Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-01 00:00:00

Позивачі звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання за ними права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що 26 вересня 1996 року [PERSON] разом із [PERSON] придбали на Азовській універсальній товарній біржі у власність по 1/3 частки квартири [ADDRESS] на підставі біржового контракту. Згідно із свідоцтвом на право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] [PERSON], [PERSON] отримала у власність 1/3 частку вказаної квартири. Між сторонами угоди купівлі-продажу квартири [ADDRESS] були виконані усі вимоги договору. Позивачі отримали правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS], натомість відповідачі отримали гроші. Однак договір був укладений на товарній біржі без нотаріального посвідчення. На підставі чого просять суд визнати за ними право власності на вказану квартиру, а саме: за [PERSON] право на 2/3 частки даної квартири, а за [PERSON] право на 1/3 частки. У судове засідання позивачі на зявились, надавши суду заяви з проханням вирішити спір у їх відсутність, при цьому на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідачі в судове засідання не зявились, надавши суду заяви з проханнями вирішити справу у їх відсутність. При цьому проти задоволення позову [PERSON] та [PERSON] не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно біржового контракту № 455 від 26 вересня 1996 року Азовською універсальною товарною біржею був укладений договір купівлі-продажу двокімнатної квартири [ADDRESS] між [PERSON], [PERSON], [PERSON], з одного боку, та [PERSON], [PERSON], [PERSON], з іншого боку, на підставі якого покупці отримали [ADDRESS], а продавці - обумовлену в біржовому контракті суму грошей. Згідно реєстраційного посвідчення БТІ м. Маріуполя № 38333 від 12 грудня 1996 року квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 3 червня 1997 року [PERSON] отримала у спадок після смерті 20 жовтня 1996 року [PERSON] 1/3 частку [ADDRESS], що посвідчено нотаріусом, реєстр 1-1874, та зареєстровано в БТІ міста Маріуполя 7 липня 1997 року. Правовідносини, що склалися між сторонами мали місце до набрання чинності ЦК України в редакції 2003 року, тому відповідно п. 4 Прикінцевих положень підлягають застосуванню положення ЦК України в редакції 1963 року. Так договір купівлі-продажу жилого приміщення, сторонами по якому є громадяни, укладений у порушення вимог ст. 227 ЦК України, якою передбачене обовязкове нотаріальне посвідчення угод цього виду. Відповідно ч. 2 ст. 47 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки відповідачі визнали повністю позов, таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без зясування та дослідження інших обставин справи. За таких обставин, які були досліджені у судовому засіданні, суд вважає встановленим, що між сторонами по справі відбувся договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за біржовим контрактом № 455 від 26 вересня 1996 року, тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки після смерті [PERSON] спадкові права останньої набула [PERSON] На підставі ст. ст. 47, 227 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved