Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Заяву мотивує тим, що згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09.04.2012 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задоволено. Стягнуто з [PERSON], уродженця с. Красний Кут, Спаського району, Приморського краю, Російської Федерації, жителя [ADDRESS], військово-службовця Академії військово - морських сил імені П.С. Нахімова, на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, який продовжує навчання і до закінчення, чи припинення навчання, але не довше як до досягнення ним 23 річного віку. Зазначає, що його матеріальне положення змінилося. Згідно рішення Гагарінського районного суду міста Севастополя від 21.09.2012 року з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Таким чином, згідно рішень зазначених вище судів з нього стягнуто ? частина його заробітку, у зв'язку з чим він опинився у вкрай тяжкому матеріальному становищі, що викликало необхідність звернення до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів. Окрім того, він часто хворіє, знаходиться на диспансерному обліку як хворий на гіпертонію І-ІІ стадії. Також як військовослужбовець, своєї жилої площі він не має, знаходиться на реєстраційному обліку а Академії військово-морських сил імені П.С. Рахімова, де можливість проживання виключається і тому змушений винаймати житло за договором найму. Просить у позовній заяві зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчатися з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав суду письмове клопотання в якому зазначає, що позов підтримує, просить позов задовольнити в повному об'ємі, розгляд справи просить проводити у його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, позовні вимоги позивача [PERSON] не визнала, подавши письмові заперечення проти позову, і просила справу розглянути за її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала суду письмове клопотання в якому зазначає, що не заперечує, щодо задовлення позову, просить розгляд справи просить проводити у її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09.04.2012 року на користь [PERSON] з [PERSON], стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, який продовжує навчання і до закінчення, чи припинення навчання, але не довше як до досягнення ним 23 річного віку ( а.с.6-7). Відповідно до рішення Гагарінського районного суду міста Севастополя від 21.09.2012 року з позивача на користь третьої особи [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття (а.с.8). У відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З дослідженої судом довідки про доходи від 27.08.2012 року № 718 Академії військово-морських сил імені П.С. Нахімова вбачається, що [PERSON] працює в Академії військово-морських сил військовослужбовцем та отримав суму грошового забезпечення за період з січня 2012 року по серпень 2012 року, яка складає 30 641, 26 грн. Наданий позивачем договір про найм житла від 09.10.2012 року № 556, укладений між ним та [PERSON], не береться судом до уваги оскільки позивачем не представлено підтвердження, що він не забезпечений житлом Академією військово-морських сил ім. П.С. Нахімова. Суд не бере до уваги той факт, що у позивача погіршився стан здоров'я, оскільки останній згідно довідки Академії військово-морських сил від 15.10.2012 року № 1458 спостерігається лікарем частини з 2001 року. Діагноз: гіпертонічна хвороба І ступеню. (а.с. 13). Враховуючи викладене, суд вважає, що з моменту винесення Володимир-Волинським міським судом рішення від 09.04.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, який продовжує навчання не змінився матеріальний стан позивача. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що доводи позивача [PERSON] в частині зміни його сімейного стану, що наведені вище, а також стан здоров'я позивача на даний час, як підставу для зменшення розміру аліментів, суд також не може прийняти, оскільки позивачем не надано суду доказів, що незадовільний стан здоров'я позивача не дає можливості забезпечити обох дітей. Враховуючи викладене, а насамперед інтереси дитини, суд вважає, що розмір аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] згідно рішення суду від 09.04.2012 року не є значним, та таким що ставить в тяжке матеріальне становище позивача, а обставини, наведені ним на підставу зменшення розміру аліментів, не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення, а тому суд відмовляє в позові про зменшення розміру аліментів. На підставі ст.ст. 180, 182, 198-200 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed