Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що вона є власником квартири № 3 в житловому будинку № 3, розміщеному по вулиці Садовій в м. Кілія. У вказаному будинку також зареєстровано з 25 жовтня 2004 року місце проживання [PERSON], який доводиться племінником позивачу. З моменту реєстрації відповідач не мешкає в квартирі, належній позивачу, однак його реєстрація в житлі позивача перешкоджає [PERSON] в повній мірі розпоряджатись своїм майном, добровільно знятись з реєстрації обліку місця проживання відповідач не бажає, в звязку з чим позивач просила суд провести через службу громадянства, імміграції й реєстрації фізичних осіб Кілійського РВ ГУ МВС України в Одеській області виключення реєстрації відповідачів; визнати відповідача таким, що втратив право на проживання в його квартирі та зняти відповідача з реєстрації обліку місця проживання. На призначену дату розгляду справи позивачем було надано суду заяву, відповідно до якої він просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач, [PERSON], а також представник третьої особи - Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області, повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України про дату та місце розгляду справи, за викликом суду повторно в судове засідання не зявились, про причини неявки не повідомили, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за їх відсутності суду не надали. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та надані докази по справі, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Позивач [PERSON] є власником квартири № 3 в житловому будинку № 3 по вулиці Садова в м. Кілія Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом на право приватної власності на житло від 15.12.1999 р. за № 1070. Згідно листа СГІРФО Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області від 06.09.2012 р. № 11707, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. 22 жовтня 2004 р. між [PERSON] та [PERSON], був оформлений договір оренди житлового приміщення на період з 22.10.2004 року по 22.11.2004 року. При вирішенні справи судом враховано відповідні положення діючого законодавства: Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Згідно ст. 405 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК УРСР - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 163 ЖК УРСР - у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї в будинку /квартирі/ приватного житлового фонду, за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. З наданих доказів в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в житловому будинку позивача, не є членом сім'ї власника, тому суд приходить до висновку, що відповідач втратив право на користування житлом, належному позивачу та в якому зареєстровано його місце проживання. Відповідно до ст. Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»- зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визнання відповідача тим, що втратив право на користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки він не проживає та фактично не проживав у житловому приміщенні, в якому зареєстровано його місце проживання, а договір оренди збіг більше 8 років тому. В частині позовних вимог про зняття відповідача з реєстрації суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, оскільки зняття особи з реєстрації місця проживання покладено законодавством на відповідні державні органи та його підставою є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: partial