Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-24 00:00:00

14.05.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.10.2010р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання доньки. Донька проживає з нею, та знаходиться на її повному утриманні, вона не працює так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач ніде не працює, на підставі чого просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень на місяць. В судове засідання позивачка з'явилася, позов підтримала у повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав частково, вважає, що сума аліментів, яку просить стягнути з нього позивачка, занадто велика, згоден на стягнення аліментів в розмірі 600 гривень. Суд заслухав сторони, оцінивши докази по справі в їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.10.2010 року відділом РАЦС Верхньодніпровського районного управ-ління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб позивачки з відповідачем, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 110, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 08.10.2010р. (а.с. 3). Від цього шлюбу народилася дитина - донька [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом державної РАЦС Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 18 травня 2011р. (а.с.4). Згідно довідки виконавчого комітету Верхньодніпровської міської Ради Дніпропетровської області від 14.05.2012 року № 926, [PERSON], [INFO], знаходиться на повному утриманні позивачки (а.с. 5). Шлюб між позивачкою та відповідачем не розірвано, але вони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують і кожен із них має власне особисте життя та окремий бюджет. Малолітня дитина проживає з позивачкою. Позивачка ніде не працює так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини. Ці обставини визнані сторонами та не потребують доказуванню в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень на місяць. Але, виходячи з принципу справедливості, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 214 гривень 60 копійок.

Outcome: partial