Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-18 00:00:00

09 липня 2012 року [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначав наступне. 12.09.2009 р. між ним та відповідачем у справі було укладено шлюб, зареєстрований Орджонікідзевським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 282.Ще до укладення шлюбу у них народилася неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Зазначав, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10.05.2012 року він сплачує аліменти на утримання сина. Також вказував, що спільне життя не склалося через втрату з боку відповідача почуття кохання і небажання спільно мешкати. Вважав недоцільним і неможливим подальше збереження сімї. Шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Малолітній син за їх взаємною згодою проживає із відповідачем. З питань щодо виховання сина, поділу майна та розірвання шлюбу спору немає. Посилаючись на зазначене, просив суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, без проведення фіксації судового процесу, підтримала викладене в позовній заяві, наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, без проведення фіксації судового процесу, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей. З матеріалів справи вбачається, що 12.09.2009 р. Орджонікідзевським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]А, актовий запис № 282 (а.с.5). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Судом встановлено, що сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, спору про розподіл майна немає. Після розірвання шлюбу дитина за згодою сторін залишиться проживати із відповідачем. Примирення та збереження сімї неможливе. Зваживши та встановлені факти, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і збереження сім'ї неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про прізвище дружини, після розірвання шлюбу, судом не вирішувалося, у звязку з тим, що відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася.

Outcome: approved