Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-11 00:00:00

31 жовтня 2011 року позивач звернувся з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що проживає він і зареєстрований у жилому [INFO], який належить його матері [PERSON]. Працює він в агенції нерухомості, офіс якої розташований у нежилому приміщенні по вул.Леніна,65/9 у м.Новоазовську Донецької області, яке теж належить його матері [PERSON]. Стосовно [PERSON] була порушена кримінальна справа за ст.190 ч.3 КК України. 05 жовтня 2010 року за постановою [PERSON] райсуду Донецької області в офісі по вул.Леніна,65/9 у м.Новоазовську і у жилому будинку по вул.Леніна,54 у м.Новоазовську був проведений обшук житла і іншого володіння. За результатами обшуку були складені процесуальні документи, копії яких йому не були вручені, а також були виявлені і вилучені на підставі акту опису і арешту майна його особисті речі, а саме: квитанції зі сплати комунальних платежів, домова книга на реєстрацію осіб за адресою м.Новоазовськ, вул.Леніна,65/13; договори, квитанції про сплату, платіжні доручення, договір заставного майна ТОВ «Благо-Інвест»; факс «Brother»; ксерокс «Samsung»; DVD-плеєр серійний номер 80-160-04010; ощадна книжка на його, позивача, ім’я. З посиланням на ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України просив винести судове рішення, яким виключити з опису та звільнити з-під арешту зазначене у позові майно, оскільки воно незаконно включене в опис майна [PERSON]. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з зазначених у позові підстав, просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому після роз’яснення йому в судовому засіданні судом положень ст.ст.10 і 33 ЦПК України наполягав на тому, що за його позовом повинен відповідати саме [PERSON] ГУМВС України в Донецькій області, оскільки працівники цього районного відділу міліції незаконно вилучили і включили до акту опису належне не [PERSON], а йому, позивачу, майно. Про належність частини описаного майна не [PERSON], а йому, [PERSON], слідчий СВ Новоазовського райвідділу міліції був обізнаний, бо він, позивач, заявляв про це під час проведення обшуку як вдома, так і в офісі, а також з його письмових заяв до [PERSON] Представник відповідача у судове засідання 12.04.2012 року не з’явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату і час розгляду справи по суті після поновлення провадження у справі (а.с.28), на підставі чого суд розглядає справу за наявних в ній доказів з винесенням заочного рішення в порядку ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечував позивач у судовому засіданні. Суд, вислухав у судовому засіданні позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, згідно ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з’ясуванню обставин справи: роз’яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов’язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису»з відповідними змінами і доповненнями до неї, відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках –особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція. Частиною 1 статті 33 ЦПК України передбачено, що суд замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред’явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача лише за клопотанням про це позивача. Оскільки позивач не звертався до суду з клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем, більш того, категорично заперечував проти цього, в світі наведених вище норм діючого законодавства України, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову [PERSON] нема, оскільки пред’явлений він до неналежного відповідача. Оскільки позивачем при подачі позову сплачено судового збору 8,50 грн., суд за правилами ст.88 ЦПК України і на підставі вимог Закону України «Про судовий збір», який набрав чинності 01.11.2011 року, достягує з позивача на користь держави судового збору 98,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved