Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-16 00:00:00

05.11.2012 року позивач [PERSON] звернулася до суду в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, в якому вказала, що 27.04.2010 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 7,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована та території [PERSON] сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. Зазначена земельна ділянка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], виданого 09.08.2005 року. Заповіт [PERSON] не робив, спадкоємцями за законом є його дружина [PERSON] та син [PERSON], які прийняли спадщину, так як проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем. Але при зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено, оскільки спадкодавець за життя не оформив на своє імя [PERSON] акт на право приватної власності на землю. Посилаючись на викладене, позивач просила визнати за нею та її сином право власності на земельну ділянку. В судовому представник позивача [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миколаївської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, при цьому не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27.04.2010 року в м.Миколаєві помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ФП №122425, видане 29.04.2010 року). Позивачі [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги, як дружина та син спадкодавця (свідоцтво про укладення шлюбу І-ФП №407277 видане 19.03.1983 року, свідоцтво про народження дитини І-ФП №003880, видане 12.01.1999 року). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 7,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована та території [PERSON] сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. Зазначена земельна ділянка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], виданого 09.08.2005 року. [PERSON] акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 7,96 га на території [PERSON] сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, виданий на імя [PERSON] і після його смерті переоформлений не був. Спадкоємці після смерті [PERSON] фактично прийняли спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживали разом з ним та були зареєстровані, що підтверджується будинковою книгою. Але при зверненні до Державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про визнання права власності, оскільки відсутній [PERSON] акт на право приватної власності на землю. В той же час право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори 09.08.2005 року. Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. На підставі викладеного та з врахуванням неможливості оформлення позивача своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, та відсутність правовстановлювального документа на земельну ділянку у власника, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачами права власності на земельну ділянку.

Outcome: approved