Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради, [PERSON], [PERSON], третя особа державний нотаріус Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що у відповідності до довідки № 973 від 26.12.2003 року виданої Відділом реєстрації актів громадського стану [PERSON] міського управління юстиції, 26 грудня 2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 973. Після реєстрації шлюбу прізвище у [PERSON], залишилось - [PERSON], у [PERSON] - [PERSON]. Під час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, вони придбали квартиру, яка розташована за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул.Гагаріна, 48-б/34. У відповідності до договору купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 48-б/34, посвідченого 24 вересня 2005 року приватним нотаріусом [PERSON] - набувачем (покупцем) зазначеної квартири вказано лише [PERSON]. [PERSON] є матір'ю позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР № 317294. 08.12.2011 року [PERSON] померла, [PERSON] помер 10.03.2012 року. Правонаступниками померлого [PERSON] є його діти, а саме: [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON]С відкрилася спадщина на частку квартири, яка розташована за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул.Гагаріна 48-б/34. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після померлої [PERSON] В свою чергу за життя [PERSON] відмовився від частки спадщини у вигляді частки квартири, яка залишилась йому після смерті його дружини [PERSON], на користь позивача [PERSON], що підтверджується нотаріально посвідченою заявою [PERSON] Коли позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], а саме частки квартири, яка розташована за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул.Гагаріна, 48-б/34, нотаріусом позивачу було відмовлено, посилаючись на те що у правовстановлюючих документах на право власності квартири, яка розташована за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул.Гагаріна, 48-б/34, не визначено частки квартири що належала померлій [PERSON] За таких обставин, позивач [PERSON] позбавлений можливості реалізувати своє право щодо прийняття спадщини як спадкоємець першої черги за законом, після смерті матері [PERSON] квартира, яка розташована за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул.Гагаріна, 48-б/34 належала на праві спільної сумісної власності подружжю [PERSON] та [PERSON], адже квартира була придбана подружжям підчас шлюбу. Квартира була набута подружжям за договором купівлі - продажу підчас шлюбу на кошти, які належали обом із подружжя, так як під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство та проживали разом. Доказом того, що спір неможливо вирішити в іншому порядку є ухвала судді Сєвєродонецького міського суду Туренко С.І. від 19 квітня 2012 року, якою заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду, у звязку з наявністю спору про право. Тому, на підставі вищевикладеного, позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду і просить, визнати за ним в порядку спадкування право власності на 1/2 частку квартири, за [PERSON] право власності в порядку спадкування на, 1/4 частку квартири, за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/4 частку квартири що розташована за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна 48-б/34. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі, а саме: визнати за ним в порядку спадкування право власності на 1/2 частку квартири, за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/4 частку квартири, за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/4 частку квартири, яка розташована за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 48-б/34. В судове засідання представник відповідача [PERSON] міської ради не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, проти задоволення заявлених вимог не заперечували. В судове засідання третя особа завідувач Другої [PERSON] державної контори [PERSON] не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права. Відповідно до ст. 355 ЦК майне, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 370 ЦК співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У відповідності до ст. 1261 ЦK України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. У відповідності до ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до довідки № 973 від 26.12.2003 року виданої Відділом реєстрації актів громадського стану [PERSON] міського управління юстиції 26 грудня 2003року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 973. Після реєстрації шлюбу його прізвище залишилось [PERSON], її - [PERSON]. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул.Гагаріна 48-б/34, посвідченого 24 вересня 2005 року приватним нотаріусом [PERSON] реєстраційний № 4248, - [PERSON] придбав вищезазначену квартиру. Вказане також підтверджується витягом про реєстрацію в державному реєстрі правочинів та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. 8 грудня 2011 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції від 09 грудня 2011 року серії 1-ЕД № 309241. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви серії ВРП № 280724, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті його дружини [PERSON], на користь позивача [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 316219 [PERSON] помер 10.03.2012 року. Відповідно до свідоцтв про народження серії IV-УР № 085687 та серії І-АВ № 396619 [PERSON] є батьком відповідачів [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 317294, виданого [PERSON] міським ЗАГС 15 вересня 1960 року, [PERSON] є матірю позивача [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕД № 112969 22.02.2000 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу її прізвище [PERSON]. Відповідно до заяви №1 від 10.01.2012 року [PERSON] прийняв всю спадщину за законом після смерті [PERSON]. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що квартира дійсно була придбана в період шлюбу, тому є спільною сумісною власністю подружжя. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] на користь [PERSON], який є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] Тобто факти, викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а також визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved