Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

В жовтні 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], відділу державної виконавчої служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на автомобіль та виключення майна з акта опису та просив визнати за ним право власності на автомобіль марки IVEKO Daily 35S11V, 2001 року випуску, колір білий, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований за [PERSON] [PERSON] МРЕВ ДАІ Київської області 08 лютого 2005 року та виключити вищевказаний автомобіль з постанови про розшук майна боржника від 19 червня 2012 року, складеної старшим державним виконавцем ВДВС [PERSON] міськрайонного управління юстиції [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що відповідач [PERSON] в лютому 2005 року уклав кредитний договір на суму 10 000(десять тисяч) доларів США, поручителем за даним договором виступав позивач, віддавши при цьому в заставу свій автомобіль VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер 07544КК. У вересні 2006 року позивач та відповідач [PERSON] обмінялись своїми транспортири засобами, а саме відповідач передав позивачу належний йому автомобіль марки IVEKO Daily 35S11V, 2001 року випуску, колір білий, реєстраційний номер [NUMBER], а позивач передав відповідачу автомобіль марки VOLKSWAGEN Passat, 1990 року випуску, колір синій, реєстраційний номер 07544КК. На підтвердження обміну вони обмінялись розписками, в яких зазначили, що отримали автомобілі та ніяких претензій стосовно укладеної угоди у них не має. Договір юридично не оформлявся, оскільки всі істотні умови угоди між ними було узгоджено, тому вони видали один одному довіреності. 02 квітня 2009 року [PERSON] звернувся до [PERSON] МРЕО та виписав на імя позивача [PERSON] реєстраційний талон серії ДАО №827816, який діє до 02 квітня 2019 року. Однак 22 вересня 2012 року в місті Києві по [PERSON] проспекту автомобіль було вилучено, про що було складено відповідний акт. Тоді ж позивачу стало відомо, що автомобіль [NUMBER], перебуває в розшуку ВДВС [PERSON] МРУЮ на підставі виконавчого листа № 2-1406, виданого 23.11.2011 року Броварським міськрайонним судом Київської області. В судовому засіданні позивач [PERSON], представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Старший державний виконавець ВДВС [PERSON] міськрайонного управління юстиції [PERSON] заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. Надала суду письмові заперечення, в яких зазначала, що в провадженні відділу державної виконавчої служби [PERSON] МРУЮ знаходиться виконавче провадження про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 1 348 476 грн. 82 коп. Державним виконавцем з метою виконання судових рішень було винесено постанову про розшук майна боржника, зокрема: автомобіля IVEKO Daily 35S11V, 2001 року випуску, колір білий, ДНЗ АІ8207АВ. Відділом ДАІ було розшукано транспортний засіб та поставлено на штраф майданчик в Деснянському районі міста Києва. На виконання вимог ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» відділом ДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві здійснено опис та арешт даного автомобіля, про що складено відповідний акт опису та арешту майна, реалізація якого буде здійснена відповідно до вимог ст.ст. 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження». Позовні вимоги є безпідставними так як, Довіреністю від 01.09.2006 року [PERSON] уповноважив позивача користуватися, володіти та розпоряджатися транспортним засобом IVEKO Daily 35S11V, 2001 року випуску, колір білий, ДНЗ АІ8207АВ. [PERSON] витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 25.01.2006 р. діяло приватне обтяження на вищевказаний автомобіль, зареєстроване КОФ ДП «Інформаційний центр». [PERSON] з ДРОРМ підставою обтяження є договір застави від 20.01.2006 р. АБ «Банк регіонального розвитку» Тобто, на момент видачі довіреності та обміну транспортними засобами, згідно розписки від 01.09.2006 року між [PERSON] та [PERSON], вже діяло приватне обтяження транспортного засобу. Заслухавши сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. [PERSON] з вимогами ст. 715 ЦК України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов?язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він отримує взамін. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов?язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору міни застосовуються загальні положення про купівлю продаж, положення про договір поставки, договір контрафакції або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов?язання. Аналізуючи наведені положення законодавства, є підстави вважати, що однією з істотних умов договору міни є передача майна у власність іншій стороні. Також вчинення правочину має відбутися у формі, встановленій законом. В судовому засіданні встановлено, що 22 вересня 2012 року в місті Києві по [PERSON] проспекту у позивача було вилучено автомобіль [NUMBER] працівниками ДАІ, про що складено відповідний акт. Тоді ж позивачу стало відомо, що автомобіль [NUMBER], перебуває в розшуку ВДВС [PERSON] МРУЮ на підставі виконавчого листа № 2-1406, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області у зв?язку із стягненнм з [PERSON] грошових коштів. Також судом з?ясовано, що 1 вересня 2006 року відповідач [PERSON] передав за довіреністю вищевказаний автомобіль позивачу [PERSON], який також в той же день видав на ім?я [PERSON] довіреність на належний йому автомобіль VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер 07544КК. З наведеного вбачається, що усупереч вимогам ст.ст. 203, 715, 638, ЦПК України відповідачем не було передано у приватну власність позивачу спірний автомобіль, оскільки його було передано по довіреності. [PERSON] зі ст..ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов?язана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. З огляду на викладене, видача довіреності не є правочином щодо передачі у власність довіреній особі будь - якого майна, а свідчить лише про уповноваження такої особи на представництво інтересів довірителя перед третіми особами. За правилами ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Що ж до тимчасового реєстраційного талону, то він підтверджує лише право користування і (або) розпорядження транспортним засобом за особою, але не право власності на нього. Крім того, з розширеного витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що станом на 1 вересня 2005 року - час видачі довіреності відповідачем на ім?я позивача, спірний автомобіль перебував під обтяженням за договором застави між [PERSON]Г та АБ «Банк регіонального розвитку» із забороною його відчуження. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на автомобіль, звільнення автомобіля з під арешту задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed