Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що відповідач, який мешкає в [ADDRESS] та раніше займався підприємницькою діяльністю, згідно договору про надання послуг з постачання електроенергії заборгував 12223,53 грн. за використану електроенергію, припинив господарську діяльність та ухиляється від оплати наданих послуг, а тому просять стягнути з відповідача суму заборгованості за електроенергію та судові витрати на користь позивача. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити в повному обсязі, суду пояснила, що розмір заборгованості вирахований згідно договору № 566 про постачання електроенергію між сторонами, відповідач в порядку дарування набув право власності на нежитлове приміщення, де здійснював господарську діяльність, однак не виконував умов договору, заборгував позивачам відповідно до додатків до договору 17223,55 грн., а тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Відповідач [PERSON], попереджений належним чином про час і місце розгляду справи в суді, в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень щодо позову не надав, а тому суд з врахуванням думки представника позивача вважає можливим вирішити справу у відсутність відповідача, заочно, згідно ст.ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді, підлягає задоволенню по таким підставам. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі договору дарування від 10.12.2003 року набув у власність нежитлове приміщення по вул.Б.Хмельницького,2-а в м.Узин, де здійснював господарську діяльність як приватний підприємець. Для здійснення підприємницької діяльності між сторонами було укладено 12.03.2004 року договір № 566 про постачання електроенергії, однак відповідач припинив господарську діяльність, договірні зобов»язання не виконав та заборгував позивачам 17223,55 грн. за спожиту електроенергію, в добровільному порядку не бажає сплачувати за спожиту електроенергію, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вищенаведене підтверджується окрім посилань представника позивачів, договором №566 з додатками №№2,4 від 12.03.2004 року, розрахунками заборгованості (актом звіряння розрахунків від 03.10.2011року , які надані позивачами суду. З договору дарування нежитлового приміщення від 10.12.2003 року вбачається, що [PERSON] набув право власності на нежитлове приміщення в м.Узин по вул.Б.Хмельницького,2-а. Позов підлягає задоволенню відповідно до ст.1 Закону України «Про електроенергетику», відповідно до якої електроенергія є товарною продукцією, призначеною для купівлі та продажу. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно(товар) у власність іншій стороні(покупцеві) а покупець зобов»язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання електроенергії позичальник зобов»язується надавати споживачу енергетичні ресурси, передбачені договором, а споживач зобов»язується оплачувати вартість прийнятий ресурсів. До договору постачання електроенергії застосовуються положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст.ст. 610-612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов»язань, відповідає перед кредитором на умовах, які визначені договором, шляхом відшкодування збитків, сплати неустойки. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 292,25 грн., які сплачені позивачами під час звернення до суду і підтверджені квитанціями. Враховуючи наведене,

Outcome: approved