Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої пожежею. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказали, що [PERSON] є власником ? частини житлового будинку [ADDRESS]. В цій частині будинку крім нього мешкають [PERSON] і [PERSON], які є членами сімї власника будинку. Відповідач [PERSON] є власницею іншої ? частини житлового будинку. [PERSON] не зареєстрована і не проживає за даною адресою. В цій частині будинку мешкає її донька - [PERSON] зі своєю сімєю. Протягом значного часу [PERSON] веде сумнівний спосіб життя, за даною адресою збираються підозрілі особи, без певного роду занять, вживають спиртні напої. Вказана частина будинку знаходиться в антисанітарному стані, житлове приміщення не ремонтується і не утримується в належному стані. З 2006 року він та його члени сімї приймали заходи для того, щоб уникнути небажаних наслідків від поведінки відповідачів: 7 лютого 2006 року та 2 серпня 2006 року вони звертались до Димитровського МВ УМВС України про порушення громадського порядку, 3 липня 2006 року звертались до Димитровського міського голови про порушення правил користування електроенергією, 7 серпня 2006 року звертались до ДПУВКХ про порушення правил користування водою, 4 листопада 2010 року звертались до міського голови про порушення правил гуртожитку відповідачами та користуванням вогнем, 11 листопада 2010 року із зверненням про направлення комісії про порушення правил користуванням вогнем, 18 листопада 2010 року до Димитровського МВ УМВС України про порушення громадського порядку. Однак до даних громадян не приймались заходи впливу, вони продовжували порушувати правила гуртожитку та безвідповідально користувалися власністю та житлом. За даний період часу у вказаній будівлі сталося пять пожеж і з двох по яким були складені акти про пожежу. 20 жовтня 2010 року приблизно о 20 годині відповідач [PERSON] при готуванні їжі в сараї користувалася відкритим вогнем. Приготувавши їжу, вона не загасила вогонь та покинула домоволодіння. В результаті необережного використання вогню відбулося загорання сараю, який згорів. По результатам пожежі було складено висновок спеціаліста про причину пожежі. В результаті пожежі було знищено будівлю сараю, а також речі належні [PERSON], а саме: електроплита «Мечта», центрифуга «Юла», чайник «Браун», пилосос «Тошиба», дрова 3м?, 1,5т вугілля, садовий інструмент, кахельна плитка - 2м?. В результаті пожежі діями відповідачів позивачам спричинена шкода, яка складається з робіт по поновленню сараю та сум втрачених речей. На відновлення сараю [PERSON] було витрачено суму у розмірі 6627,87 грн., яка складається з вартості придбаних матеріалів, а саме: шиферу - 1980 грн., профілю - 400 грн., профнастілу - 1648,87 грн., шлакоблоку - 192 грн., цвяхів - 31 грн., диск для каміння - 16 грн., брус - 750 грн., дошка - 1120 грн., гідробарєр, скоби - 181 грн. У звязку з пожежею були зіпсовані належні їм речі, які знаходились у будівлю сараю, а саме: пилосос «TOSHIBA» вартістю 630 грн., центрифуга для віджимання білизни вартістю 200 грн., електрична піч «Мечта» вартістю 825 грн., конвектор газовий автономний вартістю 1205 грн., електрошашличниця вартістю 500 грн., чайник «BRAUN» вартістю 500 грн., антена супутникова вартістю 57,50 грн., всього вартістю на суму 3804,50 грн. Загальна сума збитків складає 10432,37 грн. Окрім того, позивачам заподіяна моральна шкода, що полягає в моральних стражданнях, які викликані зміною звичайного укладу життя, переживань про втрату будівлі сараю та речей, переживань з приводу того, що їм приходиться хвилюватися за своє життя і можливість виникнення нових пожеж. Моральну шкоду вони оцінюють в розмірі по 5000 грн. кожний. Вважають, що відповідач [PERSON] допустила бездіяльність по утриманню своєї власності та не приймала ніякої участі в її утриманні, контролю за утриманням та збереженням майна. Вона, як власник житла, мала право та була зобовязана контролювати утримання свого житла, зобовязана приймати міри до [PERSON] за порушення тією правил гуртожитку та утримання майна майже до її виселення. Однак [PERSON] не виконала свої обовязки власника, чим допустила бездіяльність, що призвела до збитків. [PERSON] допустила порушення правил користування майном та правил гуртожитку, що виразилось в необережному поводженні з вогнем у результаті чого і виникла пожежа. Просять суд стягнути солідарно з відповідачів: на користь [PERSON] відшкодування матеріальних збитків в сумі 10432,37 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн., на користь [PERSON] і [PERSON] моральну шкоду в розмірі по 5000 грн. кожному. Позивачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи позовні вимоги викладеними в позовній заяві обставинами. Також пояснив що він з дружиною [PERSON] проживають в квартирі, що є ? частиною житлового будинку [ADDRESS], з 26.10.2004 року. Відповідач [PERSON] весь цей час не проживає в квартирі, що є іншою ? частиною житлового будинку [ADDRESS], де постійно мешкає її дочка [PERSON] [PERSON] приїжджає в гості до [PERSON] Також в квартирі з [PERSON] з 2010 року проживає її співмешканець [PERSON]. Сарай, який згорів, був спільною власністю [PERSON] та [PERSON] Коли у відповідачів відключили електроенергію він неодноразово бачив користування [PERSON] відкритим вогнем, вона готувала їжу на багатті. 20.10.2010 року сусідка [PERSON] бачила як [PERSON] готувала собі їжу в сараї на багатті. Представника позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на задоволенні позову у повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідачів позовні вимоги не визнала, пояснила, що позивачами не надано жодних доказів вини чи протиправних дій відповідачів, не надано доказів, що саме [PERSON] спричинила цю пожежу, а також, що [PERSON] має нести відповідальність за позовом. В дійсності [PERSON] не готувала їжу на відкритому вогні 20.10.2010 року, її взагалі не було в той день вдома, вона була у своєї матері. Також пояснила, що ні [PERSON], ні [PERSON] не визнають своєї провини у виникненні цієї пожежі. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], представників сторін, свідків та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 22.03.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу, належить ? частина жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В цій квартирі зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с.33-34, 135). [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Димитровською державною нотаріальною конторою 07.04.2004 року, належить ? частина жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.15, 31, 90, 91). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], [PERSON] ніде не зареєстрована (а.с.48). Позивачі неодноразово зверталися з заявами до різних інстанцій з приводу порушення громадського порядку, правил користування електроенергією, правил користування водою, правил гуртожитку, правил користуванням вогнем мешканцями квартири [ADDRESS] (а.с.16-22, 27-29, 32, 36). Згідно висновку спеціаліста про причину пожежі, яка виникла 20.10.2010 року в сараях на подвірї житлового будинку за адресою: [ADDRESS], встановлено, що причиною пожежі є необережне поводження з вогнем невідомої особи (а.с.24). Згідно листа начальника 52-ї державної пожежної частини Красноармійського міського управління ГУ МНС України в Донецькій області від 01.11.2010 року, за період липень-жовтень 2010 року підрозділи МНС тричі викликалися на гасіння пожежі за адресою: [ADDRESS]. Останній раз повідомлення про пожежу надійшло 20.10.2010 року. Причиною пожежі послугувало необережне поводження з вогнем невстановленої особи. Осередок пожежі знаходився в допоміжній будові, розташованій на території будинку гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Встановити винних осіб у виникненні пожежі в ході перевірки не було можливості у звязку з тим, що за вказаною адресою мешкають особи без певного роду занять. З пояснень сусідів гр. [PERSON] ведуть антисуспільний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, до них постійно заходять сторонні особи та розпивають спиртні напої, в помешканнях будинку користуються відкритим вогнем. З пояснень [PERSON] під час виникнення пожежі 20.10.2010 року вона була у родичів і нікого з мешканців квартири[ADDRESS] вдома не було (а.