Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-21 00:00:00

06 березня 2012 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом про стягнення на її користь на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, аліментів у розмірі 1/3 частини доходів відповідача на період навчання щомісячно до закінчення їх донькою навчання, але не більше, ніж до 23 років. В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.02.1991р. Рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 18.05.2010р. шлюб між ними був розірваний, про що 23.07.2010р. Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управлінняюстиції видано Свідоцтво про розірвання шлюбу, актовий запис № 177 від 23.07.2010р. Від даного шлюбу мають двох доньок: повнолітню [PERSON], 16.10.1991 року, та неповнолітню Анастасію, [INFO], батьком яких записаний відповідач. Їх старша донька навчається на контрактній основі в Миколаївському державному аграрному університеті на 3 курсі. Відповідач матеріальної допомоги не надає та на старшу доньку аліменти до досягнення нею повноліття не платив, доньки знаходяться на її утриманні, коштів для нормального розвитку та утримання повнолітньої доньки, яка навчається, недостатньо. Домовленості між ними щодо участі в утриманні дитини не досягнуто. Навчання вимагає значних витрат, доходів позивача не вистачає, а відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу, оскільки працює та отримає стабільну зарплатню. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги зменшила у звязку з тим, що на другу неповнолітню доньку стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача з грудня 2011 року та просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача щомісячно до закінчення дитиною навчання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що під час перебування з позивачкою в шлюбі уклав шістнадцять кредитних договорів на загальну суму в триста тисяч гривень, які були витрачені на потреби сімї. Після розірвання шлюбу він змушений самостійно виконувати кредитні зобовязання. Крім того з нього стягуються аліменти на неповнолітню доньку Анастасію. Всі ці грошові зобовязання поглинають всю його заробітну плату, тому якщо зазначений позов буде задоволений, він залишиться без засобів до існування. Вважає, що закон рівною мірою покладає обовязок щодо утримання повнолітніх дітей, що навчаються, на обох батьків. Проте відповідачка не працює і не здійснює спроб працевлаштуватися, а тому просить відмовити в задоволені позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд зясував такі фактичні обставини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІV-ФП № 288826, виданого повторно 12.11.1991р. Корабельним районним відділом РАГС м.Миколаєва, актовий запис № 976. Сторони мешкають окремо, дитина проживає разом із матірю, перебуває на її утриманні. Дитина навчається на контрактній основі за денною формою навчання в Миколаївському державному аграрному університеті, закінчила 3 курс; оплата за три курси навчання склала 16200 гривень, що підтверджується довідкою № 957 від 10.05.2012р. З наданої довідки ТОВ „МГЗ №282 від 06.04.2012р. вбачаться, що відповідач має постійне місце роботи, працює оператором пульта управління в ТОВ „Миколаївський глиноземний завод, та отримує стабільну заробітну плату, тому взмозі надавати допомогу доньці. Як встановлюють ч.1, ч.3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В той же час ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З наданої Управлінням соціальних виплат і компенсацій Корабельного району Департаменту праці та соціального захисту населення ММР довідки №1070 від 11.05.2012р. вбачається, що позивачка як отримувач допомоги в них на обліку не перебуває. Позивач як фізична особа-підприємець також не зареєстрована, що підтверджується довідкою ЄДРПОУ. Разом з тим суд бере до уваги те, що від даного шлюбу у сторін також є ще одна неповнолітня донька Анастасія, [INFO], на утримання якої з відповідача стягуються аліменти. Суд також враховує наявність у відповідача кредитних зобовязань, частина з яких, як було встановлено в судовому засіданні, була сплачена за участю також і позивачки. З урахуванням всіх обставин справи суд вважає, що предявлений позов має бути задоволений частково, а саме з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини усих видів доходу, починаючи з дня надходження позову до суду. У відповідності до 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 214, 60 грн. в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved