Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом про встановлення факту, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], який помер 11.12.2008, у вигляді 1/6 частини домоволодіння № 127 по вул. Чкалова у м. Запоріжжі та про визнання права власності на 1/3, 1/12 та 1/12 частини відповідно житлового будинку № 127 по вул. Чкалова у м. Запоріжжі, у тому числі погреб пг у житловій прибудові літ. а1 та вбиральню літ. Н, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] відповідно. На обґрунтування позовних вимог вказують, що 11.12.2008 помер [PERSON], яким за життя було придбано за договором купівлі продажу від 25.12.1962 незакінчену будівництвом Ѕ частину домоволодіння № 127 по вул. Чкалова у м. Запоріжжі. Вказують, що на теперішній час за матеріалами технічної інвентаризації житловий будинок літ. А по вул. Чкалова, 127 позначений як завершений будівництвом. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги спадкування за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України стали його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час її відкриття, а також донька [PERSON], яка подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини відповідно до ст. 1269 ЦК України. Інша донька [PERSON] (у шлюбі [PERSON]) Л.П. подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь сестри [PERSON] Син [PERSON], який не проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, та відповідно до ст. 1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв її. Вказують, що після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] прийняла спадщину у вигляді 1/6 частини житлового будинку по вул. Чкалова, 127 у м. Запоріжжі, донька [PERSON] прийняла спадщину у вигляді 1/3 частини житлового будинку по вул. Чкалова, 127 у м. Запоріжжі. 15.01.2009 померла [PERSON], яка за життя склала заповіт, згідно якого все майно, окрім земельної ділянки, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, заповіла сину [PERSON] та онуці [PERSON] в рівних долях кожному. Після смерті [PERSON]. Є.С., її син [PERSON] та онука [PERSON] прийняли спадщину, а саме по 1/12 частині житлового будинку по вул. Чкалова, 127 у м. Запоріжжі, подавши зави до Запорізької районної державної нотаріальної контори. Позивачі вказують, що у серпні та вересні 2012 року вони звертались до державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом на частину житлового будинку № 127 по вул. Чкалова у м. Запоріжжі, проте нотаріусом було винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку із ненаданням правовстановлюючого документа та витягу з Реєстру прав власності та запропоновано звернутися до суду. Позивачі вказують, що винесення вказаних постанов зумовлене тим, що за життя [PERSON] не зареєстрував право власності на належну йому Ѕ частину даного житлового будинку у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, як того вимагає чинне законодавство України. Позивачі просять встановити факт, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], який помер 11.12.2008 р., у вигляді 1/6 частини домоволодіння № 127 по вул. Чкалова у м. Запоріжжі, визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку № 127 по вул. Чкалова у м. Запоріжжі, у тому числі погреб пг у житловій прибудові літ. а1 та вбиральню літ. Н у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 11.12.2008 р. та визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/12 частині за кожним житлового будинку № 127 по вул. Чкалова у м. Запоріжжі, у тому числі погреб пг у житловій прибудові літ. а1 та вбиральню літ. Н у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 15.01.2012 р. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник третьої особи ТОВ «ЗМБТІ»у судове засідання не зявився, пояснень по суті заявлених позовних вимог не надав. У наданому суду клопотанні розгляд справи просив здійснити без його участі. Треті особи [PERSON] та [PERSON] надали суду письмові пояснення, у яких вказали, що як співвласники домоволодіння № 127 по вул. Чкалова у м. Запоріжжі не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Розгляд справи просили здійснити за їх відсутності. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 11 грудня 2008 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 126170 від 15.12.2008 р. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Померлий [PERSON] за життя заповіту не складав, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 253/2009. У відповідності до ст. ст. 1259, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги спадкування за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України стали: дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ЯТ № 936185 від 11.01.1956; донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 192086 від 09.10.1968; син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-УР № 422727 від 11.10.1960 та донька [PERSON] (у шлюбі [PERSON], свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖС № 345909 від 10.09.1976) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 334227 від 29.12.1972. