Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

У лютому 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.06.2011 року за місцем свого постійного мешкання в [INFO] померла його мати [PERSON]. Після смерті залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 4,4340 га, який розташований на території с. Андріївка Андріївської сільської ради Словянського району Донецької області, а також грошові кошти, які зберігаються на рахунках Ощадбанка. Дана земельна ділянка належала матері позивача на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №191517 від 07.08.2006 року, а грошові кошти зазначаені в ощадній книжці на імя [PERSON]. При житті [PERSON] заповіла вищезазначене майно [PERSON], склавши заповіт на його імя 13.10.2008 року. У встановлений строк після смерті спадкодавця позивач не звертався в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту, та таким чином пропустив строк для його прийняття. У зв»язку з вищевикладеним звернувся до суду з заявою про продовження строку для прийняття спадщини по заповіту його матері [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, в їх обґрунтування навів доводи, аналогічні викладені у позові. Відповідач, Андріївська сільська рада Словянського району Донецької області своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, надала заяву про розгляд справи без участі їх представника, зазначила, що не заперечують проти позовних вимог (а.с.23). Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне. Так, у ході судового розгляду було встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 07.06.2011 року, про що в книзі реєстрації смертей 08 червня 2011 року був зроблений відповідний актовий запис за № 7 (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії VI-УР№110 від 09.05.1964 року [PERSON] є матірю [PERSON] (а.с.4). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Андріївської сільської ради Словянського району Донецької області [PERSON], реєстровий № 379 від 13 жовтня 2008 року, [PERSON]. все належне їй на праві особистої власності заповіла своєму сину [PERSON], [INFO] (а.с.11). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.12.2012 року [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після померлої 07.06.2011 року [PERSON] у звязку з пропуском строку на звернення для прийняття спадщини, та рекомендовано звернутися до суду із заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини ( а.с.12) Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд визначає додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Мотивуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини позивача посилався на те, що не мав інформації про наявність заповіту, складеного на його користь. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 ст. 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження у такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності письмової згоди інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачем є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з відповіді завідуючої Другої Словянської державної нотаріальної контори від 14.03.2013 року №208/02-17 спадкова справа після померлої 07.06.2012 року [PERSON] не заводилась (а.с.27). Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що померла [PERSON], після смерті залишила заповіт на імя позивача, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини і період часу, який позивач не звернувся до нотаріусу є не значним, тому суд приходить до висновку про можливість надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Outcome: approved