Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

В жовтні 2011р. позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якій просить стягнути з них як з поручителів в солідарному порядку 5272,67 грн. заборгованості за кредитними зобовязаннями [PERSON] В обгрунтування своїх вимог посилались на те, що 14.06.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Мегабанк», правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 149/2007, згідно з умовами якого [PERSON] одержав кредит у сумі 15000,0 гривень на споживчі цілі строком до 12.12.2008 року зі сплатою 23,2 % річних за користування кредитними коштами. У свою чергу відповідач зобовязався погашати заборгованість на кредитному рахунку згідно з графіком платежів. 14.06.2007 з метою забезпечення виконання зобовязань між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки, згідно з якими останні зобовязалися перед ВАТ „Мегабанк за виконання [PERSON] в повному обсязі всіх його обовязків, що виникли з кредитного договору № 149/2007 від 14.06.2007р. та за будь-якими додатковими угодами до нього. Зобовязання по кредитному договору № 149/2007 від 14.06.2007р. позичальником [PERSON] виконано не в повному обсязі, у звязку з чим банк звернувся до Постійно діючого третейського суду при Асоціації „Слобожанська Перспектива з позовною заявою про стягнення кредитної заборгованості. Рішенням Третейського суду від 17.07.2009р. позов був задоволений, з [PERSON] стягнуто 5244,87 грн. кредитної заборгованості, третейський збір- 5,0 грн. та судові витрати-22,80 грн., а всього 5272,67 грн. На підставі цього рішення третейського суду 14.06.2011р. державним виконавцем Корабельного ВДВС ММУЮ відкрито виконавче провадження, проте це рішення суду боржником в добровільному порядку не виконане, заборгованість не сплачена. У звязку з тим, що кредитні зобовязанні [PERSON] були забезпечені порукою, позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 149/2007р. від 14.06.2007р. в сумі 5\~272,67 грн. з поручителів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку, а також стягнути з них судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 149/2007р. від 14.06.2007р. в сумі 5\~272,67 грн., судовий збір в сумі 52,72 грн. та ІТЗ-120 грн. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачі в судове засідання не зявилися, судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні у справі поштові повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду та заяв про розгляд справи в їх відсутність не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.06.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Мегабанк», правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 149/2007, згідно з умовами якого [PERSON] одержав кредит у сумі 15000,0 гривень на споживчі цілі строком до 12.12.2008 року зі сплатою 23,2 % річних за користування кредитними коштами. У свою чергу відповідач зобовязався погашати заборгованість на кредитному рахунку згідно з графіком платежів. 14.06.2007 з метою забезпечення виконання зобовязань між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки, згідно з якими останні зобовязалися перед ВАТ „Мегабанк за виконання [PERSON] в повному обсязі всіх його обовязків, що виникли з кредитного договору № 149/2007 від 14.06.2007р. та за будь-якими додатковими угодами до нього. 14.06.2007 з метою забезпечення виконання зобовязань між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені окремі договори поруки № б/н, згідно з п.п.1.1, 2.1 цих договорів останні поручилися перед ВАТ „Мегабанк за виконання [PERSON] в повному обсязі всіх його обовязків, що виникли з кредитного договору № 149/2007 від 14.06.2007р. та за будь-якими додатковими угодами до нього. Зобовязання по кредитному договору № 149/2007 від 14.06.2007р. позичальником [PERSON] виконано не в повному обсязі, у звязку з чим банк звернувся до Постійно діючого третейського суду при Асоціації „Слобожанська Перспектива з позовною заявою про стягнення кредитної заборгованості. Рішенням Третейського суду від 17.07.2009р. позов був задоволений, з [PERSON] стягнуто 5244,87 грн. кредитної заборгованості, третейський збір- 5,0 грн. та судові витрати-22,80 грн., а всього 5272,67 грн. На підставі цього рішення третейського суду 14.06.2011р. державним виконавцем Корабельного ВДВС ММУЮ відкрито виконавче провадження, проте це рішення суду боржником в добровільному порядку не виконане, заборгованість не сплачена. За змістом ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктами 3.1-3.2 укладених договорів поруки підтверджена відповідальність поручителів [PERSON] та [PERSON] в тому ж обсязі, що і боржника [PERSON] Відповідно до пунктів 2.1.2. укладених договорів поруки поручителі зобовязалися, у разі одержання від кредитора вимоги про виконаня обовязків за кредитним договором, не пізніше ніж у триденний строк сплатити кредитору відповідну заборгованість. Банком надсилалися відповідачам письмові вимоги щодо погашення заборгованості, проте відповідачами така вимога банку залишена без задоволення. Згідно із ч.1 ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Наявність невиконаних кредитних зобовязань [PERSON] підтверджується рішенням Третейського суду та відкритим виконавчим провадженням. Оскільки [PERSON] не виконує зобовязання, взяті на себе за кредитним договором № 149/2007 від 14.06.2007р., поручителями якого виступають відповідачі [PERSON] та [PERSON], позивач правомірно звернувся до них з вимогою про стягнення з них суми боргу за вказаним кредитним договором. Однак суд не погоджується з вимогами позивача щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] суми кредитної заборгованості в солідарному порядку, так як в силу статті 554 ЦК України солідарними боржниками можуть бути боржник і поручитель, а не поручителі між собою. Тому суд залишає позовну вимогу щодо стягнення кредитної заборгованості в солідарному порядку без задоволення. А оскільки позивач не ставить питання щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] та поручителів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку, суд приходить до висновку про необхідність стягнення боргу з кожного поручителя окремо до одержання позивачем задоволення своїх кредитних вимог. Крім того суд не погоджується з розміром заявленої суми кредитної заборгованості. Як встановлено рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації „Слобожанська Перспектива від 17.07.2009р., яке набрало законної сили з моменту його проголошення, загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 24.04.2009р. становить 5244,87 гривень. Проте позивач просить стягнути з відповідачів, що виступають поручителями, 5272,67 гривень, включаючи до суми боргу судові витрати в сумі 22,80 грн. та третейський збір в розмірі 5,0 грн., які були сплачені банком при зверненні до Третейського суду. З такими вимогами позивача суд не може погодитися, оскільки стягненню повинна підлягати сума самої кредитної заборгованості, яка забезпечена порукою, а тому задовільняє вимоги на суму 5244,87 гривень, що відповідає розміру існуючої кредитної заборгованості. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідачів також і судові витрати позивача, сплачені при подачі позовної заяви, пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 52,45 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial