Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 27 серпня 2012 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказала, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,07 га, яка розташована на території Пархомівської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки 04 листопада 2003 року було видано свідоцтво про право на спадщину після [PERSON] на ім'я [PERSON], відповідно дані підстави унеможливлювали оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд скасувати державну реєстрацію про перехід права власності на земельну частку (пай) від [PERSON] до [PERSON] та визнати за нею право власності на земельну частку (пай) площею 4,07 га, яка розташована на території Пархомівської сільської ради Володарського району Київської області. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Відповідачі позовні вимоги визнали в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечували. Представник третьої особи на стороні відповідачів Пархомівської сільської ради подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина до якої входить земельна частка (пай) площею 4,07 га, яка розташована на території Пархомівської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с.9). Спадкоємицею за законом першої черги після померлої є позивач - [PERSON], [INFO], дочка померлої, що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6) та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7), на підставі якого [PERSON] змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є рідними дядьком та тіткою [PERSON]. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. У нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину не можливо, оскільки 04 листопада 2003 року було видано свідоцтво про право на спадщину № 2368 після смерті [PERSON] на ім'я [PERSON] на земельну частку (пай) площею 4,07 га, що належала померлій [PERSON], відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Відповідно до рішення Володарського районного суду Київської області від 04 листопада 2011 року № 2-397/11 було визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.11.2003 року видане на ім'я [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2368. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визначаються державою. Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мін'юсту від 03.03.2004 року № 20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. Встановлене судом вказує, що померлий не отримував названий реєстр. Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 року „ Про практику розгляду судами України справ про спадкування", якщо у вказаний строк 6 місяців, позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно. Таким чином, визнання відповідачами та представником третьої особи пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved