Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-17 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~28.01.2013 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом, зазначивши, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є їхнім сином, зареєстрований у спірній квартирі, однак з 2010 року він вирішив створити свою сімю, у звязку з чим припинив проживати в квартирі. У добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку він не бажає. Через реєстрацію відповідача вони змушені нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Просили у судовому порядку усунути перешкоди в користуванні їх власністю, визнати [PERSON], таким що втратив право користування житловою площею у квартирі [ADDRESS] та зняти його з реєстрації. У судове засідання сторони та третя особа не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку ( а.с. 19-20, 22-23, 26-28). Позивачі [PERSON], [PERSON] до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають, не заперечують проти заочного розгляду справи ( а.с. 29 - заява). Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] ( а.с. 8 копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а.с. 9 копія свідоцтва про право власності на житло). В спірній квартирі станом на 24.01.2013 рік зареєстровані: позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] ( а.с. 13 довідка), однак відповідач з 2010 року в квартирі не проживає ( а.с. 11 акт). Статтею 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідачем по справі дійсно чиняться перешкоди позивачу в користуванні власністю, відповідач в добровільному порядку не бажає звільнити належне позивачеві житлове приміщення, він не має жодних правових підстав для проживання у вказаному помешканні та чинить перешкоди позивачам в реалізації ним права власності на вказане майно, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову та усунення перешкод позивачу в користуванні власності, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею у квартирі [ADDRESS] в [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved