Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-22 00:00:00

У січні 2012 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю „ПростоФінанси до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що між ним та [PERSON] 15 грудня 2007 року укладено кредитний договір №R01008621938, за яким останній отримав кредит у розмірі 74950,00 грн. для придбання автотранспортного засобу Шевроле, модель Авео, 2007 року випуску, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,50 % на строк до 10 грудня 2012 року. Позивач виконав свої зобовязання. Відповідач зобовязання по кредитному договору не виконав, тому сума заборгованості станом на 10.11.2011 року становить 85004,03 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, про те, що позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 15 грудня 2007 року укладено кредитний договір №R01008621938, за яким останній отримав кредит у розмірі 74950,00 грн. для придбання автотранспортного засобу Шевроле, модель Авео, 2007 року випуску, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,50 % на строк до 10 грудня 2012 року. Факт отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 74950,00 грн. підтверджується рахунком-фактурою від 14 грудня 2007 року. Відповідач зобовязання за зазначеним договором належним чином не виконав, тому станом на 10.11.2011 року має заборгованість в сумі 85004,03 грн., яка, згідно з розрахунком заборгованості, складається з наступного: -20402,39 грн. заборгованість по кредиту; -57909,27 грн. прострочена заборгованість за щомісячними платежами; -6692,37 грн. штрафні санкції. З метою повернення кредитних коштів 28 липня 2010 року позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором, судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Outcome: approved