overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-09 00:00:00

У травні 2012 р. ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за недораховану електричну енергію. Позивач вказує на те, відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач ПАТ «Миколаївобленерго». При проведенні перевірки дотримання вимог Правил користування електроенергією для населення встановлено факт самовільного підключення струмоприймачів та електропроводки електричної мережі, відкритою електропроводкою поза приладом обліку з порушенням схеми підключення, про що складено акт № С - 2385 від 16 січня 2012 року. В результаті порушень відповідачем завдано збитків на суму 937 грн. 35 коп. Посилаючись на те, що добровільно погасити суму вказаних збитків відповідач не бажає, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача 937 грн. 35 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав у ньому викладених,проте надала до суду роздруківку, згідно якої 27.08.2012 року завдані збитки в сумі 937 грн. 35 коп. сплачено. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст.ст. 224, 115 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. При проведенні перевірки дотримання вимог Правил користування електроенергією для населення, за адресою, за якою здійснюється постачання електричної енергії позивачем, встановлено факт самовільного підключення струмоприймачів та електропроводки електричної мережі, відкритою електропроводкою поза приладом обліку з порушенням схеми підключення, про що складено акт № С - 2385 від 16 січня 2012 року. Розмір відшкодування збитків визначається кількістю обсягу спожитої і недорахованої розрахунковим приладом облік\ споживання електроенергії. В результаті порушень відповідачем завдано збитків на суму 937 грн. 35 коп. Згідно ч. 2 ст. 27 Закон\ України «Про електроенергетику» крадіжка електричної енергії, в тому числі пошкодження прилад\ обліку, порушення Правил користування електроенергією для населення, визначено як правопорушення в електроенергетиці. Відповідно до ст.. 26 даного закону споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору укладеного з енергопостачальником та користування електроенергією для населення. Відповідно до роздруківки особового рахунку наданої представником ПАТ «Миколаївобленерго», відповідачем 27.08.2012 року борг за недораховану електричну енергію по Акту порушення ПКЕЕн за № С- 2385 від 16.01.2012 року в сумі - 937,35 грн. - сплачено. З наведеного видно, що борг повністю сплачено після звернення позивача до суд, отже позов задоволенню не підлягає. Проте оскільки відмова у задоволенні позову пов'язана з повним погашенням суми завданих збитків після звернення позивача до суду, то відповідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати у розмірі 214,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-09 00:00:00

[PERSON], звернувшись з позовом до Рівненського міського суду, просить припинити трудові правовідносини між нею та приватним підприємством Житловик ВВ, звільнивши її з посади старшого бухгалтера за ч.3 ст.38 КЗпП України. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, суду пояснила, що на підставі наказу приватного підприємства Житловик ВВ№41 від 29 грудня 2007 року [PERSON] була переведена на посаду старшого бухгалтера з 02 січня 2008 року. 12 вересня 2012 року позивач звернулася до відповідача із заявою про звільнення із займаної посади на підставі ч. З ст. 38 КЗпП України з 12 вересня 2012 року у зв'язку із невиконанням ПП Житловик ВВтрудового законодавства. Згідно п.6.3.2 Статуту приватного підприємства Житловик ВВдиректор підприємства приймає на роботу та звільняє з роботи працівників підприємства. Директором ПП Житловик ВВє [PERSON], який із квітня 2012 року покладених обов'язків не виконує, на робоче місце не з'являється. З викладених підстав трудовий договір між [PERSON] та відповідачем не розірваний, що спонукало її звернутися до суду. 13 березня 2012 року відповідачем заробітна плата не виплачується. Комісія по трудових спорах у ПП Житловик ВВвідсутня. Просить припинити трудові правовідносини між нею та приватним підприємством Житловик ВВ, звільнивши її з посади старшого бухгалтера за ч.3 ст.38 КЗпП України, з дати подачі заяви. Представник відповідача в судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, заперечень з приводу позову не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, з постановленням заочного рішення. Представник позивача не заперечує проти постановлення заочного рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12 вересня 2012 року позивач звернулася до відповідача із заявою про звільнення її із займаної посади на підставі ч. З ст. 38 КЗпП України з 12 вересня 2012 року у зв'язку із невиконанням ПП Житловик ВВтрудового законодавства. Згідно п.6.3.2 Статуту приватного підприємства Житловик ВВдиректор підприємства приймає на роботу та звільняє з роботи працівників підприємства. Директором ПП Житловик ВВє [PERSON], який із квітня 2012 року покладених обов'язків не виконує, на робоче місце не з'являється. Намагання позивача відшукати директора пп Житловиу ВВ, для з?ясування питання її перебування в трудових відносинах успіху не принесли. Таким чином, припинити трудові відносини між позивачкою та ПП Житловик ВВ, не представилось можливим. Відповідно, до ст.38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. На підставі ст.38 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-09 00:00:00

Дана справа є складною у зв»язку з чим суду необхідно давати оцінку багатьом доказам, що займе тривалий час. Ці обставини суд вважає винятковими і тому приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст. 209 ч. 3 ЦПК України складення рішення у повному обсязі необхідно відкласти на строк п»ять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну і резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-09 00:00:00

Відповідно до ч. 3 ст. 209 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше ніж пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резулютивну частину суд повинен проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-09 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, шлюб не розірваний. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], 19.09.2008року народження. Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Він не бажає проживати з відповідачем однією сім'єю і продовжувати подружні відносини, причиною розпаду сім'ї є те,що їх шлюб носить формальніш характер так, як з відповідачем фактично не проживає однією сім, єю та просить розірвати укладений шлюб. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення йому повістки, в судове засідання не зявився. Про причини своєї неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ст.224-225 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з,явився, заперечень не надав. Час для примирення не потребує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.05.2008 року, актовий запис № 07 в Книзі реєстрації шлюбів в Майорівській сільській Раді Біляївського району Одеської області Серія 1-ЖД № 079586. Сторони фактично припинили подружні відносини і однією сім"єю не проживають. Причиною розпаду сім' ї і сторони з цим погодились є відсутність між ними взаємоповаги та взаємо порозуміння, спільності інтересів. Сторони не наполягають, відновлювати подружні відносини не мають наміру, оскільки вважають, що їхня сім 'я розпалася остаточно. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Діти проживають разом з матір,ю. При розгляді справи майнового спору між сторонами немає.. Витрати по справі суд покладає на позивача. Судовий збір по справі складає 107,30 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі cm. 105 ч.З, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-09 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 14 серпня 2012 року з позовом про розірвання зареєстрованого в 1988 році шлюбу з відповідачем, [PERSON]. Обґрунтовуючи свої вимоги вказує, що сімейні стосунки були припинені в березні 2010 року з причини взаємного непорозуміння, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, просить строк на примирення не надавати. Позивачем подано заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачка належним чином повідомлена про дату та час слухання справи в судове засідання не зявилась, про поважність причин неявки не повідомила, письмових заперечень на позов не подала. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в справі письмові докази судом достовірно встановлено наступне: Шлюб [PERSON], який народився 04 січня 1952 року в селі Фурманівка Кілійського району Одеської області та [PERSON] ( до шлюбу Чебан) [PERSON], яка народилась 31 серпня 1950 року в селі Фурманівка Кілійського району Одеської області був зареєстрований 09 квітня 1988 року виконавчим комітетом Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис про одруження № 02. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сімї рівні права та обовязки. За правилами ст.110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . Судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо один від одного, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожної з сторін. На підставі вищезазначеного, беручи до уваги відсутність з боку відповідача письмових заперечень та визнання позову,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 31.10.2012 року з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки, [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка посилається, на відсутність з боку відповідача матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність зі згодою на заочний розгляд справи. Відповідач з позов визнав, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Вивчивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], був зареєстрований виконавчим комітетом Вилківської міської ради народних депутатів Кілійського району Одеської області 20.02.1982 року. Батьками [PERSON], яка народилась 24 березня 1996 року в місті Вилкове Кілійського району Одеської області, згідно свідоцтва про народження сер. І - ЖД № 074310, виданого Вилківської міською Радою народних депутатів ( актовий запис про народження № 40 від 18.04.1996 року) записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 1786 від 19.10.2012 року виданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, [PERSON], зареєстрована в [INFO] до складу сімї входить її дочка [PERSON], яка знаходиться на її утриманні. За правилами ст.121 Сімейного кодексу права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому законом. За правилами ст. 141 СК мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Ст. 180 Сімейного кодексу встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) твердій грошовій сумі. ( ст.181 СК). Зважаючи на обставини справи, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, обовязок забезпечення якого покладається на обох батьків, відсутність письмових заперечень по справі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 13.09.2012 року з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 13 вересня 2004 року Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що сімейні стосунки були припинені з квітня місяця 2012 року. 15.10.2012 року до суду надійшла уточнена позовна заява від позивача, в якій він зазначає, що [PERSON], проживає окреме, спільне господарство не ведеться, подальше та сумісне життя і збереження неможливе з клопотанням про стягнення судових витрат з відповідача. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність зі згодою на заочний розгляд справи в разі неявки відповідачки в судове засідання без поважних причин. Відповідачка, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позов визнала у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в справі письмові докази судом достовірно встановлено наступне: Шлюб [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] та [PERSON] ( до шлюбне прізвище Бабенко) [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], був зареєстрований Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області 13 вересня 2004 року, актовий запис про одруження № 13. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сімї рівні права та обовязки. За правилами ст.110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . Судом достовірно встановлено, що фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сімї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожної з сторін. На підставі вищезазначеного, беручи до уваги відсутність з боку відповідача письмових заперечень на позов та фактичне його визнання,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.11.1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від сумісного життя у них 30.06.1996 року народився син [PERSON], а 04.06.2006 року син [PERSON]. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, так як інших утриманців він не має, фізично здоровий. За наведених обставин, позивач просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1/3 частини всіх видів його доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дітей і до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, змін та доповнень не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено по справі, [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-АМ №003414 від 03.11.1998 року (а.с.3). Від шлюбу у подружжя народилися діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ЕЛ №318691 від 21.01.1999 року та серії І-АМ № 043913 від 16.06.2006 року (а.с.4 - 5). Дитина [PERSON] навчається на денному відділенні у Вінницькому технічному коледжі на ІІ курсі, стипендія не нараховується, навчання на контрактній основі, строк навчання з 01.09.2011 року по 30.06.2015 року (а.с.6). З довідки Деснянської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 518 від 19.11.2012 року вбачається, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує ті обставини, що відповідач фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з суми судового збору 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вказувала, що 29 січня 2009 року вступила в шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у виконкомі Замостянської сільської ради Вижницького району, про що було зроблено актовий запис № 01. В шлюбі з відповідачем народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Посилалася, що спільне життя з відповідачем не склалося по тій причині, що між ними не було взаєморозуміння, відповідач безпричинно влаштовував сварки та скандали, зловживав спиртними напоями, бив її, не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, що призвело до припинення сімейно-шлюбних відносин. Зазначала, що відповідач не надає ніякої допомоги на утримання та матеріальне забезпечення їх спільної дитини, в даний час працює будівельником та виконує роботи по євроремонту та опаленню. Просила розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 з усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка позов в частині розірвання шлюбу підтримала, в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина змінила, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ј з усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Додатково пояснила, що з відповідачем однією сім»єю не проживає з грудня 2011 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з грудня 2011 року, спільного бюджету не мають та господарства не ведуть. На примирення не згідні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Як видно з копії свідоцтва про народження, батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Довідкою Замостянської сільської ради Вижницького району від 19.09.2012 року підтверджено, що [PERSON], [INFO], проживає біля матері, [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що дитина знаходиться на вихованні і утриманні позивачки, відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має, а тому має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] в якому просить визначити 1 місяць додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] У судовому засіданні він пояснив, що пропустив строк по причині хвороби, внаслідок якої був позбавлений можливості вступити в спадщину. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Він пояснив, що позивач знав про відкриття спадщини і мав достатньо часу щоб звернутись до нотаріальної контори. Оскільки позивач не навів поважних причин пропуску строку вступу в спадщину позов є необгрунтованим. Свідки [PERSON], [PERSON] (дружина та син відповідача) підтвердили доводи відповідача. Суд заслухав учасників процесу, дослідив матеріали справи і прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк хтя прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній хтя подачі ним заяви про вступ в спадщину. З показань позивача суд встановив, що він мав бажання прийняти спадщину т; егт: своїх батьків. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. З матеріалів спрази видно (а.с. 28). що позивач з поважних причин не зміг вступити в спадщину після смерті матері. Відповідач цих доводів у судовому засіданні не спростував. Тож в цій частині позов обґрунтований. Вимога про визначення додаткого строку вступу в спадщину пісдя смерті [PERSON] задоволенню не підлягає оскільки позивач не надав поважної причини пропуску строку вступу в спадщину. Судовий збір по справі стягується з відповідача на користь держави

Outcome: partial