Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приват Банкзвернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.09.2008 р. між сторонами було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак в порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.03.2012 року становить 7581,44 грн., з яких: -заборгованість за кредитом 3259,28 грн.; -заборгованість по процентах за користування кредитом 3484,95 грн.; -штраф (фіксована частина) 500 грн.; -штраф (процентна складова) 337,21 грн. Тому, позивач просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ ПриватБанкзаборгованість за кредитним договором в розмірі\~\~7581,44 гривень та судові витрати в розмірі 214,60 грн., понесені при подачі позовної заяви до суду. В судове засідання представник позивач [PERSON] не зявилася, проте надав суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Справу просить розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки до суду не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, наявні в матеріалах справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можливо розглянути без технічної фіксації, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобовязань, а саме з договору кредиту, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.\~\~ Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 17.09.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 4000,00 гривень, строком на один рік із сплатою 36 % річних, а також зі сплатою інших платежів у розмірі, строку та порядку, передбаченому вищевказаним договором (а.с.6-9). Відповідно до п.1.1 Статуту ПАТ КБ ПриватБанкза рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2009р. тип банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У звязку зі зміною типу банку змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк\~\~на Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк(а.с.14).\~\~ Відповідач взяті на себе зобовязання,\~\~передбаченні кредитним\~\~договором в повному обсязі\~\~не виконав, так станом на 30.03.2012 року має заборгованість 7581,44 гривень, яка складається з наступного: - 3259,28 гривень - заборгованість за кредитом; - 3484,95 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 500 гривень штраф (фіксована частина); - 337,21 гривень - штраф (процентна складова). Норми ст.ст. 509, 526, 623 - 625 зазначають, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконав взяті на себе зобовязання по кредитному договору.\~\~ Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, вимоги позивача є справедливими, так як заявлені до стягнення суми узгоджуються з представленим позивачем математичним розрахунком заборгованості станом на 30.03.2012 року, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, а тому заявлені суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати повязані із сплатою судового збору.

Outcome: approved