Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Позивач у вересні 2012 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] філії Публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія ГАРАНТ-АВТО, про стягнення матеріальних збитків в сумі 7087 (сім тисяч вісімдесят сім) грн. 83 коп., стягнення моральної шкоди в сумі 3000 (три тисячі) грн., а також витрат, повязаних з розглядом справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 22 жовтня 2011 року, за адресою: м. Харків, вул. Леніна- вул. Кримська, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить [PERSON] на праві власності. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, з вини відповідача [PERSON], автомобіль позивача [PERSON] отримав механічні ушкодження. Просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі пояснивши, що дійсно 22.10.2011 року, у вказаний час, та у вказаному місці мала місце дорожньо-транспортна пригода з участю гр-на [PERSON], але відповідати за позовом повинна страхова компанія, так як цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ УСК Гарант-авто. Просить суд в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] філії ПАТ Українська страхова компанія Гарант-Авто, в судове засідання зявився, проти задоволення позовних вимог не заперечував, так як вимоги позивача не відносяться конкретно до страхової компанії. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини: - 22.10.2011 року, приблизно о 15 годині, за адресою: м. Харків, вул. Леніна-вул. Кримська, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить [PERSON] на праві власності (а.с.7). - в результаті вказаного зіткнення, автомобіль [NUMBER], отримав механічні ушкодження (а.с.7-15). - власником автомобілю [NUMBER], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АХС 099817, є позивач [PERSON] (а.с.9). - відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2011 року, [PERSON] визнаний винним у порушенні правил дорожнього руху, передбачених статтею 124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.7) - згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 11317 від 15.12.2011 року, сума матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля [NUMBER], складає 23860 (двадцять три тисячі вісімсот шістдесят) грн. 40 коп. (а.с.8-15). - частина завданих збитків в розмірі 16772 (шістнадцять тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 57 коп. була повернута позивачці [PERSON] філію ПАТ Українська страхова компанія ГАРАНТ-АВТО, тобто на час розгляду справи, завдана позивачці матеріальна шкода складає 7087 (сім тисяч вісімдесят сім) грн. 83 коп. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Тобто, в частині стягнення матеріальної шкоди, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Стосовно стягнення моральної шкоди суд встановив наступне. Позивач посилається на статтю 1167 ЦПК України, при цьому, відповідно до частини 2 статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає у: 1) фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частина 3 статті 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Однак, згідно з пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.95 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Тобто, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому, пункт З Постанови зазначає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пункт 9 Постанови передбачає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В ході судового розгляду, доказів на підтвердження вищезазначеного представником позивача до суду не надано, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями [PERSON] не доведено. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Частина 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час судового розгляду з боку представника відповідача не надано суду жодного доказу в обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог. За таких підстав суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial