Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-31 00:00:00

в жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.06.2006 року відповідач [PERSON] 30.06.2006 року отримав кредит в розмірі 6300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення згідно з терміном дії карти. У зв'язку з невиконанням умов договору відповідач [PERSON] станом на 25.08.2011 року має заборгованість в сумі 22725,48 грн. Зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечено порукою в розмірі 100,00 грн. за договором поруки б/н від 18.01.2007 року, укладеним з поручителем [PERSON] В зв'язку з викладеним просить стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 22625,48 грн. та судові витрати; з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно 100,00 грн. В запереченні на позов від 17.08.2012 року (а.с.59,60) відповідач [PERSON] просить в задоволенні позовних вимог відмовити та вказує, що ПАТ КБ "Приват банк" безпідставно заявлено про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30.06.2006 року в сумі 22725,48 грн., оскільки відповідно до укладеного договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, було відкрито картковий рахунок, видано платіжну картку та встановлено кредитний ліміт у сумі 6300,00 грн., з терміном дії до 05/09, тобто вони не погоджували істотних умов договору щодо видачі кредитних коштів у сумі 7650,22 грн. та не визначали відповідної формули, за якою позивач здійснюватиме розрахунок штрафних санкцій. Позивач здійснив розрахунок розміру заборгованості по кредитному договору, платежів за користування кредитом за невідомою його формулою, яка не узгоджена з ним, фактично змінив в односторонньому порядку умови договору, не дотримавшись при цьому передбаченого законодавством порядку внесення змін до договору. Позовні вимоги не обґрунтовані та не підтверджені відповідними доказами щодо настання відповідних обставин, а саме з якого часу припинено сплату кредиту та процентів за користування кредитними коштами, яким чином були зараховані на погашення заборгованості всі сплачені ним платежі. Також вважає що позивачем безпідставно заявлено вимогу про стягнення солідарно з нього та [PERSON] за договором поруки від 18.01.2007 року 100 грн., оскільки він не являється стороною договору, не погоджував умови договору та ніколи не бачив поручителя. В судовому засіданні представник позивача Коваленко Р.Й. позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заборгованість за кредитним договором не заперечував, натомість не погоджувався на сплату 100 грн. за договором поруки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, представник відповідача [PERSON] надав відзив на позов (а.с.70), в якому у вирішення питання покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача [PERSON], перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази прийшов до наступного висновку. Установлено, що 30.06.2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір без номера відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 6300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення згідно з терміном дії карти, що стверджується копією кредитного договору та довідкою по кредитній карті № [NUMBER] (а.с.11,12, 15-18, 155,156). Відповідно до умов і правил надання банківських послуг, форма договору, яка укладається між Банком та Держателем платіжної карти складається із заяви, пам'ятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг, тарифів . Відповідно до пунктів 6.5, 6.6 Договору Клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам, перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісії по встановлених тарифах. В разі невиконання зобов'язань по Договору, за вимогою Банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту ( в тому числі простроченого кредиту і Овердрафту), сплаті винагороди банку. За п.8.6 договору при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш чим на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Крім того, зобов'язання за кредитним договором б/н від 30.06.2006 року забезпечене порукою у розмірі 100 грн., про що свідчить договір поруки без номера, укладений з [PERSON] (а.с.9,10). Як убачається з розрахунку заборгованості та довідки по кредитній картці № [NUMBER] (а.с.56-58, 100-111, 155-166), внаслідок невиконання позивачем умов договору б/н від 30.06.2006 станом на 25.08.2011 року сума боргу по кредиту складає 7650,22 грн., 14569,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; але відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає позов в межах заявлених вимог, а саме заборгованість за кредитом станом на 25.08.2011 року в сумі 22625,48 грн., з яких сума боргу по кредиту - 7650,22 грн., 13516,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1058,36 грн. - штраф (процентна складова). За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч.1 ст.1049 цього Кодексу - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати відсотки за користування кредитом та кредитні кошти, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в зв'язку з чим з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в розмірі 22625,48 грн., з [PERSON], [PERSON] солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" 100 грн. за договором поруки без номера від 18.01.2007 року. Суд відкидає доводи відповідача щодо необґрунтованості розрахунку заборгованості за кредитним договором - виконання за невідомою йому формулою, відсутність розшифровки походження заборгованості із зазначенням складових боргу, оскільки доказів, які б спростовували правильність наданого Банком розрахунку позивачем не надано, судово-економічна експертиза не проведена в зв'язку з несплатою відповідачем [PERSON] експертих послуг (а.с.134). Отримання ж позивачем коштів за кредитним договором підтверджується довідкою по кредитній карті № [NUMBER] (а.с.100-111, 156-166). Згідно ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також суд вважає неспроможними доводи відповідача [PERSON] щодо безпідставності вимоги про стягнення солідарно з нього та [PERSON] за договором поруки від 18.01.2007 року 100 грн., виходячи з того, що відповідно з п.20 постанови №5 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ договір поруки, з урахуванням статтей 553-554 ЦК, укладається кредитором за зобов'язаннями, які забезпечуються порукою, і поручителем. Оскільки позичальник не є стороною договору поруки, а стороною у зобов'язанні, забезпеченому порукою, чинне законодавство України не передбачає обов'язку кредитора чи поручителя отримувати згоду позичальника на укладення договору поруки. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено в повному обсязі, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved