Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-30 00:00:00

09.08.2012 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що між АТ „Індустріально Експортний банк та [PERSON], 03.12.2007 року був укладений Договір про відкриття карткового рахунку, видачу платіжної карти та їх обслуговування, з встановленою кредитною лінією № 202907. Відповідно до умов даного договору, АТ „Індустріально Експортний банк відкрив [PERSON] картковий рахунок № 26256000199525 у гривні з встановленою відновлюваною кредитною лінію у розмірі 10\~000 грн., терміном до 25.11.2009 року. Однак відповідач взятих на себе зобовязань не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 13.03.2010 року у розмірі 46\~571,29 грн., яку представник позивача просив стягнути примусово в судовому порядку. 13.03.2010 року між ТОВ АУЗ Факторинг Україната ПАТ Індустріально експортний банк(який є правонаступником АТ Індустріально експортний банк) укладено Договір факторингу № 03/10. Згідно даного Договору ТОВ АУЗ Факторинг набуло право вимоги до боржника банку [PERSON] В судове засідання представник позивача не зявився, через канцелярію суду надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечив. Дослідивши матеріали справи та наданий представником позивача розрахунок, суд вважає, що позов ТОВ АУЗ Факторингобґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.12.2007 року між АТ „Індустріально Експортний банк та [PERSON] був укладений Договір про відкриття карткового рахунку, видачу платіжної карти та їх обслуговування, з встановленою кредитною лінією № 202907. Згідно умов договору, АТ „Індустріально Експортний банк відкрив [PERSON] картковий рахунок №26256000199525 у гривні з встановленою відновлюваною кредитною лінію у розмірі 10\~000 грн., терміном до 25.11.2009 року /а.с. 7-9/. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору встановлено, що за користування кредитною лінією банк щомісячно у розрахунковий день нараховує, а власник рахунку сплачує проценти за користування кредитною лінією, згідно діючих тарифів банку. Позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем за кредитним договором. З матеріалів справи, вбачається, що відповідач не виконала свої зобовязання за кредитним договором, не повернула суму коштів, не сплатила проценти та комісію за користування кредитною лінією. У звязку з цим, у відповідача виник борг, розмір якого станом на 13.03.2010р. становить 46\~571,29 грн. Достовірність цього розрахунку підтверджується письмовими розрахунками /а.с.3-4 /. Згідно з ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених - згідно змісту зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобовязань. Ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1054 ЦК України відповідач зобовязаний повернути банку кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 536 ЦКУ передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності ст. 625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Проаналізувавши ці обставини в сукупності, суд дійшов до висновку, що з [PERSON] належить примусово стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АУЗ Факторингборг у розмірі 46 571 гривень 29 копійки. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved