Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-09 00:00:00

02 липня 2012 року позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача. В судовому засіданні вимоги підтримав повністю, просить зменшити розмір аліментів, встановлених рішення Малинського районного суду від 20 квітня 2012 року відповідно до якого з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки заробітку ( доходу ) та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно. Пояснив , що він хворіє та мав третю групу інвалідності за загальним захворюванням , а після отримання травми ноги йому з травня 2012 року встановлена 2 група інвалідності. Розмір його пенсії становить 930 гривень , інших джерел для існування він не має. На даний час він потребує оперативного втручання. Відповідач заперечила по суті позову. Пояснила, що підстав для зменшення розміру аліментів не має. Дитина [PERSON] , яка знаходиться на її утриманні , постійно хворіє, заробітної плати відповідача не достатньої для забезпечення нормальних умов розвитку дочки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено , що з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] з 07 березня 2012 року стягуються аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходу ), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана обставина підтверджується рішенням Малинського районного суду від 20 квітня 2012 року . ( арк.с. 9 ). Відповідно до статті 192 Сімейного Кодексу України , розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 18 червня 1991 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. ( арк.с. 7 ). 08.09.1997 року у сторін народилась дитина [PERSON] На час розгляду справи позивач є інвалідом другої групи ( яка встановлена йому з 28 травня 2012 року тобто після ухвалення рішення суду від 20.04.2012 року ) не працює , отримує пенсію в розмірі 930 гривень, інших джерел для існування не має. [PERSON] відповідно до висновку МСЕК протипоказана важка фізична праця ( арк.с. 14 - 15 ) Позивач працює та отримує середньомісячну заробітну плату у розмірі близько 1700 гривень. Дані обставини не заперечуються сторонами. На підставі викладеного суд приходить до висновку , що майновий стан позивача внаслідок погіршення його стану здоровя змінився та є підстави для зменшення розміру аліментів. Однак враховуючи , що [PERSON] має постійний дохід у виді пенсії , тому суд вважає , що розмір аліментів повинен бути визначений не у твердій грошовій сумі як просить позивач , а у частці від його заробітку ( доходу ). Враховуючи вікові потреби дитини в матеріальному забезпеченні на загально необхідні речі, можливості матері дитини, стан здоровя та матеріальне становище батька дитини, суд приходить до висновку про зменшення розміру аліментів та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частки його заробітку ( доходу ), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . З відповідача на користь позивача не підлягають стягненню судові витрати в розмірі 109,40 грн., оскільки позивач звільенний від сплати судового збору , а дана сума підлягає поверення позивачу. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 214,60 грн.

Outcome: partial