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя [PERSON] було придбано за договором купівлі продажу від 25.12.1962 р. незакінчену будівництвом Ѕ частину домоволодіння № 127 по вул. Чкалова у м. Запоріжжі. У відповідності до вимог ст. 227 ЦК України від 18.07.1963 р., який був чинним на момент укладення договору, останній був посвідчений нотаріусом четвертої державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2-8522. Враховуючи наведене, зазначений житловий будинок увійшов до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] У матеріалах спадкової справи № 253/2009, заведеної після смерті [PERSON], міститься заява від [PERSON]. Згідно вказаної заяви, [PERSON] приймає за законом спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] згідно ст. 1261 ЦК України. Враховуючи наведене, [PERSON] вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON] Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно приписів ч. 2 ст. 256 ЦПК України, перелік фактів, які можуть бути встановлені у порядку окремого провадження, наведений у ч. 1 названої статті, не є вичерпним та у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Позивачі просять встановити факт, що [PERSON], як спадкоємець першої черги спадкування за законом відповідно до ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] у в вигляді 1/6 частини домоволодіння № 127 по вул. Чкалова, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно довідки від 10.12.2012 р. № 1230, виданої Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, [PERSON], який помер 11.12.2008 р., постійно проживав та був зареєстрований в [INFO] з 07.06.2008 р. та по день його смерті 11.12.2008 р.. Разом з ним за вказаною адресою на день смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON] та онука [PERSON]. Крім цього, факт проживання [PERSON] разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджено показаннями [PERSON], який був допитаний судом як свідок у порядку ст. 62 ЦПК України та пояснив, що його батько [PERSON] все життя та на день смерті постійно проживав зі своєю дружиною [PERSON], після смерті батька, мати прийняла спадщину та продовжувала вести господарство. Враховуючи наведене, суд вважає встановленим той факт, що [PERSON], як спадкоємець першої черги спадкування за законом відповідно до ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] у в вигляді 1/6 частини домоволодіння № 127 по вул. Чкалова, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У матеріалах спадкової справи № 253/2009, заведеної після смерті [PERSON], також міститься заява від його доньки [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], яка складена нею 30.05.2009 р. Згідно вказаної заяви, [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) Л.П. відмовилась від всієї належної їй спадщини за законом, із чого би вона не складалась і де б вона не знаходилась, яка залишилась після смерті батька [PERSON] на користь сестри [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] - [PERSON], який не проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, з заявою про прийняття спадщини не звертався, та відповідно до ст. 1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв її. Враховуючи наведене, суд прийшов висновку, що після смерті [PERSON] спадщину у вигляді Ѕ частини житлового будинку по вул. Чкалова, 127 у м. Запоріжжі прийняли у наступних частках наступні спадкоємці: дружина [PERSON] прийняла спадщину у вигляді 1/6 частини житлового будинку по вул. Чкалова, 127 у м. Запоріжжі, донька [PERSON] прийняла спадщину у вигляді 1/3 частини житлового будинку по вул. Чкалова, 127 у м. Запоріжжі. 15 січня 2009 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 129186 від 20.01.2009 р.. За життя [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області 18.12.2008 р., зареєстрований в реєстрі за № 488. У відповідності до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно складеного [PERSON] заповіту, із належного їй майна земельну ділянку площею 6, 1 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить їй на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЗП № 054718 та розташована на території Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області вона заповідає сину [PERSON] Все останнє її майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, [PERSON] заповіла сину [PERSON] та внучці [PERSON] в рівних долях кожному. У матеріалах спадкової справи № 254/2009, заведеної після смерті [PERSON] міститься заява від [PERSON], яка надійшла на адресу Запорізької районної державної нотаріальної контори 03.06.2009 р., а також заява