Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача ДП «Дніпровський круг» , посилаючись на те, що між сторонами було укладено договір про пайову участь у фінансуванні будівництва. Зміст договору становили обов'язок позивача сплатити відповідачу у строк до 15 квітня 2010 р. грошові кошти у сумі 510 000, 42 за квартиру в об'єкті, що будується відповідачем, а саме: трикімнатну квартиру № 262 загальною площею 101,4 кв. м, що розташована на 6-му поверсі у під'їзді № 8, 16-поверхового житлового будинку по вул. Білогородській, 51, корпус 6 у м. Боярка Києво-Святошииського району Київської області та зустрічний обов'язок відповідача збудувати у строк до 2 кварталу 2010 р. і передати у власність позивача квартиру за актом прийому-передачі, а також надати йому документи для оформлення права власності на квартиру як частину житлового будинку по вул. Білогородській, 51, корпус 6, у м. Боярка. Відповідно до додаткової угоди до договору укладеної між сторонами, у зв'язку з коригуванням головним архітектором проектної документації будинку, що в свою чергу призвело до зміни нумерації квартир, у зв'язку з чим, сторони домовились викласти п. 2.1. договору у наступній редакції:«2.1. За цим договором Сторона 1 продає, а Сторона 2 купує Майнові права на предмет договору. При отриманні грошових коштів від Сторони 2 в якості оплати Майнових прав на квартиру у Сторони 1 виникають боргові зобов'язання перед Стороною 2.Ці боргові зобов'язання погашаються Стороною 1 з передачею Стороні 2 по закінченню будівництва Об'єкта документів для оформлення права власності на квартиру». У зв'язку з цим змінилася характеристика вказаної вище квартири: під'їзд: 2; поверх: 6; квартира № 42; загальна площа квартири: 100,1 кв. м. кількість кімнат: З. Своє зобов'язання за договором позивач виконав належним чином , а саме: сплатив на поточний рахунок ДП «Дніпровський круг» 510 000, 42 грн. Відповідач порушив свої зобов'язання, зокрема, запланований загальний строк будівництва, передбачений п. 2. 4. договору, а саме до кінця другого кварталу 2010 p., відповідачем не було дотримано. Відповідно до п. 1 [PERSON] прийому-передачі відповідач передав, а позивач прийняв у власність квартиру . Пунктом 2 вказаного вище акту встановлено, що загальна площа квартири складає 100, 1 кв. м., житлова площа- 58, 6 кв. м. [PERSON] прийому-передачі квартири від 18.04.2011 позивач прийняв квартиру і набув право оформити правовстановлюючі документи на неї на своє ім'я. Разом із тим, відповідачем, порушуються, та не визнаються права позивача, як власника вищевказаної квартири, як частини об'єкта незавершеного будівництва. Листом відповідач повідомив, що ним в односторонньому порядку збільшено вартість квартири. Крім того, зі змісту цього листа вбачається, що отримати правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на квартиру - позивач зможе лише після здійснення доплати, не передбаченої умовами договору. Але жодних додаткових угод про зміну вартості квартири позивач з відповідачем не підписував, і своєї згоди на збільшення вартості квартири ніколи не висловлював. Тому просив визнати незаконними дії відповідача, що полягають в односторонньому збільшенні ціни спірної квартири а також у вимаганні сплатити за цю квартиру додаткові кошти як умову отримання правовстановлюючих документів на неї. Визнати за ним, майнові права на частину об'єкта незавершеного будівництва - трикімнатну квартиру № 42 загальною площею 100,1 кв.м, що розташована на. 6-му поверсі у під'їзді № 2, 16-поверхового житлового будинку по вул. Білогородська, 51, корпус 6 ум. Боярка Києво-Святошинського району Київської області. Також просив стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач ДП «Дніпровський круг» в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторонами було укладено договір про пайову участь у фінансуванні будівництва № 13/04/10-Б від 13 квітня 2010 р. Зміст договору становили обов'язок позивача сплатити відповідача у строк до 15 квітня 2010 р. грошові кошти у сумі 510 000, 42 грн. за квартиру в об'єкті, що будується відповідачем, а саме: трикімнатну квартиру № 262 загальною площею 101,4 кв. м, що розташована на 6-му поверсі у під'їзді № 8, 16-поверхового житлового будинку по вул. Білогородській, 51, корпус 6 у м. Боярка Києво-Святошииського району Київської області та зустрічний обов'язок відповідача збудувати у строк до 2 кварталу 2010 р. і передати у власність позивача квартиру за актом прийому-передачі, а також надати йому документи для оформлення права власності на квартиру. Відповідно до додаткової угоди від 18 квітня 2011 р. до договору № 13/04/10-Б від 13 квітня 2010 р. укладеної між сторонами, у зв'язку з коригуванням головним архітектором проектної документації будинку, що в свою чергу призвело до зміни нумерації квартир, у зв'язку з чим, сторони домовились викласти п. 2.1. договору у наступній редакції:«2.1. За цим договором Сторона 1 продає, а Сторона 2 купує Майнові права на предмет договору. При отриманні грошових коштів від Сторони 2 в якості оплати Майнових прав на квартиру у Сторони 1 виникають боргові зобов'язання перед Стороною 2.У зв'язку з цим змінилася характеристика вказаної вище квартири: . Своє зобов'язання за договором позивач виконав належним чином і в повному обсязі, а саме: сплатив на поточний рахунок відповідача грошові кошти у сумі 510 000, 42 грн., що підтверджується квитанцією ПуАТ «БТА БАНК» від 13 квітня 2010 р. Те, що позивач виконав умови договору підтверджується довідкою № 49 від 18 квітня 2011 р. відповідач підтвердив, що позивачем у повному обсязі виконано зобов'язання за договором шляхом сплати 510 000, 42 грн. за квартиру № 42 у житловому будинку № 51, корпус 6, по вул. Білогородській у м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області. В свою чергу, відповідач порушив своє зобов'язання, зокрема, запланований загальний строк будівництва, передбачений п. 2. 4. договору (до кінця другого кварталу 2010 p.), відповідачем не було дотримано. 18 квітня 2011 року між сторонами з іншого було складено [PERSON] прийому-передачі за договором № 13/04/10-Б від 13 квітня 2010 року, згідно якому відповідач передав, а позивач прийняв у власність вищезазначену квартиру та згідно п. 3 [PERSON] позивач підтверджує, що в нього відсутні претензії щодо якості, площі, поверху, оздоблювальних та опоряджувальних робіт в квартирі, строків здачі будинку в експлуатацію, а також будь-які інші майнові та немайнові претензії до відповідача . Сторони погоджуються і підтверджують, що між ними здійснено усі взаєморозрахунки за квартиру за договором № 13/14/10-Б від 13 квітня 2010 p., і жодних додаткових платежів чи повернення коштів за вищезазначеним договором проводитись не буде. [PERSON] ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Однак, станом на лютий 2011 р. житловий будинок, в якому розташована його квартира, ще не прийнято в експлуатацію.. Зокрема, відповідно до ч. 3. ст. 331 ЦК до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Разом з тим, суд не вважає порушенням прав позивача, як власника вищевказаної квартири, що відповідачем збільшено вартість квартири., оскільки в п.п. 3.2.5. договору зазначено, що після завершення будівництва об»єкта можливі уточнення площі квартири в порядку передбаченому п.п. 4.1 договору , тобто решту вартості майнових прав на квартиру, інвестори оплачують після обмірів квартир БТІ. Як зазначено у ст. 525 ЦК, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.331 ЦК особа, яка є власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва (створення майна), у разі необхідності може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. [PERSON] статті 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" встановлено, що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами інвестицій відповідно до законодавчих актів України, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, такими цінностями можуть бути майнові права на нерухоме майно. Правовою природою виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України тобто право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 177 ЦК України встановлено, що до об'єктів цивільних прав відносять речі, майнові права та інше, статтею 190 ЦК України встановлено, що майном як особливим об'єктом вважається річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки, майнові права є не споживною річчю; майнові права визнаються речовими правами. Об'єктом цивільного права за інвестиційними договорами є закріплені за позивачами майнові права, отримані в результаті інвестицій на конкретно визначену площу та якими позивачі вправі володіти, користуватися і розпоряджатися. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткову обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони частково відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд судові витрати покладає на відповідача.

Outcome: partial