Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-06 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до КП «Київпастранс» про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.12.2012 року на вул. Микитенка в м.Києві [PERSON] керуючи тролейбусом «ЮМЗ-Т», бортовий номер 4208, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником якого є [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 23.03.2012 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. [PERSON] в момент ДТП перебував у трудових відносинах з КП «Київпастранс». Власником тролейбуса «ЮМЗ-Т», бортовий номер 4208 є відповідач КП «Київпастранс», проте закріплений він за Куренівським тролейбусним ремонтно-експлуатаційним депо, яке є філією КП «Київпастранс». Внаслідок ДТП власнику автомобіля [NUMBER] [PERSON] була заподіяно матеріальна шкода. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження №17/02-ТЗ від 23 лютого 2012 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА RIO» складає 10890,83 грн., витрати, пов'язані з оплатою експертизи становлять 750 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому [PERSON] як власник автомобіля просив стягнути з відповідача 10890,83 грн. на відшкодування матеріальних збитків та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої йому у зв'язку пошкодженням його автомобіля та у зв'язку з душевними хвилюваннями за сина, що перебував за кермом, а [PERSON] просив стягнути з відповідача на його користь 5 000 грн. моральної шкоди, завданої йому у зв'язку з хвилюваннями за можливе заподіяння ушкоджень здоров'ю та 750 грн. витрат, пов'язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження. Позивачі також просили стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з викладених у ньому підстав. Представник Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо та таранчу С.П. у судове засідання не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст.224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі, яким позов задовольнити частково, у зв'язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER]. 09.12.2012 року на вул. Микитенка в м.Києві [PERSON], перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем та керуючи тролейбусом «ЮМЗ-Т» на маршрутом третьої особи - Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення зі стоячим автомобілем [NUMBER], на якому приїхав [PERSON], в результаті якого автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до постанови судді Дніпровського районного суду м.Києва від 23.03.2012 р. винним у даній ДТП визнано [PERSON] (а.с. 4). Дані про оскарження даної постанови в матеріалах справи відсутні. Також в матеріалах справи відсутні дані про страхування відповідачем чи [PERSON] своєї цивільно-правової відповідальності. Відповідно до Висновку про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу №17/02-ТЗ від 23 лютого 2012 року, проведеного за заявою [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] становить 10890,83 грн. (а.с. 6-16). Вартість проведеного дослідження становить 750 грн., які були сплачені позивачем [PERSON].(а.с. 21). Посилаючись на те, що відповідач відмовляється відшкодувати заподіяну майнову шкоду в добровільному порядку, [PERSON] звернулися до суду з даним позовом та його права підлягають захисту судовим рішенням. Відповідно до ст. 1172 ЦК України шкода, завдана працівником під час виконання ним трудових обов'язків, відшкодовується роботодавцем. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.95 р., за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132-134 КЗпП). З огляду на викладене та в силу вимог ст.ст. 1172, 1187 ЦК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача [PERSON] про стягнення з відповідача 10890,83 грн. на відшкодування майнової шкоди. Разом з тим, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн. підлягають лише частковому задоволенню в розмірі 500 грн. з огляду на недоведеність заявленого розміру заподіяної моральної шкоди, завданої у зв'язку пошкодженням автомобіля. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди на користь позивача [PERSON], завданої у зв'язку з хвилюванням за пошкоджений автомобіль батька та у зв'язку з тим, що [PERSON], якби перебував в автомобілі, отримав би ушкодження здоров'ю, то такі вимоги є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах ст. 23 ЦК України, а відтак не підлягають задоволенню даним судовим рішенням. Разом з тим, суд вважає доведеними понесення [PERSON] збитків на суму 750 грн. у зв'язку з оплатою послуг автотоварознавчого дослідження, а відтак, в силу вимог ст. 1166 ЦК України приходить до висновку про необхідність їх стягнення з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача [PERSON] потрібно стягнути з відповідача 214,60 грн. судового збору.

Outcome: partial