Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те що те, що 4 січня 2011 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,3194 га, розташована на території [PERSON] сільської ради, в селі Межове, по провулку Садовому, 9, відповідно до державного акту серії ЯД №976659. Спадкодавець за життя склала заповіт на позивача, який в передбачений ст. 1269 ЦК України шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Проте Білоцерківська районна державна нотаріальна контора не має можливості видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, оскільки спадкодавець за життя не встигла його зареєструвати належним чином, тому позивач змушений звернутися до суду з зазначеним позовом, яким просять суд визнати за ним право на спадкування за заповітом спадкового майна у вигляді земельної ділянки. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пославшись на ті ж обставини та підстави, викладені у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надіславши до суду письмову заяву, в якій позов визнав повністю, просить справу заслухати в його відсутність. Представник третьої особи Управління Держкомзему у Білоцерківському районі Київської області будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.1, 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так в суді встановлено, що позивач по справі являється онуком спадкодавця і відповідно спадкоємцем на спадкове майно за заповітом, в тому числі і на зазначену земельну ділянку, яку спадкодавець при житті не встигла належним чином оформити та внести в книгу реєстрації Державного земельного кадастру із обєктивних причин, що повністю підтверджено матеріалами справи. По справі також встановлено, що спадкодавцю [PERSON], згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯД № 976659, належала земельна ділянка площею 0,3194 га, розташована на території [PERSON] сільської ради, в селі Межове, по провулку Садовому, 9, для ведення особистого селянського господарства, виданий на підставі рішення 17 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради від 28 серпня 2008 року №17-144, підписаний головою [PERSON] сільської ради та начальником управління земельних ресурсів у Білоцерківському районі, яку вона при житті не встигла належним чином зареєструвати у відділі земельних ресурсів, що стало причиною відмови позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене спадкове майно. Дана обставина підтверджується копією зазначеного Державного акту, копією заповіту, копією відмови державного нотаріуса та іншими матеріалами справи. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до заповіту спадкодавець заповіла позивачу все майно. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок свої смерті. У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу та інших цивільно-правових угод, прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи, що факт прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження в суді, позовні вимоги слід задовольнити і слід визнати за ним право на спадкування за заповітом зазначеної земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved