Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 листопада 1990 року Лемешівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем протягом останніх двох років поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин; відповідач постійно принижує свою дружину, допускає аморальну поведінку у стосунках з нею, свідком чого неодноразово ставали їх діти. Останні місяці відповідач не утримує сімю. Позивач клопоче перед судом про залишення малолітньої доньки проживати з нею та стягнути з відповідача аліменти на її утримання. В судове засідання 14 червня 2012 року зявилася позивач та не зявився відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 14). В судовому засіданні 27 червня 2012 року позивач підтримала заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі, відповідач просив суд надати строк для примирення. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області надано сторонам строк для примирення тривалістю 1 місяць. Наступне судове засідання призначено на 27 липня 2012 року. В судове засідання 27 липня 2012 року позивач не зявився, від неї надійшла заява про можливість розгляду справи за її відсутності та підтримання нею позовних вимог в повному обсязі. В судове засідання 27 липня 2012 року відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 23). Враховуючи заяву позивача та той факт, що відповідач не зявився до суду вдруге, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін в порядку ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 10 листопада 1990 року Лемешівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (частина друга статті 104, частина перша статті 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач в заяві відобразила, що сторони примирення не досягли, виходячи з принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову в частині розірвання шлюбу. [PERSON] в позовній заяві також клопоче про визначення місця проживання неповнолітньої доньки разом з нею за адресою: смт Козелець, вул. Леніна, 7а. При цьому позивач зобовязується не чинити перешкод відповідачу у здійсненні його прав та обовязків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Враховуючи те, що [PERSON] має постійне місце роботи, самостійний заробіток, власне житло, а відповідач, за твердженням позивача, зловживає спиртними напоями, та беручи до уваги, що матір дитини може більше сприяти її нормальному розвитку, суд дійшов висновку про можливість визначення місця проживання [PERSON] разом з матірю [PERSON]. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Це є гарантований державою мінімум для забезпечення утримання дитини. Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач є працездатною особою, в нього немає на утриманні інших неповнолітніх дітей, а тому не існує перешкод для утримання малолітньої доньки. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, - підлягають задоволенню. Ст. 367 ЦПК України встановлює виключний перелік випадків, в яких суд повноважний допустити негайне виконання судових рішень. Позивачем заявлено вимогу про допуск негайного виконання рішення суду в частині визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки згадана стаття ЦПК України передбачає, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, в цій частині позовна вимога підлягає задоволенню. Вимога позивача про допуск до негайного виконання рішення суду в частині визначення місця проживання неповнолітньої дитини не підлягає задоволенню, так як не міститься в переліку тих випадків, коли таке виконання допускається негайно. Вимога позивача про стягнення з відповідача витрат, повязаних з реєстрацією розірвання шлюбу не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Ч. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. З Декрету Кабінету Міністрів «Про державне мито» виключено положення, відповідно до якого за реєстрацію розірвання шлюбу сплачується державне мито. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 107,30 грн. належить стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved