Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 16 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого банком був наданий кредит в сумі 58375 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16 травня 2018 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором між банком та відповідачем 16 травня 2008 року був укладений договір іпотеки, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 100,7 кв.м., який розташований в с.Велика Бурімка вул.Комашка, 1 Чорнобаївського району. Майно належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно ЯЯЯ №591995 від 05.02.2008 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмета іпотеки складає 75000 грн. У відповідності до ст.6 Закону України "Про іпотеку" іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки. Земельна ділянка розташована в с.Велика Бурімка вул.Комашка,1 Чорнобаївського району. Відповідач порушила умови кредитного договору щодо своєчасної сплати заборгованості за кредитом і станом на 16 листопада 2012 року має заборгованість в сумі 140807 грн. 85 коп., яка складається з : - заборгованість за кредитом - 45365 грн. 12 коп. - заборгованість по процентах - 48792 грн. 02 коп. - заборгованість з комісії - 588 грн. 88 коп. - заборгованість по пені - 39987 грн. 75 коп. - штраф - 250 грн. (фіксована складова), 5824 грн. 08 коп. (процентна складова). У відповідності до ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов"язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов"язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимоги ст.ст.35,40 Закону України "Про іпотеку" щодо повідомлення боржника про порушення основного зобов"язання та про вимогу добровільно звільнити житловий будинок позивачем виконані в повному обсязі. Мотивуючи тим, що відповідач порушив умови договору щодо сплати кредиту у визначений термін, в звязку з чим утворилась заборгованість, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на будинок загальною площею 100,7 кв.м. та земельну ділянку, що розташовані в с.Велика Бурімка вул.Комашко,1 Чорнобаївського району шляхом продажу вказаного предмета іпотеки та виселити відповідача та членів її сім"ї з будинку. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задоволити позов повністю на підставах, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в частині невиконання нею умов кредитного договору, але вказала, що останнім часом регулярно сплачує заборгованість за кредитом і має намір здійснити реструктуризацію боргу. В зв"язку з цим просить суд не виселяти її з будинку, а дати можливість реструктуризувати борг і зобов"язується своєчасно сплачувати патежі за кредитом. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 16 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого банком був наданий кредит в сумі 58375 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16 травня 2018 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором між банком та відповідачем 16 травня 2008 року був укладений договір іпотеки, зігнд з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 100,7 кв.м., який розташований в с.Велика Бурімка вул.Комашка, 1 Чорнобаївського району. Майно належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно ЯЯЯ №591995 від 05.02.2008 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмета іпотеки складає 75000 грн. У відповідності до ст.6 Закону України "Про іпотеку" іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки. Земельна ділянка розташована в с.Велика Бурімка вул.Комашка,1 Чорнобаївського району. Відповідач порушила умови кредитного договору щодо своєчасної сплати заборгованості за кредитом і станом на 16 листопада 2012 року має заборгованість в сумі 140807 грн. 85 коп., яка складається з : - заборгованість за кредитом - 45365 грн. 12 коп. - заборгованість по процентах - 48792 грн. 02 коп. - заборгованість з комісії - 588 грн. 88 коп. - заборгованість по пені - 39987 грн. 75 коп. - штраф - 250 грн. (фіксована складова), 5824 грн. 08 коп. (процентна складова). Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 48, параграфом 2 глави 71 ЦК України, Законом України "Про іпотеку". У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. У відповідності до ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов"язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов"язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. ст. 39, 40 Закону України Про іпотеку, одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 43 Постанови № 5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносинроз'яснив, що згідно з частиною 4 статті 9, статті 109 ЖК України, статей 39 - 40 Закону України Про іпотекувиселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому, суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. На підставі ст.ст.39,40 Закону України "Про іпотеку" відповідачеві [PERSON] направлена вимога 02 лютого 2012 року про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 126071 грн. 40 коп. і в разі невиконання вказаної вимоги банк вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення всіх мешканців. Станом на час ухвалення рішення заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена. Мешканці житла - відповідач [PERSON], її чоловік [PERSON] та син [PERSON] добровільно не звільнили житловий будинок. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки становить 75000 гривень, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним зобов"язанням станом на 16 листопада 2012 року становить 140807 грн. 85 коп., тому суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав співмірний з розміром нанесених йому відповідачем збитків. Суд вважає, що неправомірними діями відповідача, які полягають у порушенні умов договору щодо своєчасної сплати кредитної заборгованості, порушене право власності позивача володіти, користуватися та розпоряджатися належними йому грошовими коштами. Порушене право підлягає захисту на підставі ч.2 ст.16 ЦК України шляхом звернення стягнення на заставне майно та виселення мешканців з житлового будинку. Виходячи з наведеного, позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стянути понесені судові витрати.

Outcome: approved