Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати за ним [PERSON] право власності на гараж № 5 по вул. Щербакова, 1, в м. Новоград-Волинський Житомирської області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.02.2000 року між ним та громадянином [PERSON] була укладена угода купівлі-продажу гаража № 5 по вул. Щербакова, 1, в м. Новоград-Волинський, збудованого продавцем, яка укладалась в присутності свідків та не була нотаріально посвідчена. Зазначений гараж був збудований [PERSON] відповідно до проекту, на підставі рішення виконкому Новоград-Волинської міської ради про виділення земельної ділянки для будівництва гаража та дозволу на будівництво гаража на відведеній земельній ділянці. Збудувавши вказаний гараж [PERSON] не зареєстрував право власності на нього у встановленому законом порядку та не отримував свідоцтва про право власності. У звязку із цим, позивачу не було видано свідоцтво про право власності на зазначений гараж і за ним право власності не зареєстровано у Новоград-Волинському МБТІ. Тому, він просить суд визнати за ним право власності на придбаний у 2000 році гараж у судовому порядку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила, зазначивши, що позивачем не була дотримана процедура прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, просила в задоволенні позовних вимог з цих підстав відмовити. Разом з цим, представником міської ради позивачеві розяснено про наявність порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів та рекомендовано звернутися до Управління містобудування, архітектури та земельних відносин міської ради з метою отримання відповідних документів для подальшого встановлення права власності на гараж. Заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позивачу в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.02.2000 року між [PERSON] позивачем у справі, та [PERSON] було укладено угоду купівлі-продажу гаражу, згідно якої останній продав позивачу гараж по вул. Щербакова, а позивач придбав цей гараж у присутності двох свідків (а.с.13). Угода підписана продавцем, покупцем та свідками 12.02.2000 року та нотаріально не посвідчена. Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Новоград Волинської міської ради народних депутатів Житомирської області УРСР № 284 від 26.09.1989 року, громадянину [PERSON]В виділено земельну ділянку для будівництва гаража та відведено для цієї мети площу по вул. Щербакова (а.с.11). 30 квітня 1990 року гр. [PERSON] було надано дозвіл на проведення будівельних робіт на виділеній земельній ділянці (а.с.10). В подальшому, будівництво гаража було завершене без будь-яких правовстановлюючих документів на гараж: збудувавши вказаний гараж [PERSON] не зареєстрував право власності на нього у встановленому законом порядку та не отримував свідоцтва про право власності. Технічний паспорт на вказаний гараж був виготовлений державним Комунальним підприємством Новоград-Волинське МБТІ21.11.2011 року. Відмітка щодо наявності рішення виконкому Новоград-Волинської міської ради про надання земельної ділянки для будівництва гаража у технічному паспорті відсутня (а.с.7-8). Відповідно до довідки Комунального підприємства Новоград-Волинське МБТІ№ 622 від 03.08.2012 року, згідно архівних даних право власності на гараж №5 по вул. Щербакова, 1 в м. Новоград-Волинський за [PERSON] та [PERSON] не зареєстровано (а.с.9). Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (в тому числі і будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації, порядок якої встановлюється законом (ст. 182 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності № 3038-VI від 17.02.2011 року, об'єктами містобудування на державному та регіональному рівнях є планувальна організація території, система розселення, систем взаємопов'язаного комплексного розміщення основних об'єктів промисловості, транспорту, інженерної та соціальної інфраструктури, функціональне зонування території України, її частин (груп областей), території Автономної Республіки Крим, областей, адміністративних районів. Об'єктами містобудування на місцевому рівні є комплекси об'єктів будівництва, об'єднаних спільною планувальною структурою, об'ємно-просторовим рішенням, інженерно-транспортною інфраструктурою в межах населеного пункту, його функціональної зони (сельбищної, промислової, центру, курортної, рекреаційної, тощо), планувального, житлового району, мікрорайону (кварталу), приміської зони. Об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури. Згідно ч. 2 ст. 4 цього Закону суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи. Статтями 6 та 7 цього Закону встановлено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, іншими спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування шляхом: планування територій на державному, регіональному та місцевому рівнях; моніторингу стану розроблення містобудівної документації на всіх рівнях; визначення державних інтересів для їх врахування під час розроблення містобудівної документації; проведення ліцензування і професійної атестації; розроблення і затвердження будівельних норм, державних стандартів і правил, запровадження одночасної дії міжнародних кодів та стандартів; контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації. Відповідно до ст. 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності № 3038-VI від 17.02.2011 року, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Форма акта готовності об'єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України. Акт готовності об'єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об'єкт застрахований). Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у разі необхідності під час розгляду питань, пов'язаних з видачею сертифіката, може звернутися до державних органів з метою отримання відповідних висновків. Прийняття рішення про реєстрацію (відмову у реєстрації) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі)сертифіката здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Окрім того, Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року, визначається процедура прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, п. 2 якого встановлено, що прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі -декларація). Згідно п.3 цього Порядку прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до IV і V категорії складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифіката. Як визначено п. 11 цього Порядку, датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката. Враховуючи, що гараж, на який позивач просить визнати за ним право власності, являє собою нерухоме майно, повязане з фундаментом та землею, і створене з відповідних будівельних матеріалів, поєднаних між собою в певній технологічній послідовності, визначеній проектною документацією, державними будівельними стандартами, нормами і правилами, суд не може перебирати на себе повноваження органу, який приймає в експлуатацію будівлі, споруди, оскільки зазначений орган бере на себе відповідальність за: правильне інженерно-конструктивне поєднання між собою будівельних матеріалів і конструкцій відповідно до технологічних процесів, результатом яких є створення нерухомого майна; те, що створена будівля відповідає державним будівельним стандартам, нормам та правилам; відповідність матеріалів, виробів і конструкцій, які використані при будівництві нерухомого майна, державним стандартам, технічним умовам та технологічним регламентам; забезпечення у створенні будівлі, споруди необхідної міцності, стійкості та експлуатаційної надійності. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. За таких обставин, суд вважає, що позивач передчасно звернувся до суду не дотримавшись процедури прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, встановленої чинним законодавством України, про що у судовому засіданні останній особисто зазначив, пояснивши, що до уповноважених з цього питання органів не звертався. А юридична необізнаність позивача з механізмом та умовами прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, не звільняє його від обовязку дотримання такої процедури. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити повністю за безпідставністю.

Outcome: dismissed