Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить жилий будинок №106, по вул. Київська в с. Горенка Києво-Святошинського району, Київської області, в якому зареєстровані та проживають: його дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON], онука [PERSON], також зареєстрована, але не проживає його онука [PERSON], [INFO] до розірвання шлюбу [PERSON] разом з дочкою [PERSON] у 2003 році переїхала на постійне місце проживання в [INFO], де проживає разом з донькою дотепер. Тож будучи власником будинку, він позбавлений можливості належним чином здійснювати право власності, а саме: володіння, користування та розпорядження належним йому майном, оскільки реєстрація онуки обмежує його у праві власності. Тому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку №106, по вул.Київська в с.Горенка, Києво-Святошинського району, Київської області. Усунути перешкоди у здійсненні мною права власності шляхом знятгя [PERSON] з реєстрації в будинку №106, по вул.Київська, в с.Горенка, Києво-Святошинського району. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з»явилася, про день слухання справи повідомлена належним чином, згідно письмової заяви просила слухати справу у свою відсутність, позов визнає. Третя особа Відділ громадянства, реєстрації, імміграції Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області в судове засідання не з»явився, про день час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд вислухавши представників позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що на праві приватної власності на підставі свідоцтва на забудову житлового будинку від 09.08.1976 зареєстрованого в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації, позивачу належить жилий будинок №106, по вул.Київська в с.Горенка Києво-Святошинського району, Київської області. В будинку зареєстровані та проживають дружина позивача [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON], онука [PERSON]. В цьому ж будинку зареєстрована, але не проживає онука позивача [PERSON], [INFO], яка є дочкою сина позивача, [PERSON] від шлюбу з [PERSON], з якою розірвано шлюб 29.03.2007 . Ще до розірвання шлюбу [PERSON] разом з дочкою [PERSON] у 2003 році переїхала на постійне місце проживання в [INFO], де проживає разом з донькою дотепер, що підтверджується актами обстеження від 29.07.2011 , 09.02.2012, та 07.09.2012 . Натомість факт проживання та реєстрації [PERSON] та її законного представника [PERSON] в м. Калуш, Івано-Франківської області, вул. Височана, 1 підтверджується довідкою КП «ЖЕО №1» від 04.08.2008 та витягом із будинкової книги. Відповідно до ст.319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Позивач будучи власником будинку, позбавлений можливості належним чином здійснювати право власності, а саме: володіння, користування та розпорядження належним йому майном, оскільки реєстрація неповнолітньої онуки обмежує позивача у праві власності, накладає додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, виходячи з цих положень закону. Відповідно до ч.3 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.3 ст.29 ЦКУкраїни місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками. Як роз'яснив Верховний Суд України у постанові від 16.01.2012 у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають ст..ст.57-59 ЦПК України.

Outcome: approved