Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-13 00:00:00

24.04.2012 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк"(далі ПАТ "Дельта Банк") в осоіб представника Орєхова А.В. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 201 869. 77 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що між ТОВ "Український промисловий банк" та відповідачем був укладений кредитний договір № 47П/2007 для придбання нерухомості від 15.02.2007 року, за яким Банк надав відповідачеві кредитні кошти у розмірі 25 650,00 доларів США з розрахунку 11,5 % річних строком з 15.02.2007 року по 14.02.2017 року. Посилаючись на те, що відповідачем умови вказаного договору не були виконані належним чином, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором станом на 15.03.2012 року в сумі 201 869,77 гривень, представник позивача просив позов задовольнити. 19.06.2012 року Вознесенським міськрайонним судом постановлено заочне рішення, яким вимоги позивача було задоволено та стягнуто з відповідача кредитну заборгованість в розмірі 201869 грн. 77 коп. та судові витрати. Ухвалою від 02.10.2012 року за заявою відповідача рішення Вознесенського міськрайонного суду було скасоване згідно ч.3 ст.231, ч.1 ст.232 ЦПК України, оскільки докази, на які посилався відповідач та його представник мали істотне значення для правильного вирішення спору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. В позовній заяві представник просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд листом від 17.10. 2012 року повідомив позивача про визнання потрібним, щоб представник позивача надав особисті пояснення. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, судом про розгляд справи повідомлялися належним чином, суду надав заяву в якій просив слухання справи проводити за його відсутності, в задоволенні позову просив відмовити з підстав зазначених в заяві про скасування заочного рішення від 18.07.2012 року. Дослідивши та оцінивши письмові докази по цивільній справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.02.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та відповідачем був укладений кредитний договір № 47П/2007 ( далі договір) для придбання нерухомості, за яким Банк надав [PERSON] кошти у розмірі 25 650,00 доларів США з розрахунку 11,5 % річних строком з 15.02.2007 року по 14.02.2017 року ( а.с. 6-12). Відповідно до договору, відповідач зобов'язався здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій та інших платежів щомісячно по 20 число кожного місяця. Відповідач також зобов'язався здійснювати погашення кредиту частинами в розмірі не менше як 213,75 доларів США 75 центів ( п.п. 2.4 Договору). 13.10.2009 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до Кредитного договору № 47П/2007 року від 15.02.2007 року, яким змінено розмір щомісячного повернення кредиту до 229,20 доларів США та погоджено новий графік погашення з відстроченням платежів до 01.04.2010 року та (а.с.15). Відповідно до Договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань від 13.06.2010 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", Національним банком України та публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", до акціонерного товариства "Дельта Банк" перейшло право вимоги до боржників ТОВ "Укрпромбанку" (а.с.21-25). Відповідно до витягу з Додатку № 2 до Договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань від 13.06.2010 року, право вимоги АТ "Дельта Банк" виникло до боржника [PERSON] (а.с.26). Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи відбулася зміна найменування юридичної особи Акціонерного товариства "Дельта Банк" на Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (а.с.29,30). Згідно довідки, наданої позивачем станом на 15.03.2012 року заборгованість по кредитному договору складає 201869,77 гривень (а.с.19). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] свої зобов"язання позичальника не виконує, а ні перед первісним, ні перед новим кредитором. Також судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з листом-попередженням № 4888 від 15.04.2011 року із пропозицією досудового врегулювання питання заборгованості по кредитному договору (а.с.18), але дана інформація була надіслана новим кредитором за адресою [ADDRESS] тоді як місце реєстрації та фактичного проживання відповідача з 07.04.2007 року змінилося на [ADDRESS], про що позивачу відомо з додаткового договору № 1 від 13.10.2009 року та даних паспорта ( а.с. 15-17). Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу; зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків; у цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення; боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора; якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні позови в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі За змістом ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем було порушено порядок повідомлення боржника про передачу права вимоги, передбачений п. 4.8 договору про передачу активів та кредитних зобов"язань від 30.06.2009 року, тобто фактично [PERSON] не надано доказів переходу права вимоги до нового кредитора. Зважаючи на викладене та

Outcome: dismissed