Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-22 00:00:00

03 квітня 2012 року представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»- [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № OD30RX0910161 від 16.12.2006 року у розмірі 26 133,90 грн. Також представник позивача просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 261,34 грн. У судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 1766-О від 14.04.2010 року, зявилася, позовні вимоги підтримала, посилаючись на зазначені в позові обставини та просила суд ухвалити рішення у відсутності відповідача (заочне). Відповідач - повторно не зявився у судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявні відповідні поштові повідомлення, у звязку із чим суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.10.2012 року ухвалено розгляд справи у заочному порядку. На підставі ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмовленні в задоволенні позову виходячи з наступного: 16.12.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»та громадянином [PERSON] було укладено договір № OD30RX0910161, відповідно до якого банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 1787,50 грн., з кінцем терміном повернення 16.12.2007 року включно, для придбання товару, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 28,60 грн., а відповідач в свою чергу зобовязався погашати кредит, сплачувати відсотки та можливі штрафні санкції. Відповідно до умов укладеного договору № OD30RX0910161 від 16.12.2006 року, договір складається із заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність»банківський кредит це будь яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь яка гарантія, будь яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше на встановлено цим параграфом і не виходить із суті кредитного договору. Свої зобовязання позивач виконав у повному обсязі, однак доказів щодо перерахування коштів суду не надано. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В свою чергу, згідно зі ст. 1056 1 ЦК України, якою було доповнено ЦК України згідно із Законом України від 12.12.2008 № 661-VI, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склались на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до заяви позичальника від 16.12.2006 року, погашення заборгованості по кредитному договору № OD30RX0910161 здійснюється щомісячно, шляхом внесення коштів у розмірі 162,50 грн. з 10 до 15 числа кожного місяця. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору розмір річної відсоткової ставки становить 12 місячним відсотковим ставкам. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ч. 2. ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. В свою чергу зобовязання, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В порушення умов кредитного договору, щодо порядку та строків погашення кредитного зобовязання, вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідач [PERSON] не виконує умови договору, не погашає кредит, не сплачує відсотки. Станом на 23.11.2011 року загальна заборгованість по наданому відповідачу кредиту складає 26 133,90 грн., з них: сума заборгованості по кредиту 1 787,50 грн.; сума заборгованості за відсотками 9 661,15 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором 12 621,39 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 343,20 грн.; сума штрафу 500 грн. (фіксована частина) та 1220,66 грн. (процентна ставка). Отже, неналежним чином [PERSON] виконував прийняті ним зобовязання щодо погашення кредиту та процентів, передбачених умовами кредитного договору, внаслідок чого за відповідачем утворилась прострочена заборгованість за кредитом, прострочена заборгованість за процентами та прострочена заборгованість по комісії за користування кредитом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Таким чином, приймаючи до уваги неналежне виконання позичальником договірних зобовязань з повернення кредиту за кредитним договором № OD30RX0910161 від 16.12.2006 року, та сплати процентів за користування кредитними коштами, скориставшись наданим договором позивачу правом, представник ПАТ КБ «ПриватБанк»звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача загальної заборгованості у розмірі 26 133,90 грн. Оцінивши всі докази у їх сукупності, з урахуванням правових обґрунтувань та позицій сторін, з урахуванням наведених висновків щодо неналежного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором зі своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, комісії,

Outcome: dismissed