Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

В січні 2009 року позивач звернувся в суд до відповідачів з вказаним позовом, в- якому просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на його користь 16040,27 гривень матеріальної шкоди і 5000 гривень моральної шкоди та судові витрати. В обгрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 05 серпня 2008 року між ним та відповідачами був укладений в усній формі договір купівлі-продажу - зернової культури (пшениці) кількістю 16610 тон на загальну суму 14949 гривень. Оплата товару за згодою сторін була відстрочена спочатку до 13.08.2008 року, а потім до. 17.09.2009 року, про що були складені розписки. Але в зазначений термін зобовязання за договором не були виконані, сума боргу йому не повернута, у звязку з чим вій. вимушений звернутися до суду. Крім того, позивач вказував, що внаслідок прострочення платежів йому нанесена моральна шкода, що виявилася в душевних стражданнях нервових потрясіннях, яку він оцінює в 5000 гривень. Заочним рішеням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 25.03.2009 року вказаний позов був задоволений: було стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 16040,27 гривень, моральну шкоду в сумі 5000 гривень та судові витрати в сумі 298,90 гривень. Ухвалою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 15.06.2012 року зазначене заочне рішення було скасоване в частині стягнення шкоди з [PERSON], рішення в частині стягнення стягнення заборгованості та моральної шкоди з [PERSON] не переглядалося через ненадходження відповідної заяви. В судове засідання позивач не зявився, заяви про розгляд справи в його відсутність суду не надав, причини неявки суду не повідомив. Відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що ніяких зобовязань перед [PERSON] в [PERSON] немає, ніяких договорів з позивачем вона не укладала, а тому немає підстав стягувати матеріальну шкоду в солідарному порядку. Вимоги щодо стягнення з неї моральної шкоди в аспекті ст.1167 ЦК України є взагалі безпідставними. Вислухавши пояснення відповідачки, її представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлене наступне, що 05 серпня 2008 року між [PERSON] Я [PERSON] був укладений в усній формі договір купівлі-продажу зернової культури (пшениці) кількістю 16610 тон на загальну суму 14949 гривень. Оплата товару за згодою сторін була відстрочена спочатку до 13.08.2008 року, а потім до 17.09.2009 року, про що були складені розписки. У встановлений в розписках термін [PERSON] не розрахувався з позивачем за придбаний товар. Статтею 655 ЦК України передбачено: за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.625 ЦКУкраїни зобовязання повинно виконуватися належним чином і своєчасно. В силу ч.З ст.692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. З урахуванням викладеного позивач як продавець мав право вимагати від [PERSON] як покупця оплати придбаного останнім товару, про що і було зазначено в заочному рішенні суду від 25.03.2009р., і яке у відношенні [PERSON] не переглядалося. Проте суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором та моральної шкоди з [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, а саме розписок, та підтверджується поясненнями відповідачки, що договір купівлі-продажу пшениці було укладено між [PERSON] та [PERSON] Відомостей про те, що [PERSON] брала участь в укладенні цього договору суду не надано, а відповідно і відсутні підстави для покладення на неї обовязків, які випливали б з цього договору. Наявність на розписках, виданих [PERSON] печатки приватного підприємця [PERSON] також не підтверджує, що відповідачка особисто або через свого представника була стороною договору купівлі-продажу. Інші правові підстави для стягнення з [PERSON] вартості придбаної її чоловіком продукції (пшениці) також відсутні. На момент укладення вказаного договору купівлі-продажу [PERSON] була дружиною [PERSON], проте в данному випадку немає підстав застосовувати ч.4 ст.65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором використане в інтересах сімї, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між [PERSON] та [PERSON] договір був укладений саме в інтересах сімї та отримане за договором майно використано в інтересах сімї. За таких обставин відсутні правові підстави для покладення обовязків за договором купівлі- продажу пшениці на [PERSON] як на дружину покупця [PERSON] Також не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з [PERSON]В моральної шкоди, виходячи з наступного. Стаття 1167 ЦК України, на яку посилається позивач при зверненні з позовною вимогою про відшкодування моральної шкоди, не може застосовуватися в даному випадку, оскільки не регулює спірні правовідносини, що виникли у звязку з неналежним виконанням цивільного договору. Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки [PERSON] не була стороною зазначеного договору купівлі-продажу, на неї не були покладені ніякі зобовязання перед [PERSON], а тому і відсутні будь-які правові підстави для покладення на неї обовязку відшкодування моральної шкоди. З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог до [PERSON]

Outcome: dismissed