Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі Сумського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" звернулося до суду з позовом до [PERSON] та до [PERSON], третя особа Комунальне підприємство "Сумске міське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності на житловий будинок, та зобов'язання Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право власності на житловий будинок за позивачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в смт.Недригайлів по вул Гагаріна , 1а знаходиться житловий будинок (будинок оператора), який 22.06.1990 року державною приймальною комісією було прийнято в експлуатацію разом з газопровідом-відгалуженням до смт Недригайлів Сумської області. Зазначений об'єкт включений до складу основних фондів ПАТ «Укртрансгаз» та знаходиться на балансі структурного підрозділу філії управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» Сумського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів . У відповідності до Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року ДК «Укртрансгаз» (Сумське ЛВУМГ) звернулося до КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» щодо оформлення права державної власності з видачею свідоцтва про право власності на житловий будинок оператора за вищезазначеною адресою. На дане звернення КП «Сумське міське БТІ» відмовлено в реєстрації права власності, посилаючись на те, що під час проведення повторної технічної інвентаризації було виявлено самовільно збудовані відповідачами без згоди позивача господарські будівлі та споруди. Таким чином позивач вважає, що саме самочинним будівництвом господарських будівель та споруд відповідачі не визнають за ДК «Укртрансгаз» права власності на будинок по вулиці Гагаріна, 1а в смт Недригайлів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, а з зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на цей житловий будинок в порядку набувальної давності не погодився. Вважає, що позивачі за зустрічним позовом не можуть набути право власності на спірний будинок, оскільки він перебуває в господарському віданні ПАТ «Укртрансгаз» та знаходиться на балансі структурного підрозділу філії управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» Сумського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів. Відповідачі за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом [PERSON]І.і [PERSON] звернулися до суду з зустрічним позовом до ПАТ "Укртрансгаз", в якому просили визнати за ними право власності на квартири у зазначеному будинку в порядку набувальної давності. Свій позов обгрунтовують тим, що вони вселились у квартири в спірному житловому будинку на підставі ордерів на право користування службовими приміщеннями восени 1990 року, та з того часу в ньому постійно проживають. Вважають, що оскільки добросовісно заволоділи своїми квартирами в будинку № 1-А по вул. Гагаріна в смт. Недригайлів Сумської області та по даний час відкрито, безперервно, володіють ними та постійно проживають в них зі своїми родинами понад 22 роки, провели за свої власні кошти газопровід до кожної квартири, збудували господарські приміщення, по два рази (один раз на 10 років) зробили капітальні ремонти в квартирах то за цей час набули право власності на вказане майно. В судовому засіданні просили у задоволенні первісного позову ПАУ "Укртрансгаз" відмовити, а зустрічний позов задовольнити та визнати за ними право власності квартири у спірному буднику . Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази вважає, що первісний та зустрічний позови задоволенню не підлягають огляду на наступне. Судом встановлено, що в смт. Недригайлів, Сумської області по вулиці Гагаріна, 1а знаходиться житловий будинок на 2 квартири . 22.06.1990 відповідно до Акту державної приймальної комісії Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта державною приймальною комісією було прийнято в експлуатацію газопровід-відгалуження до смт Недригайлів Сумської області. Одночасно, в комплексі з газопроводом-відгалуженням в експлуатацію був прийнятий і будинок операторів в смт Недригайлові по вул. Гагаріна , 1а. З 1990 року по 2013 рік УМГ "Київтрансгаз", до складу якого входило Сумське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів, неодноразово реформувалося. Так, на виконання Указу Президента України від 15.06.1993 р. № 210/93 та згідно наказу № 17 від 19.01.1994 року Державного комітету України по нафті і газу, на базі Виробничого об'єднання по видобутку, переробці та транспортуванню газу «Укргазпром» створено Акціонерне товариство «Укргазпром» (АТ «Укргазпром»). До його складу на правах філії ввійшло Сумське управління магістральних газопроводів (УМГ), створене згідно Наказу АТ «Укргазпром» № 33 від 25.02.1994 року на базі Сумського ЛВУ МГ. На виконання Наказу Фонду Державного майна України № 467 від 26.04.1995 року, а також згідно Наказу АТ «Укргазпром» № 183 від 05.09.1995 року, створено на базі підрозділів Київської системи магістральних газопроводів ( в т.ч. Сумське УМГ) Дочірнє підприємство «Київтрансгаз» АТ «Укргазпром» із статусом юридичної особи. До його складу на правах відділення ввійшло і Сумське УМГ. Згідно Постанови КМУ № 1173 від 24.07.1998 р. «Про розмежування функцій з видобування, транспортування, зберігання і реалізації природного газу», а також спільного Наказу НАК «Нафтогаз України» та Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України № 68/234 від 06.11.1998 р. «Про реорганізацію АТ «Укргазпром», діяльність акціонерного товариства «Укргазпром» припинено в зв'язку з його реорганізацією шляхом поділу та приєднання до дочірніх компаній Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» з 01.01.1999 року. На підставі вищезазначених нормативних актів створено Дочірню компанію «Укртрансгаз», до якої приєднано в т.ч. ДП «Київтрансгаз» ( із позбавленням його статусу юридичної особи) та яку визнано правонаступником усіх майнових прав та обов»язків АТ «Укргазпром» і реорганізованих підприємств, що входять до його складу. Дочірнє підприємство «Київтрансгаз», згідно Наказу ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» № 5 від 23.11.1998 р., приєднане на правах філії до ДК «Укртрансгаз» та переіменоване в Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» (УМГ «Київтрансгаз») без права юридичної особи. Структура даної філії затверджена Наказом ДК «Укртрансгаз» № 7 від 19.01.1999 року, згідно якої до складу УМГ «Київтрансгаз» увійшло Сумське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів (ЛВУ МГ) на правах структурного підрозділу. Згідно Розпорядження КМУ від 13.06.2012 р. № 360-р, а також Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 530 віл 18.07.2012 р., реорганізовано Дочірню компанію «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» шляхом перетворення у Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз». При цьому, ПАТ «Укртрансгаз» визначено правонаступником ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України». Статус філії УМГ «Київтрансгаз» (структурного відокремленого підрозділу ПАТ «Укртрансгаз») та Яготиського ЛВУ МГ (структурного невідокремленого підрозділу філії УМГ «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз»), на балансі якого перебуває будинок оператора смт.Недригайлів, не змінився. На даний час ПАТ «Укртрансгаз» є юридичною особою, засновником якого є ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" і перебуває у власності держави.. Будинок операторів перебуває в господарському віданні Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» та знаходиться на балансі структурного підрозділу філії управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» Сумського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів. Як вбачається з пояснень представника позивача, ПАТ «Укртрансгаз» в особі Сумського ЛВУМГ звернулося до КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» щодо оформлення права державної власності з видачею свідоцтва про право власності на житловий будинок оператора за вищезазначеною адресою. Але рішенням реєстратора КП «Сумське міське БТІ» від 25.07.2012 позивачу було відмовлено у реєстрації права власності, з огляду на те, що під час проведення повторної технічної інвентаризації було виявлено самовільно збудовані господарські будівлі та споруди( а.с.17). Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності (володіти, користуватись, розпоряджатись) у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку інших осіб. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] в 1990 році вселились в спірний будинок як наймачі службового житла, оскільки перебували в трудових відносинах з УМГ "Київтрансгаз" та займали посади операторів газорозподільчої станції. На даний час позивачі перебувають в трудових відносинах з позивачем. Тобто відповідачі протягом 22 років на законних підставах користуються зазначеним будинком як службовим житлом з відома та дозволу позивача, а тому не є особами що оспорюють чи не визнають право власності позивача на спірний будинок. Посилання позивача на те, що здійснення відповідачами самочинного будівництва господарських будівель та споруд є невизнанням відповідачами права власності суд не приймає до уваги, оскільки питання про визнання права власності на самочинне будівництво вирішується відповідно до вимог ст. 376 ЦК України. Крім того, за змістом статей 2, 3 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності особи на обєкт нерухомого майна, збудований до набрання чинності зазначеним Законом, не породжує в особи права власності, а засвідчує офіційне визнання і підтвердження державою факту наявності в особи цього права. Право власності на збудований до набрання чинності цим Законом обєкт нерухомого майна виникає в порядку, який існував на час його будівництва (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12). Фактично позивач не погоджується з відмовою КП "Сумське МБТІ" в реєстрації права власності на спірне майно, але вирішення даного питання знаходиться за межами заявленого позову. Враховуючи положення ч. 2 ст. 11 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства, згідно якого особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, суд вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту свого, як він вважає, порушеного чи невизнаного саме [PERSON] та [PERSON] права на житловий будинок, що знаходиться в смт. Недригайлів, Сумської області по вулиці Гагаріна, 1а, шляхом визнання за ним права власності на цей будинок відповідно до вимог ст.392 ЦК України, а тому його позовні вимоги не підлягають задоволенню. Стосовно вимоги позивачів за зустрічним позовом про визнання за ними права власності на квартири у спірному будинку в порядку набувальної давності, суд зазначає наступне. Згідно положень ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Положеннями ч.ч.1, 4 ст.344 ЦК України (набрав чинності з 01 січня 2004 року) передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, за рішенням суду набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. В силу п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила вказаної статті поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. За змістом ст.344 ЦК України однією з обов'язкових ознак, яка є необхідною для набуття права власності на річ за набувальною давністю, є те, що володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю. За набувальною давністю може бути набуто право власності на чуже майно, тобто на нерухоме майно , яке не має власника або власник якого невідомий , або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно . Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], який є позивачем за зустрічним позовом, 30 жовтня 1990 року отримав ордер за № 191 на службове житлове приміщення, житловою площею 52,88 кв. м., яке складалося з чотирьох кімнат в ізольованій квартирі за адресом [ADDRESS]. З листопада 1990 року він та члени його сім'ї вселились у вищевказану службову квартиру та проживають там до цього часу, що підтверджується довідкою виконкому Недригайлівської селищної ради від 18.02.201 про склад сімї [PERSON] (а.с.70), та копією сторінок паспорта [PERSON] з відміткою про реєстрацію за зазначеною адресою( а.с.67) Відповідач [PERSON] , який є позивачем за зустрічним позовом, 28 листопада 1990 року отримав ордер № 192 на службове житлове приміщення житловою площею 52,88 кв. м., яке складається з чотирьох кімнат в ізольованій квартирі за адресом [ADDRESS]. З листопада 1990 року він та члени його сім'ї вселились у вищевказану службову квартиру та проживають там до цього часу, що підтверджується довідкою виконкому Недригайлівської селищної ради від 18.02.201 про склад сім'ї [PERSON] (а.с.76) та копією сторінок паспорта з відміткою про реєстрацію за зазначеною адресою( а.с.74) Тобто позивачі за зустрічним позовом протягом всього часу проживання в квартирах у спірному будинку за адресою по вул.Гагаріна,1а в смт.Недригайлів користувалися ними як службовим житлом, підставою на вселення в яке були ордери на службове житлове приміщення . За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачі [PERSON] та [PERSON] не набули право власності на квартири у спірному будинку в порядку набувальної давності, так як вони користуються ними до цього часу на законних підставах, як наймачі службового житла, порядок користування яким визначається ст.ст.118-1126 ЖК України, а тому застосування до встановлених у справі правовідносин набувальної давності виключається. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed