Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-12 00:00:00

[PERSON] 27.03.2012 р. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення 16\~405 гр. 44 коп. в рахунок витрат, понесених на утримання спільного майна, вказавши в обґрунтування наступне. Йому та відповідачу на праві спільної часткової власності належить нежитлова будівля по Білгородському узвозу, 5 в м. Харкові, загальною площею 165,9 кв.м., по ? частини кожному. Будівля розташована на земельної ділянці площею 0,0291 га. Відповідач як співвласник не несе витрати по утриманню майна, внаслідок чого він один утримує це майно. Так, за останній час ним понесені витрати і сплачено: 23\~403 гр. 69 коп. в рахунок оплати оренди землі на підставі договору оренди, укладеному з міською радою; за електроенергію в сумі 5442 гр. 95 коп.; за газове опалення в сумі 93 гр.; за охорону приміщення в сумі 3600 гр., за послуги телефонного зв*язку в сумі 271 гр.24 коп. Тому, просить відшкодувати половину витрат на його користь. Представник позивача в суді підтримав позовні вимоги. Представник відповідача позов не визнав, вказав, що [PERSON], як власник частини майна, самостійно уклав окремі договори на постачання комунальних послуг; укладати договір на охорону приміщення, встановлювати там телефонний зв*язок- він позивача не уповноважував та цими послугами не користувався; в приміщеннях, що належать йому, газового опалення немає. Позивач є підприємцем, укладав договори і отримував послуги на власну потребу. Договір оренди землі укладений з позивачем як ФОП для здійснення підприємницької діяльності, тому, останній один повинен нести витрати по оплаті оренди землі. Фактично з 2003 р. позивач позбавлений права користування приміщеннями і не користується ними. Суд, вислухавши сторони, вивчивши надані сторонами письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов*язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, сплати податків, зборів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов*язання, пов*язані зі спільним майном. Як встановлено судом, [PERSON], [PERSON] є співвласниками спільного майна- нежитлової будівлі, що розташована по Білгородському узвозу, 5 в м. Харкові, загальною площею 165,9 кв.м., що належить ним по ? частини кожному. Будівля розташована на земельної ділянці площею 0,0291 га. Як вбачається з документів, 12.01.2006 р. [PERSON] уклав з Харківською міською радою договір оренди землі, площею 0,0291 га, по Білгородському узвозу, 5 в м. Харкові. На укладання цієї угоди інший власник- Бондаренко С.А. 14.06.2004 р. надав згоду, що вбачається з нотаріально посвідченої письмової заяви. Ставки орендної плати за земельну ділянку, на якої розташовані нежитлові будівлі, встановлюються власником земли- Харківською міською радою та ця ставка є рівнозначною як для фізичної особи (якім є відповідач), так до ФОП (якім є позивач). Отже, в цієї частині позов належить задоволенню, оскільки, [PERSON] як власник частини нежитлової будівлі повинен нести витрати по сплаті податку за оренду землі, але, фактично, податок на землю не сплачував. Як вбачається з квитанцій, що містяться в матеріалах справи, позивач сплатив з 06.2011 р. по 02.2012 р. податок за оренду землі на загальну суму 23\~400гр. 82 коп.; половина суми складає 11\~400 гр. 41 коп., що і належить стягненню на користь позивача. Що стосується інших позовних вимог, то в їх задоволенні суд відмовляє, виходячи з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ці обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як впливає з судових рішень Київського суду №2-1755/01 від 05.03.2008 р., №2018/2-75/02 сторони, як власники, поділили між собою нерухоме майно, визначивши приміщення, що належать кожному з них. Разом з тим, позивачем не надані суду докази відносно того, що в нежилому будинку №5 по Білгородському узвозі м. Харкова надаються послуги всім власникам та охороняються приміщення, що належать саме [PERSON], що в цих приміщеннях встановлено газове опалення та що цей власник теж користується телефонним зв*язком. Як вбачається з квитанцій, що є в матеріалах справи, [PERSON] здійснював оплату електроенергії за договором №060341 від 24.01.2004 р.; тоді як, 15.02.2007 р. [PERSON] уклав окремий договір з АК Харківобленергона постачання електроенергії за №060626 і доказів, що по цьому договору оплату проводив позивач, немає. Судові витрати суд присуджує стороні, на користь якої постановлено рішення, пропорційно задоволених вимог, за правилом ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial