Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03.09.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Сімейне життя між нею та відповідачем не склалося. Причинами розладу в шлюбно-сімейних відносинах стали припинення взаєморозуміння між ними. В зв'язку з чим, між ними виникали непорозуміння та суперечки. З серпня 2008 року вони припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться. Вважає, що примирення між ними неможливо. Просить суд, розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 03.09.2005 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції під актовим записом № 1210. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу з постановлениям заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 025801, виданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, 03.09.2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1210. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище Кузьменко. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-НО № 227734 [PERSON] народилась 12.11.2008 року її батьками зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Відповідно до положень CT. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] М.І. припинили шлюбні відносини в серпня 2008 року, не проживають однією сім'єю і не ведуть сумісне господарство, за цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження сімейних стосунків, між ними встановились неприязні взаємовідносини. Суд вважає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних відносин та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі дружини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved