Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

18.07.2012 року позивач звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою про припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку розміром 719,00 кв. м., розташовану за адресою: Донецька область, Артемівський район м. Сіверськ, вул. Новодрана, 17, про визнання права власності на ? (одну другу) частину цієї земельної ділянки за позивачем, а також з вимогами зобовязати відділ Держкомзему у Артемівському районі Донецької області скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що ? (одну другу) частину житлового будинку № 17 по вул.. Новодрана в м. Сіверськ, Артемівського району Донецької області вона отримала у спадщину за законом від [PERSON], що помер 18.03.2011 року, який у свою чергу отримав цей будинок у дар від [PERSON] Пермана, який не оформив належним чином право власності на земельну ділянку після придбання будинку у [PERSON], тому вона змушена звертатися до суду. 13.08.2012 року з аналогічним позовом звернулася третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет позову - Релігійна організація Релігійна громада Свідків [PERSON] міста Сіверськ Донецької області(а.с. 64). У позовній заяві зазначено, що ? (одну другу) частину житлового будинку № 17 по вул.. Новодрана в м. Сіверськ, Артемівського району Донецької області третя особа отримала у спадщину за заповітом від [PERSON], що помер 18.03.2011 року, який у свою чергу отримав цей будинок у дар від [PERSON] Пермана, який не оформив належним чином право власності на земельну ділянку після придбання будинку у [PERSON], тому вони змушені звертатися до суду. Належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи позивач та його представник у судове засідання не зявились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх повністю. Повідомлені належним чином про місце та час розгляду справи 1-ий та 2-ий відповідачі, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору у судове засідання не зявились. Представник 3-го відповідача надав до суду заперечення та у судовому засіданні позов визнав частково. Вважає, що позовні вимоги щодо визнання права власності по ? частині земельної ділянки підлягають задоволенню, так як на час укладення договорів купівлі-продажу та дарування будинку Земельний кодекс України передбачав одночасний перехід права власності на земельну ділянку із житловим будинком, щодо інших вимог просив у їх задоволенні відмовити, у звязку з тим, що Земельний кодекс України передбачає особливі випадки припинення права власності на земельну ділянку та окремі підстави для скасування (відміни) реєстрації права власності. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Заслухавши пояснення представника третьої позивача, пояснення представника 3-го відповідача, дослідивши письмові докази у справі, оглянувши матеріали інвентаризаційної справи № 1774 Артемівського бюро технічної інвентаризації на домоволодіння № 17 по вул. Новодрана в м. Сіверськ 9 на далі інвентаризаційна справа) суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 25.06.1998 року відповідно до договору купівлі продажу жилого будинку [PERSON] продала, а [PERSON] придбав жилий будинок з надвірними спорудами та побудовами, що знаходиться у місті Сіверську по вул.. Новодрана, 17 Артемівського району, що розташований на земельній ділянці розміром 719,0 кв. м. (а.с. 149-1). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 25.12.1997 р., виданого на підставі рішення виконкому Сіверської міської ради народних депутатів за № 88 від 19.11.1997 року, [PERSON] була власником земельної ділянки для обслуговування житлового будинку по вул.. Новодрана, 17 в м. Сіверську, розміром 0,0719 га. Згідно із договором дарування жилого будинку від 25.06.1998 р., [PERSON] Перман подарував цей жилий будинок [PERSON] (а.с. 10, 71). Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЗК України (в ред. 1990 р.), при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Таким чином судом встановлено, що право власності на земельну ділянку розміром 0,0719 га., що знаходиться у місті Сіверську по вул.. Новодрана, 17 Артемівського району Донецької області, на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку 25.06.1998 р., перейшло від [PERSON] до [PERSON] Пермана, і цього ж дня на підставі договору дарування перейшло від [PERSON] Пермана до [PERSON]. 18.03.2011 р. [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії 1-НО № 519381, видане 18.03.2011 р.) (а.с. 9). До цього, 29.01.2006 р., помер [PERSON] Перман (свідоцтво про смерть серії 1-НО № 097626, видане 30.01.2006 р.). (а.с. 8). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, що видане державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] 10.02.2012 р., [PERSON] є спадкоємцем ? частини жилого будинку № 17 по вул.. Новодрана, в м. Сіверську Артемівського району Донецької області. (а.с. 11). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом що видане державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] 10.02.2012 р., Релігійна організація Релігійна громада Свідків [PERSON] міста Сіверськ Донецької областіє спадкоємцем ? частини жилого будинку № 17 по вул.. Новодрана, в м. Сіверську Артемівського району Донецької області. (а.с. 68). Отже судом встановлено, що позивач та третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору є спадкоємцями майна, що залишилося після смерті [PERSON]. Згідно зі ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно з абз.абз. 1,2 п. 10 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах спадкування№ 7 від 30.05.2008 р., відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). \~\~\~\~ Правило статті 1225 ЦК ( 435-15 ) про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач та третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору мають право отримати у спадщину земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, розміром 0,0179 га (719 метрів квадратних), що знаходяться за адресою: Донецька область, Артемівський район, м. Сіверськ, вул.. Новодрана, 17. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку (а.с. 22) Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільного права є визнання права. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача та третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору щодо визнання права власності на ? частину земельної ділянки є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Разом з тим, позивач та третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору заявили також вимоги щодо припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку, як колишнього власника цієї земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЗК України, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника;\~г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Отже, статтею 140 ЗК України, передбачений виключний перелік підстав для припинення права власності на земельну ділянку, серед них не має підстави з якими позивач та третя особа повязують обставини, що можуть слугувати засадою для задоволення судом таких позовних вимог, тому у задоволені позовних вимог в цій частині суд відмовляє. Не підлягають задоволенню вимоги позивача та третьої особи про скасування реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку, так як позивачем та третьою особою не надано жодного доказу, які б підтверджували незаконність отримання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки або отримання нею земельної ділянки із порушенням встановленого порядку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial