Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. Свій позов обґрунтував тим, що його батько [PERSON] помер 29 березня 2005 р. у інтернаті для інвалідів. Про смерть достовірно знала відповідачка [PERSON], сестра померлого, яка отримала свідоцтво про смерть [PERSON] Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається із спірної квартири. Позивач, як єдиний спадкоємець першої черги після смерті батька, звернувся у встановлений законом строк, до нотаріальної контори, але свідоцтва про право на спадщину після смерті батька не отримав, оскільки відповідачка [PERSON] вже після смерті спадкодавця, на підставі доручення, яке він надав за час життя, продала квартиру [PERSON], приховавши той факт, що особа, яка надала доручення вже померла. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] про усунення від права на спадщину, мотивуючи тим, що померлий [PERSON] є її брат. За життя брат тяжко хворів, з 1991 р. був інвалідом першої групи, потребував особливого догляду. Брат перебував на її утриманні, вона купувала йому одяг, харчі, ліки, сплачувала комунальні платежі. За життя брат неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні. Відповідач не відвідував батька, не цікавився його здоров»ям та не піклувався ним. Відповідач також відмовився надати будь-яку допомогу на поховання батька, а тому просила усунути [PERSON] від права на спадщину. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2011 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності - задоволені частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 31 травня 2005 року квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу [PERSON] Стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] 56062 гривень. В задоволенні позову про визнання права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] - відмовлено. Відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадщину. Стягнути зі [PERSON], [PERSON], з кожного, на користь [PERSON] витрати на судовий збір 91,2 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 15 гривень. Стягнуто зі [PERSON], [PERSON], з кожного, на користь держави судовий збір 189 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 45 гривень. В задоволенні вимог [PERSON] стосовно стягнення понесених витрат по оплаті юридичних послуг - відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] ставить питання про скасування рішення суду та задоволення позову у повному обсязі посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає встановленим обставинам у справі та нормам матеріального права. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції частково скасувати із наступних підстав. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову [PERSON] та відмову у задоволенні зустрічного позову [PERSON] суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що померлий 29 березня 2005 року [PERSON], був рідним батьком [PERSON] та братом [PERSON] [PERSON] за життя хворів, у звязку із чим його сестра помістила його в інтернат інвалідів, де він і помер. [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS]. [PERSON] після смерті батька звернувся із заявою до нотаріальної контори 01 серпня 2005 року, де довідався про те, що належна батькові квартира була відчужена. [PERSON], скориставшись нотаріально посвідченим дорученням, виданим братом 11 листопада 2003 року, уклала 31 травня 2005 року договір купівлі-продажу спірної квартири із [PERSON] Тому посилаючись на вимоги ст.248 ЦК України суд обґрунтовано зазначив, що довіреність втратила дію з дня смерті поручителя 29 березня 2005 року. Застосовуючи вимоги ст.ст.203,215 ЦПК України суд визнав цю угоду недійсною. Визнаючи [PERSON] добросовісним набувачем, суд вважав за необхідне стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] вартість квартири 56062 гривні. Суд врахував, що в період хвороби [PERSON], його син [PERSON], [INFO] був неповнолітнім, В період із 29 жовтня 2003 року по день смерті [PERSON] знаходився у Дніпропетровському будинку-інтернаті для громадян похилого віку та інвалідів. [PERSON] навідувався до батька, купував йому за його гроші харчі, ліки. Провідував також батька тоді, коли той знаходився у інтернаті. Крім того, померлий [PERSON] тяжко хворів, але не перебував без догляду, оскільки знаходився у інтернаті. Врахувавши вимоги ст..1224 ЦК України, відсутність доказів того, що [PERSON] ухилявся від надання допомоги батькові, який тяжко хворів, знаходився у безпорадному стані, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадщину. Суд вважав, що у задоволенні вимог [PERSON] про стягнення на його користь витрат, пов'язаних з наданням йому юридичної допомоги та участі у справі його представника-адвоката, необхідно відмовити, оскільки суду не надані докази таких витрат, квитанції по оплаті таких послуг. Але із висновками суду в частині стягнення вартості квартири із [PERSON] на користь [PERSON] погодитись не можна, оскільки вони суперечать вимогам законодавства. [PERSON] позовні вимоги щодо стягнення вартості квартири не заявлялись, а тому відповідно до вимог ст.11 ЦПК України відсутні і підстави для стягнення грошових коштів. Крім того, судом угода визнана недійсною, а тому позивач не позбавлений права звернутися до нотаріуса для отримання свідоцтва про спадщину. В звязку із чим рішення суду першої інстанції в цій частині необхідно скасувати. Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд неправильно застосував норми матеріального права, а його висновки не відповідають обставинам у справі. Визнаючи угоду недійсною суд врахував вимоги законодавства щодо невідповідності правочину статтям 203,215,248 ЦК України. Відсутні підстави для визнання за [PERSON] права власності на квартиру, оскільки він звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про спадщину. Також судом усунена перешкода в отриманні такого свідоцтва, оскільки угода купівлі-продажу визнана недійсною. Розмір стягнутих судових витрат не суперечить вимогам ст.88 ЦПК України. Інші понесені позивачем судові витрати, не підтверджені належними та допустимими доказами, відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. Таким чином, наявні підстави для часткового скасування рішення суду першої інстанції, передбачені ст.309 ЦПК України.

Outcome: partial