Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів, посилаючись на те, що 22.06.2010 р. між [PERSON] та кредитною спілкою Львівська укладено кредитний договір № 2010-1009 Стандарт-Кредит-Готівковий в розмірі 6000,00 грн. із сплатою 32 % річних за користування кредитом терміном до 22.06.2011 р. Даний кредит виданий під забезпечення договорів поруки від 21.06.2010 р., відповідно до якого в разі невиконання [PERSON] свого зобовязання, щодо своєчасного повернення кредиту і сплати відсотків, його виконання буде здійснене поручителями [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, її заборгованість перед позивачем, станом на 05.11.2011 р. становить 10438,71 грн. 11.02.2013 р. представником позивача було подано заявою про збільшення та уточнення позовних вимог, згідно з якою заборгованість [PERSON] перед позивачем, станом на 25.01.2013 р. складає 17589,18 грн. Вказану суму та судові витрати у справі позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не зявився, але подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, ухвалив справу розглядати без участі відповідачів, які, будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи, до суду не прибули і заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 22.06.2010 р. між кредитною спілкою Львівська та [PERSON] укладено кредитний договір № 2010-1009 Стандарт-Кредит-Готівковий в розмірі 6000,00 грн. із сплатою 32 % річних за користування кредитом, терміном до 22.06.2011 р. для ремонту будинку. Даний кредит виданий під забезпечення договорів поруки від 21.06.2010 р., відповідно до якого в разі не виконання [PERSON] свого зобовязання, щодо своєчасного повернення кредиту і сплати відсотків, його виконання буде здійснене поручителями [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п.3.1 кредитного договору: у разі порушення зобовязання, щодо сплати суми відсотків за кредит та частини кредиту у відповідності до договору, позичальник сплачує неустойку 0,15 % за кожний протермінований день. Умови договору відповідачем у повному обсязі не виконувались, внаслідок чого (відповідно до представленого позивачем розрахунку) розмір заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 25.01.2013 р. становить 17589,18 грн. В ході судового розгляду [PERSON] подала заперечення в якому вказує, що з неї та [PERSON] стягується 20 % заборгованості із заробітної плати, а з [PERSON] 550 грн. заборгованості із заробітної плати, а тому в них не могла виникнути така велика сума заборгованості, яку вони не в змозі оплатити. Проте з постанов відділу державної виконавчої служби Камянка-Бузького районного управління юстиції від 26.06.2012 серії ВП № 29159708 та від 06.11.2012 р. серії ВП № 34596806, вбачається, що з [PERSON] та [PERSON] стягується заборгованість в користь ПАТ ВіЕйБі Банк, а не в користь КС Львівська. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України божник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача слід задоволити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі в сумі 349,40 грн.

Outcome: approved