с.30, 70). Згідно листа начальника 9 державного пожежно-рятувального загону ГТУ МНС у Донецькій області від 15.11.2012 року, згідно архівних даних запису в Журналі пункту пожежного звязку СДПЧ-52 Красноармійського міського управління ГУ МНС України в Донецькій області повідомлення про пожежу по [ADDRESS] надійшло до пункту звязку підрозділу СДПЧ-52 20.10.2010 року о 21 годині 23 хвилини від громадянки [PERSON] з телефону [NUMBER]. Вогнем знищено: покрівля сараю 6х8 кв.м , дрова 3 т, вугілля 3 т, речі б/у (а.с.122-125). Згідно постанови № 87 від 29.10.2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи, винесену інспектором групи ДПН СДПЧ-52 Красноармійського міського управління ГУ МНС України в Донецькій області лейтенантом сл. цивільного захисту [PERSON], встановлено, що причиною пожежі в сараях на подвірї житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є необережне поводження з вогнем невідомої особи та за фактом пожежі у порушенні кримінальної справи за ст.270 та за ч.2 ст.194 КК України відмовлено (а.с. 233-234 справи № 2/0513/540/2012). Свідок [PERSON] суду пояснила, що 20.10.2010 року приблизно о 16 годині 30 хвилин вона йшла на роботу по [ADDRESS] в нічну зміну. Вона проходила біля домоволодіння, де проживають [PERSON] та [PERSON], в них будинок розташований першим по [ADDRESS], а вона мешкає через будинок. Вона в них бачила розібраний сарай, який був без дверей, з одного боку його стінка була розібрана. Зазвичай вони готують їжу на вулиці на цеглинах, а в той вечір була мряка та вона бачила як [PERSON] підпалювала в самому сараї папір, коробки, тобто розпалювала багаття. Вона бачила, що це була саме сусідка [PERSON]. Вона пішла далі на роботу. Наступного дня вона йшла з роботи та бачила, що в домоволодінні [PERSON] та в домоволодінні сусідів згорів сарай. Також згоріли деревяні вбиральні у [PERSON] та сусідів. Вона давала показання пожежним про те, що вона бачила. В тому домоволодінні була не одна пожежа. Свідок [PERSON] суду пояснила, що три роки тому восени вона йшла в аптеку біля стадіону повз школи № 17. Поруч знаходяться жилі будинки, в тому числі і будинок людей, які постійно пиячать, їхній будинок кутовий. На території цього домоволодіння в сараї жінка, яка мешкає в цьому будинку, розпалювала багаття. Вона пішла далі в аптеку. Потім вона поверталась додому іншою дорогою та побачила, що в тому сараї сильна пожежа. Також їй назустріч йшла ця жінка. Це було після 15 жовтня 2010 року після 16 години. Цей будинок стоїть напроти стадіону. Вона в той вечір була на пожежі, там усе згоріло до тла. Пожежні її не опитували. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, судом встановлено, що причиною пожежі 20.10.2010 року в сараях на подвірї житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], є необережне поводження з вогнем невідомої особи. Доказів того, що пожежа сталася через дії відповідачів суду не надано. Суд не вважає доказами вини відповідача [PERSON] у виникненні пожежі 20.10.2010 року показання свідків [PERSON], [PERSON], оскільки їх показання достовірно не підтверджують, що саме [PERSON] спричинила вказану пожежу, в їх показаннях не збігається час, коли вони начебто бачили жінку, яка розпалювала багаття, з часом виникнення пожежі, встановленим матеріалами розслідування, крім того свідок [PERSON] давала показання 23.10.2010 року інспектору СДПЧ-52 та повідомила, що вона бачила невідому їй жінку, яка вибігала з квартири за адресою: [ADDRESS], та їй невідомо через що виникла ця пожежа (а.с.253-254 справи № 2/0513/540/2012). Оскільки судом не встановлено вини відповідачів у виникненні пожежі, яка сталася 20.10.2010 року, тому в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed