Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про визначення місця проживання дитини, в якому зазначив наступне. 28 лютого 2011р. між ним та відповідачкою , рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя , було розірвано шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] 2006року народження, який на даний час мешкає разом з матірю . При розірванні шлюбу між сторонами не було спору про місце проживання дитини. До вересня 2012р. позивач спілкувався з дитиною, приймав участь в його вихованні, але після вересня 2012р. відповідачка стала перешкоджати йому спілкуватися з дитиною, змінила номер телефону та адресу проживання. Вважає, що його спілкування з дитиною йшли на користь дитині,дитина чекала на дані зустрічі , раділа. Син зареєстрований за адресою його проживання. Він працює, має стабільний заробіток, в колективі зарекомендував себе з гарної сторони, не зловживає спиртними напоями, на обліку в наркологічному та психоневрологічних закладах не перебуває. Вважає, що син має проживати поруч з ним. В суді позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, надав пояснення у відповідності до заявлених вимог. Додатково суду пояснив, що на час розірвання шлюбу у нього з відповідачкою не було спору про місце проживання дитини, але в звязку з тим, що відповідачка почала перешкоджати його спілкуванню з дитиною, він вважає, що дитина повинна жити з ним. До служби по справах дітей не звертався, для того, щоб врегулювати порядок спілкування з дитиною. Де дитина навчається, які спортивні секції відвідує не зенає. Просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання зявилась , позов не визнала. Суду пояснила, що дійсно на час розірвання шлюбу між нею та відповідачем не було спору про місце проживання дитини. Дійсно після вересня 2012р. дитина не спілкується з батьком, але в тому була вина позивача, оскільки під час відвідувань батько з дитиною не спілкувався. До того ж був інцидент, а саме батько дозволив собі розпивати спиртне зі своїми друзями в присутності дитини. Також дитина їй пояснила, що позивач та його мати, кожен раз коли він знаходився у них дома,сварились, також були і бійки. Після даних відвідувань дитина була дратівлива, психічна. Дитина сама відмовилась зустрічатись з батьком. Тому після даних зустрічей перестала бути ініціатором відвідувань, оскільки батько негативно впливає на дитину. Представник третьої особи служби у справах дітей Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради [PERSON], після надання висновку Приморського районного центру соціальних служб для сім'ї , дітей та молоді Маріупольської міської ради, суду пояснила, що служба у справах дітей, підтримує висновок психологічного дослідження, і дотримуючись інтересів дитини вважає, що доцільно залишити дитину разом із матір'ю . Крім психологічного дослідження, службою у справах дітей було проведено обстеження житлових умов проживання дитини. Згідно даного обстеження було встановлено, що дитина мешкає у двоповерховому будинку, у дитини є власна кімната, є місце для іграшок, є місце для учбових занять, полиці для книг. З вітчимом у дитини склались гарні стосунки, дитина тягнеться до спілкування з даною людиною. Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, якими вони обґрунтовують свої вимоги та доводи, вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, згідно свідоцтва про народження [PERSON] , 30 жовтня 2006р., серія І-НО №100212, батьками дини значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.4) [PERSON] працює в ТОВ СП «Інколаб Сервісез Україна», оклад 4500грн., в колективі користується повагою, роботу виконує своєчасно (а.с.5-6) Згідно акту з ЖКП «Жилкомплекс» від 25.11.2012р. [PERSON] зареєстрований за адресою пр.-т Леніна б.4 кв.1 (а.с.7) Згідно акту обстеження умов проживання неповнолітньої дитини [PERSON] від 26.02.2013р., за адресою пр.. Спортивний д.15 в м. Маріуполі, де дитина мешкає разом з матір'ю [PERSON] дитина разом з матір'ю мешкає за адресою пр.. Спортивний б.15 м. Маріуполь, будинок двоповерховий, у дитини є особиста кімната, в якій є місце для іграшок і розваг, і є місце для навчання, в кімнаті в наявності вся мебель, яка необхідна дитині. Між членами родини та дитиною доброзичливі відносини, дитина привязана до вітчима (а.с.33) Згідно акту обстеження з КСН «Староміський» від 28.02.2013р. за адресою пр.. Леніна б.4 кв.1, за місцем проживання батька дитини [PERSON] встановлено, що [PERSON] мешкає разом зі своєю матірю [PERSON] 1940р.народження. Квартира упорядкована, складає з трьох кімнат, для дитини виділена окрема кімната де знаходяться предмети для необхідного розвитку та проживання дитини (а.с.34) Згідно висновку психологічного дослідження, яке проводив Приморський районний центр соціальних служб для сім'ї , дітей та молоді Маріупольської міської ради 25.03.2013р. встановлено, що у [PERSON] виражена тенденція до скритності, замкнутості, закритості свого внутрішнього світу не дивлячись на те, що хлопчик достатньо комунікабельний. Дитина в рівній мірі для себе відзначила значимість матері та вітчима, ближче до дитина знаходиться мати, але більш авторитетним в родині є вітчим. Дитина викреслює і витісняє зі свого життя біологічного батька, навіть не зображує його на малюнку. Під час бесіди с психологом, дитина повідомила, що з батьком бачився місяць назад, та не виявляє бажання зустрічатися знову, тому , що батько зловживає спиртними напоями і не приділяє йому достатньої уваги. Був випадок коли батько залишив його із незнайомою йому жінкою, а сам пішов . Відповідно до ст.. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків , особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, за результатами висновку психологічного дослідження, яке проводив Приморський районний центр соціальних служб для сім'ї , дітей та молоді Маріупольської міської ради 25.03.2013р. , встановлено, що дитина більш прихильна до своє матері ніж до біологічного батька. Також для дитини авторитетом є вітчим, а не рідний батько, з яким [PERSON] не виявляє бажання зустрічатися, оскільки позивач дитині не приділяє достатньої уваги, що відзначили і відповідачка і дитина. При вирішенні питання про проживання дитини, суд виходив із рівності прав та обовязків батьківства, але вважає, що мати забезпечує найбільш сприятливі умови для виховання дитини, найбільш ретельно ставиться до виконання своїх батьківських обовязків ніж позивач рідний батько дитини, дитина відзначила свою особисту прихильність до матері та вітчима, ніж до біологічного батька, тому суд виходячи з вищевикладеного вважає, що в позові [PERSON] необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed