Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Донецька з позовом до Суб’єкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] «про розірвання трудового договору між працівником і фізичною особою». Свої позовні вимоги мотивує наступним. 14.11.2007 р. між [PERSON] та позивачкою [PERSON] було укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою. Даний договір був зареєстрований в Донецькому міському центрі зайнятості. З 25 грудня 2007 року відповідач не з’являється на роботі не пояснивши причину зникнення. Для розірвання трудового договору сторонам необхідно з’явитися до Донецького міського центру зайнятості. Однак відповідач від розірвання трудового договору ухиляється. У відповідності до ст. 24-1 КЗпП України, у разі укладення трудового договору між працівником та фізичною особою, фізична особа повинна зареєструвати укладений в письмовій формі трудовий договір в державній службі зайнятості за місцем свого проживання в порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України. Порядок реєстрації трудового договору, укладеного між працівником та фізичкою особою, та його форма затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України за №554/5745 від 27.06.2001 року. Згідно п.17 вказаного Порядку, розірвання трудового договору повинно бути підтверджено підписами сторін трудових відносин в усіх примірниках договору. У відповідності до ч. 4 ст. 36 КЗпП України, однією з підстав розірвання трудового договору є розірвання трудового договору за ініціативою працівника, за ініціативою власника або уповноваженого ним органу, або за вимогою профсоюзного або іншого уповноваженого органу на представництво трудовим колективом органу. У відповідності до п. 6 «Порядку реєстрації трудового договору між працівником та фізичною особою», затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року №260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір. У даному випадку відповідач ухиляється від розірвання договору, а зняття договору з реєстрації в державній службі зайнятості, за відсутності однієї з сторін трудових відносин, можливо лише за рішенням суду. Крім того, згідно п. 10 вказаного договору спори пов’язані з виконанням умов договору розглядаються районним судом. За таких обставин, позивачка просить суд розірвати трудовий договір між працівником і фізичною особою, укладений 14.11.2007 року між [PERSON] та [PERSON] та судові витрати покласти на відповідача. Представник позивачки [PERSON] яка діяла на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, за згодою представника позивачки, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі статті 224 ЦПКУкраїни.. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 14.11.2007 р. між [PERSON] та позивачкою [PERSON] було укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою. Даний договір був зареєстрований в Донецькому міському центрі зайнятості. В даний час позивачка розірвати вказаний трудовий договір не має можливості, так як з 25 грудня 2007 року відповідач не з’являється на роботі не пояснивши причину зникнення. Для розірвання трудового договору сторонам необхідно з’явитися до Донецького міського центру зайнятості. Однак відповідач від розірвання трудового договору ухиляється. У відповідності до ч. 4 ст. 36 КЗпП України, однією з підстав розірвання трудового договору є розірвання трудового договору за ініціативою працівника, за ініціативою власника або уповноваженого ним органу, або за вимогою профсоюзного або іншого уповноваженого органу на представництво трудовим колективом органу. Згідно з ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Однак в даний час фактично позбавлена реалізувати своє конституційне право на вільний вибір праці. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON], розірвати трудовий договір між працівником і фізичною особою, укладений 14.11.2007 року між [PERSON] та [PERSON]. Крім того, у відповідності до статті 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved