Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 2005 по 2009 рік вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу, [INFO] року народився син [PERSON] Фактично шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] були припинені в 2008 році, однак офіційно шлюб було розірвано у 2009 році. Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] ігнорує свої обов'язки як батько дитини, не займається її вихованням, не цікавиться її долею та станом здоров'я, навіть не спілкується з сином, у зв'язку з чим, вона звернулася до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON], [INFO] та встановлення способу участі у вихованні та спілкуванні з сином. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що він перебував у шлюбі з позивачем [PERSON] та є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Шлюб з [PERSON] було розірвано та колишня дружина порушує його право на належне виховання його сина, створюючи перешкоди у зустрічах та спілкуванні з дитиною, у зв'язку з чим, він звернувся до суду з зустрічним позовом. У судове засідання позивач з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові та додатково пояснила, що малолітній [PERSON] є хворою дитиною та потребує не тільки значних матеріальних витрат на лікування, а й фізичної та моральної підтримки. Нажаль батько дитини -[PERSON] не приділяє дитині необхідної уваги, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, при цьому зловживає спиртними напоями та ігнорує навіть спілкування з дитиною. У задоволенні зустрічного позову просила суд відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що у відповідача [PERSON] було достатньо часу, щоб виявити себе турботливим батьком, однак він свідомо усунувся від виховання та спілкування з сином Представник позивача -[PERSON] у судовому засіданні підтримав пояснення позивача [PERSON] та просив суд первісний позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання з'явився, зустрічний позов підтримав з підстав викладених у зустрічній позовній заяві та додатково пояснив, що позивач [PERSON] всіляко намагається вивезти дитину в Австралію, оскільки сама є громадянкою Австралії та навіть просила його надати дозвіл на вивезення дитини до Австралії, більш того, він вчасно сплачує аліменти та фактично позбавлений можливості бачити сина і спілкуватися з ним через перешкоди, які створює [PERSON] У 2011 році він навіть звернувся до органів внутрішніх справ, оскільки це було єдиною можливістю дізнатися про долю свого сина. У задоволенні первісного позову про позбавлення його батьківських прав просив суд відмовити у повному обсязі посилаючись на те, що не спілкування з сином викликане перешкодами, які створює [PERSON] На даний час у [PERSON] нова сім'я. Представники відповідача -[PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтримали пояснення відповідача [PERSON] та просили суд зустрічний позов задовольнити, а у задоволенні первісного позову відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування у судове засідання з'явилася, підтримала висновок Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 30 березня 2011 року № Б-907 та пояснила, що вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], зустрічний позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановленням способу участі у її вихованні залишила на розсуд суду. Представник прокуратури у судове засідання з'явилася, вимоги первісного позову підтримала та вважала доцільним позбавлення [PERSON] батьківський прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], зустрічний позов [PERSON] не підтримала. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 332. У 2009 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 26 лютого 2009 року першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. За взаємною згодою малолітній [PERSON], [INFO] залишився проживати разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою також проживають та зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та малолітній [PERSON], що підтверджується довідкою-випискою з домовою книги про склад сім'ї та реєстрацію від 27.09.2012 року. Відповідно до листа Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, [PERSON] має громадянство Австралії та постійно зареєстрована в [ADDRESS] по посвідці на постійне проживання серії [NUMBER], виданій 22 вересня 2010 року ВГІРФО ОМУ ГУ МВС України в Одеській області. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2008 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини -[PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3770 гривень щомісячно до досягнення повноліття дитиною, тобто до [INFO] Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31 травня 2012 року зменшено розмір аліментів, визначених на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2008 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1000 гривень, починаючи з дня набрання рішенням законної чинності і до досягнення [PERSON] повнолітнього віку, тобто до [INFO] Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 серпня 2012 року, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 травня 2012 року залишено без змін. Малолітній [PERSON], [INFO], з дитинства є хворою дитиною, відповідно до медичних документів та карток міської дитячої лікарні (центр) імені академіка Б.Я. Резніка, Одеської обласної дитячої клінічної лікарні та дитячої міської лікарні № 3, малолітньому [PERSON], [INFO] встановлений діагноз: синдром ліквородинамічних порушень на резидуальному фоні, близорукий астигматизм, помірно виражена вторинна кардіоміопатія, аномальна хорда у лівому шлуночку, НКо, плисковальгусна установка обох стоп. У грудні 2010 року дитині була зроблена операція в Одеській обласній дитячій клінічній лікарні, де вона перебувала на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні в період з 07 грудня 2010 року по 14 грудня 2010 року з приводу кили сім'яного канатика, стан після оперативного лікування. Відповідно до довідки дільничного лікаря комунальної установи "дитяча міська поліклініка № 3"від 04 квітня 2011 року, малолітній [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] та з 12 березня 2008 року при огляді дитини на дому та амбулаторних прийомах, батька дитини ніколи не було. Відповідно до довідки Міської дитячої лікарні № 1 ім. Б.Я. Резніка, малолітній [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS], дитина періодично оглядається у дитячому діагностичному центрі, при цьому з дитиною постійно приходить мама з бабусею, інколи дід, батька дитини ніколи не бачили. Відповідно до довідки від 10 грудня 2012 року № 22320, малолітній [PERSON], [INFO] оглядається в Одеському обласному благодійному фонді реабілітації дітей-інвалідів "Майбутнє"з приводу: церебростенічний синдром на фоні нестабільності у шийному відділі хребта, пірамідний правосторонній гемісіндром у хворої дитини. З 26 вересня 2012 року дитина відвідує в центрі реабілітації лікувальне плавання довгостроково. Відповідно до повідомлення адміністрація комунальної позашкільного навчального закладу "Одеський центр дитячої та юнацької творчості "Самоцвіт", малолітній [PERSON], [INFO], в 2011-2012 навчальному році дійсно навчається у групі № 1 з 01.09.2012 року по теперішній час. Відповідно до довідки головного лікаря комунальної установи "Дитяча міська поліклініка № 3", малолітній [PERSON], [INFO] згідно наказу МОЗ України № 595 від 16 листопада 2011 року, дитина щеплена у відповідності з календарем профілактичних щеплень за віком. З 26 березня 2012 року [PERSON] був знятий з обліку як безробітний у зв'язку з реєстрацією в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців, як фізична особа підприємець. Позивач [PERSON] не працює. За місцем проживання [PERSON] характеризується з позитивної сторони, що підтверджується характеристикою з місця проживання від 22 жовтня 2012 року, підписаною сусідами та завірену начальником ЖБК "Чорноморський". Дані обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються. У судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що фактично [PERSON] бачили тільки на весіллі з [PERSON], після припинення шлюбу, [PERSON] ніколи не приїжджав до дитини, навіть не навіщав сина на свята та дні народження. Також у судовому засіданні була допитана свідок: [PERSON], яка пояснила, що після того як [PERSON] забрала дитину та переїхала проживати до своїх батьків, вона всіляко перешкоджала [PERSON] у спілкуванні з дитиною, у зв'язку з чим [PERSON] був позбавлений можливості бачити сина. Відповідно до висновку від 30 березня 2011 року № Б-907, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, питання про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] у відношенні малолітнього [PERSON] [INFO] залишила на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до 6 принципу Декларації прав дитини - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці. Відповідно до приписів ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ст. 164 СК України містить вичерпний перелік підстав, коли батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Кожна з них має самостійних характер і підлягає окремому доказуванню. Позивач [PERSON] у своїй позовній заяві та поясненнях посилається на ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина [PERSON], як на підставу позбавлення його батьківських прав. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, та про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази у їх наявності та сукупності, прийшов до висновку про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Так, судом встановлено та доказами підтверджено, що [PERSON] тривалий час з сім'єю не проживає, вихованням та лікуванням свого сина не займається, здоров'ям та долею не цікавиться. Суд критично ставиться до пояснень відповідача [PERSON] стосовно того, що він не спілкувався та не навіщав сина через перешкоджання [PERSON], оскільки будь-яких фактичних доказів, які б підтверджували факт перешкоджання, суду надано не було. Так, навіть у своєму зверненні до органів внутрішніх справ від 23 лютого 2011 року, [PERSON] просив лише перевірити чи знаходиться його син [PERSON] за місцем проживання його колишньої дружини [PERSON], при цьому посилань на перешкоджання у спілкуванні та зустрічах з дитиною не було, більш того, переконавшись, що дитина проживає за зазначеною адресою, [PERSON] написав заяву, в якій просив раніше подану заяву не розглядати. Суд також приймає до уваги, що в той час коли відповідач [PERSON], відповідно до своїх пояснень, вказує на ніби то перешкоджання у спілкуванні та зустрічах з сином з боку [PERSON], ним було подано до Приморського районного суду м. Одеси позовну заяву про оспорювання батьківства та виключення з актового запису відомостей про батьківство, та лише після проведення судової генетичної експертизи позов був залишений без розгляду, що на думку суду свідчить про небажання виконувати свої батьківські обов'язки. Твердження відповідача [PERSON] щодо зміни [PERSON] номерів телефонів не відповідають дійсності та спростовуються довідками ПАТ "МТС Україна"від 01 жовтня 2012 року та ПАТ "Укртелеком"від 20 серпня 2012 року. Факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків підтверджується довідкою комунальної установи "Дитяча міська поліклініки № 3"від 04 квітня 2011 року; довідкою Міської дитячої лікарні № 1 ім. Б.Я. Резніка від 15.03.2011 року; показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На думку суду, безперечно доведено ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно малолітнього сина [PERSON] та не надано жодного доказу на підтвердження перешкоджання [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього [PERSON], [INFO]. На підставі досліджених по справі доказів, суд приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було подано зустрічний позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановленням способу участі у її вихованні було подано на підставі ст.ст. 153, 157, 158 Сімейного кодексу України. Враховуючи, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, суд приходить до переконання, що з даних підстав зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно свого малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даному випадку відповідачу [PERSON] слід звернутися до суду з позовною заявою на підставі ст. 168 Сімейного кодексу України, яка передбачає побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав. Однак, суд вважає за необхідне роз'яснити [PERSON], що у разі зміни його ставлення до виконання батьківських обов'язків щодо малолітнього [PERSON], [INFO], він має право звернутися до суду з позовом про поновлення його батьківських прав.

Outcome: approved