Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-23 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 28.05.2011р. помер його брат [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 ч. житлового будинку в с. Ставниця, вул. Леніна,18, та земельні ділянки площею 0.89га, 1.841га, розташовані на території Меджибізької селищної ради, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і він є спадкоємцем другої черги за законом, оскільки, [PERSON] з якою спадкодавець перебував у фактичних шлюбних відносинах та брат [PERSON] відмовились від спадщини у нотаріально посвідченених заявах. При оформленні спадкових прав виявилось, що оригінали державних актів втрачені і це є перешкодою в оформленні спадщини на земельні ділянки. Тому, він просить суд визнати за ним, право власності на вказані земельні ділянки, як спадкове майно після померлого брата [PERSON]. В судове засідання сторони подали клоптання про розгляд справи за їх відсутності, вимоги задоволити. Справу розглянуто відповідно до ст. 197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що вимоги підлягають задоволеню. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так з боку матері. Із свідоцтва про народження [PERSON] серія ЯЖ № 202646 від 24.05.1955р. вбачається, що в графі батько записаний [PERSON]. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію народження [PERSON], вбачається, що у відомостях про батька записаний [PERSON]. У повідомленні державного нотаріуса від 19.11.2012р. вказано, що із-за відсутності Державного акту на земельну ділянку [PERSON] не може оформити її через нотаріальну контору, як спадкове майно після померлого [PERSON], і тому, йому потрібно звернутися до суду для встановлення права на земельні ділянки. Ксерокопією Державного акту на право приватної власності на землю Серія Р1 № 793525 на імя [PERSON], виданого на підставі рішення Меджибізької селищної ради № 13 від 19 квітня 2002р. та свідоцтва про право на спадшину АЕК № 237512 від 13.06.2002р. підтверджується, що останньому передана у приватну власність земельна ділянка площею 0.89га в межах згідно з планом на території Меджибізької селищної ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ксерокопією Державного акту на право власності на землю Серія ЯГ № 126548 на імя [PERSON], виданого на підставі свідоцтва про право на спадшину за заповітом ВСР № 970059 зареєстрованого в реєстрі за № 906 від 14.04.06р. підтверджується, що останній є власником земельної ділянки площею 1,841га у межах згідно з планом, на території Меджибізької селищної ради, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із довідки відділу Держземагенства у Летичівському районі вбачається, що [PERSON] видавалися державні актина земельні ділянки на території Меджибізької селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: серія ЯГ № 126548 площею 1,841га, зареєстрований за № 010775700027 від 23.08.2007р.; серії РІ № 793525, площею 0,89га, зареєстрований за № 413 від 30.10.2002р. і в Летичівській газеті міститься оголошення про їх втрату. Згідно витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 02.04.2013р., нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 0,89 га становить 20433грн.02коп. і нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1,841 га становить 40918грн.46коп.. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, докази, їх юридичну оцінку суд приходить до висновку, що брат позивача [PERSON] згідно Державних актів на право власності на землю серія Р1 № 793525 від 30.10.2002р. та серія ЯГ № 126548 від 23.08.2007р. був власником спірних земельних ділянки площею 0,89га та 1.841га і тому, є підстави визнати за позивачем право власності на спірні земельні ділянки, як на спадкове майно після його смерті. На підставі наведеного, ст. 1217, 1218, 1262 ЦК України,

Outcome: approved