від [PERSON]М, яка надійшла на адресу Запорізької районної державної нотаріальної контори 30.06.2009 р.. Згідно вказаних заяв, спадкоємці за заповітом приймають за заповітом спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], яка померла 15.01.2009 р., у тому числі частину житлового будинку № 127 по вул. Чкалова у м. Запоріжжі, яка належить [PERSON], чоловіку спадкодавця, який помер 11.12.2008 р., спадкоємицею якого була [PERSON], дружина, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що після смерті [PERSON] спадщину у вигляді 1/6 частини житлового будинку по вул. Чкалова, 127 у м. Запоріжжі прийняли у наступних частках наступні спадкоємці: син [PERSON] прийняв спадщину у вигляді 1/12 частини житлового будинку по вул. Чкалова, 127 у м. Запоріжжі, онука [PERSON] прийняла спадщину у вигляді 1/12 частини житлового будинку по вул. Чкалова, 127 у м. Запоріжжі. Наявності осіб, які відповідно до ст. 1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині за законом, державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори та судом встановлено не було. У відповідності до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У серпні 2012 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку № 127 по вул. Чкалова у м. Запоріжжі після померлого 11.12.2008 р. батька [PERSON] 21 серпня 2012 року державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку із ненаданням правовстановлюючого документа та витягу з Реєстру прав власності і запропоновано звернутися до суду. У вересні 2012 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку № 127 по вул. Чкалова у м. Запоріжжі, який належав [PERSON], який помер 11.12.2008 р., спадкоємницею якого була дружина [PERSON], яка померла 15.01.2009 р., та яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. 03 жовтня 2012 року державним нотаріусом було винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку із ненаданням правовстановлюючого документа та витягу з Реєстру прав власності і запропоновано звернутися до суду. За ст. 1299 ЦК України встановлено, що коли у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Судом встановлено, що Ѕ частина житлового будинку № 127 по вул. Чкалова увійшла до складу спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] Вказану частину будинку [PERSON] придбав за нотаріально посвідченим договором купівлі продажу від 25.12.1962 р., реєстровий № 2-8522. Зазначений договір у повній мірі відповідав вимогам ЦК України, який був чинний на момент його укладення. Даний договір був зареєстрований у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів та поданий для реєстрації до ЗМБТІ. У відповідності до п. 2 договору купівлі продажу від 25.12.1962 р., всі права і обовязки, що виникнуть при будівництві будинку, приймає на себе покупець. Із технічного паспорту, що наданий позивачами, судом встановлено, що в цілому житловий будинок літ. А по вул. Чкалова, 127 завершений будівництвом. Листом від 28.11.2012 р. № 21244 ТОВ «ЗМБТІ»повідомило, що право власності на 1/8 частину житлового будинку № 127 по вул. Чкалова у м. Запоріжжі зареєстровано за [PERSON], право власності на 3/8 частини житлового будинку № 127 по вул. Чкалова у м. Запоріжжі зареєстроване за [PERSON], право власності на Ѕ частину житлового будинку за вищевказаною адресою не зареєстровано. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи наведене, спадкування є передбаченою законом підставою для набуття права власності. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на частину житлового будинку № 127 по вул. Чкалова у м. Запоріжжі підлягають задоволенню. Що стосується заявленої позивачами вимоги про визнання права власності на погреб пг у житловій прибудові літ. а1 та вбиральню літ. Н, які розташовані по вул. Чкалова, 127 у м. Запоріжжі, то вона також підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Поряд з цим на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У технічному паспорті на домоволодіння № 127 по вул. Чкалова у м. Запоріжжі міститься довідка, згідно якої Договором на право побудови та безстрокового користування земельною ділянкою, затвердженим Першою Запорізькою нотконторою 22.02.1950 р. № 10128 за житловим будинком № 127 по вул. Чкалова закріплено площу землекористування 600 кв. м. Співвласники житлового будинку № 127 по вул. Чкалова у м. Запоріжжі [PERSON] та [PERSON] заперечень проти позовних вимог не надали, про порушення їх прав не заявили. У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином обраний позивачами спосіб захисту їх цивільних прав не суперечить ст. 16 ЦК України. Аналізуючи вищенаведені докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] обґрунтовані, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню. За заявою позивачів судові витрати залишаються за ними. Враховуючи наведене,

Outcome: approved