Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

30 жовтня 2012 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судових витрат по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві позивач послався на те, що 24 січня 2012 року о 10 годині 10 хвилин на автодорозі Знам`янка-Луганськ-Ізварино відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Мазда Е2200»д/н [NUMBER] , що належить на праві власності КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер`Дніпропетровської обласної ради, під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Мітсубісі Лансер`д/н [NUMBER] , за кермом якого перебував водій [PERSON] . Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано матеріальну та моральну шкоду. Винним у дорожньо-транспортної пригоди було визнано [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер`Дніпропетровської обласної ради перед третіми особами була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Позивач зазначив, що вартість відновлювальних робіт, відповідно до висновку експерта, разом з витратами на проведення автотоварознавчого дослідження, надання послуг по евакуації склала 34\\~661,37 гривень, проте страховою компанією було відшкодовану не всю суму, а лише 27\\~534,47 гривень, посилаючись на те, що виплата страхового відшкодування була зменшена на 20% податку на додану вартість, окрім того не були відшкодовані витрати пов`язані з послугами евакуатора. Позивач вважає, що такі дії відповідача суперечать закону, просив стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія`недовиплачені грошові кошти в сумі 6\\~126,90 гривень, стягнути з КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер`Дніпропетровської обласної ради 3\\~000,00 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди, та франшизу у розмірі 1\\~000,00 гривень. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі , на їх задоволенні наполягав, з підстав викладених у позові. В судовому засіданні представник відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія`проти задоволення позовних вимог в межах страхового відшкодування заперечував, втім не заперечував вірність наданого позивачем висновку експерта [PERSON] від 27 січня 2012 року про розмір збитків, завданих автомобілю позивача внаслідок ДТП. Представник відповідача КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер`Дніпропетровської обласної ради в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині відшкодування позивачу франшизи у розмірі 1 000,00 гривень, проти позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди заперечував, просив у їх задоволенні відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини 24 січня 2012 року о 10 годині 10 хвилин на автодорозі Знам`янка-Луганськ-Ізварино відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Мазда Е2200»д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Мітсубісі Лансер`д/н [NUMBER] , за кермом якого перебував водій [PERSON] , що підтверджується довідкою ВДАІ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 24 січня 2012 року (а.с.6). Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 412/2245/2012 від 28 лютого 2012 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.8). У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, зазначена постанова щодо встановлення винуватості [PERSON] у скоєнні ДТП є обов`язковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що [PERSON] працював водієм в КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер`Дніпропетровської обласної ради, якому належить на праві приватної власності автомобіль «Мазда Е2200»д/н [NUMBER] . Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер`Дніпропетровської обласної ради була застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/3639651 (а.с.25). Згідно з умовами зазначеного полісу, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія`взяла на себе зобов`язання виплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну майну третім особам в межах ліміту відповідальності страховика у розмірі 50 000,00 гривень. В пункті 2 зазначеного полісу відповідачами по справі було визначено суму франшизи, яка склала 1\\~000,00 гривень. Відповідно до висновку експерта Різниченко В.Д. від 27 січня 2012 року № 20, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мітсубісі Лансер`д/н [NUMBER] , з урахуванням фізичного зносу склала 33\\~761,37 гривень (а.с.9-21). Вартість зазначеної експертизи склала 400,00 гривень, що підтверджується відповідною копією квитанції до прибуткового касового ордера № 6 від 27 січня 2012 року (а.с.24). Судом встановлено, що позивачем також були понесені витрати, пов`язані з наданням послуг по евакуації автомобіля з місця ДТП, які склали 500,00 гривень, що підтверджується товарним чеком про оплату послуг евакуатора № 24/01/1 від 24 січня 2012 року (а.с.29). 24 травня 2012 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплатила позивачу страхове відшкодування у сумі 27\\~534,47 гривень, обґрунтувавши це тим, що сума страхового відшкодування була зменшена на 20% податку на додану вартість, окрім того не були відшкодовані витрати пов`язані з послугами евакуатора (а.с.28). Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, врегульовані постановою пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди`зі змінами та доповненнями, нормами ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 4 \\~Постанови пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року зі змінами та доповненнями «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміються юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав \\~(договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому зазначеним законом порядку оцінену шкоду, яка була завдана в результаті ДТП, життю, здоров`ю, майну третьої особи, також моральну шкоду потерпілому. \\~\\~\\~\\~ Згідно п. 2 полісу № №АА/3639651 та п. 9.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000,00 гривень на одного потерпілого. Пунктом 12.1 полісу № №АА/3639651 та п. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що витрати на пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля «Мітсубісі Лансер`д/н [NUMBER] , складають 33\\~761,37 гривень, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження \\~- 400,00 гривень, витрати, пов`язані з наданням послуг евакуатора 500,00 гривень, а франшиза 1000,00 гривень, \\~ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія`повинна була здійснити страхове відшкодування на користь позивача у сумі 33\\~661,37 гривень, замість виплаченої суми у розмірі 27\\~534,47 гривень. Таким чином, невиплачена сума відшкодування становить 6\\~126,90 гривень. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія`та вважає за можливе стягнути з останнього на користь [PERSON] 6\\~126,90 гривень, в рахунок недовиплаченого страхового відшкодування. Вирішуючи позовні вимоги, щодо стягнення з КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер`Дніпропетровської обласної ради на користь 1\\~000,00 гривень франшизи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 37.5 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному обсязі одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування. За таких обставин, враховуючи вищезазначену норму законодавства, а також той факт, що представник КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер`Дніпропетровської обласної ради позовні вимоги в цій частині визнав, суд вважає за можливе стягнути з КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер`Дніпропетровської обласної ради на користь 1\\~000,00 гривень, в рахунок компенсації франшизи. Розглянувши позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер`Дніпропетровської обласної ради 3 000,00 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди, що виразилась у переживаннях із приводу пошкодження транспортного засобу, хвилюванні за свою безпеку, суд вважає за можливе у їх задоволенні відмовити, при цьому виходить з наступного. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Так, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Згідно зі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності підлягають обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору . Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано жодних належних доказів, що можуть об`єктивно довести завдання моральної шкоди. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат та враховуючи результат розгляду справи, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія`на користь позивача \\~214,60 гривень, в рахунок відшкодування оплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial