Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-24 00:00:00

26 червня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення з житлового будинку по вул. Робітнича, 66 в с. Лимани Жовтневого району Миколаївської області відповідачів [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що у її власності знаходиться житловий будинок по вул. Робітнича, 66 в с. Лимани, в якому вона проживає та зареєстрована. 10 вересня 2010 року помер її син [PERSON] та у зазначенному будинку залишилась проживати дружина сина-Іжик В.А. з донькою [PERSON]. Після смерті сина, її колишня невістка- Іжик В.А. без її згоди поселила [PERSON] Відповідачі по справі проживають у будинку без її згоди, членами її сімї не являються. Її прохання виїхати з належного їй будинку ігнорують. [PERSON] не тільки ображає її, а і погрожує вбивством, ламає замки та двері. Зокрема, 2 червня 2012 року бігав за нею з ножем, вона встигла вибігти до сусідів за допомогою. Вона неодноразово зверталася до органів міліції зі скаргами на [PERSON] Крім того, відповідачі зайняли сараї, які закривають на ключ та вона не має можливості користуватися належними їй господарськими будівлями. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що вони з дружиною та дитиною проживають в приміщенні літньої кухні домоволодіння по вул. Робітнича, 66 в с. Лимани. Вони не перешкоджають позивачці у розпорядженні її майном. Конфліктні ситуації провокуються позивачкою з метою їх виселення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Суду пояснила, що понад 12 років вона проживає в приміщенні літньої кухні у домоволодінні позивачки. Вселилась вона за згодою позивачки як дружина її сина. Після його смерті вона одружилася з [PERSON] та веде з ним спільне господарство. Позивачка проживає у будинку, а вони проживають у літній кухні. У них в приміщенні особисті лічильники і вони сплачують комунальні послуги за електроенергію і водопостачання, якими користуються. Вони користуються частиною господарських будівель, які будували ще за життя з колишнім чоловіком сином позивачки, та які завжди займали. Позивачка не тримає господарства, а займається тільки городом. Її старша донька є онукою позивачки, вона зареєстрована у вказаному будинку. Вона також за рішенням суду має право користування житловим приміщенням у зазначеному будинку. Іншого місця проживання вони не мають. Вона не перешкоджає позивачці у розпорядженні її майном, при необхідності готова звільнити сараї від речей, але позивачка з подібними вимогами до неї не зверталась. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що позивачка проживає у будинку, а відповідачі проживають у літній кухні в одному домоволодінні. [PERSON] влітку погрожував позивачці ножем. [PERSON] скаржилась на них за образи. Свідок [PERSON] зазначив, що на прохання [PERSON] вставляв замок у хвіртку, ключі знаходяться у [PERSON], також налагодив вхідні пластикові двері, щоб вони краще закривались. Дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. За даними Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації, будинок за адресою:Миколаївська область,Жовтневий район, с. Лупарево, вул. Робітнича, 66, належить позивачці [PERSON]Д.(а.с.11). Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09.11.2011р. було визнано за [PERSON], право на користування житловим приміщенням за адресою: Миколаївська область Жовтневий район с. Лупарево вул. Робітнича, 66, що належить [PERSON]. Ухвалою суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 24 січня 2012 року, вказане рішення залишено без змін. За довідкою Лиманівської сільської ради в будинку № 66 по вул. Робітничій в с. Лупарвео, зареєстровані позивачка [PERSON] та її онука [PERSON] (а.с. 12). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 10 вересня 2010 року (а.с.16). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 1 листопада 2011року. Відповідно до постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 20.03.12р., було відмовлено в порушенні кримінальної справи за заявою [PERSON] про прийняття заходів відносно [PERSON] і [PERSON], які погрожували їй фізичною розправою (а.с.15). Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. \~\~ Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження \~своїм майном. Також, відповідно до вимог ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають його право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. За положеннями ст.156 Житлового кодексу України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Аналізуючи надані докази, судом встановлено, що позивачка є власником будинку по вул. Робітнича, 66 в с. Лимани. Відповідачка [PERSON] в 1999 році вселилася до будинку відповідачки як дружина її сина, який за правилами ст.64 ЖК України був членом сімї позивачки. Між ними склався певний порядок користування житловим будинком. Позивачка надала їм у користування приміщення літньої кухні, а сама користується житловим будинком. В вересні 2010 року помер син позивачки, але [PERSON] разом з донькою залишилася проживати в зазначеному будинку. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09.11.2011р. за [PERSON] визнано право на користування житловим приміщенням у вказаному будинку. В листопаді 2011 року [PERSON] одружилася з [PERSON] та вони проживають у приміщенні літньої кухні в домоволодінні позивачки. Між [PERSON] і позивачкою склалися неприязні стосунки, останній проживає без згоди позивачки, тому на вимогу власниці будинку він повинен залишити його. Доказів, які б свідчили про чинення перешкод у користуванні та розпорядженні майном з боку відповідачки [PERSON] судом не вбачається. В звязку з чим позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial