Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

19.02.2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона працює в КУ «Краснодонська дитяча лікарня» на посаді лікаря педіатра. На підставі наказу відповідача КУ «Краснодонська дитяча лікарня» від 03.09.2012 року за №59/2, вона була направлена у відрядження для проходження курсів підвищення кваліфікації у м. Луганськ з 03.09.2012 року по 03.10.2012 року, а всього 30 днів. Відповідно до вимог Інструкції про службове відрядження позивачці було видано Посвідчення про відрядження, в якому зафіксовані: факт виїзду у відрядження і прибуття на курси підвищення кваліфікації в м. Луганськ для проходження перепідготовки, а також вказана дата вибуття. Підприємство відповідача не забезпечило позивачку грошовими коштами /авансом/ при вибутті у відрядження, а також й не відшкодував ці витрати і після повернення позивачки з відрядження. Розмір відшкодування добових витрат за час знаходження у відрядженні визначається відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 663 від 23.04.1999 року "Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон", тому сума відшкодування складає: 30 грн. / розмір відшкодування добових витрат/ х 30 /кількість днів перебування у відрядженні/ = 900 гривень. Позивачка у судове засідання не з'явилась, але надала до суду письмову заяву, де підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутністю. Представник відповідача - Комунальна установа "Краснодонська дитяча лікарня" у судове засідання також не з'явився, але надав заяву, у якій визнав позов, та просив розглянути справу без його участі. Представник третьої особи - виконавчого комітету Краснодонської міської ради у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що у справі є належні відомості. Надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за відсутності сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд встановив, що позивач [PERSON] працює лікарем педіатром у КУ «Краснодонська дитяча лікарня» з 07.07.2004 року по теперішній час, що підтверджується копією трудової книжки, доданої до матеріалів справи. (а.с.6) Згідно з наказу від 03.09.2012 р. № 59/2 [PERSON] була направлена у відрядження до м. Луганськ з метою підвищення кваліфікації, на період з 03.09.2012 року по 03.10.2012 року, всього на 30 днів. (а.с.3) Розмір коштів призначених для відрядження у місті Луганську у період відрядження складає 900 гривень з рахунку : 30 днів * 30 гривень. Розмір оплати добових визначається відповідно до Постанови кабінету міністрів №663 від 23.04.1999 року за станом на 2010 рік. Відповідно до ч.2 ст. 121 КЗпП України працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Суд враховує, що представник відповідача визнав позов у повному обсязі, суми позову не оспорює. Позивач на підставі ч.1 ст. 121 КЗпП України має право на відшкодування витрат та отримання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями, тому суд вважає за необхідне стягнути з підприємства відповідача на користь позивачки витрати на відрядження у сумі - 900 грн. На підставі ст. 121 КЗпП України,

Outcome: approved