Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

17 лютого 2012 року прокурор Брусилівського району звернувся до суду з позовом в інтересах держави, територіальної громади с.Соловіївка Брусилівського району до [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Позов обгрунтований тим, що 01 жовтня 2009 року [PERSON] видано державний акт серії ЯИ №104549, згідно якого передано у власність земельну ділянку площею 1,00 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 1820985601:01:001:0738. Вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку видано на підставі завідомо підробленого рішення 25 сесії 5 скликання Соловіївської сільської ради. Згідно висновку ДП Житомирський науково-дослідний інститут землеустрою про експертно- грошову оцінку земельної ділянки від 25.02.2011 року вартість 1 кв.метра земельної ділянки, переданої у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства становить 9,00 грн. Таким чином, вартість земельної ділянки площею 1,00 га. становить 90000,00 гривень. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяви, просив задовольнити і стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 900 гривень, оскільки вартість земельної ділянки, на яку був виданий оспорюваний державний акт, за експертною оцінкою про вартість 1 кв.метра 9, 00 грн. становить 90000 гривень. Додатково пояснив, що доказом підроблення рішення Соловіївської сільської ради, на підставі якого був виданий оспорюваний державний акт на право власності на земельну ділянку, є вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2012 року, згідно з яким засуджено [PERSON], який займав посаду сільського голови с.Соловіївка, за ст.ст.364 ч.ч.1,2, 366 ч.1,2 КК України. Вказаним вироком встановлено винуватісь [PERSON] в службовому підробленні рішення Соловіївської сільської ради, на підставі якого був виданий державний акт відповідачці. Відповідач [PERSON], яка була належним чином повідомлена про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася. До суду надійшла заява відповідача [PERSON] про можливість розгляду справи за її відсутності. Відповідач в заяві також зазначила, що вона подала заяву до сільської ради с.Соловіївка і відмовилася від права на земельні ділянки, здала державні акти до сільської ради. Сільська рада прийняла рішення про повернення земельних ділянок у власність територіальної громади с.Соловіївка. Вислухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав: Відповідно до ч.ІО ст.118 Земельного кодексу України рішення про передачу земельної ділянки у власність приймає районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ч.І ст.126 ЗК України). Як зазначено у п.1.4 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року, державний акт на право власності на земельну ділянку видається на підставі рішення сільської, селищної, міської ради. Копією оспорюваного державного акта підтверджується, що 01 жовтня 2009 року [PERSON] видано державний акт серії ЯИ №104549, згідно якого передано у власність земельну ділянку площею 1, 00 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 1820985601:01:001:0738. Земельна ділянка розташована в с.Соловіївка Брусилівського району Житомирської області. Підставою видачі державного акта зазначено рішення від 25 вересня 2009 року, 25 сесія 5 скликання Соловіївської сільської ради. Змістом вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2012 року, згідно з яким засуджено [PERSON], який займав посаду сільського голови с.Соловіївка,' за ст.ст.364 ч.ч.1,2,366 ч.1,2 КК України, підтверджується вчинення засудженим [PERSON] службового підроблення рішень Соловіївської сільської ради, зокрема, рішення 25 сесії Соловіївської сільської ради 5 скликання від 25 вересня 2009 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо виготовлення документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку, і передачу безкоштовно у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1, 00 га. для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною першою ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам. Оскільки передача [PERSON] у власність земельної ділянки була здійснена без прийняття відповідного рішення Соловішською сільською радою Брусилівського району, державний акт видано на підставі підробленого рішення Соловіївської сільської ради, тому такий правочин суперечить частині 10 ст.118 Земельного кодексу України та інтересам територіальної громади с.Соловіївка, що є підставою для визнання такого правочину недійсним. Відповідно державний акт на право власності на земельну ділянку, яким посвідчується вчинення вказаного правочину, також є недійсним. Відповідно до ч.З ст.88 ЦІІК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 900,00 гривень, оскільки відповідно до п.11 ст.5 Закону України Про \\ судовий збір органи прокуратури звільняються від сплати судового збору при здійсненні представництва інтересів громадян або держави у суді.

Outcome: approved