Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 05 травня 2011 року в с. Волока Глибоцького району Чернівецької області помер її чоловік [PERSON]. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка. До складу спадщини входить нерухоме майно по вулиці Гоголя, 16 в селі Волока Глибоцького району Чернівецької області, а також земельні ділянки. 09 лютого 2011 року її чоловік склав заповіт на імя неповнолітнього [PERSON], який був посвідчений секретарем Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області. Відповідно до даного заповіту померлий [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] Вважає, що даний заповіт є недійсним, оскільки не відповідає волі її чоловіка, посвідчений з порушенням закону, а також з тих підстав, що померлий мав проблеми із зором, тому бачити, що він підписує, не міг і взагалі [PERSON] не підписував заповіт. Просить суд визнати заповіт від 09 лютого 2011 року недійсним. Ухвалою суду від 22 травня 2012 року неналежних відповідачів [PERSON] і [PERSON] замінено на належного неповнолітнього [PERSON], в інтересах якого діють [PERSON] і [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, заяву про відкладення справи не надала, тому суд, враховуючи те, що сторони давали пояснення, дійшов висновку справу розглянути у відсутності позивача. В судовому засіданні представники відповідачів [PERSON], [PERSON], позовні вимоги не визнали, у своїх запереченнях посилалися на відсутність підстав для визнання заповіту недійсним, у зв'язку з чим просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] РДА Чернівецької області [PERSON] в судовому засіданні просила суд винести рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Так, з свідоцтва про смерть серії 1- МИ № 093624 вбачається, що [PERSON], помер 05 травня 2011 року в с. Волока Глибоцького району Чернівецької області. Згідно заповіту від 09 лютого 2011 року, посвідченим секретарем Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі за № 14, [PERSON] заповів все своє майно, на момент своєї смерті [PERSON]. Суд вважає, що посилання позивача про те, що заповіт не відповідає вимогам ст. 1247 ЦК України спростовується текстом заповіту. Показаннями, допитаного у якості свідка [PERSON], показаннями свідка підтверджується, що волевиявлення [PERSON] було вільним і відповідало його внутрішній волі. Також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні доводи позивача про складання заповіту під впливом обману, внаслідок поганого зору заповідача, а також, що внаслідок фізичних вад [PERSON] не міг самостійно підписати заповіт, оскільки не підтвердженні належними і допустимими доказами. З висновку експерта № 232-К від 04 квітня 2013 року, підтверджується, що підпис від імені [PERSON] в другому примірнику заповіту від 09 лютого 2011 року виконаний [PERSON], тому суд відхиляє доводи позивачки про те, що заповіт підписаний не [PERSON] Відповідно до змісту ст.230 ЦК України дана стаття не поширюється на односторонні правочини, зокрема заповіт. Тому суд вважає, що відсутні підстави для визнання заповіту недійним на підставі ст. 230 ЦК України. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Таким чином стаття 203 ЦК України передбачає презумпцію правомірності правочину. Лише за доведеності обставин, які є підставами визнання недійсності правочину, тобто недодержання вимог, встановлених частинами першою-третьою, пятою та шостою вказаної статті, він може бути визнаний судом недійсним (за винятком нікчемного правочину). Таких обставин судом також не встановлено, проте встановлено, що заповіт відповідає вимогам ст. ст. 207, 1235, 1251 ЦК України. На підставі викладеного, ст.ст. 203, 207, 230, 1235, 1251, 1253 ЦК України,

Outcome: dismissed