Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-05 00:00:00

У травні 2012 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача - [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики у сумі 27 904,30 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 750 грн. та судові витрати у сумі 276,28 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 22 грудня 2006 року він позичив 3000 доларів США відповідачу [PERSON], строком до 21 січня 2009 року. Відповідач повернув йому часткову суму боргу у розмірі 900 доларів США. 03 вересня 2011 році відповідач визнав свій борг у розмірі 2 900 доларів США та зобовязався їх повернути до 15 жовтня 2011 року. На підтвердження своїх зобовязань сторони уклали розписку. Однак відповідач свої зобов'язання не виконав, станом на травень 2012 року борг не повернуто, чим змусив позивача звернутись до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву в якій зменшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 24 326,20 грн. Відповідач також не зявився у судове засідання, надав заяву в якій визнав зменшені позовні вимоги, зазначивши, що суму боргу поверне до 06 січня 2013 року. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, а саме, із розписки (а.с.4) [PERSON] 22 грудня 2006 року позичив у [PERSON] 3000 доларів США, строком до 21 січня 2009 року. 29 травня 2009 року відповідач повернув 400 доларів США, 26 серпня 2010 року 500 доларів США, іншу частину боргу Щустік зобовязався повернути до 15 жовтня 2011 року. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.І, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що\~ звичайно ставляться. На підставі наведеного, суд вважає за необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача 24 326,20 грн. заборгованість за договором позики. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати у сумі 276,28 грн.

Outcome: approved