Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-22 00:00:00

[PERSON] 13 лютого 2012 року звернулась до суду із позовом, до відповідача про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позову зазначила, що у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] було народжено спільні діти, а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Їх батько [PERSON] був позбавлений батьківських прав та діти залишилися на вихованні матері [PERSON], яка померла 19 серпня 2011 року. Рішенням Артемівської районної у м. Луганську ради неповнолітній [PERSON] та [PERSON] надано статусу дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно рішень Ленінської районної у м. Луганську ради [PERSON] призначена піклувальником над неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] Відповідач ухиляється від свого обов’язку утримання дітей. З огляду на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у сумі ј всіх видів доходу, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову і до повноліття дітей та за минулий період, тобто з 19 серпня 2011 року до 13 лютого 2012 року. У судове засідання позивачка - [PERSON]М не з’явилася та до початку судового засідання надала суду заяву, в якої підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд задовольнити їх та розглянути справу за її відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач – [PERSON] у судове засідання не з’явився, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлень, заперечень проти позову не надав, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Зі згоди позивачці суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів без участі відповідача. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] було народжено спільні діти, а саме: [PERSON], [INFO], згідно фотокопії свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 256507 від 12 травня 1994 року, актовий запис № 19 /а. с. 6/ та [PERSON], [INFO], у відповідності до фотокопії свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 220844 від 13 січня 2003 року, актовий запис № 3, виданого Ювілейною селищною радою Артемівського району м. Луганська /а. с. 7/. Їх батько [PERSON] був позбавлений батьківських прав, згідно фотокопії рішення Артемівського районного суду м. Луганська по справі № 2/1203/3950/2011 від 18 листопада 2011 року /а. с. 12/, та діти залишилися на вихованні матері [PERSON], яка померла 19 серпня 2011 року, згідно фотокопії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 295230 від 19 серпня 2011 року, актовий запис № 964, виданого Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області /а. с. 13/. Рішеннями Артемівської районної у м. Луганську ради № 234 та № 234/1 від 20 грудня 2011 року неповнолітнім [PERSON] та [PERSON] надано статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, відповідно до фотокопій рішень /а. с. 10 –11/. Згідно фотокопії рішення Ленінської районної у м. Луганську ради № 17 від 17 січня 2012 року [PERSON] призначена піклувальником над неповнолітньою [PERSON] /а. с. 9/ та у відповідності до фотокопії рішення Ленінської районної у м. Луганську ради № 16 від 17 січня 2012 року [PERSON] призначена піклувальником над неповнолітнім [PERSON] /а. с. 8/. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 ч. 2 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. Судом встановлено, що відповідач не виконує покладений на нього законом обов’язок по утриманню неповнолітньої дитини, відомостей про те, що з нього здійснюються стягнення по виконавчим листам, про наявність інших дітей, непрацездатних членів сім’ї, родичів, яких він зобов’язаний утримувати відповідно до Сімейного Кодексу України, відповідач не надав. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує роз’яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 17 постанови від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»- щодо максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. №606-ХІV «Про виконавче провадження»він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. З урахуванням цих обставин, суд вважає, що відповідач зобов’язаний і має можливість сплачувати на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, згідно з вимогами ст. 182 ч. 2, ст. 183 СК України, починаючи від дня подання позову, тобто з 13 лютого 2012 року, і до досягнення дітьми повноліття та за минулий період, тобто з 19 серпня 2011 року до 13 лютого 2012 року. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved