Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-29 00:00:00

У серпні 2013 року до суду звернувся [PERSON] з вказаним позовом до Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради (далі – Управління освіти) та [PERSON] навчального закладу (ясла-садок) загального розвитку №6 «Зірочка» Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради (далі – [PERSON] «Зірочка»), про визнання недійсною посадової інструкції сторожа, визнання незаконними дисциплінарних стягнень у виді догани та звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення компенсації середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та стягнення моральної шкоди. Зазначав, що з травня 2005 року працював на посаді сторожа [PERSON] навчального закладу (ясла-садок) загального розвитку №6 «Зірочка». 05 червня 2012 року його звільнено з роботи за систематичне невиконання покладених на нього обов’язків, згідно з пунктом 3 ст.40 КЗпП України, проте за час роботи до нього не застосовувалися дисциплінарні стягнення, і тому звільнення з вказаних причин вважає незаконним. В обґрунтування позову вказував, що посадова інструкція сторожа [PERSON] навчального закладу (ясла-садок) загального розвитку №6 «Зірочка», за якою він працював, підлягає визнанню недійсною, так як в пункті 2.11 посадової інструкції сторожа №13 на сторожа покладені обов’язки в разі випадання снігу в нічний час розчищати під’їзди до кухні та доріжки вхідних дверей, п.2.12 вказаної інструкції передбачено, що сторож може залучатися до разових некваліфікованих робіт (ремонтні роботи, розвантажування, перенесення вантажів, знищення бур’янів на території). Його з Інструкцією не ознайомлювали, він її не підписував, і в п.2.11 та п.2.12 містяться обов’язки сторожа, які суперечать положенням Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, та погіршили його становище як працівника порівняно з законодавством про працю, а тому згідно ст.9 КЗпП України мають бути визнані недійсними. Крім цього, вважає наказ №40 від 25 травня 2012 року про накладення на нього догани незаконним, в тому числі і тому, що з наказом його не ознайомлювали, і притягнуто його до відповідальності за невиконання обов’язків, передбачених п.2.11 та п.2.12 посадової інструкції сторожа №13, які не входили до його прямих обов’язків, як сторожа. Зазначив, що з даним наказом він ознайомився у жовтні 2012 року під час судового розгляду його позову до [PERSON] «Зірочка» про поновлення його на роботі. В зв’язку з неправомірним накладенням на нього дисциплінарного стягнення у виді догани вважає також неправомірним і наказ Управління освіти №131 від 05 червня 2013 року про його звільнення з роботи, оскільки він не допускав систематичного невиконання без поважних причин обов’язків, покладених на нього трудовим договором, і начальник Управління освіти не уповноважений звільняти його з роботи. Вказував, що на його адресу з боку завідувача [PERSON] «Зірочка» виносились розпорядження, які не відповідали вимогам встановленим законодавством України. Підставою звільнення позивача стали обставини зафіксовані працівниками Управління освіти, а саме був складений акт, в якому зазначалось, що [PERSON] палив на робочому місці та перебував в кімнаті для відпочинку замість виконання своїх трудових обов’язків. На думку позивача дані обставини зафіксовані в даному акті не відповідають дійсності і були сфальсифіковані працівниками Управління освіти за попередньою змовою з завідуючою [PERSON] «Зірочка». Посилаючись на те, що накази відповідачів про накладення на нього дисциплінарних стягнень не доводилися до нього в установленому порядку, про існування наказу Управління освіти №131 від 05 червня 2012 року йому стало відомо від час виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області у лютому 2013 року, посадова інструкція сторожа йому для ознайомлення не надавалася, а в її копії, яка долучена до матеріалів справи, напроти його прізвища міститься не його підпис, просив поновити йому пропущений строк звернення до суду за захистом трудових прав, та задовольнити позовні вимоги й поновити на посаді сторожа [PERSON] навчального закладу (ясла-садок) загального розвитку №6 «Зірочка», стягнути з Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, та 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили суд позовні вимоги задовольнити. Представник Управління освіти заперечив проти позову [PERSON], зазначив, що позов є безпідставним та незаконним. Зазначив, що з посадовою інструкцією сторожа №13 [PERSON] «Зірочка» [PERSON] був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис, і протилежне не доведено. Пояснив, що вказана Інструкція відповідає вимогам Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, відповідно до загальних положень якого, коло завдань та обов’язків окремих працівників може бути розширене з дорученням їм робіт, передбачених для різних посад, рівних за складністю, виконання яких не потребує іншої спеціальності, кваліфікації. Вказав, що Інструкція сторожа є чинною і її виконують всі інші сторожі, але, [PERSON] неодноразово відмовлявся виконувати розпорядження керівника, з тих підстав, що вони є незаконними та не відповідають вимогам його посадової інструкції, зокрема, розпорядження щодо фарбування паркану, прибирання снігу, косіння трави, тощо. Відповідно до п.п. 2.11 та 2.12 посадової інструкції сторожа №13, сторож зобов’язаний виконувати розпорядження керівника. При цьому, [PERSON] постійно створював конфліктні ситуації з керівником [PERSON] «Зірочка», та з іншими працівниками садочку, при цьому вів себе некультурно в присутності батьків дітей. Відповідно до наказу №40 від 25 травня 2012 року керівника [PERSON] «Зірочка» за систематичне невиконання трудових обов’язків та порушення вимог п.п. 2.11, 2.12 Інструкції, [PERSON] притягнуто до відповідальності у виді догани. 05 червня 2012 року під час перевірки посадовими особами Управління освіти дитячого закладу було виявлено, що [PERSON] під час чергування курить на території закладу, замість виконання своїх трудових обов’язків перебуває в кімнаті для відпочинку. За вказаний дисциплінарний проступок та з урахуванням того, що [PERSON] 25 травня 2012 року було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та йому була оголошена догана, відповідно до наказу №6-к від 05 червня 2012 року завідуючої [PERSON] «Зірочка», [PERSON] був звільнений з роботи за систематичне невиконання покладених на нього обов’язків, відповідно до пункту 3 ст.40 КЗпП України. Представник Управління освіти вважає позовні вимоги безпідставними, в задоволенні яких належить відмовити і з тих причин, що спір про законність звільнення [PERSON] з посади сторожа вже розглядався судами, і ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 червня 2013 року скасовано рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2012 року про поновлення [PERSON] на посаді сторожа [PERSON] навчального закладу (ясла-садок) загального розвитку №6 «Зірочка», і залишено в силі рішення Світловодського міськрайонного суду від 12 листопада 2012 року, яким відмовлено [PERSON] у задоволенні позову про поновлення на роботі, стягненні середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Крім цього, представник відповідача заявив клопотання про застосування строку позовної давності до вимог позивача. Представник відповідача [PERSON] навчального закладу (ясла-садок) загального розвитку №6 «Зірочка» заперечив проти позову [PERSON], зазначив, що позов є безпідставним та незаконним, і спір вже вирішено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Вважає заперечення [PERSON] про те, що той не підписував Інструкцію сторожа, такими які не відповідають дійсності, так як [PERSON] підписав посадову інструкцію сторожа №13 у 2009 році. Інструкція відповідає положенням трудового законодавства і є чинною, і її положення, передбачені п.2.11 та п.2.12 жодним чином не погіршують становище сторожів, як працівників. [PERSON] був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни у виді невиконання службових обов’язків, але від підпису в наказі, яким на нього накладено 25 травня 2012 року догану, відмовився, що підтверджується відповідним актом. За порушення трудової дисципліни 05 червня 2013 року до [PERSON] було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з роботи у порядку встановленому законом. Оскільки спір про законність звільнення [PERSON] вже вирішено рішенням Вищого спеціалізованого суду України, представник відповідача просив відмовити в позові. Крім цього, представник відповідача заявив клопотання про застосування строку позовної давності до вимог позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані докази, встановивши обставини справи, суд дійшов таких висновків. Установлено, що на підставі наказу №59 від 30 травня 2005 року дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» загального розвитку №6 «Зірочка» [PERSON] прийнято на посаду сторожа. Наказом завідувача дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» загального розвитку №6 «Зірочка» від 25 травня 2012 року №40 [PERSON], який займає посаду сторожа, винесено догану за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов’язків, покладених на нього трудовим договором. Наказом завідувача дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» загального розвитку №6 «Зірочка» від 05 червня 2012 року №6-к [PERSON] звільнено з посади сторожа з 05 червня 2012 року у зв’язку з систематичне невиконання без поважних причин трудових обов’язків. 19 червня 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» загального розвитку №6 «Зірочка» про поновлення на роботі сторожем, стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 червня 2012 року та відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн. Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 12 листопада 2012 року у задоволенні позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2012 року рішення Світловодського міськрайонного суду від 12 листопада 2012 року скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Поновлено [PERSON] на посаді сторожа дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» загального розвитку №6 «Зірочка». Стягнуто з дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» загального розвитку №6 «Зірочка» на користь [PERSON] 9 834,93 грн. у рахунок середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, який обрахований без вирахування податків та інших обов’язкових платежів, 300 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, вирішено питання розподілу судових витрат. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 червня 2013 року скасовано вказане рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2012 року яким поновлено [PERSON] на посаді сторожа [PERSON] навчального закладу (ясла-садок) загального розвитку №6 «Зірочка», і залишено в силі рішення Світловодського міськрайонного суду від 12 листопада 2012 року, яким відмовлено [PERSON] у задоволенні позову про поновлення на роботі, стягненні середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Оскільки даний позов є аналогічним вже розглянутому судом позову, але [PERSON] пред’явив його до Управління освіти та доповнив новими вимогами, суд не знаходить підстав для закриття провадження у справі згідно п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, але, відповідно до ч.3 ст. 67 ЦПК України, враховує, що обставини, встановлені вказаними рішенням Світловодського міськрайонного суду від 12 листопада 2012 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 червня 2013 року, не підлягають доказуванню у даній справі. Відповідно до п.п.2.11 та 2.12 посадової Інструкції сторожа №13, сторож зобов’язаний в разі випадання снігу, в нічний час розчищати під’їзди до кухні та доріжки до вхідних дверей. Сторож може залучатися до разових некваліфікованих робіт (ремонтні роботи, розвантаження, перенесення вантажів, знищення бур’янів на території). Вказана посадова інструкція сторожа №13 [PERSON] «Зірочка» затверджена наказом завідувача [PERSON] «Зірочка» 16 червня 2009 року, і доведена до відома працівників, в тому числі і [PERSON], про що свідчить підпис в листку ознайомлення з інструкцією напроти прізвища [PERSON], і доводи позивача, про те, що він не підписував Інструкцію достовірними доказами не спростовано. Судом досліджено пункти 2.11 та 2.12 вказаної посадової інструкції сторожа №13, які на думку [PERSON] погіршують його становище як працівника порівняно з положеннями Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29 грудня 2004 року №336. При цьому, згідно абз.4 ч.6 Загальних положень даного Довідника встановлено, що під час розроблення працедавцем посадових інструкцій, якщо виникає необхідність, завдання та обов’язки, що включені до типової кваліфікаційної характеристики тієї або іншої посади, можуть бути розділені між окремими виконавцями або коло завдань та обов’язків окремих працівників може бути розширене з дорученням їм робіт, передбачених для різних посад, рівних за складністю, виконання яких не потребує іншої спеціальності, кваліфікації. Представниками відповідачів доведено, що покладення обов’язків на сторожів [PERSON] «Зірочка» в разі випадання снігу в нічний час розчищати під’їзди до кухні та доріжки вхідних дверей, викликано необхідністю своєчасного підвозу продуктів харчування й приготування кухарями [PERSON] «Зірочка» в ранковий час сніданку для дітей, в тому числі і тому, що інші працівники дошкільного навчального закладу в нічний та ранковий час до початку робочого часу, відповідно до особливостей штатного розпису [PERSON] «Зірочка» на роботі відсутні. Крім цього, можливість залучення сторожа до разових некваліфікованих робіт (ремонтні роботи, розвантажування, перенесення вантажів, знищення бур’янів на території), викликано насамперед лише необхідністю надання сторожем разової допомоги іншим працівникам садочку, якими відповідно до особливостей штатного розпису [PERSON] «Зірочка» в основному є жінки. Відповідачами доведено, що виконання вказаних завдань сторожами навчального закладу не порушує їх трудові права, оскільки вказана робота не потребує додаткової кваліфікації та наявності іншої спеціальності, і може ними виконуватися без шкоди до їх основних обов’язків. Позивачем достовірними, достатніми, належними та допустимими доказами не доведено, і судом не встановлено, що посадовою інструкцією сторожа №13 [PERSON] «Зірочка», доручення сторожам, передбачених пунктами 2.11 та 2.12 робіт, виконання яких не потребує іншої спеціальності та кваліфікації, погіршує будь-яким чином трудове становище сторожів. При цьому, позивачем взагалі не зазначалося, яке саме його трудове право як сторожа, яким чином і в якій мірі, порушено вказаними пунктами інструкції. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що з заявлених позивачем доводів, посадова інструкція сторожа №13 [PERSON] «Зірочка» не підлягає визнанню недійсною, а тому в задоволенні вказаної позовної вимоги належить відмовити. Вирішуючи позовні вимоги щодо законності застосування до позивача дисциплінарних стягнень, суд враховує, що рішенням Світловодського міськрайонного суду від 12 листопада 2012 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 червня 2013 року встановлено, і відповідно до ч.3 ст.67 ЦПК України не підлягають доказуванню такі обставини. Так, відповідно до доповідної кухаря [PERSON] «Зірочка» [PERSON] від 18 січня 2012 року, видно, що прийшовши на зміну о 6 годині ранку, вона помітила, що доріжка та під’їзд до кухні заметені снігом, про що повідомила сторожа [PERSON], який повинен був прибрати сніг. [PERSON] відмовився виконувати вказану роботу мотивуючи тим, що це не входить до кола його обов’язків. Крім цього, відповідно до розпорядження №01-р від 04 травня 2012 р., завідувач [PERSON] «Зірочка», зобов’язала сторожів [PERSON] «Зірочка» пофарбувати паркан. Відповідно до доповідної завідуючої господарством [PERSON] від 18 травня 2012 року [PERSON] відмовився від виконання Розпорядження № 01-р від 04 травня 2012 року. Крім цього, відповідно до розпорядження №02-р від 23 травня 2012 року, завідувач [PERSON] «Зірочка», зобов’язала сторожів [PERSON] «Зірочка» знищити бур’яни на території навчального закладу. Відповідно до доповідної завідуючої господарством [PERSON] від 24 травня 2012 року, [PERSON] відмовився виконувати розпорядження № 02-р від 23 травня 2012 року. Відповідно до акту від 25 травня 2012 року [PERSON] відмовився надавати пояснення щодо невиконання ним розпоряджень керівника [PERSON] «Зірочка». Відповідно до наказу №40 від 25 травня 2012 року завідувача [PERSON] «Зірочка», за систематичне невиконання трудових обов’язків та порушення вимог п.п. 2.11, 2.12 посадової інструкції сторожа, стосовно [PERSON] винесено догану. Відповідно до акту від 25 травня 2012 року, [PERSON] був ознайомлений з вказаним наказом № 40 від 25 травня 2012 року, від підпису та надання пояснень відмовився. На підставі досліджених доказів суд визнає, що відповідачами [PERSON] «Зірочка» Управління освіти доведено достовірними доказами, які позивачем не опорочені, що застосування дисциплінарного стягнення у виді догани до сторожа [PERSON] застосовано обґрунтовано та правомірно, у встановленому КЗпП України порядку, а тому в задоволенні позовних вимог в частині визнання наказу №40 від 25 травня 2013 року слід відмовити. При цьому, 01 червня 2012 року завідуючою [PERSON] «Зірочка» була подана службова доповідна начальнику Управління освіти, з проханням відвідати дитячий заклад з метою перевірки належного виконання сторожем [PERSON] своїх трудових обов’язків. Відповідно до акту від 05 червня 2012 року складеного посадовими особами Управління освіти, під час перевірки [PERSON] «Зірочка» було виявлено, що сторож [PERSON] під час чергування курить на території закладу, замість виконання своїх трудових обов’язків перебуває в кімнаті для відпочинку. Свідки начальник Управління освіти [PERSON], заступник начальника управління освіти [PERSON], головний спеціаліст з охорони праці [PERSON], в ході слухання справи суду пояснили, що під час перевірки [PERSON] «Зірочка» ними було виявлено факт паління цигарок сторожем [PERSON] на території навчального закладу, а також при перевірці службового приміщення де перебував [PERSON], відчувався їдкий запах диму від сигарет, про що був складений акт від 05 червня 2012 року. Допитана за клопотанням позивача та його представника як свідок завідувач [PERSON] «Зірочка» [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно, сторож [PERSON] нею був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за невиконання своїх посадових обов’язків, спочатку до догани, після цього до звільнення. У [PERSON] витребувалися пояснення щодо безпричинного невиконання посадових обов’язків, але останній від надання пояснень відмовлявся, що зафіксовано документально. Допитана за клопотанням позивача та його представника як свідок колишня медсестра [PERSON] «Зірочка» [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно, сторож [PERSON] постійно створював конфлікти на роботі, сперечався з завідуючою, кричав, та ігнорував її вимоги, висловлювався нецензурно на вихователя в присутності батьків дітей. В її присутності [PERSON] оголошувався наказ та підписувався акт про його відмову від пояснень та ознайомлення з наказом. Відповідно до акту від 05 червня 2012 р., задокументовано, що сторож [PERSON] відмовився від надання пояснень стосовно виявлених порушень. Відповідно до наказу №6-к від 05 червня 2012 року завідувача [PERSON] «Зірочка», сторож [PERSON] звільнений з роботи за систематичне невиконання покладених на нього обов’язків, відповідно до пункту 3 ч.1 ст.40 КЗпП України. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Частиною другою статті 147 КЗпП України встановлено, що за кожне порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Заходами дисциплінарного стягнення є догана і звільнення. Як роз’яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» за передбаченим пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставми працівник може бути звільнений лише за проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного чи громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов’язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках ураховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України), тощо. Отже, законодавством передбачено, що підставою звільнення може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов’язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, за наявності застосованого й не втратившого юридичної сили за давністю або не знятого заходу дисциплінарного чи громадського стягнення, а не фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення. При цьому, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 05 червня 2013 року у справі за позовом [PERSON] до дошкільного навчального закладу (ясла-садок) загального розвитку №6 «Зірочка» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, встановив, що процедура, встановлена законодавством про працю щодо звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України, відповідачем [PERSON] «Зірочка» не порушена, а заявлені [PERSON] вимоги не ґрунтуються на вимогах закону. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні позивачем та його представником не було надано жодних нових доказів, які б підтверджували факт порушення відповідачами процедури притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за допущені ним проступки, та процедури, яка встановлена законодавством щодо звільнення працівника за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. Крім цього, під час розгляду справи по суті судом не встановлено, будь-яких фактів, які б підтвердили правомірність вимог позивача щодо поновлення його на роботі, а тому суд визнає, що в задоволенні вказаних позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Не встановлені судом правові підстави для визнання незаконним наказу №131-к від 05 червня 2012 року начальника Управління освіти про звільнення [PERSON] з роботи сторожем. Оскільки, в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання незаконними наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та поновлення його на роботі судом відмовлено, в задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди також слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed