійсненні. Таким чином суд вважає, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] не суперечать закону та підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved