Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21.04.2009 року з відповідача на його користь стягнуті грошові кошти на загальну суму 11115 грн. Рішення суду набуло чинності 12 серпня 2009 року. На протязі тривалого проміжку часу відповідач навмисно ухилявся від виконання зазначеного рішення суду у звязку з чим був засуджений 18 травня 2012 року за ст. 382 ч. 1 КК України, вирок Словянського міськрайонного суду Донецької області набув чинності 24 липня 2012 року. Таким чином, на протязі тривало проміжку часу відповідач умисно ухиляється від виконання зазначеного рішення суду. В результаті протиправних дій відповідача йому та його родині завдана моральна шкода та страждання. Неправомірні дії відповідача стали причиною ряду негативних наслідків для нього та його родини. Вирішення зазначеної проблеми потягло за собою додаткові витрати його сил та часу, на протязі останнього року він неодноразово звертався до державної виконавчої служи, прокуратури та суду. Все це негативно вплинуло на його здоровя та на його роботу. Він був змушений працювати у неробочі дні та у час для відпочинку. Вважає, що саме сума в розмірі 10000 грн. потрібна йому та його родині для відновлення його душевного стану та викликає у нього позитивні емоції, що є головною метою компенсації моральної шкоди. Тому, просить суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав раніше заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові та просив суд їх задовольнити, також пояснив, що його позовні вимоги не повязані із розглядом кримінальної справи відносно відповідача, моральна шкода завдана йому неправомірними діями відповідача через те, що останній не виконав з часу постановлення вироку та по теперішній час рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21 квітня 2009 року. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали, суду пояснили, що [PERSON] з часу винесення відносно нього вироку сплачує на користь позивача у виконання рішення суду від 21 квітня 2009 року, щомісячно по 50 100 гривень, також позивач не надав суду доказів того, що діями відповідача йому дійсно завдана моральна шкода. Суд, вислухавши пояснення сторін та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, з наступних підстав : Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК Україні, на яку позивач посилається, як на норму закону, що передбачає підстави задоволення його вимог, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Так, позивач в судовому засіданні зазначив, що даний позов не випливає із вироку Словянського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2012 року відносно відповідача, обґрунтовує свої вимоги лише тривалим не виконанням відповідачем рішення суду від 21 квітня 2009 року у період часу з 18 травня 2012 року по теперішній час. Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, позивач не надав суду доказів та не довів суду того, що саме неправомірними діями відповідача йому завдана моральна шкода та зазначену моральну шкоду повинен відшкодовувати відповідач, оскільки неправомірність дій відповідача по умисному невиконанню рішення суду від 21 квітня 2009 року у період з 18 травня 2012 року по теперішній час, позивачем нічим не підтверджена, доказів умисного невиконання рішення відповідачем у вказаний період часу, позивачем суду не надано. Також, в своєму позові позивач посилається на ст. 23 ЦК України, згідно, якої моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позивачем не доведений той факт, що діями відповідача йому завдані: фізичний біль та страждання; що мала місце протиправна поведінка відповідача відносно позивача чи членів його родини; що відповідач знищив чи пошкодив майно позивача; що відповідач принижує своїми діями честь та гідність позивача, тощо. Тобто, до зазначених правовідносин не можуть бути застосовані вказані позивачем в своєму позові норми закону (ст.ст. 23 та 1167 ЦК України), для задоволення його позовних вимог. Дані цивільно-правові відносини, після звернення рішення суду від 21 квітня 2009 року до примусового виконання, регулюються нормами Закону України «Про виконавче провадження», яким відповідальність боржника у вигляді відшкодування моральної шкоди, за тривале не виконання рішення суду не передбачена. Таким чином позов [PERSON] до [PERSON], про стягнення моральної шкоди, не підлягає задоволенню. Однак, суд вважає можливим, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням майнового стану позивача, звільнити його від сплати судового збору по даній цивільній справі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed