overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 12 червня 1999 року, в якому посилається на те, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння, сімя фактично розпалася та поновленню не підлягає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявився, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу слухати за її відсутності. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 червня 1999\~року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 53 (а.с.5). Шлюбні відносини між сторонами не склалися через відсутність взаєморозуміння, сімя фактично розпалася та поновленню не підлягає. Шлюбні відносини між сторонами припинилися 15 серпня 2008 року. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину доньку\~[PERSON], [INFO] (а.с.6). Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи небажання обох з подружжя продовжувати шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову слід прийняти, адже воно не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст.\~112 СК України підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 24, 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

28 вересня 2012 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09.04.1988 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Спільних дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося. Зважаючи на вищенаведене просила суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання зявилась, позивні вимоги підтримала та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засіданні не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 09 квітня 1988 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження 1988 року, квітня місяця, 09 числа зроблено актовий запис № 144 відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського райвиконкому м. Київ, що підтверджується свідоцтвом про одруження № 484338 від 09.04.1988 року (а.с. 3). Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Між сторонами майнового спору на даний час немає. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, відносини, що склались між подружжям, носять стійкий характер, шлюб між сторонами розпався і його збереження неможливо. При таких обставинах збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

23 листопада 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що вона з 21 серпня 2004 року перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], який зареєстрований виконавчим комітетом Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час спільне проживання із [PERSON] є неможливим, сімейні відносини між ними різко погіршилися, стали виникати постійні суперечки і непорозуміння. Спільного господарства вони не ведуть. На час подачі даного позову судом розглядається цивільна справа про розірвання їхнього шлюбу. Відповідач вихованням дитини не займається, надає незначну матеріальну допомогу на утримання сина. [PERSON] має постійний дохід, працює на заводі по виробництву картонної упаковки Бліц-Пак. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку (доходу), щомісячно, з дня подачі позовну і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав, про що надав відповідну заяву, у якій зазначає, що згоден сплачувати на користь позивача аліменти на його сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку (доходу). Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що з 21 серпня 2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Відповідач [PERSON] належної матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина [PERSON] не надає. Працює він машиністом на заводі Бліц-Пак. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно належної матеріальної допомоги синові [PERSON] не надає, позовні вимоги визнав, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі ст. ст. 180 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

21 листопада 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що перебуває з 10 листопада 2006 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час вона і [PERSON] проживають окремо, шлюб між ними не розірвано. Відповідач вихованням дочки [PERSON] не займається, батьківської уваги та турботи до дитини не проявляє, матеріальної допомоги дочці не надає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Вона працює у Требухівській загальноосвітній середній школі, отримує заробітну плату в розмірі 1000 грн. Цих коштів не вистачає на утримання дочки, забезпечення її усім необхідним для фізичного та духовного розвитку. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на малолітню дочку [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку (доходу), але менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав, про що надав відповідну заяву, у якій вказує на те, що згоден сплачувати на користь позивача аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку (доходу). Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що з 10 листопада 2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, шлюб між ними не розірвано. Їхня дочка [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] та перебуває на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги малолітній дочці [PERSON] не надає Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги дочці [PERSON] не надає, позовні вимоги визнав, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі ст. ст. 180 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

23 квітня 2004 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 123. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У грудні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що спочатку їхнє сімейне життя складалося добре. Проте протягом останніх років шлюбні відносини між ними погіршилися через відсутність порозуміння. 22 вересня 2012 року між ними сталася дуже серйозна сварка, після якої відповідач виставив її із дитиною за двері квартири, у якій вони мешкали. З того часу вона із сином проживає у її батьків. На даний час вона та відповідач не спілкуються, проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Їхній шлюб існує формально. Примирення між ними неможливе. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав, про що надав суду відповідну заяву. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, зясувавши взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

02 серпня 2003 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 13. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У листопаді 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що подружнє життя у неї із [PERSON] не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, вони перестали розуміти один одного. Більше чотирьох місяців вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, кожен із має окремий бюджет, що свідчить про те, що їхня сімя розпалася, а шлюб носить чисто формальний характер. Вона втратила до відповідача почуття любові, довіри та поваги, вони стали цілковито сторонніми людьми. Майнові спори між ними на даний час відсутні. Просила розірвати шлюб між нею і [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав, про що надав суду відповідну заяву. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

19 жовтня 2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.\~Києва з Державним центром розвитку сімї, актовий запис № 2057. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. У листопаді 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що шлюб із відповідачем [PERSON] виявився невдалим. Подружнє життя не склалося через різні несумісні характери та погляди на сімейне життя, що стало причиною виникнення непорозумінь і сварок. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного. Кошти до сімейного бюджету не вносить. Із квітня 2012 року подружні відносини між ними припинені, їхня сімя розпалася. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що їхній шлюб існує лише формально і його збереження недоцільне. Просила розірвати шлюб між нею і [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити його. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав, про що надав суду відповідну заяву. Розяснивши відповідачу наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

30 січня 2010 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 31. Від шлюбу дітей не мають. У грудні 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що шлюбні стосунки у нього із [PERSON] не склалися через різні характери та погляди на сімейне життя. Між ними часто виникали сварки та непорозуміння, які призвели до того, що вони стали чужими людьми, які живуть кожен своїм особистим життям. Подружніх відносин не підтримують з жовтня 2012 року, спільного господарства не ведуть. Їхній шлюб існує лише формально. Відповідач не бажає подавати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, тому він змушений звернутися до суду. Просив розірвати шлюб між ним і [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не зявилася, направила до суду заяву, у якій вказує на те, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу вона визнає, просить розглянути справу за її відсутності. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 04 липня 2003 року у виконкомі Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 12. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з тих причин, що чоловік почав вживати спиртні напої, ображати і принижувати її в присутності рідних та близьких. На її пропозиції жити нормальним сімейним життям, чоловік не реагував та у березні 2011 року пішов жити до іншої жінки, а тому вважає, що подальше спільне життя не можливе. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав, просив суд шлюб розірвати. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Сторони зареєстрували шлюб 04 липня 2003 року у виконкомі Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 12 (а.с. 4). У відповідності до Свідоцтва про народження серії І-ОК № 080610 сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Таким чином, суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки шлюбні відносини між сторонами вже носять формальний характер, фактично припинені, і на думку суду, існування сімї Сокальських в майбутньому неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 23.08.1980 року перебувала в шлюбі з відповідачем, якій було розірвано за рішенням суду 11.05.1999 року. За час спільного життя і за спільні кошти вони сплатили паєнакопичення за кооперативну квартиру [ADDRESS], право власності на яку було оформлено на імя відповідача. Вважає, що оскільки зазначене майно була набуто в період шлюбу та за рахунок спільних коштів подружжя, то він має право на 1/2 його частину. Тому просить, провести поділ майна подружжя визнавши за ним права власності на Ѕ частини спірної квартири. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, але до суду не зявився. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.08.1980 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.4). Шлюб між сторонами було розірвано за Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11.05.1999 року (а.с. 5, 6) Під час шлюбу, сторонами за рахунок спільних коштів було сплачено паєнакопичення в ЖБК № 61 «Виктория»та їм була надана кооперативна квартира [ADDRESS]. Право власності на вказану кооперативну квартиру була оформлена на відповідача, якій був членом ЖБК № 61, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру (а.с. 7) та копією паспорту позивача. Правовідносини що виникли між сторонами є сімейними і врегульовані ст. 22,28 КпШС України. За положеннями яких, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є спільної сумісною власністю, а тому позивач має право на1/2 частину квартири. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/2 частини спірної квартири, залишивши іншу Ѕ частини квартири у власності відповідача. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1000 грн. в рахунок відшкодування понесених по справі судових витрат. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач свої вимоги мотивує тим, що 24.08.2007 року банк уклав з відповідачем договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит. Відповідно до умов договору відповідач мав повернути кредит, та відсотки за користування ним та комісію. Однак відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору. Станом на 09.08.2012 року відповідач має перед банком заборгованість в сумі 4223,76 грн.. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь 4223,76 грн. заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 24.08.2007 року уклали договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого відповідач отримав в кредит кошти у розмірі 1445,27 грн.. За умовами договору відповідач мав у встановлений строк погасити кредит, сплати відсотки та комісію. Вказані обставини підтверджуються копією договору та анкетою позичальника. . В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору і вчасно не виконав своє зобовязання Станом на 09.08.2012 року відповідач має перед банком заборгованість в сумі 4223,76 грн., яка складається з заборгованості з повернення кредиту 1445,27 грн., заборгованості зі сплати відсотків 1266,14 грн., заборгованості зі сплати комісії в сумі 1512,35 грн. та пені в сумі 150 грн.. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором між сторонами. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4223,76грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 214,60 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved