Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-24 00:00:00

Позивачі звернулися до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом, в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просять суд стягнути з відповідачів солідарно матеріальну та моральну шкоду, заподіяну злочином, а саме: шкоду, яку вони зазнали внаслідок ДТП, що мала місце 13.02.2010 року на автодорозі Нижанковичі [PERSON], поблизу с. Брониця Дрогобицького району, яка сталася з вини відповідача [PERSON] Оскільки цивільно правова відповідальність останнього була застрахована, вважають, що шкода повинна відшкодовуватися [PERSON] та страховою компанією Брокбізнессолідарно. В обгрунтування позовних вимог посилаються на те, що 13.02. 2010 року всією сімєю їхали в м. Самбір через м. Дрогобич. За кермом у автомобілі Хюндай Туксонд.р.н. ВС 0022 АХ, який належить позивачеві [PERSON], перебував позивач [PERSON] Близько 16 год. виїхали з м. Дрогобича на автодорогу Нижанковичі-Стрий, біля с. Брониця Дрогобицького району Львівської області, і їхали по ній в напрямку м. Самбір , коли на їхню смугу руху виїхав автомобіль Сітроен С25 д.р.н. 331-80 ТС під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого їхні автомобілі зіткнулися. Винуватцем вказаного ДТП є відповідач - [PERSON] По факту даного ДТП була порушена кримінальна справа, яка розглядалася Дрогобицьким міськрайонним судом по обвинуваченню відповідача [PERSON] в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і яка закрита внаслідок акту амністії від 08.07.2011 року, а останнього звільнено від покарання. В результаті ДТП водій [PERSON] та пасажири [PERSON] , [PERSON]а , [PERSON], [PERSON] отримали тілесні ушкодження різного ступеня важкості, а саме: [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень , як такі, що викликають тривалий розлад здоров'я; [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали тілесні ушкодження , що по ступеню важкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім цього, внаслідок даного ДТП позивачам були заподіяні тілесні ушкодження, які супроводжувались сильними болями, муками, переживаннями про можливість відновлення їхнього стану здоров'я, яке було до аварії. Такий стан речей причинив їм глибокі душевні переживання та страждання, що негативно відображаються на їхньому самопочутті та стані здоров'я, вплинули на їхні звичні життєві стосунки (лікування тривалий час з витратами немайнового характеру по догляду за позивачем [PERSON] так як він був обмежений у вільних рухах), які і продовжуються по даний час. Дочка [PERSON] після аварії від перенесеного страху стала заїкатися, і даний комплекс ще не пройшов, а продовжує існувати. [PERSON] на момент аварії знаходилася в стані вагітності, і заподіянням тілесних ушкоджень внаслідок ДТП у неї утворилася гематома на зародку, що призвело до викидня. Тому вважають, що позивачеві [PERSON] була спричинена, крім шкоди, заподіяної життю та здоровю потерпілого в сумі 5533, 95 грн., і моральна шкода, яку він оцінюю у 60 000 грн.; малолітній дитині [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яку її законний представник [PERSON] оціню у 30 000 грн.; малолітній дитині [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яку його законний представник оцінює в 30 000 грн; [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яку вона оціню у 75 000 грн.; [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яку вона оцінюю у 30 000 грн. Враховуючи наведене, просять суд стягнути з відповідачів вказану вище шкоду, а також стягнути з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] витрати на правову допомогу, та стягнути з відповідачів судові витрати . Відповідач ПАТ Страхова компанія Брокбізнесв судове засідання не зявилося, хоча належним чином було повідомлялося про час та місце слухання справи, причини неявки останнього визнано неповажниим, та справу розглянуто без участі вказаного відповідача. Згідно письмових заперечень від 10.08.2012 року , скерованих на адресу суду на стадії розгляду, коли ухвалою суду ПАТ Страхова компанія Брокбізнесзалучалося до участі у справі в якості третьої особи, страхова компанія дала письмові пояснення про те, що на виконання вимог Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність у Страховій компанії БРОКБІЗНЕС, що підтверджено Полісом № ВС/9090111 з терміном дії з 18.11.2009 р. до 17.11.2010 р.. Забезпеченим транспортним засобом, згідно Полісу, є Сітроен С25, д.р.н.з. 33180 ТС . Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування з доданими до неї документами. Вказана заява до Страхової компанії БРОКБІЗНЕСпро страхове відшкодування станом на 10 серпня 2012 року від жодного з позивачів не надходила. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо подавши заяву про розгляд справи без його участі. Судом при винесенні рішення береться до уваги позиція позивача [PERSON], висловлена під час розгляду справи, відповідно до якої він позовні вимоги підтримав та доповнив, що винним у дорожньо-транспортній пригоді є відповідач [PERSON] В результаті ДТП його дружина [PERSON] втратила дитину, через що до сьогодні перебуває в депресивному стані. Діти отримали надзвичайно важкі психологічні травми, зокрема, дочка досі заікається. Тому вважає позовні вимоги підставними і такими, що відповідають шкоді, завданій його сімї даним злочином. Представник позивачів адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково суду пояснив та доповнив, що витрати позивачів підтверджені документально, а саме : довідками № 331,332,333,334,335 для одержання путівки на санаторне лікування, довідкою № 382 від 27 квітня 2011 року про проведене лікування [PERSON], довідка № 11 від 29.03.2011 року про лікування [PERSON], квитанції № 1248,1250,1249 від 1 квітня 2011 року про оплату на санаторне лікування, квитанція № 684 від 8 грудня 2010 року про оплату за лікування та талон на лікувальні процедури, таблицею вартості путівок, витягом з історії хвороби № 229 , лабораторною карткою та протокол обстеження [PERSON], фіскальні чеки на придбання ліків на суми 106.58 грн., 156.89 грн., 153.86 грн., 25.50 грн. та рецептами на придбання ліків, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи. Крім цього, внаслідок даного ДТП позивачам були заподіяні тілесні ушкодження, які супроводжувались сильними болями, муками, переживаннями. Позивачка [PERSON] , після аварії від перенесеного страху стала заїкатися, і даний комплекс, ще не пройшов, що призводить до погіршення фізичного та психологічного стану, так як вона стала соромитися спілкуватися з однолітками і обмежує себе в цьому , що призводить до глибоких душевних страждань як її, так і батьків, якими є позивачі. Позивачка [PERSON] на момент аварії знаходилася в стані вагітності, і заподіянням їй тілесних ушкоджень в настілок ДТП у неї утворилась гематома на зародку, що призвело до викидня. Даний факт підтверджений документально протоколом обстеження та контурним аналізом [PERSON], який доданий до справи. Звертає увагу суду , що з моменту ДТП відношення відповідача [PERSON] до заподіяння позивачам шкоди та його бездіяльність добровільно відшкодувати заподіяну як майнову так і моральну шкоду сім'ї Лех чи хоча-б намагання це вчинити, чи попросити вибачення за свої злочинні дії тільки посилює їх депресійно-психологічний стан , що супроводжується переживаннями та стражданнями по даний час. Моральну шкоду потерпілі оцінили у 225000 грн. і вважають , що така сума стане частковою компенсацією за нанесенні тілесні ушкодження, заподіяний біль та пережиті страждання. Вважає безпідставними твердження відповідача - приватного акціонерного товариства Страхова компанія БРОКБІЗНЕС, про те , що позивачі не зверталися до них з відповідною заявою у відповідності до п.35.1 ст. 35 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки дане твердження не грунтується на законодавстві та суперечить п.22.3 ст.22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, де вказано , що потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1,2 частини другої ст. 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України , тому позивачі і звернулися до суду з відповідним позовом, як того вимагає закон. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав тільки в частині відшкодування витрат, повязаних з лікуванням та реабілітацією позивача [PERSON] В решті позовні вимоги заперечив. В обгрунтування своєї позиції зіслався на те, що згідно матеріалів кримінальної справи у витрати включено чеки про оплату за покращені умови санаторно курортного лікування. Вважає, що дві експертизи тілесних ушкоджень, які б підтверджували, що позивач [PERSON] внаслідок ДТП втратила дитину, спростували дане. Тому просить суд в задоволенні позовних вимог, окрім тих, які він визнає, - відмовити. Представник відповідача адвокат [PERSON] позицію свого довірителя підтримав, просить суд в задоволенні позовних вимог в частині, яку не визнає [PERSON] відмовити. Оцінивши встановлені обставини справи, надані докази та відповідні норми закону, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Конституцією України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою, визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави ( стаття 3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( стаття 21). Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 110 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоровя або смертю фізичної особи, чи шкоди, завданої внаслідок злочину, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди. Судом встановлено, що 18.01.2012 року постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області на підставі п. вст. 1 , 6 Закону України Про амністію у 2011 роцізвільнено від кримінальної відповідальності [PERSON], який обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 05.06.2012 року ухвалою Апеляційного суду Львівської області постанову Дрогобицького міськрайонного суду залишено без змін. Як розяснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 23.12.2005 року № 12 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому кримінально процесуальним кодексом України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України, та за наявності визначених у законі підстав, вичерпний перелік яких надано ч. 1 ст. 44 КК України, а саме: у випадках, передбачених цим кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування. Згідно ст. 14 Закону України Про амністію у 2011 році, амністія не звільняє від обовязку відшкодувати заподіяну злочином шкоду. Частиною 4 ст. 61 ЦПК України визначено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] згідно постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.01.2012 року визнаний винним у вчиненні ДТП та, відповідно, заподіянні тілесних ушкоджень позивачам. Обставини звільнення відповідача від кримінальної відповідальності не є реабілітуючими, а тому факт нанесення тілесних ушкоджень позивачам знаходиться в прямому причиновому звязку з ДТП і не потребує доведення при розгляді даної справи, так само як і той факт, що ДТП сталося з вини відповідача. В силу ст. 61 ЦПК України, за аналогією закону, постанова Дрогобицького міськрайонного суду від 18.01.2012 року є обовязковою при розгляді даного позову. Вирішуючи питання щодо вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди суд виходить з наступного: згідно висновку експерта № 135 від 15.02.2010 року у [PERSON] мались тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці грудини, на передній поверхні лівої гомілки, на правому колінному суглобі, які могли, зокрема, утворитись внаслідок удару об частини салону автомобіля під час дорожньо транспортної пригоди і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ( ас. 61 т. 1 к/с). Згідно висновку експерта № 136 від 15.02.2010 року у [PERSON] мались тілесні ушкодження у вигляді синців на внутрішній поверхні обох колінних суглобів, які були спричинені дією твердого тупого предмета, які могли, зокрема, утворитись внаслідок удару об частини салону автомобіля під час дорожньо транспортної пригоди і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ( ас. 62 т. 1 к/с). Згідно висновку експерта № 133 від 15.02.2010 року у [PERSON] мались тілесні ушкодження у вигляді рани на чолі справа та синця в ділянці перенісся, які могли, зокрема, утворитись внаслідок удару об частини салону автомобіля під час дорожньо транспортної пригоди і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ( ас. 63 т. 1 к/с). Згідно висновку експерта № 132 від 15.02.2010 року у [PERSON] мались тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці вилиці справа та на нижній щелепі справа, які могли, зокрема, утворитись внаслідок удару об частини салону автомобіля під час дорожньо транспортної пригоди і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ( ас. 64 т. 1 к/с). Згідно висновку експерта № 134 від 15.02.2010 року у [PERSON] мались тілесні ушкодження у виді синця на внутрішній поверхні правого плеча, надриву двоголового мяза плеча, закритого перелому пятої пясної кістки лівої китиці зі зміщенням уламків, які могли, зокрема, утворитись внаслідок удару об частини салону автомобіля під час дорожньо транспортної пригоди і відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що викликали тривалий розлад здоровя ( ас. 67 т. 1 к/с). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положеннями ч.І ст.1195 ЦК України визначено, що фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому, зокрема витрати викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, стороннього догляду тощо. Відповідач [PERSON] на момент вчинення ДТП володів полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВС/9090111 на автомобіль [NUMBER], згідно якого страховиком виступало ПАТ СК "Брокбізнес" , строком дії з 18.11.2009 року до 17.11.2010 року. З пункту 22.1 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог ст. 23 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті ДТП, є шкода (втому числі моральна шкода) , пов'язана : з лікуванням потерпілого , з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, що має місце в даному конкретному випадку. Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобіву зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати , які пов'язані з доставкою, розміщенням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним лікуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Згідно вищевказаного страхового полісу обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 51\~000 грн. на одного потерпілого. Після ДТП потерпілий [PERSON] проходив лікування. На придбання ліків та інші заходи, повязані з лікуванням, ним було витрачено 562 грн., а саме: згідно довідки № 72 від 24.02.2010 року та товарних чеків ( ас. 187, 188, 189 т. 1 к/с ) [PERSON] придбав за власні кошти для лікування медикаменти на суму 112 грн. та провів медичні обстеження на суму 450 грн. ( ас. 190 т. 1 к/с). Крім цього, позивач продовжив лікування та реабілітацію, на що було затрачено додаткові кошти, а саме: 3958 грн на санаторно курортне лікування, 572, 12 грн. на лікування в санаторії Любінь Великийта придбані ліки на суму 441, 83. Дані видатки , а також те, що вони мають причинно наслідковий звязок з вказаним ДТП підтверджені доказами, які знаходяться в кримінальній справі: - довідкою № 331 для одержання путівки на санаторно курортне лікування ( а.с. 27 т. 2 к/с); - довідкою № 382 від 27.04.2011 року про проведене лікування [PERSON] із зазначенням необхідності продавження стаціонарного лікування після ДТП та реабілітації в санаторії Чорноморецьв м. Ялта (а.с. 26 т. 2 к/с); - довідкою № 11 від 29.03.2011 року про проведення лікування [PERSON] В.( а.с. 27 т. 2 к/с); - квитанціями № 1248, 1250, 1249 від 01.04.2011 року про оплату на санаторно курортне лікування, квитанцією № 684 від 08.12.2010 року про оплату за лікування та талон на лікувальні процедури, таблицею вартості путівок, витягом з історії хвороби № 229, лабораторною картою, протоколом обстеження [PERSON], фіскальними чеками на придбання ліків на суму 106, 58 грн., 156, 89 грн., 153, 86 грн., 25, 50 грн.( а.с. 29 37 т. 2 к/с). Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що з відповідача - Страхової компанії Брокбізнесв користь [PERSON] підлягає стягненню 5533, 95 грн. страхового відшкодування в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоровю потерпілого. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує наявність такої, протиправність дій її заподіювача (відповідача [PERSON] Й.), причинний зв'язок між шкодою і протиправним діянням відповідача. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у звязку з протиправною поведінкою щодо нього та у звязку із знищенням та пошкодженням його майна, що передбачено ст. 23 ЦК України. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача, його поведінку після зіткнення, тривалість порушення прав позивачів, які протягом тривалого часу були позбавлений можливості використання автомобіля, що створило ряд незручностей в сімейному та побутовому житті, - як наслідок порушення нормального ритму життя (необхідність вчинення додаткових дій, які за нормальних обставин не було необхідності вчиняти), нормальних життєвих звязків, тяжкість вимушених змін, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.3 ст. 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, яка завдала моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5 вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) , яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання, що подія, яка спричинила позивачам моральну шкоду, заподіяла моральні страждання сталася, з вини відповідача [PERSON] Крім цього, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховується те, що не можна відшкодувати моральну шкоду в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь який її розмір буде мати суто умовний вираз. У будь якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватний нанесеній моральній шкоді. Застосовуючи принцип розумності та справедливості, суд визнає, що заявлена до відшкодування моральна шкода кожним з позивачів є дещо завищеною, а тому підлягає зменшенню до розміру, який, на думку суду буде достатнім для відшкодування моральної шкоди, яку позивачі отримали внаслідок злочину, вчиненого відповідачем. При визначенні розміру моральної шкоди, яку слід стягнути з відповідачів в користь потерпілого [PERSON] суд враховує те, що під час ДТП, яка сталася з вини відповідача [PERSON], потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що викликали тривалий розлад здоровя. Протягом тривалого часу [PERSON] змушений був лікуватися та проходити реабілітацію, що підтверджується матеріалами справи. Дане вказує на те, що потерпілий протягом значного проміжку часу піддавався моральним переживанням у звязку з ушкодженням здоровя. Крім цього, моральна шкода, заподіяна [PERSON] полягає і в тому, що він через ушкодження здоровя був позбавлений нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного життя, що, в свою чергу, призвело до тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках. Судом, також, враховується час та зусилля, які були необхідні потерпілому для відновлення попереднього стану, те, що протягом тривалого часу [PERSON] потребував стороннього догляду( копія листка непрацездатності а.с.192 т. 1 к/с). Крім цього, [PERSON] пережив глибокі душевні страждання, повязані з тим, що від даного ДТП потерпіли члени його сімї, а тому числі і малолітні діти, життю яких існувала реальна загроза під час зіткнення автомобілів. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в користь потерпілого з відповідачів слід стягнути 50\~000 грн., що на думку суду, є достатнім для відшкодування спричиненої йому моральної шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди, яку слід стягнути з відповідачів в користь [PERSON] суд не бере до уваги посилання відповідача [PERSON] та його представника на те, що експертизи, проведені в межах кримінальної справи, заперечують те, що потерпіла втратила дитину внаслідок того, що потрапила в ДТП, оскільки вказаними експертизами дане і не спростовується. Разом з тим, в матеріалах кримінальної справи наявні докази, які, на думку суду, вказують на прямий причиновий звязок між втратою [PERSON] дитина та тим, що остання потрапила в ДТП, перебуваючи на той час на незначному терміні вагітності: довідка Дрогобицького міського пологового будинку від 29.03.2011 року (а.с. 26 т. 1 к/с); довідка Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького ( а.с. 191 т. 1 к/с). Потепіла [PERSON] пережила глибокі душевні страждання як під час ДТП, так і після, оскільки мова йшла не тільки про її життя та здоровя, а й про життя та здоровя її близьких. Потерпіла впродовж тривалого часу вимушена була порушити свий звичайний ритм життя та повсякденні звязки, оскільки її чоловік, отримавши під час ДТП значні ушкодження, потребував стороннього догляду, а всі інші члени сімя, особливо малолітні діти особливої уваги. Тому суд приходить до переконання, що в користь потерпілої [PERSON] з відповідачів слід стягнути 30\~000 грн., що на думку суду, є достатнім для відшкодування спричиненої їй моральної шкоди. Щодо відшкодування моральної шкоди неповнолітнім потерпілим [PERSON] та [PERSON], судом враховується те, що в даному випадку мали місце не тільки душевні та фізичні страждання дітей внаслідок спричинення їм під час ДТП тілесних ушкоджень, але і те, що не підлягає оприділенню та виразу в грошовому еквіваленті те, які наслідки може мати в майбутньому для фізичного стану та при формуванні особистості пережитий дітьми стрес. А тому суд дійшов висновку, що з відповідачів в користь потерпілих [PERSON] та [PERSON] слід стягнути по 20\~000 грн. кожному, що , на думку суду, є достатнім для відшкодування спричиненої їм моральної шкоди. Щодо відшкодування моральної шкоди потерпілій [PERSON], судом береться до уваги те, що потерпілій під час ДТП спричинені тілесні ушкодження, що призвело до фізичного болю та страждань, вік потерпілої на момент події. Крім цього, під час ДТП в машині разом з нею перебували діти та малолітні внуки, які крім пережитого стресу також отримали тілесні ушкодження різного ступеню важкості. А тому підставним є посилання на те, що потерпіла [PERSON] пережила душевні страждання, яких зазнала у звязку з протиправними діями винуватця даної дорожно транспортної пригоди [PERSON] як проти неї, так і проти інших членів її сімї. А тому суд приходить до висновку, що в користь потерпілої [PERSON] з відповідачів слід стягнути 20\~000 грн. для відшкодування спричиненої їй моральної шкоди. Крім цього, при вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачів моральної шкоди суд при визначенні суми враховує умови полісу, яким відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно правову відповідальність в ПАТ Страхова компанія Брокбізнес- співвідповідача по справі. Відповідно до умов полісу, у випадку настання страхового випадку потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше 5% ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо транспортної пригоди. Ліміт згідно вищевказаної статті Закону визначений в сумі 51\~000 грн. А відтак, з відповідача ПАТ Страхова компанія Брокбізнесв користь потерпілих, в межах суми відшкодування моральної шкоди, визначеної судом, слід стягнути по 2550 грн. кожному. Різницю слід стягнути з винуватця ДТП [PERSON] Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує стягненню у другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно представленого договору про надання правової допомоги адвокат [PERSON] виконував функції представника потерпілих у даній справі. До договору долучено квитанції, згідно яких потерпілий [PERSON] оплатив адвокатові [PERSON] послуги по наданню правової допомоги в сумі 2100 грн. Відтак, дана сума підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в користь потерпілого [PERSON] Крім цього, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищенаведене, з відповідача [PERSON] в користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1272 грн., з відповідача ПАТ Страхова компанія Брокбізнесв користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 429, 20 грн.

Outcome: approved