Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-31 00:00:00

15 травня 2012 року до суду звернулась [PERSON] з позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця до досягнення нею повноліття. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона хоче гарантовано на підставі рішення суду отримувати аліменти на утримання дитини. У судове засідання позивачка та відповідач не з»явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову відповідачем в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи встановлено, що позивачка і відповідач перебували у шлюбі зареєстрованому 29 серпня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1470, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, копія якого долучена до справи. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 1 червня 2012 року, яке не набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано. Від спільного шлюбу в них народилася дочка - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи. Стан здоров»я дитини задовільний. Як вбачається зі змісту позовної заяви, сторони проживають окремо, позивачка не працює, знаходиться у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач неофіційно займається бізнесом, отримує значний дохід, але не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Повідомленням № 290 від 01.02.2011 року підтверджено, що [PERSON], - позивачка у справі, перебуває на обліку в управлінні праці і соціального захисту населення Славутицького міськвиконкому Київської області і їй призначено відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу сім»ям з дітьми» з 01.02.2011 р. допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 гривень щомісяця. Інших доходів вона немає. Належної матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON] не надає. Про способи виконання відповідачем - батьком дитини обов'язку по утриманню дитини сторони не домовились. Як зазначено в позовній заяві, відповідач отримує нерегулярний і мінливий, але значний дохід від заняття готельним та ресторанним бізнесом. На час розгляду справи в суді ніяких утримань за виконавчими листами з відповідача не проводяться. Інших осіб на своєму утриманні він немає. Згідно ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позовні вимоги є обґрунтованими, а їх визнання відповідачем не суперечить положенням ст.180 182 183 СК України, тому вони підлягають задоволенню за правилами ч.4 ст.174 ЦПК України. Врахувавши стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1500 гривень щомісяця. Відповідно до ст.88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved