Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-29 00:00:00

У травні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до Миколаївської обласної організації Товариства сприяння оборони України про стягнення невиплаченої заробітної плати, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.10.1997р. він працює в Миколаївській обласній організації Товариства сприяння оборони України (далі - МОО ТСОУ) на посаді голови первинної організації - спортивно-технічного клубу товариства сприяння оборони України ПТЗ «Зоря» (далі - СТК ТСОУ ПТЗ «Зоря»), Позивач стверджує, що МОО ТСОУ грубо порушив його трудові права, а саме всупереч його заяви про звільнення у зв'язку з ліквідацією клубу звільнив його за власним бажанням. Крім цього, відповідач по справі не сплатив йому заборгованість по заробітній платі з вересня 2010р. по червень 2011р. у сумі 17822,50 гри., вихідну допомогу в розмірі 3564,49 грн. У звязку із вказаними неправомірними діями він неодноразово звертався до відповідача за вирішенням даного питання. З огляду на зазначене, йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 5000,00 грн. Посилаючись на вищезазначене, позивач просив суд змінити формулювання із звільнення за власним бажанням на звільнення у звязку з ліквідацією; стягнути з МОО ТСОУ на його користь заборгованість по заробітній платі з вересня 2010р: по червень 2011р. у сумі 17822,50 грн., вихідну допомогу в розмірі 3564,49 грн., компенсацію частини втраченого заробітку в звязку з інфляцією; стягнути з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду у розмірі 5000 грн. 00 коп. У липні 2012р. позивач збільшив позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на його користь грошову компенсацію за всі не використані дні щорічних відпусток. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши й оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 01.10.1997р. [PERSON] прийнятий на роботу в МОО ТСОУ на посаду голови СТК ТСОУ ПТЗ «Зоря» згідно з наказом № 22а від 01.10.1997р. 30.06.2011р. позивач був звільнений за власним бажанням на підставі відповідної заяви, яка міститься в матеріалах справи та оригінал якої оглянутий у судовому засіданні. У звязку із цим Миколаївською обласною організацією Товариства сприяння оборони України був виданий Наказ від 30.06.2011р. за № 38а. Крім цього, [PERSON] у судовому засіданні підтвердив факт написання заяви про звільнення за власним бажанням. У звязку з цим вимоги позивача щодо зміни формулювання щодо звільнення безпідставні. Факт того, що відповідач не має заборгованості перед позивачем, підтверджується наступними документами: Довідкою про відсутність заборгованості від 11.11.2011р. № 04-989, видана Ленінським районним центром зайнятості; Довідкою № 202 про відсутність заборгованості за страхувальником від 29.11.2011р. видана Ленінською районною виконавчою дирекцією МОВ ФСС з ТВП Миколаєва; Довідкою про відсутність заборгованості від 22.09.2011р., виданої Фондом соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України; Довідкою про відсутність заборгованості по платежах до Пенсійного фонду України від 21.12.2011р. за № 20620/05, наданої Управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва; Довідкою про відсутність заборгованості по податках, зборах від 02.12.2011р. за № 1324/10/19-012, виданої Державною податковою інспекцією в Ленінському районі м. Миколаєва. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження фактів викладених у позовній заяві. Таким чином, [PERSON] написав заяву про звільнення за власним бажанням, заборгованості по виплаті заробітної плати, вихідної допомоги та грошової компенсації за невикористану відпустку не має. З урахуванням вищезазначеного, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed