Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 15 квітня 2008 року між ним та відповідачами, від імені яких діяв за дорученням [PERSON], було укладено договори купівлі-продажу земельних ділянок, які розташовані на території Богданівської сільської ради Броварського району, цільове призначення - для ведення садівництва. Розрахунки за придбані земельні ділянки були проведені в повному обсязі з [PERSON] в день укладення зазначених правочинів відповідно до умов кожного з договорів купівлі-продажу. Загальна сума вартості придбаних земельних ділянок складає 1 011 471.38 грн., що згідно з курсом НБУ (505 гривень за 100 доларів США) на дату розрахунку є еквівалентом 200 291,36 доларів США. На підставі укладених з відповідачами договорів купівлі-продажу позивачем 05 вересня 2008 року були отримані державні акти на право власності на земельні ділянки. Пізніше йому стало відомо, що 12 березня 2008 року Броварською районною державною адміністрацією Київської області було прийнято розпорядження № 381 про скасування розпоряджень голови Броварської РДА № 1586 та № 1587 від 12 жовтня 2007 року, згідно з якими 120-ти членам садівничого товариства «Родзинка», в тому числі і відповідачам по справі, було передано у власність земельні ділянки для ведення садівництва за рахунок державних земель запасу в адмінмежах Богданівської сільської ради за межами населеного пункту, а рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2010 року по цивільній справі за позовом СТ «Родзинка» до членів товариства, державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на ім'я відповідачів згідно розпорядження голови Броварської РДА №№ 1586, 1587 від 12 жовтня 2007 року, визнані незаконними, а їх державна реєстрація скасована. Цим же судовим рішенням були визнані незаконними державні акти, видані позивачу на підставі укладених з відповідачами договорів купівлі-продажу та скасована їх державна реєстрація. В зв'язку з наведеним позивач просить визнати недійсними і договори купівлі- продажу земельних ділянок, які укладені між ним та відповідачами та застосувати правові наслідки недійсності правочину у вигляді стягнення з відповідачів грошових коштів, сплачених ним за придбані земельні ділянки. Зазначає, що всі укладені з відповідачами договори купівлі-продажу земельних ділянок в частині розрахунків містять в собі посилання на те, що розрахунки за правочином здійснюються в гривнях та вказано еквівалент вартості кожної земельної ділянки в доларах США. На дату проведення розрахунків за оспорюваними правочинами офіційний курс НБУ складав 505 гривень за 100 доларів США. а на дату подання позову - 797 гривень 27 копійок за 100 доларів США, тому позивач вважає, що при обрахуванні сум, що підлягають стягненню з відповідачів за оспорюваними правочинам слід враховувати офіційний курс НБУ долара США по відношенню до гривні на дату подання позову та брати його за основу для визначення суми стягнення за кожним недійсним правочином. Посилаючись на те, що від імені всіх відповідачів під час укладення та підписання договорів купівлі-продажу земельних ділянок діяв за дорученням відповідач [PERSON] і всі розрахунки за вказаними правочинами здійснювались з ним, а відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] грошових коштів від вчинення оспорюваних правочинів взагалі не отримували, але в силу статті 239 ЦКУкраїни правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, позивач вважає, що грошові кошти підлягають стягненню солідарно з [PERSON] і кожного з відповідачів, тому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] - 314 173,57 грн., [PERSON] та [PERSON] - 313 986,12 грн., [PERSON] та [PERSON] - 327 088,80 грн., [PERSON] та [PERSON] - 323 837,04 грн., [PERSON] та [PERSON] - 317 237,88 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що про те, що вони є власниками земельних ділянок в СТ «Родзинка» їм стало відомо від правоохоронних органів, договорів купівлі-продажу земельних ділянок не укладали, нікому не доручали від імені їх укладати і ніяких коштів від продажу не отримували. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили, тому суд вважає за можливе розглянути позов в їх відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 15 квітня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено 5 договорів купівлі-продажу земельних ділянок між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], від імені яких за довіреністю діяв [PERSON] та [PERSON], згідно з якими останній придбав у відповідачів 5 земельних ділянок, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, Богданівська сільська рада, цільове призначення - для ведення садівництва, що підтверджується копіями договорів купівлі-продажу земельних ділянок за реєстровими №№ 890, 897, 904, 911, 918. На підставі укладених з відповідачами договорів купівлі-продажу позивачем 05 вересня 2008 року були отримані державні акти на право власності на ці земельні ділянки. 12 березня 2008 року Броварською районною державною адміністрацією Київської області прийнято розпорядження № 381 про скасування розпоряджень голови Броварської РДА № 1586 та № 1587 від 12 жовтня 2007 року, на підставі яки 120-ти членам садівничого товариства «Родзинка», в тому числі і відповідачам по справі, було передано у власність земельні ділянки для ведення садівництва за рахунок державних земель запасу в адмінмежах Богданівської сільської ради за межами населеного пункту, Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2010 року по цивільній справі за позовом СТ «Родзинка» до членів товариства, визнано незаконними державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на ім'я відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі розпорядження голови Броварської РДА №№ 1586, 1587 від 12 жовтня 2007 року та скасована їх державна реєстрація. Цим же судовим рішенням визнані незаконними державні акти, видані 05 вересня 2008 року [PERSON] на підставі укладених з відповідачами договорів купівлі-продажу та скасована їх державна реєстрація. Згідно ч.І ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Ст. 203 ЦК України передбачає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Згідно ч.І ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Незаконність набуття відповідачами права власності на земельні ділянки встановлена вищеназваним рішенням суду від 04 жовтня 2010 року. Оскільки відповідачі неправомірно набули право власності на вказані земельні ділянки, то вони не набули права розпоряджатись ними, тобто відчужувати позивачу. Таким чином, зміст оспорюваних договорів купівлі-продажу земельних ділянок суперечить вимогам ст.ст. 317, 319, 328 ЦК України, а тому суд визнає їх недійсними. Статтею 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює жодних юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі. - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. На дату проведення розрахунків за оспорюваними правочинами офіційний курс НБУ складав 505 гривень за 100 доларів США. а на дату подання позову - 797 гривень 27 копійок за 100 доларів США, тому при обрахуванні сум, що підлягають стягненню на користь позивача суд враховує офіційний курс НБУ долара США по відношенню до гривні на дату подання позову, що становить 797 грн. 27 коп. за 100 доларів США. Як вбачається з договорів купівлі-продажу земельних ділянок, позивачем сплачено: за договором купівлі-продажу земельної ділянки, укладеним з [PERSON] - 199 068,58 грн., що еквівалентно 39 419,52 доларів США, що на день подачі позову складає 314 173,57 грн.; з [PERSON] - 198 949,00 грн., що еквівалентно 39 396,00 доларів США, що на день подачі позову складає 313 986,12 грн.; з [PERSON] - 205 191,60 грн., що еквівалентно 40 632,00 доларів США, що на день подачі позову складає 323 837,04 грн.; з [PERSON] - 201 010.20 грн., що еквівалентно 39 804,00 доларів США, що на день подачі позову складає 317 237,88 грн.; з [PERSON] - 207 252,00 грн., що еквівалентно 41 040,00 доларів США, що на день подачі позову складає 327 088,80 грн. Оскільки від імені всіх відповідачів під час укладення та підписання договорів купівлі-продажу земельних ділянок діяв за довіреністю відповідач [PERSON] і всі розрахунки за вказаними правочинами здійснювались з ним, доказів того, що отримані ним кошти були передані відповідачам суду не надано, то суд стягує з нього на користь позивача вартість земельних ділянок на день подачі позову, що становить загальну суму 1 596 323,41 грн. (314 173,57 + 313 986,12 + 327 088,80 + 323 837,04 + 317 237,88 = 1 596 323,41). На підставі викладеного та

Outcome: partial