Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

В липні 2012 р. [PERSON] \~звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги мотивувала тим, що 30.07.2001 р. вона придбала у відповідача 1/25 частину домоволодіння № 14 по вул. 2 Слобідська в м. Миколаєві, оформивши договір купівлі-продажу житла на \~Універсальній товарній біржі «Миколаївська нерухомість 2000». На теперішній час позивачка не має можливості розпоряджатися своїм майном. Продавець ніяких претензій не предявляє, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу відмовляється. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач визнав заявлені вимоги. Представник третьої особи \~в судове засідання не зявились, повідомлялись про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 1/25 частина \~\~домоволодіння за адресою м. Миколаїв, \~вул. Друга Слобідська, 14 належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право \~на спадщину від \~09.10.1971 р. за № 3-3622, посвідченого державним нотаріусом \~Першої Миколаївської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в ММБТІ 20.10.1981 \~за № 2878. 30.07.2001 р. на Універсальній товарній біржі «Миколаївська нерухомість 2000»був зареєстрований договір купівлі-продажу 1/25 частини домоволодіння за адресою м. Миколаїв, \~вул. Друга Слобідська, 14, укладений між [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] (після реєстрації шлюбу 27.05.2010 р. \~[PERSON]) , з іншої сторони. Претензій сторони один до одного не мають, всі умови договору купівлі-продажу дотримані, проте \~нотаріальне посвідчення договору неможливе. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною. На час укладання договору купівлі-продажу сторони ухилилися від його \~нотаріального посвідчення. Відповідно до довідки ММБТІ за № 3800 від 23.05.2012 р. право власності на 1/25 частину житлового будинку № 14 по вул. 2 Слобідська в м. Миколаєві \~зареєстровано за [PERSON]. За таких обставин суд вважає \~заявлені вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу частини \~житлового будинку такими, що підлягають задоволенню. На підставі статей 47, 227 ЦК УРСР, ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»та

Outcome: approved