Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Тростянецький молочний завод»с. Северинівка Тростянецького району Вінницької області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування завданої моральної шкоди, зазначивши, що був прийнятий на роботу до відповідача електриком з випробувальним строком три місяці. Роботу виконував належним чином, однак, був звільнений за ч.2 ст. 28 КЗпП. Вважає, що його звільнили з роботи незаконно, посилається на відсутність жодних претензій до нього з боку безпосереднього керівника, та на те, що йому не було запропоновано іншої роботи як того вимагає законодавство при звільненні працівника з ініціативи власника, також зазначає, що строк випробування не міг перевищувати одного місяця, в силу чого, просить суд поновити його на роботі, стягнути з відповідача на його користь середню заробітну плату за період вимушеного прогулу, та 5000 грн. 00 коп. компенсації за завдану моральну шкоду. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіренсті, (а.с. 18), в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, обгрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві, при цьому зазначивши, що з боку головного інженера, як безпосереднього керівника, до позивача жодних претензій не було, як не було і жодних актів чи інших документів, які б підтверджували його некомпетентність чи невідповідність займаній посаді, натомість, існував конфлікт між ним та керівництвом, яке доручало йому робити роботу, непередбачену посадовими обовязками, що і стало ймовірною підставою його звільнення, просив суд задовольнити позов повністю. Представники відповідача, голова правління ПАТ «Тростянецький молочний завод»[PERSON] та адвокат [PERSON], яка діє на підставі ордеру (а.с. 39а), в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, зазначивши, що звільнення позивача з роботи було проведено з додержанням вимог чинного законодавства. Позивач неналежно виконував доручену йому роботу, наслідком чого були неодноразові звернення В.о. головного інженера [PERSON] у вигляді доповідних записок, крім того, позивач не надавав посвідчення про перевірку знань з охорони праці, що унеможливлює його допуск до виконання необхідних робіт. Просили суд відмовити в задоволенні позову повністю. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення сторін, суд визначив, встановив та дослідив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Згідно копії наказу № 81-к від 06.08.2012 року про прийом на роботу [PERSON], виданого головою правління ПАТ «Тростянецький молочний завод»[PERSON], [PERSON] був прийнятий на роботу з випробувальним терміном 3 місяці до ПАТ «Тростянецький молочний завод»на посаду електрика з 09.08.2012 року з оплатою праці в розмірі 1500 грн. 00 коп. Зміст наказу вказує, що [PERSON] засвідчив своїм підписом факт ознайомлення з умовами праці, Правилами внутрішнього трудового розпорядку, Колективним договором та Правилами техніки безпеки (а.с. 4). Зміст копії наказу № 89-к від 04.09.2012 року про звільнення [PERSON], виданого головою правління ПАТ «Тростянецький молочний завод»[PERSON], [PERSON] був звільнений з роботи як такий, що не витримав випробування, на підставі ч.2 ст. 28 КЗпП України, а також з 06.08. по 28.08.2012 року не надав посвідчення про перевірку знань по ПБЕН, МУЕ, ПОМП, ПЕЕС, ППБ, ПОЕС, ПБРСіП. Підпис [PERSON] вказує на його ознайомлення з наказом. (а.с. 5). Копія трудової книжки серія АК № 743561, виписаної на імя [PERSON], [INFO], заповненої 02.02.2005 року, зазначає, що згідно запису № 13, [PERSON] 09.08.2012 року на підставі наказу № 81-к від 06.08.2012 року був прийнятий на роботу до ПАТ «Тростянецький молочний завод»з випробувальним терміном 3 місяці на посаду електрика. Запис № 14 зазначає, що [PERSON] 04.09.2012 року на підставі наказу № 89-к від 04.09.2012 року був звільнений з роботи, як такий, що не витримав випробування, згідно ч.2 ст. 28 КЗпП України (а.с. 7). Копія видаткового касового ордеру від 07.09.2012 року зазначає, що [PERSON] одержав 504 грн. 72 коп. розрахункових, що посвідчено відповідними підписами(а.с. 29). Згідно змісту доповідних записок, В.о. головного інженера [PERSON], електрик [PERSON] працював без посвідчення про перевірку знань з питань охорони праці та групи допуску. Роботу виконував не якісно, в наслідок чого переробляв по два рази. [PERSON] заявив клопотання про розгляд питання про звільнення з посади електрика [PERSON] (а.с. 23,27). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що у його підпорядкуванні працював електрик [PERSON], який не надавав посвідчення про перевірку знань з питань охорони праці та групи допуску. Доручену роботу по ремонту електрощитів в цеху №2, котельні - виконував не якісно, в наслідок чого переробляв по два рази. Підтвердив, що дійсно клопотав перед керівництвом про розгляд питання про звільнення [PERSON] з роботи. Посадова інструкція електрика, затверджена головою правління ПАТ «Тростянецький молочний завод»[PERSON], з якою під підпис 09.08.2012 року ознайомлений [PERSON], зазначає, що на посаду електрика може бути прийнятий працівник із середньою фаховою освітою без предявлення вимог до стажу роботи.(а.с. 30). Копія диплому кваліфікованого робітника серія ВН № 25715536 від 24.06.2004 року вказує, що [PERSON] з відзнакою закінчив професійно-технічне училище № 6 смт. Браїлів і здобув професію слюсаря-електромонтажника.(а.с. 6). Відповідно до вимог ч.1, ч.3, ч.6 п. 2.1.3. Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Комітету по нагляду за охороною праці України, від 09.01.1998 року № 4, для одержання групи I, незалежно від посади і фаху, необхідно пройти інструктаж з електробезпеки під час роботи в даній електроустановці з оформленням в журналі реєстрації інструктажів з питань охорони праці. Мінімальний стаж роботи в електроустановках і видання посвідчень працівникам з групою I не вимагаються. Для присвоєння чергової групи з електробезпеки необхідно мати мінімальний стаж роботи в електроустановках з попередньою групою, зазначеній у додатку 1 цих Правил. Посвідчення про перевірку знань видається працівникові комісією з перевірки знань підприємства, організації після перевірки знань і є дійсним тільки після внесення відповідних записів. Відповідно до норми ст. 18 Закону України «Про охорону праці», працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії. Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці. Перелік робіт з підвищеною небезпекою затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці. Згідно Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затверджений наказом Держнаглядохоронпраці України № 15 від 26.01.2005 року, до робіт з підвищеною небезпекою відносяться роботи саме з діючими електроустановками, а посадова інструкція позивача не має зазначень «діючі», що разом з умовою про необовязковість наявності стажу роботи - позбавляє суд можливості віднести можливу роботу позивача до робіт з підвищеною небезпекою. А тому, суд вважає, що якщо посадовою інструкцією електрика не передбачено вимог до стажу, а в обовязках не передбачено роботу з діючими електроустановками, то це свідчить про можливість віднесення прийнятого працівника до І групи, при цьому посвідчення йому не видається, а присвоєння працівнику чергової групи з електробезпеки здійснюється в порядку вищезазначених Правил з виданням відповідного посвідчення саме комісією з перевірки знань підприємства, організації виключно за рахунок роботодавця, в силу чого посилання відповідача на не надання [PERSON] відповідного посвідчення є безпідставними та такими, що не грунтуються на нормах чинного законодавства. Суд звертає увагу на те, що правовим наслідком ухилення працівника від навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці є відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим ним органом, що чітко передбачено ст. 46 КЗпП України. А тому, посилання голови правління ПАТ «Тростянецький молочний завод»[PERSON] в наказі № 89-к від 04.09.2012 року про звільнення [PERSON] на те, що [PERSON] з 06.08. по 28.08.2012 року не надав посвідчення про перевірку знань по ПБЕН, МУЕ, ПОМП, ПЕЕС, ППБ, ПОЕС, ПБРСіП як на причину звільнення не відповідає вимогам закону. В результаті чого, в цій частині зазначений наказ про звільнення [PERSON] є незаконним. Разом з тим, відповідно до норми ч.1 ст. 48 КЗпП України, основним документом про трудову діяльність працівника є трудова книжка. Трудова книжка [PERSON] містить чітку причину звільнення, а саме: не витримав випробування, з посиланням на ч.2 ст. 28 КЗпП України. Суд звертає увагу, що відповідно до листа Міністерства соціальної політики України, від 04.04.2012 року № 54/06/187-12 «Щодо звільнення працівника, який не витримав випробування», звільнення за результатами випробування оформляється наказом власника або уповноваженого ним органу. При цьому в наказі і трудовій книжці дається посилання на статтю 28 КЗпП, а підстава звільнення формулюється як «за результатами випробування». Згідно ч. 1 ст. 26 КЗпП України, при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. Норма ст. 27 КЗпП України прописує, що строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації, - шести місяців. Строк випробування при прийнятті на роботу робітників не може перевищувати одного місяця. Відповідно до ч.2 ст. 28 КЗпП України, якщо протягом строку випробування встановлено невідповідність працівника роботі, на яку його прийнято, власник або уповноважений ним орган протягом цього строку вправі розірвати трудовий договір. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] був прийнятий на роботу до ПАТ «Тростянецький молочний завод»на посаду електрика з випробуванням, на що [PERSON] дав згоду, ознайомлюючись та підписуючи відповідний наказ, в якому чітко було зазначено умову про випробування строком три місяці, що відповідає вимогам ст.ст. 26, 27 КЗпП України. Враховуючи, що [PERSON] був прийнятий на роботу не робітником, а на посаду електрика, суд вважає помилковими посилання позивача на місячний строк випробування, та вважає, що трьохмісячний строк випробування, що узгоджений сторонами при прийняті на роботу, відповідає в даному випадку нормам ст. 27 КЗпП України. Суд вважає, що доповідні записки В.о. головного інженера [PERSON] адресовані голові правління ПАТ «Тростянецький молочний завод»є беззаперечною підставою для власника або уповноваженого ним органу для розірвання трудового договору з працівником за результатами випробування, оскільки саме безпосереднім керівником було встановлено невідповідність [PERSON] роботі, на яку його прийнято, про що він і доповів керівництву. Враховуючи, що [PERSON] був прийнятий на роботу 09.08.2012 року, а звільнений - 04.09.2012 року, що вказує на додержання роботодавцем вимог законодавства щодо звільнення працівника за результатами випробування саме протягом строку випробування. Крім цього, суд вважає, що позивач посилаючись на порушення відповідачем норм КЗпП України щодо пропозиції іншої роботи в разі розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженої особи є помилковим. Тому що під час випробування працівник вважається прийнятим на роботу, але з умовою, що укладений з ним трудовий договір буде розірвано, якщо він не витримає випробування. А тому розірвання трудового договору з працівником згідно зі ст. 28 КЗпП України під час терміну випробування не можна визнати таким, що провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, оскільки працівник при прийнятті на роботу, даючи згоду на випробування, фактично дає згоду і на можливість розірвання з ним трудового договору, якщо протягом строку випробування буде встановлено невідповідність його роботі, на яку його прийнято. За даних обставин, суд вважає, що звільнення позивача з роботи відбулось у спосіб, передбачений законом, з додержанням вимог КЗпП України, а відтак є законним, в силу чого позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed