Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 09.04.2008 року з відповідачем по справі [PERSON] був укладений кредитний договір № ACLARC19010100, у відповідності до якого позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 11 550,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.04.2011 року. Однак, відповідачем умови договору належно не виконувалися, в результаті чого станом на 12.02.2013 року виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 72 251,07 грн. Добровільно відповідач заборгованість не сплачує. У зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договору в розмірі 72 251,07 грн. та судовий збір у розмірі 722,51 грн. Від представника позивача ПАТ КБ «Акцент - Банк» надійшла письмова заява, в якій він на позовних вимогах наполягав, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про що у справі є відповідні докази, про причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 22 травня 2013 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти в розмірі та на умовах, вказаних у договорі, а позичальник зобов»язується повернути кредит та виплатити відсотки, встановлені договором. Встановлено, що 09.04.2008 року відповідач по справі [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Акцент - Банк» (установчі документи а.с. 16-20), з письмовою заявою, якій був присвоєний № ACLARC19010100, та просив надати кредит в розмірі 11 550,00 грн. на придбання у ПП [PERSON] товару (кухонного гарнітуру), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на місць (12,00 % на рік) на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту та сплати, обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» Стандарт (надалі - Умови), а також, сплати комісії, яка зазначена в Умовах, на строк 36 місяців з кінцевим терміном повернення 09.04.2011 року (а.с. 6, 8-14). Відповідач зобов'язався щомісячно з 9 по 14 число сплачувати Банку суму у розмірі 592,45 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Також, ПП [PERSON] була складена відповідна накладна у підтвердження передання вказаного товару (а.с. 7). Пунктами 3.2.3, 3.2.7 Умов був встановлений обов'язок відповідача сплачувати відсотки за користування кредитом, штрафи, пеню у разі виникнення заборгованості. Згідно п. 5.3 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки - пені, штрафів, був узгоджений сторонами тривалістю п'ять років (п. 5.5 Умов). Поставивши свій підпис у вказаній заяві, відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами та отримав повну інформацію про умови кредитування. Через порушення взятого на себе зобов'язання [PERSON] має заборгованість, яка станом на 12.02.2013 року складає 72 251,07 грн., у тому числі: 11 250,00 грн. - заборгованість за кредитом; 1846,81 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4057,46 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 51 180,08 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн. штраф (фіксована частина); 3416,72 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 5). За правилами ст. ст. 525 - 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, тобто повернення всієї суми кредиту. На підставі вищевикладеного, з огляду на те, що в судовому засіданні встановлено, що між сторонами існують договірні кредитні відносини, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, заборгованість за кредитним договором, яка становить предмет позову, утворилася у результаті неналежного виконання відповідачем свого зобов'язання за кредитним договором, враховуючи, що законом встановлено право позивача вимагати повернення кредиту та інших передбачених договором платежів у разі неналежного виконання відповідачем умов договору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору: 11 250,00 грн. - заборгованість за кредитом; 1846,81 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4057,46 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 3416,72 грн. - штраф (процентна складова). Розглянувши заявлені вимоги в частині стягнення пені за невиконання грошового зобов'язання в сумі 51 180,08 грн. суд встановив наступне. Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Із розрахунків розміру пені, пред'явленої позивачем до стягнення, вбачається, що пеня розрахована за весь період прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання. За положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Аналіз зазначеної правової норми свідчить про те, що судом може бути самостійно зменшений розмір неустойки, який пред'являється до стягнення, при наявності для цього певних підстав. При визначенні розміру пені, яка має бути стягнута з відповідача за неналежне виконання зобов'язання, суд враховує, що розмір нарахованої позивачем пені (51 180,08 грн.) значно перевищує розмір заборгованості за кредитом (11 250,00 грн.). Також суд приймає до уваги наявність між сторонами договірного строку позовної давності в п'ять років (що є більшим, ніж передбачено законодавством), враховує, що позивачем тривалий час не здійснювались заходи щодо витребування з відповідача заборгованості за кредитним договором, сума пені нарахована за весь період прострочення грошового зобов'язання. Так, кредитний договір був укладений між сторонами 09.04.2008 року. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач почав порушувати умови договору вже з травня 2008 року. При цьому, до суду позивач звернувся тільки 04.03.2013 року. Таким чином, не звертаючись своєчасно до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та не надіславши жодної претензії на адресу відповідача, позивач умисно сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання за кредитним договором. Оцінивши в сукупності всі обставини, які мають значення для розгляду справи по суті, враховуючи відсутність у позові посилань на реальні збитки, понесені позивачем через невиконання відповідачем грошового зобов'язання в обґрунтування розміру пені, суд вважає можливим зменшити розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 25 000,00 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За приписами ч. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. При визначені судових витрат, які підлягають відшкодуванню, суд враховує правомірність заявлених позивачем вимог, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в повному обсязі. На підставі ст. ст. 525- 527, 530, 549, 551, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial