Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-07 00:00:00

В липні 2012 р. позивач ПАТ "Дельта Банк" звернувся до Бориспільського міськрайонного суду м. Бориспіль з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 вересня 2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 1636-100/ФК-08 (далі по тексту кредитний договір), відповідно до якого відповідачу було надано кредит на суму 9 300 грн. на умовах щомісячної сплати поточного платежу і повним терміном повернення кредиту до 17 вересня 2010 р. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, щомісячні платежі за кредитним договором і в термін, встановлений умовами кредитного договору, не здійснюються, решта заборгованості не повертається. Станом на 18 травня 2012 р. сума заборгованості за кредитним договором відповідача становить 7 403,80 грн. і складається з тіла кредиту 5 009,06 грн. та відсотків 2 233,93 грн. Згідно із п. 6.2. кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителями (заставодавцями, гарантами, поручителями, майновими поручителями) умов цього договору та/або договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором, a позичальник зобов'язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання позичальником відповідної вимоги від банку (а у випадку передбаченому п. 4.2.5. не пізніше наступного робочого дня) повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим договором, а також відшкодувати збитки, завдані банку, у разі порушення позичальником строків платежів, що встановлені цим договором. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку за місцем своєї реєстрації, у судові засідання не зявлявся, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 17 вересня 2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 1636-100/ФК-08, відповідно до п. 1.1. цього договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 9 300 грн., згідно п. 1.3. кредитного договору датою повернення кредиту є 17 вересня 2010 р. Відповідно до п. 2.4. повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менше 387,50 грн. по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту. За користування кредитом відповідач сплачує 25 % річних. 17 вересня 2008 р. за умовами договору відповідачем було отримано грошові кошти в сумі 9 300 грн., що підтверджено копією заяви № 0001/67 від 17.09.2008 р. Згідно із довідкою про розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 18 травня 2012 р. заборгованість відповідача за кредитним договором становить 7 403,80 грн. і складається з тіла кредиту 5 009,06 грн. та відсотків 2 233,93 грн. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором № 1636-100/ФК-08 від 17 вересня 2008 р. не виконує, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 5 009,06 грн. тіла кредиту та 2 233, 93 грн. відсотків, а разом 7 403,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 214,60 грн.

Outcome: approved