Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, посилаючись на те, що він був директором ТОВ «Комплект»відповідно до наказу №6-к від 09.03.2007 року та контракту від 09.03.2007 року. 04.04.2008 року прокурором м. Умані [PERSON] було порушено кримінальну справу по факту розкрадання бюджетних коштів службовими особами ТОВ «Комплект»за ознаками складу злочину передбаченого ст.191 ч.4 КК України, відповідно до постанови про порушення кримінальної справи від 04.04.2008 року по справі №1710800019. Відповідно до постанови старшого слідчого прокуратури м. Умані [PERSON] від 16.05.2008 року, його було притягнуто, як обвинуваченого по вищевказаній кримінальній справі за ст.191 ч.4 КК України. 20.05.2008 року його було затримано в порядку ст.115 КПК України, як підозрюваного, відповідно до протоколу старшого слідчого прокуратури м. Умань [PERSON] від 20.05.2008 року. 23.05.2008 року його було звільнено з ІТТ Уманського МВ УМВС України в Черкаській області згідно постанови про звільнення з ІТТ від 23.05.2008 року, винесеної старшим слідчим прокуратури [PERSON]. В даній постанові слідчий зазначив, що на час винесення постанови до Уманської прокуратури надійшов лист з Уманського КРВ про те, що проведення ревізії в Уманському КРВ призупинено, а відсутність висновку ревізії унеможливлює прийняття кінцевого висновку по справі, а отже притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб. 26.05.2008 року слідчий Гейко В.А. постановив обрати міру запобіжного заходу, відносно нього підписку про невиїзд. Не погоджуючись з притягненням до кримінальної відповідальності та порушенням кримінальної справи захисником в його інтересах було оскаржено постанову про порушення кримінальної справи від 4.04.2008року до суду. Правомірність порушення даної кримінальної справи судові інстанції визначали по різному. Постановою Уманського міськрайсуду від 5.08.2008 року (суддя Маринчук М.П.) скаргу адвоката на постанову про порушення кримінальної справи було задоволено, а постанову про порушення кримінальної справи скасовано. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області вищевказану Постанову Уманського міськрайсуду залишено без змін, а апеляцію прокурора без задоволення. Ухвалою Верховного Суду України від 3.03.2009 року вищевказані судові рішення скасовано, а справу направлено на новий розгляд. Постановою Уманського міськрайсуду від 7.05.2009 року (суддя Смілянець А.П.) скаргу адвоката на постанову про порушення кримінальної справи залишено без задоволення (справа №4-112-2009р.), а тому, по даній справі було продовжено досудове слідство. Відповідно до висновку №6128/6663 судово-бухгалтерської експертизи від 30.07.2009 року, завищення вартості виконаних робіт з реконструкції фасаду Уманського міського будинку культури в розмірі 116291,76 гривень, що визначено довідкою КРВ у місті Умані від 18.03.2008р., підтвердити документально та нормативно не вдалося за можливе. Також не підтвердився і факт завищення вартості робіт згідно листа завідуючого ЧВ КНДІСЕ [PERSON] №843 від 29.09.2009року, а тому, 09.10.2009року старший слідчий прокуратури міста Умані [PERSON] постановив - закрити кримінальну справу №1710800019 за відсутністю складу злочину, передбаченого ст.191 КК України. Тривалий судовий розгляд справи, під час якого оскаржувалась правомірність порушення кримінальної справи, дає підстави вважати, що незважаючи на відсутність доказів про наявність складу злочину відповідач намагався незаконно притягнути його до кримінальної відповідальності. Відповідно до ст. 1176 ЦК України - шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п.1 ст.1 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду»підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п.2,3 ст.2 ЗУ ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду»Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину. Про незаконність дій органів прокуратури, на його думку, свідчить наступні докази: Постанова про притягнення його як обвинуваченого від 16.05.2008 року повинна була грунтуватись на всебічному, повному і обєктивно проведенному досудовому слідстві згідно до ст.22 КПК України. Слідство зобовязано було добути докази його причетності і вини у розкраданні бюджетних коштів. Ст.131 КПК вказує, що обвинувачення предявляється в випадку коли є досить доказів, які вказують на вчинення злочину певною особою. Аналіз наданих йому документів вказує на те, що передбачені законом докази у досудового слідства були відсутні і це визнав слідчий в постанові про звільнення його з ІТТ від 23.05.2008 року, вказавши на відсутність акту ревізії Уманського КРВ. Про відсутність у відповідача належних доказів його вини також свідчить той факт, що такі важливі питання які знаходяться в компетенції експертів, навіть не було отримано в 2008 році. Це підтверджується висновком судово бухгалтерської експертизи № 6128/663 від 30.07.2009 року, та постановою про призначення будівельно-технічної експертизи від 14.08.2009 року. Вважає, що наведене дає підстави до висновку про незаконне і безпідставне притягнення його до кримінальної відповідальності та предявлення йому обвинувачення про вчинення тяжкого злочину за ч.4 ч.191 КК України. Також вважає, що затримання його згідно до протоколу затримання підозрюваного від 20.05.2008 року, є незаконне, оскільки закон в ст.115 КПК України чітко визначив випадки в яких слідчий вправі затримати особу підозрювану у вчиненні злочину за підставами і в порядку передбаченими ст.106-107 КПК України. Жодну із визначених ст.106 КПК України підстав слідчий в протоколі не вказав, а лише послався на вчинення тяжкого злочину, передбаченого ст.191 ч.4 КПК України. При цьому слідчий навіть не вказав, хто саме вчинив вказаний злочин. І хоча на час його затримання 16.05.2008 року було предявлено обвинувачення, в протоколі затримання це не вказано, не наведено доказів його причетності і вини у вчиненні злочину, про що відмічено вище. Незаконність і безпідставність його затримання слідчим дає підстави до висновку про незаконне позбавлення його свободи і грубе порушення його конституційних прав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вважає також що, порушення кримінальної справи за ч.4ст.191 КК України - незаконне.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Факт незаконного порушення даної кримінальної справи на його думку, підтверджується постановою про її закриття від 9.10.2009 року, згідно до ст.6.п.2 КПК України, яка є чинною. Також вважає незаконним обмеження його свободи згідно до постанови про підписку на невиїзд від 26.05.2008 року, враховуючи те, що органом досудового слідства незаконно було порушено кримінальну справу, то вважає, що постанова про обрання йому міри запобіжного заходу про підписку про невиїзд, та заборона вільного пересування тривалий час з 26.05.2008 року по 9.10.2009 року незаконно обмежила його законні права та свободу.(ст.21 Конституції України). Такими незаконними діями органи прокуратури причинили йому моральну шкоду. Незаконне притягнення його до кримінальної відповідальності, позбавлення волі і обмеження вільного пересування на тривалий час призвело до порушення його нормальних життєвих звязків та погіршення відносин з близьким йому людьми, сім?єю, друзями, працівниками за місцем роботи. Тривалий час він був шокований тим, що йому пред?явили обвинувачення, вважаючи його винним у вчиненні тяжкого злочину. Він вважає, що орган досудового слідства передчасно дійшов висновку про наявність складу злочину, та дав невірну правову оцінку обставинам справи, звичайній господарській діяльності підприемства відповідно до укладеного договору №17 від 6.03.2007року на виконання робіт з реконструкції фасаду міського будинку культури. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Його затримання і тримання під вартою на протязі 3-х діб без будь-яких законних підстав також причинило йому душевний біль і моральні страждання. Ці страждання були ще більшими від того, що під час його перебування в Уманському ІТТ, слідчий здійснював на нього психологічний тиск, схиляючи до визнання його вини, хоча він ніяких злочинів не вчиняв. Навіть після його звільнення при проведенні слідчих дій слідчий його принижував, вів себе зверхньо і грубо. Після звільнення він тривалий час перебував в депресивному стані від такого незаконного свавілля, грубого і принизливого відношення, морального знущання, яке допускав в спілкуванні з ним слідчий, не поважаючи його гідність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таке незаконне притягнення його до кримінальної відповідальності, позбавлення волі, тривале приниження його гідності причинило йому моральні страждання, які він продовжує відчувати і дотепер. До цього часу працівники прокуратури не принесли йому вибачень за свої незаконні дії, позбавлення волі та приниження людської гідності, тому вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі не менше 30000 гривень. В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги, дав пояснення aнaлогічні вищевикладеному, та просив їх задовольнити, зобовязавши прокуратуру Черкаської області відшкодувати йому за рахунок коштів Державного бюджету шкоду, заподіяну незаконними діями органів прокуратури, а саме: відшкодувати моральну шкоду 30000 (тридцять тисяч) гривень та судові витрати. Представник прокуратури м.Умані та прокуратури Черкаської області прокурор прокуратури м.Умань Черкаської області [PERSON], який діє згідно довіреності № 05/2/1-114 вих.11 від 22.03.2011 року, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову та пояснив, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані. Позивач посилається на перенесені моральні страждання в звязку з тим, що зупинилася підприємницька діяльність його підприємства, але ці посилання нічим не підтверджені, фірма працювала, позивач отримував заробітну плату. Вважає також, що утримування позивача в ІТТ, було законною дією слідства, оскільки обвинувачений неодноразово не зявлявся на виклик слідчого, його було оголошено в розшук, в результаті чого [PERSON] був затриманий. Після того, слідчий прийняв рішення звільнити обвинуваченого з ІТТ, бо відпала така необхідність. Абсолютно всі дії під час досудового слідства по спірній кримінальній справі були проведені на підставі діючого кримінально-процесуального законодавства України. Було порушено законно кримінальну справу, потім доказів, які б підтверджували вину [PERSON], не було здобуто, в результаті слідчий закрив кримінальну справу. Як пояснював слідчий Гейко В.А., він приносив вибачення особисто [PERSON]. Від представника Державного казначейства України [PERSON] на адресу суду надійшло письмове пояснення на позовну заяву [PERSON], в якій він вказує, що позивач просить відшкодувати моральну шкоду, яку повинен був обґрунтувати, а саме, чи підтверджується факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, позивач повинен був надати суду обґрунтований розрахунок суми, яку він просить стягнути з Державного бюджету України. Kpiм того, позивач не довів належним чином факту завдання йому моральної шкоди у poзмipax зазначених у позовній заяві, а сам poзмip шкоди є значно завищений, що суперечить ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури i суду», тому i просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що затримання її чоловіка в 2008 році було здійснено без попереднього повідомлення, пояснень та викликів до слідчого, а отже було незаконне та вразило її та їх дитину, які під час затримання [PERSON] весь час були разом. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які були працівниками Уманського відділу УБОЗ та свідок [PERSON], що працював о/у Уманського МВ УМВС, суду пояснили, що затримання [PERSON] було здійснено правомірно та законно. Дружину затриманого та маленьку дитину до відділу УБОЗ ніхто не привозив і не затримував. [PERSON] по місцю його проживання неодноразово доставлялися повістки з повідомленням про необхідність зявитися до слідчого, але його ніколи не було вдома і він жодного разу не зявився, про що були складені відповідні рапорти. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] працював директором ТОВ «Комплект»відповідно до наказу №6-к від 09.03.2007 року та контракту від 09.03.2007 року. 04.04.2008 року прокурором м. Умані [PERSON] було порушено кримінальну справу №1710800019 по факту розкрадання бюджетних коштів службовими особами ТОВ «Комплект»за ознаками складу злочину, передбаченого ст.191 ч.4 КК України. Відповідно до постанови старшого слідчого прокуратури м. Умані [PERSON] від 16.05.2008 року, [PERSON] було притягнуто, як обвинуваченого по вищевказаній кримінальній справі за ст.191 ч.4 КК України. 20.05.2008 року [PERSON] було затримано в порядку ст.115 КПК України, як підозрюваного, відповідно до протоколу старшого слідчого прокуратури м. Умань [PERSON] від 20.05.2008 року. 23.05.2008 року [PERSON] було звільнено з ІТТ Уманського МВ УМВС України в Черкаській області згідно постанови про звільнення з ІТТ від 23.05.2008 року, винесеної старшим слідчим прокуратури [PERSON]. В даній постанові слідчий зазначив, що на час винесення постанови до Уманської прокуратури надійшов лист з Уманського КРВ, де вказано, що проведення ревізії в Уманському КРВ призупинено, а відсутність висновку ревізії унеможливлює прийняття кінцевого висновку по справі, а отже притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб. 26.05.2008 року слідчий Гейко В.А. постановив обрати міру запобіжного заходу, відносно [PERSON] підписку про невиїзд. Як вбачається з постанови про закриття кримінальної справи від 09.10.2009 року, що відповідно до висновку №6128/6663 судово-бухгалтерської експертизи від 30.07.2009 року завищення вартості виконаних робіт з реконструкції фасаду Уманського міського будинку культури в розмірі 116291 гривень 76 копійок, що визначено довідкою КРВ у місті Умані від 18.03.2008 року, підтвердити документально та нормативно не вдалося за можливе. Також не підтвердився і факт завищення вартості робіт згідно листа завідуючого ЧВ КНДІСЕ [PERSON] №843 від 29.09.2009 року, а тому постановою від 09.10.2009 року старший слідчий прокуратури міста Умані [PERSON] закрив кримінальну справу №1710800019 за відсутністю в діях службових осіб ТОВ «Комплект»складу злочину, передбаченого ст.191 КК України. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи розмір завданої моральної шкоди позивачу, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури i суду»право на відшкодування шкоди в poзмірах i порядку, передбачених цим законом, виникає у випадку закриття кримінальної справи за недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури i суду»питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства, poзмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством, відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом, що на час розгляду справи становить 1102 гривні 00 копійок, тому суд приходить до висновку про те, що з Державного бюджету через ДКУ на користь [PERSON] необхідно стягнути заподіяну йому моральну шкоду незаконними діями органів прокуратури в розмірі 18633 гривні 81 копійку з розрахунку 1102 гривні мінімальний розмір заробітної плати * на 16 місяців 20 днів - час перебування під слідством. В іншій частині позовних вимог заявлений позов не підлягає до задоволення, оскільки позивач не надав суду доказів про понесення ним судових витрат. На підставі ст.ст.15,16,23,1167,1176 ЦК України, п.1. ст.1, п.2 ст.2, п.5 ст.3, ч.1 ст.4, ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду,

Outcome: partial