Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, в якому просив визнати за ним право на користування житловим будинком № 10 по пров. Золотому в м.Харкові та зобов?язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні житловим будинком № 10 по пров.Золотому в м.Харкові. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що він зареєстрований за адресою: [INFO], про що є відповідні відмітки в домовій книзі та в паспорті. Житловий будинок № 10 по пров. Золотому на праві приватної власності належить його батькові [PERSON]. 03.11.2010 року його мати [PERSON] та батько [PERSON] розірвали шлюб і з того часу відносини між ним - [PERSON] та [PERSON] погіршились. Відповідач в категоричній формі заперечує проти його проживання в спірному будинку, влаштовує скандали та не пускає його до додому. З цього приводу він звертався із заявами до Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, за якими проводились перевірки. На даний час він змушений проживати у друзів та знайомих, орендувати житло, що унеможливлює створити нормальні умови для життя. В період проживання в будинку відповідач не вимагав від нього укладення додаткової угоди щодо оплати за комунальні послуги та за користування житловим будинком. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в 4\\8 частини житлового будинку № 10 по пров. Золотому в м. Харкові. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначив, що він є власником 4\\8 частини житлового будинку по пров. Золотому,10 в м.Харкові з господарськими будівлями на підставі заповіту бабусі [PERSON] від 20.10.1984 р. З [PERSON] він знаходився в зареєстрованому шлюбі з 24.11.1984 року, який розірвано рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова 03.11.2010 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], [PERSON] є сином [PERSON] від першого шлюбу. [PERSON] добровільно залишила будинок та переїхала проживати на інше місце проживання. [PERSON] також добровільно виїхав з спірного будинку та забрав свої особисті речі, власноручно написав розписку, в якій зазначив, що речі забрав при переїзді за згодою сторін. Відповідач [PERSON] також не проживає в спірному будинку з літа 2007 року, оплату за комунальні платежі не здійснює, не піклується про житлову площу в спірному будинку. [PERSON] зазначив, що [PERSON]І проживає по 2-му Польовому в?їзду, 26 в м. Харкові на житловій площі дружини, при цьому посилався на довідку вуличного комітету. Посилаючись на довідку вуличного комітету стверджує, що [PERSON] в спірному будинку не проживає з червня 2010 року. Також той факт, що відповідачі не мешкають в спірному будинку більше ніж шість місяців підтверджується актами, підписаними свідками-сусідами. Таким чином відповідачі добровільно виїхали з спірного будинку,не проживають в ньому більш ніж шість місяців без поважних причин, а також не є членами його родини. Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом [PERSON], його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити. Позовні вимоги за зустрічним позовом не визнали в повному обсязі, просили в задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом [PERSON], його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали в повному обсязі, просили відмовити в задоволенні позову. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримали в повному обсязі, просили зустрічний позов задовольнити. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив позов задовольнити. Позовні вимоги за зустрічним позовом не визнав в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні зустрічного позову. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 156 Житлового Кодексу України члени сім?ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартир), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 4 статті, до членів сімї власника будинку належить особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України, а саме дружина, чоловік, їх діти і батьки, а також інші особи, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає правильним застосувати до спірних правовідносин ст. 405 ЦК України, яка із набранням чинності ЦК України є спеціальною нормою. Судом встановлено, що на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 грудня 1985 року визнано право власності за [PERSON] на 4\\8 частини житлового будинку з господарськими будівлями № 10 по провулку Золотому в м.Харкові в порядку спадкування після смерті [PERSON] Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 03.11.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Технічний паспорт на житловий будинок № 10 по пров. Золотому в м. Харкові, виданий на ім?я [PERSON]. 10.09.2010 року [PERSON] власноручно написана розписка, в якій зазначено, що при переїзді за згодою двох сторін з будинку № 10 по пров. Золотому в м. Харкові він забрав наступні речі: холодильник Індезіт, двокамерний-1 шт., пральна машинка Рейнфорд, автомат 1шт., м?які меблі- диван -1 шт., крісло- 1шт. В судовому засіданні встановлено, що в зв?язку з погіршенням стосунків між [PERSON] та його сином [PERSON], останній змушений був тимчасового виїхати з спірного будинку та проживати у друзів та знайомих. Посилання [PERSON] на зазначену розписку як на доказ добровільного уходу з житлового приміщення в будинку № 10 по пров. Золотому в м. Харкові, суд відхиляє, оскільки в розписці зазначено, що [PERSON] за згодою сторін забирає з будинку речі, а не в добровільному порядку залишає житлову площу. Крім того в підтвердження неможливості спільного проживання [PERSON] та [PERSON] в спірному будинку, є постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 13.11. 2010 року Комінтернівського РВ ГУ МВСУ в Харківській області, в якій зазначено, що 10.11.2010 року до Комінтернівського РВ надійшла заява [PERSON], що проживає [INFO] і просить прийняти заходи до свого батька [PERSON], який перешкоджає проживанню сина в домоволодінні. В постанові вказано також, що в результаті перевірки було встановлено, що дійсно відносини між батьком та сином погіршились, [PERSON], який є власником будинку, не допускає сина [PERSON] в будинок, оскільки не бажає з ним проживати. [PERSON] 10.11.2010 року прийшов додому, де зареєстрований, проте батько [PERSON] в будинок його не пустив. Зазначена постанова не оскаржувалась. [PERSON] є рідним сином [PERSON], [PERSON] зареєстрований за спірною адресою. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] також підтвердив той факт, що [PERSON] змушений тривалий час орендувати житло або проживати у своїх друзів, оскільки його батько [PERSON] вигнав його з будинку та перешкоджав проживати [INFO] кв. 1 по пров. Золотому в м.Харкові. Судом також не приймаються в якості належних доказів не проживання без поважних причин понад один рік [PERSON] та [PERSON] [ADDRESS] по пров. Золотому в м. Харкові, акти від 20.09.2010 року та 20.05.2011 року складені та підписані сусідами, оскільки вказані акти належним чином не завірені, а також суд вважає, що сусіди, які підписали дані акти не можуть достовірно знати проживають [PERSON], [PERSON] в спірному будинку чи не проживають, з яких причин. Позивач за зустрічним позовом помилково посилається на довідки вуличного комітету, маючи на увазі акти, складені сусідами. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ст.. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Також суд не приймає до уваги твердження [PERSON] щодо несплати [PERSON] платежів за комунальні послуги, оскільки будь-яких доказів укладення додаткової угоди щодо оплати за користування житловим будинком [PERSON] не надано. Суд, проаналізувавши всі надані сторонами докази, пояснення свідка, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу ( понад 1 рік) не проживає в спірному будинку з поважних причин. Щодо не проживання [PERSON], окрім акту, складеного сусідами, якому надана відповідна оцінка, будь-яких інших доказів не надано.

Outcome: approved