Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-04 00:00:00

Позивач у червні 2012 року звернулася до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23.09.2011 р. її було поновлено на посаді головного лікаря стоматологічної поліклініки (стоматологічного практично навчального центру) Національної медичної академії післядипломної освіти імені П.Л. Шупика. Дане судове рішення залишено без змін Апеляційним судом Київської області та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відкрито 03.10.2011 р. виконавче провадження про примусове виконання судового рішення. Оскільки Відповідач відмовився виконати судове рішення, державною виконавчою службою він був двічі притягнутий до адміністративної відповідальності, а 16.02.2012 р. державною виконавчою службою до прокуратури Шевченківського району м. Києва було направлено подання, на підставі ст. 89 Закону «Про виконавче провадження», про притягнення боржника до кримінальної відповідальності. За результатами розгляду даного подання прокуратурою Шевченківського району м. Києва двічі - 27.03.2012 р. та 07.05.2012 р. відмовлено у порушенні кримінальної справи. Незважаючи на судове рішення про поновлення її на посаді, Відповідач на роботі її не поновлює, наказу про поновлення на посаді не видає, рішення суду не виконує. Позивач зазначає, що вона не працює вже рік, позбавлена засобів до існування, хворіє у зв'язку із стресом, який вона переживає. Крім того вказує, що вона заслужений лікар України, має трудовий стаж за спеціальністю «стоматологія»понад 30 років, має вищу кваліфікаційну категорію. З вини відповідача, який умисно не виконує судове рішення про поновлення її на роботі, порушено її законне право на працю, вона позбавлена коштів для існування, зазнає моральних страждань, змушена звертатися за медичною допомогою у зв'язку із погіршенням стану здоров'я. Протягом 9 місяців вона змушена звергатися із скаргами до різних установ, щоб примусити відповідача виконати судове рішення. В зв'язку з вищевикладеним, просила стягнути з Національної медичної академії післядипломної освіти ім. П.Л. Шупика та її користь 24 588,90 грн на відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку із затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі та 10 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Позивач та представник позивача в судове засідання з'явилися, підтвердили обставини наведені в позові, підтримали свої вимоги повністю, просили їх задоволити. В судовому засіданні позивач збільшила позовні вимоги на 2 732,10 грн, мотивуючи це тим, що вимушений прогул в зв'язку із затримкою виконання рішення суду про поновлення її на роботі складає вже повних 10 місяців. Представники Відповідача в судове засідання з'явилися. Суду пояснили, що виконати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.09.2011 року в частині поновлення [PERSON] на посаді головного лікаря стоматологічної поліклініки неможливо, оскільки 12.05.2011 року стоматологічну поліклініку академії було реорганізовано в стоматологічний практично-навчальний центр Академії, де посаду головного лікаря стоматологічної поліклініки скорочено. Крім того виконавче провадження ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві щодо поновлення [PERSON] на посаді головного лікаря стоматологічної поліклініки НМАНО ім. П.Л. Шупика закінчено, у зв'язку з чим 16.02.2012 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а матеріали по даній справі передані до прокуратури Шевченківського району м. Києва. Однак, 07.05.2012 року своєю постановою прокуратура Шевченківського району м. Києва відмовила в порушенні кримінальної справи за відсутністю в їх діянні складу злочину. Представники відповідача, крім того вказують, що Академія намагалася виконати рішення суду, і 05.04.2012 року НМАНО імені П.Л. Шупика звернулася до МОЗ України з проханням додатково внести до штатного розпису новоствореного структурного підрозділу, стоматологічного практичного-навчального центру, посаду головного лікаря з метою виконати рішення Ірпінського міського суду Київської області. Однак, МОЗ України відмовило в задоволенні додаткового введенні до штатного розпису стоматологічного практичного-навчального центру посади головного лікаря. Враховуючи все вищевикладене, позов не визнали в повному обсязі, просили відмовити в його задоволенні. Третя особа в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає, за можливе розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача та вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23.09.2011 р. позивача було поновлено на посаді головного лікаря стоматологічної поліклініки (стоматологічного практично навчального центру) Національної медичної академії післядипломної освіти імені П.Л. Шупика) (а.с.29-32). Дане судове рішення залишено без змін Апеляційним судом Київської області та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відкрито 03.10.2011 р. виконавче провадження про примусове виконання судового рішення. Оскільки відповідач відмовився виконати судове рішення, державною виконавчою службою він був двічі притягнутий до адміністративної відповідальності, а 16.02.2012 р. державною виконавчою службою до прокуратури Шевченківського району м. Києва було направлено подання, на підставі ст. 89 Закону «Про виконавче провадження», про притягнення боржника до кримінальної відповідальності (а.с.3-4). За результатами розгляду даного подання прокуратурою Шевченківського району м. Києва двічі - 27.03.2012 р. (а.с.5) та 07.05.2012 р. (а.с.6) відмовлено у порушенні кримінальної справи. 16.02.2012 року державним виконавцем Чеботар О.А. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки ним було проведено всі передбачені вимогами п. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», а саме на боржника накладено штраф за невиконання вимог державного виконавця та направлено подання до правоохоронних органів для притягнення боржника до відповідальності за невиконання, рішення суду (а.с.53). Судом встановлено, що позивач не працює вже рік, позбавлена засобів до існування. Крім того позивач, заслужений лікар України (а.с.9), має трудовий стаж за спеціальністю «стоматологія»понад 30 років, має вищу кваліфікаційну категорію. З вини відповідача, який умисно не виконує судове рішення про поновлення її на роботі, порушено її законне право на працю, вона позбавлена коштів для існування. Незважаючи на судове рішення про поновлення її на посаді, Відповідач на роботі її не поновлює, наказу про поновлення на посаді не видає, рішення суду не виконує. Відповідно до ст. 236 Кодексу законів про працю України у разі затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку за час затримки. Згідно із довідкою відповідача середньомісячний заробіток позивача складає 2732, 10 грн (а.с.7). Затримка виконання відповідачем судового рішення на сьогоднішній день складає 10 місяців. Тому, на підставі ст. 236 КЗпП України, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 27321 грн. 00 коп. (2732,10 грн. х 10 місяців = 27321 грн. 00коп.). Враховуючи все вищевикладене, суд задовольняє вимоги позивача і стягує на її користь з Національної медичної академії післядипломної освіти імені П.Л. Шупика на відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку із затримкою виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.09.2011 р. по справі № 2-1436/2011, 27321,00 грн. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинового зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно із ст. 237-1 КЗпП України відшкодування моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя Однак, суд критично ставиться до позовних вимог позивача про стягнення з Національної медичної академії післядипломної освіти імені П.Л. Шупика моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн., оскільки позивачем не надано доказів наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням Відповідача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно із ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх підприємств, установ, організацій, посадових і службових осіб і підлягають виконанню на всій території України. Наведені обставини стверджуються довідкою Національної академії післядипломної освіти ім. П.Л. Шупика від 21.06.2012 року № 412 вих., рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23.09.2011 року, поданням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності від 16.02.2012 року 3 615/8 вих., копією постанови про закінчення виконавчого провадженні від 16.02.2012 року та іншими матеріалами справи. На підставі ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК, ст. 236 КЗпП України, п. 3,5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди",

Outcome: approved