Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-23 00:00:00

13 червня 2012 року позивачка звернулася до суду з позовом, де просить визнати договір довічного утримання, укладений 21 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] припиненим, зняти арешт на відчуження нерухомого майна житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: с. Полігон, вул. Тимирязєва (Тімірязєва), 33, визнати за нею право власності на зазначене майно в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON], яка померла 23 грудня 2011 року. В уточнених позовних вимогах просить також визнати, що на момент смерті [PERSON] була власником нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Полігон, вул. Тимирязєва (Тімірязєва) , 33. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що 23 грудня 2011 року померла її мати [PERSON] Остання за життя склала заповіт, згідно якого все своє майно, а саме: земельну ділянку та розташований на ній житловий будинок, які розташовані за адресою : Миколаївська область, Жовтневий район, с. Полігон, вул. Тімірязєва, 33 заповідала їй та її сестрі [PERSON] 21 квітня 2010 року її мати [PERSON] уклала з її сестрою [PERSON] договір довічного утримання, предметом якого стали земельна ділянка та житловий будинок за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Полігон, вул. Тимирязєва, 33, на які нотаріусом було накладено заборона відчуження. 24 червня 2011 року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] її обовязки за договором довічного утримання перейшли до її сина [PERSON] Але він обовязки за договором довічного утримання не виконував і після смерті своєї матері [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, яке перейшло до неї за договором довічного утримання, про що подав відповідну заяву до нотаріуса. Вважає, що таким чином дія договору довічного утримання є припиненою та її матері [PERSON] на момент її смерті належало зазначене майно, яке вона має право успадкувати, як спадкоємиця за заповітом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що її мати - [PERSON], 13.10.2009 р. склала заповіт на неї та її сестру [PERSON] Але з часом вона захворіла, і мати, яка потребувала догляду, домовилась з її сестрою укласти договір довічного утримання. ЇЇ сестра [PERSON] померла раніше матері. Незадовго до смерті матері вона дізналась про цей договір і вирішила його анулювати, але не встигла це зробити, оскільки мати померла. Після смерті [PERSON] вона з відповідачем до нотаріуса не зверталась для його відмови від договору. Представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що після смерті [PERSON] її обовязки успадкував її син [PERSON] Однак, оскільки він не прийняв обовязки по догляду, то не може і успадковувати майно за договором довічного утримання. Його відмова від договору підтверджується його заявою до нотаріуса, яку він подав у передбачений законом 6-ти місячний строк. Зазначає, що позивачка мала намір анулювати договір довічного утримання і намагалась вирішити це питання. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що [PERSON] була його бабусею, [PERSON] його мати. Він чув, що щось було оформлено бабусею на його матір, але не приділяв цьому увагу та в подробиці його ніхто не посвячував. Взимку, після смерті матері, він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Також після смерті бабусі він звертався до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадкування після смерті бабусі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області. Після смерті [PERSON] до неї звернулась позивачка з заявою про прийняття спадщини. Потім відповідач надав заяву про відмову від спадкування за заповітом, згідно якого його матері [PERSON] було заповідано Ѕ частина майна. При підготовці документів стало відомо, що в 2010 році [PERSON] земельну ділянку та житловий будинок передала за договором довічного утримання [PERSON] За таких обставин нею було рекомендовано позивачці звернутись до суду. Для припинення договору довічного утримання після смерті [PERSON] [PERSON] повинна була звернутись з відповідною заявою. До неї ані [PERSON], ані будь-хто інший за її дорученням з таким питанням не звертався, також до неї не звертались з проханням про виїзд додому для посвідчення заяви або доручення, хоча така можливість передбачена і договір довічного утримання між [PERSON] та [PERSON] вона посвідчувала саме таким чином: з виїздом за адресою проживання [PERSON] Дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне. 13 жовтня 2009 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, в тому числі житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями і спорудами разом з земельною ділянкою площею 0,075га, розташованою за адресою: с. Полігон Жовтневого району Миколаївської області, вул. Тімірязєва, 33 заповідала [PERSON] та [PERSON] в рівних часках кожній. Даний заповіт зареєстрований в реєстрі за № 1180 (а.с.20). 21 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1080, згідно якого [PERSON] передала [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,075га, разом з розташованим на ній житловим будинком за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Полігон, вул. Тимирязєва (Тімірязєва), 33 ( а.с.26-27). На підставі зазначеного договору [PERSON] зареєструвала на себе право власності на вказане нерухоме майно( а.с.29). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 24 червня 2011 року ( а.с. 31). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної в третій Миколаївській державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] її син [PERSON] у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернувся до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] ( а.с. 89-99). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 23 грудня 2011 року ( а.с. 30). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], після смерті [PERSON] її дочка [PERSON] у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулась до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини після своєї матері. Крім того, з заявою про відмову від прийняття спадщини після бабусі звернувся [PERSON] ( а.с.53-83). Відповідно до ст. 757 ЦК України обовязки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. Якщо спадкоємці відмовились від прийняття майна, переданого відчужувачем, відчужувач набуває право власності на це майно. У цьому разі договір довічного утримання припиняється. Згідно положень статті 755 ЦК України, договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини, а також на вимогу набувача. Крім того, договір довічного утримання припиняється зі смертю відчужувача. Як встановлено під час розгляду справи, після смерті [PERSON] обовязки набувача перейшли до [PERSON], який є спадкоємцем за законом. [PERSON] прийняв спадщину після [PERSON], подавши відповідну заяву до державної нотаріальної контори. Таким чином, до нього перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем, тобто [PERSON], [PERSON] за договором довічного утримання. Доводи позивача про ненадання відповідачем належного догляду відчужувачу, не мають вирішального значення, оскільки згідно ст.755 ЦК України, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків договір довічного утримання може бути розірваний на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, а також на вимогу набувача. Втім, як встановлено в судовому засіданні, сама [PERSON] та будь-хто за її дорученням за її життя про розірвання договору довічного утримання не звертався. Не звертався з такою заявою і [PERSON] Заява [PERSON] до приватного нотаріуса [PERSON] стосується відмови від прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] Однак заповіт, складений 13 жовтня 2009 року, діє відносно майна, яке не охоплено договором довічного утримання, укладеного 21 квітня 2010 року, і таким чином не стосується земельної ділянки площею 0,075 га та житлового будинку за адресою: вул. Тимирязєва (Тімірязєва), 33 в с. Полігон Жовтневого району Миколаївської області, які є предметом договору довічного утримання та передані у власність [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 755 ЦК України, зі смертю [PERSON] договір довічного утримання припинився. У звязку з викладеним, суд вважає, що на день смерті [PERSON] не набула право власності на майно, передане за договором довічного утримання між нею та [PERSON], а відтак, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed