Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеними позовами до кожного з відповідачів, позови обєднані і розглянуті в одному провадженні. В обґрунтування позовів позивач посилався на те, що у 2005 році з кожним з відповідачів ТОВ «Агрофірма Прогрес-Агро», правонаступником якого є СФГ «Прогрес», уклало договори оренди належних відповідачам земельних ділянок сільськогосподарського призначення строком на пять років. Всі договори зареєстровані у Балтському відділенні Державного земельного кадастру 06 січня 2006 року. Після закінчення строку договорів відповідачі відповідно до ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» протягом одного місяця після закінчення строку договору не направили лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, тому він вважав, що договір поновлений, так як а ні 6.01.2012 року, а ні 06.02.2012 року ніхто з відповідачів до нього не зверталися з проханням припинити строк договору, тому він продовжував належно виконувати умови договору, використовував орендовані земельні ділянки за їх цільовим призначенням, своєчасно і в повному обсязі виплачував відповідачам орендну плату, вони її отримували, про що розписувалися у відповідних документах, здійснював поліпшення земельних ділянок з дозволу відповідачів. Додаткові угоди, які були підготовлені для підписання про продовження терміну дії договору відповідачі не підписали, посилаючись на те, що буде знятий мараторій з продажу землі і вони будуть мати право на продаж землі, але не заперечували проти того, щоб він продовжував орендувати їх земельні ділянки, тому він, отримавши усну згоду відповідачів, не направив письмові повідомлення про намір продовжити дію договорів і лише коли в червні 2011 року зявилися в районі інші особи, які стали людей збуджувати на те, щоб вони розірвали стосунки з ним і уклали договори оренди своїх земельних ділянок з ними, до речі на тих самих умовах, частина людей, а саме відповідачі, почали направляти йому листи про те, щоб він не обробляв їх земельні ділянки, хоча на той час вони не тільки були оброблені, а вже і засаджені, тому листами він запропонував їм підписати додаткові угоди, чого не сталося, тому він вимушений звернутися до суду, оскільки згідно ч.9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і додатково повідомила, що умови договору позивачем виконувалися добросовісно і в повному обсязі всі пять років, за цей період часу не було жодного зауваження від відповідачів, вони як до, так і після спливу строку договору не заперечували продовжити його дію, навпаки, жодного разу не зверталися з цим питанням до керівництва господарства виключно до червня 2011 року, орендну плату отримували у повному обсязі в тому числі і за 2011 рік. Представник відповідача позови не визнала і повідомила, що передача земельної ділянки в користування є правом орендодавця, а не його обовязком, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, п.8 договорів оренди землі передбачено, що договори були укладені на 5 років. Після закінчення цього строку позивач повинен був не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію, але цього зроблено не було, чим був порушений порядок поновлення договорів оренди землі позивачем. У відповідачів після припинення договорів оренди землі не було наміру продовжувати строк їх дії або укладати договори оренди землі на новий термін, у звязку з цим вони зверталися до позивача з заявою з проханням не обробляти належні їм на праві власності земельні ділянки, які є обєктом оренди за договорами оренди землі, власники землі неодноразово зверталися до різних органів влади з листами про небажання працювати в СФГ «Прогрес» та передавати йому в оренду належні їм земельні ділянки, зокрема 29.07.2011 року на імя голови Одеської обласної державної адміністрації. Позивач не набув переважного права на укладання договорів оренди землі на новий строк, оскільки п.8 договорів передбачено активну, вольову, свідому поведінку орендаря, яка давала б можливість поновлення договору оренди землі на новий строк, але таких доказів позивач не представив. Посилання позивача на ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» в редакції Закону від 17.02.2011 року, який набув чинності 12.03.2011 року, в даному випадку не підлягають застосуванню, оскільки термін дії договорів сплив 06.01.2011 року і на той час ця норма Закону ще не діяла, а посилання позивача на те, що відповідачі отримали орендну плату за оренду їх земельних ділянок у повному обсязі за 2011 рік не може бути прийнято до уваги, оскільки цей факт не доведений в судовому засіданні, а представлені позивачем документи в підтвердження цього факту не є достатніми, оскільки не відповідають Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Заслухавши вимоги представника позивача, заперечення представника відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Дійсно, у 2005 році з кожним з відповідачів ТОВ «Агрофірма Прогрес-Агро», правонаступником якого є СФГ «Прогрес», уклали договори оренди належних відповідачам земельних ділянок сільськогосподарського призначення строком на пять років, про що свідчать 34 договори, укладені від травня-червня 2005 року, які зареєстровані у Балтському відділенні Державного земельного кадастру 06.01.2006 року , про що є відповідні записи в договорах оренди і скріплені печаткою. Відповідно до ст.ст. 18,20 Закону України «Про оренду землі», ст.210 ЦК України та п. 37 договорів вони є вчиненими з моменту їх державної реєстрації, тобто з 06 січня 2006 року і припиняються 06 січня 2011 року. Згідно п.8 вищевказаних договорів після закінчення строку договору , орендар має переважне право поновлення його на новий строк, і відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), при цьому орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. В судовому засіданні встановлено, що позивач лист-повідомлення не направив, однак склав додаткові угоди, з якими ознайомив відповідачів, а ті в свою чергу погодилися з тим, щоб позивач продовжував користатися земельними ділянками, поновивши договори оренди землі. Ці обставини підтверджуються тим, що ніхто з відповідачів після закінчення строку оренди не повідомив позивача про те, що наміру продовжувати з ним договірні відносини не мають, ніяких вимог до нього не висували, продовжували отримувати орендну плату, не оспорюючи своїх підписів у відомостях на отримання орендної плати за землю, тобто фактично підтверджували свою готовність продовжувати орендувати позивачу свої земельні ділянки, позивач продовжував обробляти їх, засівати, культивувати і т. і., а відповідачі проти цього жодного разу не заперечували а ні в січні, лютому, березні, квітні, травні 2011 року, і тільки в червні 2011 року, тобто вже після того, як фактично дали усну згоду на подовження строку оренди землі, стали попереджати позивача про те, щоб позивач на обробляв їх земельні ділянки(хоча вони вже навіть були засіяні), оскільки вони мають бажання з ним не подовжувати строки договорів оренди. При таких обставинах суд вважає, що відповідачі на січень 2011 року, добровільно скористалися своїм правом на переукладання договорів оренди землі після спливу строку оренди, їх до цього ніхто не примушував і це було їх право, а не обовязок і на той момент ніхто з них не наполягав на припиненні договорів оренди землі, тому у відповідності до ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутністю заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved