Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до [PERSON], стверджуючи, що 11 березня 2010 року з вини відповідача відбулася дорожньо-транспортна пригода, в наслідок якої механічні пошкодження отримав автомобіль, який є його власністю. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 26\~834 грн. 60 коп., як відшкодування завдної шкоди, 10000 грн., як відшкодування завданої йому моральної шкоди та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги. Представник відповідача позов не визнала та, після отримання висновку судової авто технічної експертизи, просила при ухваленні рішення вирішити питання щодо передачі замінених деталей після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 11 березня 2010 року о 09 годині 30 хвилин в м.Одеса по вул.Середньофонтанській, [PERSON], керуючи автомобілем NISAN д/н 640 22 ОК, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], після чого з місця ДТП зник (а.с.65). Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 07 червня 2010 року [PERSON] визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП (а.с.66). Згідно висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи від 17 травня 2012 року по визначенню середньої ринкової вартості, вартості відновлювального ремонту автомобілю [NUMBER] (а.с.110-118): - вартість ремонтніх робіт даного автомобіля після проведеніх після ДТП, скоєного [PERSON] визначається рівною 1648 грн. 93 коп.; - вартість замінених деталей і матеріалів, використаних на автомобілі, проведених після ДТП, скоєного [PERSON], визначається рівною 23005 грн.; - середня ринкова вартість аналогічного автомобілю MERCEDES-BENS S500, 1997 року випуску на момент проведення експертизи визначається рівною 116974 грн. Відповідно до ст.22 ЦК України особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" при вирішенні питання про те, чи були збитки реальними, необхідно виходити з положень п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України, де зазначено, що такими збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, що вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно ч.2 ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України при взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, шкода, заподіяна одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, договір оренди та ін.) володіє відповідним транспортним засобом. Згідно з ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992р. Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкодипостановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Як вбачається з експертного дослідження відповідачу повинно бути передано замінені деталі, використані на автомобілі [NUMBER], проведених після ДТП, вартістю 23005 грн. 00 коп. За таких обставин суд вважає, що шкода заподіяна позивачу в наслідок ДТП яка сталась 11 березня 2010 року, підлягає стягненню з [PERSON] в розмірі 24653 грн., 93 коп. Крім того, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд визнає її наявність у позивача у звязку з порушенням налагодженого стану життя на час ремонту автомобіля та необхідністю на протязі тривалого часу вирішувати питання відшкодування шкоди в судовому порядку. З урахуванням положень ст.23 ЦК України про те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також роз'яснень Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року (з наступними змінами), викладених у п.п.3, 9 постанови, враховуючи обставини справи, вартість поновлювального ремонту, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, заподіяної позивачу [PERSON] повинен складати з врахуванням вимог розумності, виваженості і справедливості 2000 грн. та підлягає стягненню на його користь з відповідача. Згідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином судові витрати, які підтверджуються квитанціями (а.с.2-3) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 488 грн. 34 коп.

Outcome: partial