Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-10 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати за нею право особистої приватної власності на автомобіль ВАЗ 111940-110-30, 2010 року випуску, р/н [NUMBER] , а за відповідачем визнати право особистої приватної власності на автомобіль CHEVROLET LACETTI, р/н [NUMBER] . З урахуванням того, що автомобіль ВАЗ коштує дешевше, просила стягнути з відповідача грошову компенсацію різниці вартостя транспортних засобів в сумі 29\~500 грн. В обґрунтування вимог посилалася на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 17.12.1999 року, який розірвано 24.10.2012 року. Під час шлюбу ними було придбано два автомобілі: в 2009 році автомобіль CHEVROLET LACETTI за 123\~000 грн, та в 2010 році автомобіль ВАЗ 111940-110-30 за 64\~000 грн. Автомобіль CHEVROLET LACETTI зареєстрований на ім`я відповідача та перебуває в його користуванні, а автомобіль ВАЗ 111940-110-30 зареєстрований на її ім`я і перебуває в її користуванні. З урахуванням того, що майно набуте подружжям є їх спільною сумісною власністю, а при його поділі частки є рівними, вважає що має право на грошову компенсацію різниці вартості транспортних засобів. Відповідач в судове засідання не з`явився про місце та час його проведення повідомлений належним чином за місцем роботи, що підтверджується розпискою (а.с. 31), причини неявки не повідомляв. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.12.1999 року, який розірвано 24.10.2012 року (а.с. 7-8). Під час шлюбу подружжям було придбано два автомобілі в 2009 році автомобіль CHEVROLET LACETTI, та в 2010 році автомобіль ВАЗ 111940-110-30. Автомобіль CHEVROLET LACETTI зареєстрований на ім`я відповідача та перебуває в його користуванні (а.с. 13), а автомобіль ВАЗ 111940-110-30 зареєстрований на ім`я позивачки і перебуває в її користуванні (а.с. 32). Відповідно до ст. 60 СК України, Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В силу ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Статтею 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно до ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Частиною другою та третьою статті 10 ЦПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON] , підлягають задоволенню частково, а саме в частині поділу в натурі транспортних засобів із визнанням права особистої приватної власності. В частині стягнення грошової компенсації, суд вважає, що вимоги позову задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року, визначено, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Позивачка [PERSON] , не надала до суду жодного належного та допустимого доказу про встановлену вартість транспортних засобів на час розгляду справи, із клопотанням про призначення відповідної експертизи не зверталася. Суд не приймає до уваги посилання представника позивачки на те, що неявка відповідача у судове засідання та ненадання ним заперечень на позов, є його погодженням із визначеною позивачкою вартістю автомобілів, оскільки таке твердження не ґрунтується на законі. \~ На підставі ст. ст. 57, 60, 61, 69, 70 СК України,

Outcome: partial