Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-07 00:00:00

У лютому 2012 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідачів та просить суд усунути перешкоди у користуванні належним позивачу на праві приватної власності нерухомим майном, а саме: житловим будинок літ «А», загальною площею 48,6 м2, сараями літ «Б», літ «В», туалетом літ «Г», що розташовані по вулиці Радянська,149, у місті Роздільна, Одеської області, на земельній ділянці площею 1030,0 м2, належній Роздільнянській міській раді Одеської області та виселити без надання іншого житлового приміщення [PERSON],[INFO], [PERSON] /дошлюбне прізвище [PERSON]/ [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з належного позивачу на праві приватної власності житлового будинку з господарчими спорудами, що розташований за адресою: м.Роздільна, вул.Радянська,149, Одеської області та заборонити їм користуватись належним позивачу вказаним нерухомим майном та земельною ділянкою площею 1030,0 м2, на якій це нерухоме майно розташоване; зобовязати [PERSON],[INFO], [PERSON] /дошлюбне прізвище [PERSON]/ [PERSON], [INFO], [PERSON] Миколайовича, [INFO], звільнити належне позивачу нерухоме майно, що розташоване в м.Роздільна, Одеської області по вулиці Радянська, №149, від належних їм речей домашньої обстановки, вжитку та іншого належного їм майна; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 березня 2008 року вона уклала договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: м.Роздільна, вул.Радянська,149, Одеської області, згідно якого придбала домоволодіння у подружжя [PERSON] та [PERSON]. 21 березня 2008 року вона зареєструвала своє право власності на вказане нерухоме майно в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості»(реєстраційний номер 11007954, номер запису 148 в книзі 22). Згідно п.7 вказаного договору купівлі-продажу продавці взяли на себе зобовязання звільнити відчужуваний будинок, в тому числі і від речей домашньої обстановки та вжитку, іншого належного їм майна до 01.04.2008 року. Однак до сьогоднішнього дня в належному позивачу будинку зареєстровані та проживають відповідачі по справі, яким попередні власники будинку [PERSON] та [PERSON], дозволили там проживати. На звернення позивача до відповідачів з проханням звільнити належне їй нерухоме майно та виселитись, вони категорично відмовляються це робити, мотивуючи свою поведінку дозволом їм на проживання в належному їй будинку попередніми власниками. Така поведінка відповідачів змусила позивача звернутися до суду за захистом своїх прав власника нерухомого майна. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Даний будинок придбано позивачем за кредитні кошти, і вона має на меті використовувати його за цільовим призначенням. Відповідач [PERSON] позов не визнала, пояснила суду, що будинок вона [PERSON] у 2005 році не продавала и ніяких грошей не отримувала. Договір купівлі-продажу з [PERSON] вона дійсно підписала, але мала на меті заробити грошей на передачі будинку в іпотеку банку. Про те що, [PERSON] продала будинок позивачу їй нічого не відомо. Іншого житла у неї та її дітей немає, а тому виселитись їй нікуди. Відповідачі [PERSON] /[PERSON]/ О.М. та [PERSON] позов не визнали, пояснили, що вони проживають у вказану будинку з 1998 року, про те, що їх мати продала будинок [PERSON], їм нічого не відомо, іншого житла вони не мають, а тому виселитись їм нікуди. Адвокат [PERSON] договори купівлі-продажу від 2005 та 2008 року не оспорювала, але просила застосувати до вимог позивача строк позовної давності та відмовити у позові з цих підстав. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідка [PERSON], оцінивши всі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено наступне. 20 березня 2008 року позивач [PERSON] уклала нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку з [PERSON], згідно якого придбала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: м.Роздільна, вул.Радянська,149, Одеської області. Продаж вчинено, за письмовою згодою чоловіка продавця - [PERSON], викладеною в окремій заяві, за 126250 гривен, які покупець погасила за рахунок кредитних коштів наданих їй філією південного Головного регіонального управління ЗАТ КБ «ПриватБанк»у строк до 01.04.2008 року (а.с.7). Згідно п.7 Договору продавець зобовязується звільнити відчужуваний житловий будинок від речей домашньої обстановки та вжитку та іншого належного їй майна до 01 квітня 2008 року. Договір зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 21.03.2008 року (а.с.9). [PERSON] та [PERSON] виконали умови Договору в повному обсязі, ніхто з них договір не оспорював. Відповідач [PERSON], колишній власник даного нерухомого майна, яка 09 червня 2005 року уклала нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку з [PERSON], згідно якого з 10406 гривен продала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: м.Роздільна, вул.Радянська,149, Одеської області (а.с.77-78). Продавець зобовязалася до 10.06.2005 року звільнити відчужуваний житловий будинок від власного іншого майна, здійснити зняття з реєстрації всіх зареєстрованих у ньому осіб (п.7 Договору). До теперішнього часу [PERSON] з [PERSON] /[PERSON]/ О.М. та [PERSON] не виселилися з даного будинку та не знялися з реєстрації за вказаною адресою. З 09.06.2005 року по теперішній час договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений між [PERSON] та [PERSON], ніким не оспорювався та є дійсним. Всі суттєві умови даного договору між [PERSON] та [PERSON] досягнуті та викладені у тексті самого договору. Згідно запису нотаріуса [PERSON], договір підписаний сторонами у його присутності, особу сторін встановлено, дієздатність, а також належність [PERSON] відчужуваного жилого будинку перевірено. Підстав вважати, що [PERSON] не розуміла значення своїх дій щодо продажу свого будинку, у суду немає. Суд критично оцінює пояснення свідка [PERSON] про те, що [PERSON] не мала намір продавати будинок, а хотіла заробити гроші на іпотеці, тому що ці свідчення не відповідають доказам та дійсним обставинам справи. Ніяких претензій, щодо повернення їй будинку, до [PERSON] [PERSON] не предявляла, а [PERSON] в свою чергу розпорядилася цим будинком, як своїм власним, продавши його позивачу [PERSON] 20 березня 2008 року. Згідно ст.319 ЦК України власник має право володіти,користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності. Відповідачі порушують права позивача, як власника нерухомого майна, та не довели правомірність своєї реєстрації та проживання на даний час у вказаному житловому будинку. Позов оснований на законі та підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд не заходить підстав для застосування строку позовної давності до вимог позивача, оскільки право власності є непорушним і має поважитися, як державою, так і членами суспільства. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У судовому засіданні встановлено, що позивач довідалася про порушення свого права відповідачами восени 2011 року, і ця обставина ніким не спростована, а отже перебіг позовної давності почався саме з того часу і не сплинув на час подачі позову до суду. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідачів у рівних частках з кожного.

Outcome: approved