Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ЖЕКП Альтернатива, [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Володимирівська сільська рада Запорізького району Запорізької області про спонукання до виконання договору та стягнення моральної шкоди, в якій зазначив, що йому на праві власності належить житловий будинок № 21 по вул. Запорізькій в с. Володимирівське, Запорізького району Запорізької області. В 2002 році позивач звернувся до голови Володимирівської сільської ради із заявою про проведення питної води до зазначеного будинку і отримав на це письмову згоду. В звязку з чим ним був замовлений і оплачений проект водопостачання від 20.06.2003 року і отриманий висновок державної санітарно-гігієнічної експертизи, після чого був виданий дозвіл № 175 від 05.08.2003 року від КП Водоканалпро підключення водоводу. Весь цей час позивач користувався питною водою, оплачував за її постачання КП Водоканалдо 2007 року. Після чого КП Водоканалстав постачальником питної води, а ЖЕКП Альтернативаспоживачем, в звязку з чим між позивачем та директором ЖЕКП Альтернативабув укладений договір № 8368/1054 Про надавання послуг з централізованого водопостачання холодної води. Строк дії даного договору 1 рік з моменту його укладення і в самому договорі визначено, що договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідності його перегляду. Позивачем своєчасно проводилась оплата за отримання води в 2008 році, 2009 році, а 01.09.2009 року йому відключили питну воду, тому як він нібито не виконав вимоги КП Водоканал№ 175 від 05.08.2003 року в частині надання пояснювальної записки відносно технології прокладки пластикової труби. Позивач двічі, у 2009 і 2010 роках письмово звертався до ЖЕКП Альтернативаі Володимирівської сільської ради с проханням вказати, яким саме чином він практично повинен виконати таку вказівку, як складення пояснювальної записки відносно технології прокладки пластикової труби, однак відповіді не отримав. Надалі у відповідача зявились нові причини відмови від виконання договору. Так, відповідач вже посилався, що відповідно до Наказу Міністерства житлового і комунального господарства, підключення до водопровідних сітей можливе лише у випадку узгодження з іншими користувача і зазначав нових власників водоводу, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у яких позивач нібито повинен отримати письмову згоду на підключення до води, інакше погіршиться стан вказаних осіб, як власників водоводу. Позивач повністю не згоден з діями відповідачів і вважає, що ними були порушені ст.ст. 16,20,21 ЗУ Про житлово-комунальні послуги, ст.ст. 22,23,48 ЗУ Про питну воду та питне водопостачання, п. 4.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства України з питань житлово-комунального господарства України. Зазначені порушення закону також були встановлені і в результаті прокурорської перевірки за скаргою позивача, в звязку з чим прокуратурою Запорізького району в грудні 2009 року був наданий припис про усунення порушень закону, однак відповідач ніяким чином дані порушення не усунув, на припис прокурора не відреагував. Позивач вважає, що якщо його договір про надання послуг по централізованому постачанню холодної води був укладений 20.08.2008 року і пролонгований у 2009 році, на нього не можуть розповсюджуватись вимоги нового законодавства від 07.10.2008 року, тому як закон не має зворотної сили і не може погіршити його стан. Позивачем була оплачена та розроблена вся необхідна документація по користуванню водою, якою він користувався протягом шести років без всяких нарікань з боку відповідача, а тому вважає, що відповідач розірвав з ним договір в односторонньому порядку з порушенням діючого законодавства. А тому наніс йому також і моральну шкоду, яку він оцінює в 10000 грн. і вважає, що вона полягає в тому, що на протязі двох років він позбавлений можливості користуватись питною водою, а тому, маючи вік вісімдесят років, будучі інвалідом другої групи, учасником Великої Вітчизняної Війни вимушений носити і возити питну воду з віддаленої відстані. Вважає, що дії відповідача по відключенню йому питної води змінили звичний уклад його життя, спричинили значні моральні страждання, в звязку з чим він і змушений був звернутись до суду із зазначеним позовом. Представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ЖЕКП Альтернативапозов не визнав повністю, в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що ствердження позивача про те, що КП Водоканалвидав йому дозвіл № 175 від 05.08.2003 року на підключення водопроводу не відповідає дійсності, оскільки це був дозвіл на виготовлення проекту дворового водопроводу та випуску каналізації, але не на саме підключення. Пунктом 3.1. вказаного дозволу передбачалась необхідність узгодження проекту водопроводу та каналізації з власником мережі та надання проекту на узгодження до КП Водоканалдо початку будівництва. Цих дій позивач не провів, що і стало передумовою його відключення його від водопостачання. Пунктом 3.5. дозволу чітко встановлено, що даний дозвіл є підставою для проектування та не надає права на виконання робіт по підключенню до мереж водопроводу та каналізації без виконання проекту і попередньої згоди цеху по експлуатації мереж. В листі Управління житлово-комунального господарства Запорізької обласної державної адміністрації від 25.11.2009 року позивачу також було зауважено, що підключення його будинку здійснено без отримання дозволу і погодження з виконкомом Володимирівської сільської ради та без погодження із [PERSON] В звязку з тим, що власником водопровідних мереж в с. Володимирівське є Володимирівська сільська рада, то необхідною процедурою, яка передує підключенню, є оформлення листа погодження між особою, яка виявляє намір підключитися до комунальної мережі та Володимирівською сільською радою. Позивач з подібним проханням до сільської ради не звертався, відповідно дозволу на підключення не отримав. Позивач також посилається на лист голови Запорізької районної ради від 26.09.2003 року в якому зокрема йдеться, що на даний час питання підключення до водогону та користування питною водою вирішено позитивно. Проте, на думку представника відповідача даний дозвіл не дає підстав вважати, що особа, яка бажає підключитися до водогону, звільняється від попередніх зобовязань по процедурі такого підключення, які зокрема, визначені у вищезазначеному дозволі. Окрім того, висновок державної санітарно-гігієнічної експертизи, на який посилається позивач не може виступати в якості доказу, тому як у вказаному висновку взагалі не вказано кому він видний, де знаходяться труби, даний документ лише підтверджує відповідність певної труби державним стандартам якості. Після отримання скарг від громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є власниками труби питного водопостачання, до якої самовільно підключився позивач, ЖЕКП Альтернативанадіслало позивачу лист-попередження № 52 від 17.08.2009 року в якому вказувалось на невиконання позивачем умов дозволу № 175 від 05.08.2003 року та вимог робочого проекту № 61125-73/2003-НВ в частині пояснювальної записки та технології прокладки пластикової труби, і зазначалось на необхідність звернення до ЖЕКП Альтернативадля вирішення цього питання. Позивач вказує, що він двічі, у 2009 та 2010 роках письмово звертався до ЖЕКП Альтернативата Володимирівської сільської ради, щоб зясувати, яким чином складати доповідну записку відносно технології прокладки труби, однак відповіді не отримав. Проте, як ЖЕКП Альтернативатак і Володимирівська сільська рада ніяких письмових запитів від позивача не отримували. При цьому позивач в якості доказу посилається на додане до позову листування, однак самого листування не надає. Окрім того, відповідач вважає, що ствердження позивача про те, що він не відреагував на припис прокуратури Запорізького району, внесеного в грудні 2009 року, є на його думку необґрунтованим. Так, в листі прокуратури від 28.12.2009 року № 254-08 зазначено, що на внесений припис від посадових осіб ЖЕКП Альтернативанадана відповідь в якій зазначено, що позивач порушив п. 4.8 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства житлово-комунального господарства № 190 від 27.06.2008 року, відповідно до якого, виробник узгоджує приєднання водопровідних вводів субспоживачів до водопровідних мереж споживачів за умови наявності згоди споживачів. Так, на адресу ЖЕКП Альтернативабули отримані скарги від власників труби питного водопостачання [PERSON], [PERSON], [PERSON], становище яких, як споживачів значно погіршилось внаслідок неузгодженого підключення позивача до їх водопроводу. Також, прокуратура Запорізького району рекомендувала позивачу узгодити підключення будинку до централізованого водопостачання з вищезазначеними особами, однак це питання залишається не вирішеним до сьогоднішнього дня. Відповідач вважає, що позивачем порушений п. 4.2 Правил від 07.10.2008 року, відповідно до якого забороняється будь-яке самовільне приєднання обєктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення, включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньо будинкових мереж або до мереж споживачів. На момент підписання договору про надання послуг № 8368/1054 від 20.02.2008 року дійсно діяв інший нормативний акт Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених Наказом Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994 року № 65, зміст положень якого зводиться до наступного: Водоканал має право дозволити приєднання водопровідного вводу обєкта (субабонента) до водопровідної лінії основного абонента при узгодженні з абонентом умов приєднання, а саме: узгодження з Водоканалом проекту приєднання і в разі, якщо приєднання не погіршить водопостачання основного абонента. Таким чином, як положеннями старого так і нового законодавства, не дозволяється підключення до систем водопостачання без його попереднього узгодження з основними користувачами (власниками). Відповідач вважає, що необґрунтованою є також думка позивача щодо того, що ЖЕКП Альтернативапорушило ст.ст. 901, 906 ЦК України, а саме розірвало договір про надання послуг в односторонньому порядку. Так, ст. 538 ЦК України встановлено, що виконання свого обовязку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обовязку, є зустрічним виконанням зобовязання. У разі невиконання однією зі сторін у зобовязанні свого обовязку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обовязку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого боязку. Враховуючи те, що позивачем не було дотримано процедури підключення до комунальної водопровідної мережі, ЖЕКП Альтернативабуло призупинено дію договору шляхом тимчасового відключення водопостачання до моменту усунення причини невиконання обовязку позивачем, тобто до моменту узгодження підключення з власниками труби та Володимирівською сільською радою. Окрім того, відповідач вважає, що вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди також не підлягають задоволенню на тій підставі, що відшкодування моральної шкоди відбувається лише за умови незаконності та неправомірності дій, які її спричинили. Відповідач вважає, що діяв цілком в межах та на підставі вимог законодавства, його вина позивачем не доведена, а тому не має жодних підставі для відшкодування моральної шкоди. Відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов не визнали повністю, підтримали заперечення, які були викладені представником відповідача ЖЕКП Альтернатива. Представник третьої особи Володимирівської сільської ради також позов не визнав повністю, підтримав заперечення, викладені представником ЖЕКП Альтернатива. Суд, заслухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] і йому на праві приватної власності належить вказаний житловий будинок. [PERSON] є учасником війни, що підтверджується посвідченням серія 037896, виданим 13.02.2004 року Управлінням праці та соціального захисту населення та інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою ВКК сер. ВТЄ-26 № 073068. В 2002 році позивач звернувся до голови Володимирівської сільської ради із заявою про проведення питної води до зазначеного будинку і отримав на це письмову згоду. В звязку з чим ним був замовлений і оплачений проект водопостачання від 20.06.2003 року і отриманий висновок державної санітарно-гігієнічної експертизи, після чого був виданий дозвіл № 175 від 05.08.2003 року від КП Водоканалпро підключення водоводу і з цього часу позивач користувався питною водою. 20.02.2008 року між ЖЕКП Альтернативата [PERSON] укладено договір № 8368/1054 про надання послуг по централізованому постачанню холодної води. Строк дії даного договору 1 рік з моменту його укладення і в самому договорі визначено, що договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідності його перегляду. З чого вбачається, що до теперішнього часу договір вважається дійсним. 17.08.2009 року ЖЕКП Альтернативаза вих. № 52 на адресу [PERSON] направлено попередження, в якому зазначено, що при самостійному виконанні робіт по підключенню свого будинку до комунального водогону питної води по вул. Степній ним не виконані вимоги рішення КП Водоканал№ 175 від 05.08.2003 року та робочого проекту 61125-73/2003-НВ в частині пояснювальної записки та технології прокладки пластикової труби. Попереджено, що 01.09.2009 року йому буде припинена подача питної води та запропоновано для вирішення питання з подальшого забезпечення питною водою звернутись до ЖЕКП Альтернатива. 01.09.2009 року, як і було зазначено в листі-попередженні, [PERSON] було відключено питну воду. У звязку з відключення питної води, позивач тричі 30.09.2009 року, 02.09.2010 року та 08.02.2011 року звертався до ЖЕКП Альтернативаіз заявами про надання розяснень, з приводу чого йому відключили питну воду. На його звернення відповідей надано не було, в звязку з чим позивач неодноразова звертався до начальника Запорізького РВ УМВС України та прокурора Запорізького району Запорізької області. За результатами його звернень прокуратурою Запорізького району 09.12.2009 року був винесений припис про порушення ЖЕКП Альтернативанорм статей 16,20,21 ЗУ Про житлово-комунальні послуги, статей 22,23,48 ЗУ Про питну воду та питне водопостачання, а також п. 4.4 Правил користування системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України. Відповідно до норм вказаних законів, держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води та питного водопостачання. Підприємства питного водопостачання мають право обмежувати або припиняти роботу обєктів централізованого питного водопостачання у разі виникнення необхідності оперативного реагування на погіршення якості води в джерелах питного водопостачання і неможливості доведення її до вимог державних стандартів з повідомленням про таке відключення та його причини органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади та органів державного санітарно-епідеміологічного нагляду. Однак, відповідачем в ході судового розгляду справи не було доведено поважності підстав для відключення споживача [PERSON] від централізованого водопостачання. Посилання відповідача на те, що відповідно до Наказу Міністерства житлового і комунального господарства от 07.10.2008 року, підключення до водопровідних сітей можливе лише у випадку узгодження з іншими користувачами із зазначенням нових власників водоводу, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у яких позивач повинен отримати письмову згоду на підключення до води, інакше погіршиться стан вказаних осіб, як користувачів води суд до уваги не приймає, тому що підключення [PERSON] відбулося до прийняття зазначеного Наказу. Окрім того, як було зясовано в судовому засіданні, у [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є відповідачами по справі, відсутні будь-які документи, які б посвідчували їх право власності на водопровідні мережі, до яких був підключений позивач. Також, в звязку з тим, що договір про надання послуг по централізованому водопостачанню холодною водою, який був укладений 20.08.2008 року і пролонгований в 2009 році, на позивача не можуть розповсюджуватись вимоги нового законодавства від 07.10.2008 року, тому як закон не має зворотної сили і не може погіршувати становище споживача. При цьому, при первісному підключенні води, позивачем була оплачена та виготовлена вся необхідна документація по користуванню водою, розроблений ліцензованою організацією робочий проект по зовнішньому водопостачанню, який був узгоджений з КП Водоканалта отриманий висновок державної санітарно-гігієнічної експертизи з якого вбачається, що труби з поліетилену та зєднувальні елементи до них відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Опитаний в судовому засіданні фахівець КП Водоканал- провідний інженер технічного відділу КП Водоканал[PERSON] пояснила, що наданий технічний проект узгоджений з КП Водоканалі відповідав всім технічним нормам, які діяли на час підключення [PERSON] до водопостачання. Причини, які вказані в попередженні і на підставі яких було проведено відключення не є підставами для відключення [PERSON] від питного водопостачання. З пояснень фахівця вбачаються, що відключення споживача від питного водопостачання можливе лише в двох випадках: у разі не сплати за водопостачання і в разі витоку, який веде до катастрофічних наслідків. Жодної з цих причин на момент відключення [PERSON] не існувало. Пояснення свідка [PERSON], який в судовому засіданні зазначив, що він на той час був директором ЖЕКП Альтернативаі пояснив, що відключення [PERSON] було проведено на тій підставі, що він самостійно підключився до водопровідної мережі спростовується договором на питне водопостачання, який був укладений вже після підключення [PERSON] до питної води без будь-яких додаткових умов по складенню технічної документації. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 2003 по 2009 рік безперешкодно користувався питною водою і ніяких претензій до нього за весь цей час предявлено не було. Заперечення відповідача по справі, що однією з причин відключення була також і не сплата за користування питною водою суд до уваги не приймає, в звязку з тим, що жодних попереджень або заяв до суду з приводу стягнення заборгованості за водопостачання в якості доказів надано не було. Разом з тим, відповідачем на питання суду чи є у позивача заборгованість за спожиту питну воду заборгованість і в якому розмірі, відповіді надано не було. Таким чином в ході розгляду справи відповідачем не було доведено і не було надано належних доказів з приводу правомірності відключення [PERSON] від питного водопостачання, що суперечить вимогам ст. 60 ЦПК України щодо надання доказів, тому суд вважає вимоги щодо підключення обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з таких підстав. [PERSON], яки є людиною похилого віку, [INFO], учасником ВОВ та інвалідом другої групи позбавлений життєвої необхідності користуватись питною водою, вимушений носити питну воду з віддаленої відстані, терпіти незручності, повязані з цим, що змінило його уклад життя та спричинило моральні страждання. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи з вищенаведеного суд оцінює моральну шкоду, яка спричинена [PERSON] незаконними діями ЖЕКП Альтернативаз приводу незаконного відключення від питної води розміром 4000,00 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так, підлягають стягненню з ЖЕКП Альтернативана користь [PERSON] судові витрати по оплаті ІТЗ в розмірі 37 грн., а витрати на правову допомогу підлягають частковому задоволенню в розмірі 1443,80 грн., тому як суд не бере до уваги квитанції від 15.06.2009 року на суму 400 грн. та від 20.04.2011 року на суму 400 грн., які підтверджують складення процесуальних документів, тому як є квитанція від 30.04.11 року на суму 350,00 грн. на аналогічні витрати, тобто на складення позовної заяви. Суд також не приймає до уваги квитанцію від 04.11.2011 року на суму 500,00 грн. за участь адвоката в судовому засіданні, тому як в цей день судове засідання не призначалось. На підставі викладеного,

Outcome: partial