overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що з 12 серпня 1995 року перебуває у шлюбі з [PERSON], який зареєстровано у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 41. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого в сімї виникали сварки. Відповідач часто не ночував дома, допускав подружню зраду. Шлюбні відносини між ними припинені з 2002 року, з 2003 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності, при цьому зазначила, що дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати разом з нею. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. За письмової згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12 серпня 1995 року у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 41 . Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] . Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Майновий спір відсутній. Донька після розірвання шлюбу залишаться проживати з матірю. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача понесені позивачкою і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів в розмірі 30%прожиткового мінімуму для відповідного віку щомісячно на утримання сина [PERSON], 07.07.1994р.н. на навчання до його закінчення, пояснила, що відповідач по справі є батьком дитини і оскільки дитина проживає з матірю та навчається у Коростишівському педагогічному коледжі на третьому курсі, не працює, не має недостатньо коштів для її утримання, позивач просить винести рішення про стягнення з батька аліментів у вказаному розмірі щомісячно до закінчення навчання. Вказує також, що відповідач офіційно працевлаштований.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач та його представник в засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти рішення згідно положень ст.174 ЦПК України та приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки визнається відповідачем в повному обсязі, визнання позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно положень ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 згаданого закону встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи викладене, визнання позову відповідачем не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, не суперечить закону, в звязку з чим підлягає задоволенню. З відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в сумі 214грн. 60коп. відповідно до положень ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

21.06.2012 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 21.01.2000 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що призвело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не зявились. Позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, суд про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим постановити рішення за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2000 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. ( а.с. 4,5 ) Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне прізвище Кроітору) М.М. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.03.2009 року Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №04, мотивуючи тим, що після реєстрації браку між сторонами почали виникати протиріччя з різних питань сімейного життя, взаїмне непорозуміння, втрата почуття любові та поваги один до одного. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 04.03.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 076293 від 04 березня 2009 року, виданим Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 174906 від 11.02.2009 року Сторони з липня 2012 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, втратили почуття любові, поваги та розуміння одне до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Дитина залишається проживати з матірю. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю з липня 2012 року не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та остаточно просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітної плати, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 14.05.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 142184 від 14 травня 2011 року, виданим відділом реєстрації цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 208. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 276168 від 26 липня 2011 року, виданим виконавчим комітетом Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно довідки від 08.08.2012 року №1465, яка видана виконавчим комітетом Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області дитина проживає з матірю. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я і матеріальний стан дитини, також стан і матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, які мають істотне значення у відповідності до ч.1 ст.182 СК України. Враховуючи, що відповідач, являючись батьком дитини, зобовязаний її утримувати до досягнення нею повноліття, працює черговим по парку на Одеській залізниці та має постійний заробіток, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання її неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітної плати, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, тобто до 21.07.2029 року. Відповідно вимогам ст. 191 СК України аліменти стягуються з дня предявлення позову, тобто з 07.08.2012 року. При розподілі витрат по справі суд керується загальними правилами ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача [PERSON] судовий збір в розмірі 107,30 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

В березні 2012 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила провести поділ будинку по вул.Кірова, 103 смт Лиманське Роздільнянського району Одеської області в натурі відповідно до часток у власності в розмірі по 1/2 частині та встановити порядок користування земельною ділянкою. Ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи залучено Лиманську селищну раду . В судовому засдіанні відповідачем [PERSON] подано заяву про відвід судді Теренчук Ж.В. Дана заява мотивована тим, що суддя Теренчук Ж.В. при слуханні даної справи порушує її конституційні права, ухвалою заборонила користуватися земельною ділянкою біля будинку, що унеможливлює її дії про проведенню водопостачання до займаної нею частини будинку , підробила звукозаписи судових засідань, повідомила її про можливість винесення незаконного рішення . Позивач та його представник просили відмовити в задоволенні данного клопотання . Давши оцінку заявленому відводу, заслухавши думку позивача, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.23 ЦПК України при наявності підстав, передбачених ст.20 ЦПК України , судді може бути заявлено відвід , який повинен бути вмотивований та заявлений до початку зясування обставин справи. Із змісту заяви про відвід судді Теренчук Ж.В. вбачається, що дана заява подана безпідставно, так як жодної із підстав відводу судді , вказаних в ст.20 ЦПК України в ній не вказано. Так дана справа перебуває в провадженні судді Теренчук Ж.В. з березня 2012 року , по даній справі в установлені строки призначались судові засідання. По даній справі за клопотанням позивача в межах заявлених вимог щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою було заявлено клопотання заборонити учасникам спору, третім особам користування земельною ділянкою до вирішення данного спору по суті .На ухвалу суду [PERSON] в установленом законом порядку подано апеляційну скаргу . Однак [PERSON] , являючись відповідачем по справі і власником будинку по вул.Кірова, 103 смт Лиманське на підставі рішення Роздільнянського районного суду від 4 квітня 2011 року , винесеного саме суддею Теренчук Ж.В., в судових засіданнях продовжує явно виражати неповагу до суду та до учасників процесу , порушуючи порядок ведення судових засідань , про що головуючим їй неодноразово робились зауваження. До вирішення даного спору по суті [PERSON] фактично здійснює тиск на думку суду, погрожуючи зверненням до вищестоячих інстанцій та бажає вплинути на хід розгляду справи. Звинувачення в підробленні дисків судових засідань та висловлюванні думки по справі до винесення рішення також надумані і є одним із способів впливу на суд і затягування розгляду даної справи . Дані обставини повністю підтверджуються звукозаписувальними засобами при фіксаціїї судового процесу. Тому підстав для відводу судду [PERSON] по даній справі не встановлено, а є намагання однієї із сторін незаконного впливу на суддю по даній справі. На підставі викладеного, ст.20-24 ЦПК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

Позивач пред'явив до позов про розірвання шлюбу. Зазначив, що 14.01.1989 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя склалось невдало, причиною чого стали непорозуміння, які виникали через різні характери та погляди на життя. Вказуючи на припинення спільного проживання та ведення господарства, просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з»вився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.01.1989 року, про що Відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Житомирської міської ради в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено запис № 53. Мають сина [PERSON], який на час звернення до суду є повнолітнім. Сторони, маючи різні погляди на життя, є несумісними у відносинах, тривалий час проживають окремо, а шлюб між ними носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Свою заяву обгр>чітовує тим, шо 21 вересня 1976 року померла її баба [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадшина на житловий будинок за зазначеною адресою. її мати [PERSON] померла 05.06.1967 року і відповідно до ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР( який діяв на момент відкриття спадщини) вона являється спадкоємцем за законом після смерті баби. Інших спадкоємців не має, вона фактично прийняла спадщину, так як постійно проживає в даному будинку, але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутнє свідоцтво про народження її матері [PERSON] і згідно відповідей архівів актові записи про народження за 1924 рік ( рік народження матері) не збережені і актовий запис відсутній. Тому їй необхідно підтвердити факт родинних відносин, а саме, що вона є онукою [PERSON], яка померла 21.09.1976 року . В судовому засіданні заявниця та її представник просили задовольнити заяву, з підстав зазначених в ній. Заінтересована особа - представник територіальної громади в особі Бобровицької міськради в судове засідання не зявився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], суду пояснили, що вони давно знають сімю заявниці, і що дійсно [PERSON], що померла 21 вересня 1976 року була матірю померлої 05.06.1967 року [PERSON], а отже рідною бабусею [PERSON] Вислухавши заявницю її представника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла 05.06.1967 року, а [PERSON] померла 21.09. 1976 року, що підтверджується свідоцтвами про їх смерть ( а.с. 5, 6) . Згідно ксерокопії домової книги вони постійно проживали і були зареєстровані в [INFO] в будинку, який належав на праві власності [PERSON], ( а.с. 13-18). Після її смерті відкрилась спадщина на зазначений будинок, який фактично прийняла заявниця по справі, так як постійно проживає в вищезазначеному будинку, що підтверджується довідкою Бобровицької міськради. ( а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження заявниці. [PERSON] була її матірю( а.с. 8). З відповіді відділу ДРАЦС реєстраційної служби головного управління юстиції у Чернігівській області вбачається, що актового запису про народження [PERSON]П, де вказується прізвище матері в архіві відділу не виявлено. ( а.с. 10) . Відсутність свідоцтва про народження матері заявниці позбавляє її права отримати правовстановлюючі документи про приймання спадщини після смерті її баби [PERSON] Відповідно до СТ.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що зазначеними доказами підтверджується той факт, що [PERSON], яка померла 21 вересня 1976 року є рідною бабою заявниці. Тому, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин є обгрунтованою, і такою що відповідає вимогам Закону. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з даною заявою, в якій зазначає наступні обставини. Вона проживає в [INFO] дніпропетровської обл. Її мати [PERSON] проживала в с. дмитрівка по вул. Комсомольська, 8. У кінці осені 2010 року мати пішла з дому у невідомому напрямку і з того часу її місцезнаходження не відоме. 16.12.2010 року вона звернулась до Петропавлівського РВ ГУМВС з заявою про зникнення її матері [PERSON], [INFO], проживаючої в [INFO] Відповідно до довідки Петропавлівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській обл. від 01.08.2012 року за № 6278 [PERSON], [INFO], з 16.12.2010 року значиться як безвісти зникла особа. По факту безвісного зникнення [PERSON] було заведено оперативно-розшукову справу категорії «розшук» № 21210005 від 24.12.2010 року. До цього часу місце перебування [PERSON] не встановлено. Їй необхідно оформити спадкове майно, але у звязку з тим, що у домоволодінні зареєстрована її мати, вона не має можливості це зробити, що порушує її законні права та інтереси , у звязку з чим вона змушена звертатись до суду . Просить суд визнати [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] безвісно відсутньою. Заявниця у судове засідання не зявилась. Надала суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутності. Заявлені вимоги підтримує. Представник зацікавленої особи також надала суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутності. Не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Вивчивши матеріали справи суд вважає , що заява підлягає задоволенню . Судом встановлено , що дійсно [PERSON], [INFO], є безвісти відсутньою особою з 2010 року. Відповідно до довідки Петропавлівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській обл. від 01.08.2012 року № 6278 на громадянку [PERSON] заведена розшукова справа 24.12.2010 року. До теперішнього часу місце знаходження гр. [PERSON] не встановлено. Заявниця є єдиною спадкоємицею за законом на майно зниклої [PERSON], саме тому вона вимушена звернутись до суду. Виходячи з вищенаведеного, [PERSON] відсутня на своєму постійному місці проживання більше одного року і теперішнє її місцеперебування нікому не відоме. Відповідно до статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-28 00:00:00

17 липня 2012 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що в 2005 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного життя мають доньку- Скаженюк [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання дитини, ухиляючись тим самим від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивачка позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, в зв'язку з чим, вона змушена звернутися до суду з позовом, та просить його задовольнити. В адресованій суду заяві позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його заробітку ( доходу), а також розглянути справу за її відсутності, у судове засідання не зявилася. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його заробітку та просив слухати справу за його відсутності. Згідно свідоцтва про народження сторони мають доньку -[PERSON], [INFO] (а.с.5). З довідки Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, вбачається, що разом з позивачкою проживає її донька [PERSON] (а.с.11). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані докази суд, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач є батьком дитини. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги щодо утримання не надає. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки та стягнути з відповідача на користь останньої аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 214 гривен 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved