Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить встановити факт належності [PERSON] , померлій [INFO] , за життя Свідоцтва про право власності на житло від 05.10.1994 року, в якому її прізвище вказано як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] » та визначити частку кожного із співвласників [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] , в приватній спільній сумісній власності у вигляді належної їм за життя квартири [ADDRESS] , рівною та як 1/2 частку, що необхідно для вирішення питання про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] у вигляді вказаної квартири, оскільки при зверненні до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори він отримав відмову у зв`язку з неможливістю визначення обсягу спадкового майна та з наявністю розбіжностей в документах. Позивач у судове засідання надав письмову заяву в якій, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу у його відсутність, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Представник відповідача, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, [PERSON] та [PERSON] , за життя, на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер (а.с.14). [INFO] [PERSON] померла (а.с.7). Після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді частки кожного у вказаній квартирі (а.с.9). Позивач є чоловіком [PERSON] (а.с.8) та, як спадкоємець першої черги після її смерті звернувся до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на вказану спадщину, однак отримав відмову у зв`язку з неможливістю визначення обсягу спадкового майна та з наявністю розбіжностей в документах (а.с.16). Отже, розглядаючи позовні вимоги в частині встановлення факту належності [PERSON] , померлій [INFO] , за життя Свідоцтва про право власності на житло від 05.10.1994 року, суд приходить до наступного. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя Свідоцтва про право власності на житло від 05.10.1994 року підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , де в графі «мати» зазначена [PERSON] , свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON] , свідоцтвом про шлюб [PERSON] , пенсійним посвідченням [PERSON] , свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.7-8, 11, 15, 17), що дає суду підстави для встановлення даного факту, тому ця частина позовних вимог підлягає задоволенню. Розглядаючи позовні вимоги в частині визначення частки кожного із співвласників у зазначеній квартирі, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України. У зв`язку з тим, що судом не встановлено ніякої домовленості між співвласниками [PERSON] та [PERSON] про інший розмір часток у спільній сумісній власності у вигляді вказаної вище квартири, суд приходить до висновку, що частка кожного із співвласників у цій квартирі є рівною та складається із 1/2 її частки. Отже за наведених вище обставин позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved