Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом пред’явленим до відповідача [PERSON] сільськогосподарського підприємства «Золота Нива» в якому просив визнати незаконним наказ голови ПОСП «Золота Нива» про звільнення з посади головного зоотехніка у зв’язку з прогулами поновивши на вказаній посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені в позові позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представники відповідача ПОСП «Золота Нива» за довіреністю [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали, просили суд залишити позов без задоволення та надали суду письмові заперечення проти позову [PERSON] Суд, вислухавши сторони, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи в їх сукупності приходить до наступного висновку. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 04 квітня 2012 року [PERSON] (позивача) було поновлено на посаду головного зоотехніка [PERSON] сільськогосподарського підприємства «Золота Нива» з 22 серпня 2011 року. Згідно вказаного рішення головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області було відкрите виконавче провадження, яке згодом 25.09.2012 року постановою того ж органу було закрите у зв’язку виконанням рішення суду. Так, згідно наказу №22 від 28.04.2012 року голови ПОСП «Золота Нива» [PERSON], позивача [PERSON] було поновлено на посаді головного зоотехніка з 22 серпня 2011 року, згідно рішення суду від 04 квітня 2012 року. Крім того, згідно наказу №24 від 08.05.2012 року голови ПОСП «Золота Нива» [PERSON], позивач [PERSON] був звільнений з посади головного зоотехніка за прогули (п.4 ст.40 КЗпП України), оскільки останній з 28 квітня 2012 року не з’являвся на роботі. До матеріалів наказу про звільнення додані акти відсутності [PERSON] на роботі 28.04.2012 року, 30.04.2012 року, 03.05.2012 року, 04.05.2012 року та 07.05.2012 року, а також протоколи засідань профспілкового комітету ПОСП «Золота Нива» від 03.05.2012 року і 07.05.2012 року з відповідними рішеннями про згоду на звільнення [PERSON] за п.4 ст.40 КЗпП України. Також до матеріалів вищевказаного наказу додані виклики-повідомлення [PERSON] на засідання профспілкового комітету про розгляд клопотання голови ПОСП «Золота Нива» про дачу згоди на звільнення головного зоотехніка [PERSON] Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача ПОСП «Золота Нива» [PERSON], підприємством були дотримані всі правила звільнення з посади головного зоотехніка [PERSON], оскільки останній не з’являвся на роботу без поважних причин, а також ігнорував виклики-повідомлення про необхідність з’явитися на засідання профспілкового комітету. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заперечував на доводах представника відповідача та пояснив, що відповідач ПОСП «Золота Нива» умисно перешкоджав у виході йому на робоче місце та не впускав на територію підприємства, крім того йому не було відомо про те, що 28.04.2012 року його було поновлено на посаді головного зоотехніка так само як і про те, що наказом від 08.05.2012 року звільнено за прогули на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. Він не отримував жодного виклику-повідомлення та не був проінформований про засідання профспілкового комітету ПОСП «Золота Нива». Доводи позивача [PERSON] суд вважає правдивими і такими що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні виходячи з наступного. Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпПУ трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Як вбачається з наказу №22 ПОСП «Золота Нива» позивач [PERSON] 28.04.2012 року був поновлений на посаді головного зоотехніка з 22 серпня 2011 року, тобто більш ніж через півроку з моменту ухвалення судового рішення, що набрало законної сили про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі. Також згідно припису під наказом, він 28.04.2012 року під вихідним №16 був відправлений поштою [PERSON] для ознайомлення, проте доказів про те, що останній отримав наказ чи взагалі такий був відправлений – відсутні. Також в матеріалах позову відсутні будь які докази того, що позивач [PERSON] отримував поштою чи був проінформований будь-яким іншим чином про необхідність виходу на робоче місце або ж явку на засідання профспілкового комітету ПОСП «Золота Нива». Суд також не може прийняти до уваги складені відповідачем акти відсутності на роботі [PERSON], оскільки останній, як з’ясовано вище, не знав про необхідність виходу на роботу оскільки не був проінформований про те, що його було поновлено на займаній посаді, а самі акти складені за участю підпорядкованих відповідачу ПОСП «Золота Нива» осіб. Стаття 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення. Згідно ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено факт незаконного звільнення позивача, суд знаходить за необхідне поновити його право на працю та визнати незаконним наказ голови ПОСП «Золота Нива» про звільнення [PERSON] з посади головного зоотехніка за прогули. Разом з тим, відповідно наказу №14 від 29 квітня 2013 року ПОСП «Золота Нива», в зв’язку з скороченням поголів’я корів, свиней, птиці, було скорочено посади головного зоотехніка і головного ветеринарного лікаря з 01 травня 2013 року. Таким чином у зв’язку з відсутністю на ПОСП «Золота Нива» попереднього робочого місця позивача, суд знаходить за необхідне поновити [PERSON] на роботі та зобов’язати відповідача запропонувати останньому робоче місце згідно штатного розпису. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.235 КЗпПУ при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Термін вимушеного прогулу позивача [PERSON] склав з дня звільнення з посади 08.05.2012 року по день винесення судового рішення у справі 21.05.2013 року. Згідно наказу №39 від 29.12.2011 року ПОСП «Золота Нива», у зв’язку із зменшенням поголів’я великої рогатої худоби, свиней та птиці, був введений у штатний розклад 0,5 ставки головного ветеринарного лікаря та 0,5 ставки головного зоотехніка з 01.01.2012 року. Відповідно до штатного розпису і посадових окладів затвердженого головою ПОСП «Золота Нива» на 2012-2013 роки, розмір щомісячного окладу головного зоотехніка (0,5 ставки) становить 700 гривень, а тому суд вираховуючи середній заробіток за час вимушеного прогулу, вважає за необхідне стягнути з відповідача фактично не отриману [PERSON] заробітну плату, що складає 8059 гривень 33 копійки. Разом з тим, згідно ст.237-1 КЗпП України власником або уповноваженим ним органом моральна шкода відшкодовується працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв’язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вирішуючи питання про стягнення з ПОСП «Золота Нива» моральної шкоди завданої [PERSON] суд виходить з того, що позивачем не було доведено належним чином наявність такої шкоди.

Outcome: partial