Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він, [PERSON], 30 серпня 1997 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON]. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із ним та знаходиться на його утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини не надає, хоча має постійне місце роботи. Працює машиністом ручної пакувальної машини ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ». На підставі викладеного він змушений звернутися до суду з даним позовом. До початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] подала суду письмове заперечення на позовну заяву, у якому зазначила, що позов підлягає відмові в задоволенні повністю з огляду на наступне. Так, 09.11.2012 року рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області шлюб між нею та позивачем було розірвано. Від шлюбу вони дійсно мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний момент дитина проживає з батьком за адресою: [ADDRESS]. У вересні 2012 року вона припинила з позивачем фактичні шлюбні відносини. З моменту розірвання шлюбу між нею та позивачем було досягнуто усної домовленості про те, що дитина буде проживати з батьком, а вона буде щомісячно сплачувати позивачу аліменти на утримання дитини, а також надавати певну матеріальну допомогу дитині. При цьому вона не стала претендувати на поділ квартири та спільно набутого під час шлюбу майна. Позивач погодився на такі умови позасудового вирішення питання щодо аліментів. З вересня 2012 року, тобто з моменту припинення з позивачем фактичних шлюбних відносин, вона сплачує позивачу аліменти на утримання дитини, а також надає сину матеріальну допомогу, яка виражається у придбанні дитині одягу, наданні кишенькових грошей, подарунків, оплати лікування тощо. Після розірвання шлюбу вона, за власною ініціативою, подала заяву за місцем роботи про відрахування аліментів на дитину. У своїй позовній заяві, позивач необґрунтовано ставить питання про стягнення з неї аліментів у розмірі 30 відсотків усіх видів заробітку, тому що дитина знаходиться на обліку у лікаря-педіатра, як така, що часто хворіє і потребує у звязку з цим додаткових витрат і догляду, а також профілактичних заходів, проте ці обставини не підтверджені позивачем жодними належними та допустимими доказами. Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини, вважає, що позов підлягає залишенню без задоволення повністю у звязку з необґрунтованістю вимог позивача. Просила суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини повністю. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги уточнив та просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина у розмірі 25 % всіх видів її заробітку щомісячно. В судовому засіданні відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнала повністю, суду пояснила, що згодна виплачувати аліменти у розмірі 25 % всіх видів її заробітку щомісячно. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 089188, виданим 11 лютого 1998 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, [PERSON] народився 05 лютого 1998 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 106. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про одруження серії І-ЕД № 015641, виданим 30 серпня 1997 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 30 серпня 1997 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 633. Прізвище після одруження дружини [PERSON]. Згідно з довідкою № 4426 від 08.11.2012 року, виданою КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Курчатова, 7-а/143, зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO] Згідно з довідками про доходи № 13711 від 20.12.2012 року, № 14192 від 01.02.2013 року, [PERSON] працює машиністом у ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ», з заробітної плати [PERSON] утримані аліменти у розмірі за грудень у сумі 842,60 грн., за лютий 861,50 грн. За таких обставин, враховуючи, що позивач потребує матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, а відповідач має можливість надавати таку допомогу, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, крім того уточнені позовні вимоги визнані відповідачем, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати державного мита звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 214 гривень 60 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved