Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], після її смерті залишилося спадкове майно- 1\\2 частина житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після покійної [PERSON] були позивачка ,як дочка, та [PERSON], чоловік покійної, батько позивачки. На час смерті спадкодавця [PERSON] позивачка та її батько [PERSON] постійно проживали разом з нею у спадковому будинку, а тому в силу ч.1 ст.549 ЦК УРСР \\ в редакції 1963 р.\\ вважаються такими, що фактично прийняли спадщину. [INFO] помер батько позивачки [PERSON], після його смерті відкрилася спадщину на 3\\4 частини житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивачка, друга дружина батька [PERSON] та його сини від другого шлюбу [PERSON], [PERSON]. Державний нотаріус Приймак А.Г. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки позивачка не надала доказів, що підтверджують факт прийняття нею спадщини.. Позивачка просила в судовому порядку визнати за нею право на спадкування 7\\16 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], та батька [PERSON], який помер [INFO] В судовому засіданні позивачка зменшила і уточнила позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на 1\\4 спадкового будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] уточнену позовну заяву визнали у повному обсязі. Згідно ст..174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав чи законних інтересів інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON]. На час смерті вона мала у власності 1\\2 частину індивідуального житлового будинку за адресою [ADDRESS], який вона побудувала у шлюбі з батьком позивачки [PERSON] у 1960 році. Згідно довідки Дроздівської сільської ради від 19.12.11 р., , виданої на підставі по господарських книг за 1964-1970 роки, на час смерті [PERSON] [INFO] разом з нею проживали і були зареєстровані в буд.[ADDRESS] колгоспник [PERSON] та їхня донька [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що 24.06.1971 р. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] в зв»язку з укладенням шлюбу. З довідки Дроздівської сільської ради вбачається, що вищевказане господарство було колгоспним двором і було зареєстроване в погосподарській книзі села під особистим рахунком [NUMBER]. За даними КП КОР « Білоцерківське МБТІ» згідно матеріалів інвентарізаційної справи № 187 будинок [ADDRESS] побудований у 1960 році, дані щодо реєстрації права власності на цей будинок відсутні, згідно вимог законодавства введення в експлуатацію будинків в селах, побудованих до 1992 року, не передбачено. На даний час позивачка не має змоги оформити у нотаріуса свої спадкові права після смерті матері, оскільки за інформацією МБТІ відсутні дані про власників спадкового будинку. Встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на 3\\4 частини житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивачка, друга дружина батька [PERSON] та його сини від другого шлюбу [PERSON], [PERSON]. Встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, позивачка в суді заявила, що не претендує на спадщину після смерті батька. Згідно постанови державного нотаріуса Білоцерківської районної нотаріальної контори Приймак А.Г. від 18.01.2012 р. спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, заповіт не посвідчувався. Згідно ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 р. спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти\\ у тому числі усиновлені\\, дружина і батьки\\ усиновителі\\. Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. « Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки, судом встановлено, що будинок [ADDRESS] був побудований у 1960 році, застосуванню підлягають правові норми щодо набуття права власності на нерухоме майно, які діяли на той час, а саме, Цивільний кодекс УРСР в редакції 1963 р. Згідно ст..120 ЦК УРСР 1963 р.\\ до внесення змін згідно Закону України « Про власність» від 06.01.1994р.\\ колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок. продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Таким чином, суд вважає, що померлі [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність подружжя житловий будинок по [ADDRESS] відповідно до законодавства, яке діяло на час його забудови. На підставі ст..ст.22,23 КпШС УРСР частки подружжя у спільній сумісній власності є рівними. А тому позивачка [PERSON] , як спадкоємиця за законом першої черги , що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, в порядку ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 р. , набула право власності на 1\\4 частину вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] На підставі викладеного,

Outcome: approved