Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-16 00:00:00

Позивач у листопаді 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про надання та використання картки з пільговим періодом кредитування №22035004457201 від 15.11.2006 року в розмірі 13068,94 грн. та судові витрати по справі. Крім того позивач просив розірвати договір про надання та використання картки з пільговим періодом кредитування №22035004457201 від 15.11.2006 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством [PERSON] Дніпро та [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору про надання та використання картки з пільговим періодом кредитування №22035004457201 від 15.11.2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 8400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 24% річних. Відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобовязання. Станом на 20.09.2012 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 13068,94 грн., яку позивач просив стягнути із відповідача та судові витрати по справі. Представник позивача відповідно до заяви від 01.02.2013 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд приходить вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору про надання та використання картки з пільговим періодом кредитування №22035004457201 від 15.11.2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 8400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 24%. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору про надання та використання картки з пільговим періодом кредитування №22035004457201 від 15.11.2006 року заборгованість станом на 20.09.2012 року склала 13068,94 грн., яка складається із наступного: 5534,07 грн. сума несплаченої частки кредиту, 6305,60 грн. сума несплачених відсотків за користування кредитними коштами, 357,16 грн. сума інфляційної заборгованості за користування кредитом, 198,41 грн. 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту, 395,55 грн. сума інфляційної заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом, 278,15 грн. 3% річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків за користування кредитом та судові витрати по справі у розмірі 214,60 грн. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved