Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

У вересні 2012 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала, що ппід час шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач будучи батьком дітей, не займається вихованням дітей і не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, позов підтримала, просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя села Плебанівка Теребовлянського району Тернопільської області не працюючого в її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 04 вересня 2012 року до досягнення дітьми повноліття щомісячно. Відповідач [PERSON] заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що він надає утримання дітям, однак він не має змоги сплачувати аліменти в такому розмірі, який вказаний в позовній заяві, оскільки не працює. Суд дослідив додані до матеріалів справи копії свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в яких вказано, що їх батьком є [PERSON], та Довідку Бережанської міської ради № 3730 від 04.09.2012 року видану [PERSON], яка свідчить про те, що позивачка проживає разом з дітьми. Суд, вислухавши пояснення позивача відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] є батьком малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не проживає разом з позивачкою та малолітніми дітьми та не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно до ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або твердій сумі, але не меншій ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зважаючи на те, що позивачем не доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі вказаному в позовній заяві, суд вважає, що на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] мають стягуватися в мінімальному розмірі визначеному ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь спеціального фонду Державного бюджету України 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок судового збору.

Outcome: partial