Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № PLRCAU 20120134 від 28.09.2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 77533,85 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,84 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.09.2013 року. Позивач свої зобовязання виконав належним чином та надав відповідачу вказані кредитні кошти. Відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, а саме не здійснює погашення заборгованості у встановлені договором строки, чим допустив заборгованість, яка станом на 06.02.2012 рік становить 173448,28 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 28.09.2006 року уклали договір застави рухомого майна № PLRCAU 20120134, згідно з яким останній надав в заставу автомобіль Daewoo Lanos TF69Y, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі SUPTF69YD6W293944, реєстраційний номер [NUMBER]. Просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № PLRCAU 20120134 від 28.09.2006 року в сумі 173448028 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль Daewoo Lanos TF69Y, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі SUPTF69YD6W293944, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля в органах ДАІ України, наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для продажу, а також передати в заклад ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказаний автомобіль, витребувати у [PERSON] та передати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу, а також стягнути з відповідача судові витрати. Позивач надав суду заяву в якій просить суд справу розглядати без участі його представника і зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, судові повістки направлялися належним чином із зазначенням часу, місця слухання справи, вони назад повертаються без вручення з позначками поштового відділення, що обслуговує адресу зареєстрованого місця проживання відповідача. вказаного в позові та підтвердженого адресним бюро, - за даною адресою не проживає, тому суд, враховуючи матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача [PERSON], відповідно до ст. 74, 76, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні встановлено, що 28.09.2006 року між ПриватБанк та [PERSON] укладено кредитний договір № PLRCAU 20120134, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредитні кошти на строк з 28.09.2006 року по 28.09.2013 р. включно, у вигляді не відновлювальної кредитної лінії у розмірі 56843 грн. для купівлі автомобіля, а також в розмірі 20690,85 грн. на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,32 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.53-56). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПриватБанк» із [PERSON] 28.09.2006 року було укладено договір застави рухомого майна № PLRCAU 20120134, згідно з яким останній надав в заставу автомобіль Daewoo Lanos TF69Y, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі SUPTF69YD6W293944, реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с.57-60). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. За правилами ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що в порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 06.02.2012 рік має заборгованість в сумі 173448,28 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 55581,70 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 60774,49 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 5542,29 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 51549,80 грн. (а.с. 6-12). Згідно до ст.ст. 589 та 590 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, яке здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно з п. 15.7.1 договору застави рухомого майна від 28 вересня 2006 року заставодержатель має право звернути стягнення на майно з метою погашення заборгованості боржника за кредитним договором у разі невиконання зобов"язань за цим договором. Пунктом 24 договору застави визначено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється шляхом продажу заставодержателем Предмету застави з укладанням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем або публічних торгах шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені заставодавця ( а.с.58-59). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 3, 4 ЦПК України вибір способу судового захисту належить виключно позивачеві. Згідно ст.ст. 26, 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. При цьому договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Виходячи із вищезазначених норм матеріального права, заявлених позовних вимог, умов укладеного між сторонами Договору, що надають позивачеві право продажу предмету застави третій особі з укладенням від імені позичальника договору купівлі-продажу (п.24 Договору застави), з урахуванням принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд вважає, що при зверненні стягнення на предмет забезпечувального обтяження підлягає застосуванню процедура продажу Банком заставленого автомобілю шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем від імені позичальника [PERSON] за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності. Таким чином, суд вбачає всі передбачені законодавством підстави для задоволення вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, що відповідає обставинам справи та вимогам ЗУ «Про заставу». Вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про надання повноважень на зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ для здійснення його продажу підлягає задоволенню з огляду на особливості реалізації транспортних засобів, встановлених пунктами 40, 42 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року. Відповідно до ч.2 ст.575 ЦК України, положень ст.ст.44-48 Закону України «Про заставу», виділяється такий вид застави, як заклад, при якому предмет застави рухоме майно, передається у володіння заставодержателя. У формі закладу у заставу можуть передаватися, зокрема, і транспортні засоби. Враховуючи наведені норми закону та виходячи з того, що п.17.10 договору застави рухомого майна від 28.09.2006 року сторонами було погоджено, що у випадку порушення заставодавцем зобовязань за кредитним договором, останній зобовязується передати в заклад заставодержателю предмет застави, вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про передачу в заклад шляхом вилучення у [PERSON] належного йому автомобіля, що є предметом застави, ґрунтуються на законі та договорі і є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved