Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до відповідачі про визнання договору купівлі продажу дійсним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в своєму позові зазначила, що 09 лютого 1999 року її матір [PERSON] та її брати [PERSON] та [PERSON] придбали у рівних частках 437/1000 частин квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № Н/99-01252. Вказаний договір був укладений між [PERSON], який діяв від свого імені та від імені та в інтересах [PERSON], [PERSON] яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], [PERSON] і [PERSON], [PERSON], [PERSON] на Регіональній Універсальній біржі «Александр-Н»на підставі Закону України «Про товарну біржу». Вказаний договір був зареєстрований в КП «ОМБТІ і РОН»за № 323 пр. стр. 160 реєстр 73 від 03 травня 1999 року. Вартість зазначеної нерухомості сторони визначили 12 000,00 грн. Вказана сума коштів за договором купівлі продажу була передана позивачами до підписання договору в рахунок сплати за 437/1000 частки квартири [ADDRESS]. Зазначені кошти були передані позивачами відповідачу у повному обсязі, а відповідачі, в свою чергу передали позивачам зазначене у договорі майно. Згідно умов договору відповідачі здійснили виселення та зняття з реєстрації з вищевказаного адресу. Позивач [PERSON] зазначила що на момент укладання вищезазначеного договору, її матері та братам не було відомо, що угоди згідно ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) підлягають нотаріальному посвідченню. 20 травня 2011 року [PERSON] помер, та після його смерті відкрилась спадщина на 437/1000 (437/1000 : 3) частин вказаної квартири. Єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] була його матір - [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом сумісного проживання з сином на момент відкриття спадщини згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак свідоцтво про право на спадщину вона не отримала. 22 липня 2012 року [PERSON] померла, залишивши заповіт, за яким заповіла все своє майно на користь [PERSON] Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на 874/1000 часток спірної квартири, а саме: 437/1000 часток, які належали їй на підставі договору купівлі-продажу від 09 лютого 1999 року та 437/1000 часток спадкованих після смерті сина [PERSON], який помер 20 травня 2011 року. У встановлений законом строк я звернулась до Третьої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері, але їй було відмовлено у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд постановити рішення, яким визнати договір купівлі-продажу № Н/99-01252 від 09 лютого 1999 року укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], який діяв від свого імені та від імені та в інтересах [PERSON], [PERSON] яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], [PERSON] з другої сторони на Регіональній Універсальній біржі «Александр-Н»- дійсним. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати за її відсутністю. Відповідачі у судове засідання не з'явилася, з позовом ознайомлені, надали суду заяви, які залучені до матеріалів справи в яких позовні вимоги визнали в повному обсязі, та з проханням слухати справу без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.169 ЦПК України неявка відповідача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення про причину неявки, не є перешкодою для розгляду справи. Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та надані письмові докази, вважає що позов підлягає задоволенню по наступним підставам: У судовому засіданні встановлено, що всі зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі, тому договір купівлі продажу повинен бути визнаний дійсним. Відповідно до договору купівлі-продажу № Н/99-01252 від 09 лютого 1999 року [PERSON], який діяв від свого імені та від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, виданої нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] від 28.01.1999 року, [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], яка підписала договір в присутності і зі згоди матері продали, а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] придбали в рівних долях 437/1000 часток квартири [ADDRESS]. Згідно заповіту від 16 червня 2010 року [PERSON] усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось заповіла [PERSON], [INFO]. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть [PERSON] померла 22 липня 2012 року. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 20 травня 2011 року. За таких обставин, суд вважає, що 09 лютого 1999 року сторони уклали договір, який не порушує нічиїх прав та інтересів, охороняємих законом. Позивачі як покупці, свої обов'язки за договором виконали, і за вимогою спадкоємця, суд має право визнати таку угоду дійсною, що передбачено ст.47 ЦК України в редакції 1963 року. При розгляді справи суд користується нормами Цивільного Кодексу в редакції 1963 року, бо договір купівлі продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року. З урахуванням вищевикладеного суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Outcome: approved