Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення спільної часткової власності та визнання права власності в цілому на квартиру [ADDRESS] посилаючись на те, що йому на праві власності належить в зазначеній квартирі 23 її частини, 13 частина належить відповідачу. Оскільки між ними склались неприязні відносини, вони не можуть жити в одній квартирі. Частина квартири відповідача не значна, її неможливо виділити. Він згоден сплатити вартість 13 частини квартири з тим щоб квартира залишилась йому. Відповідач не визнала позовні вимоги. Третя особа: Служба у справах дітей Фрунзенського району м. Харкова Департаменту праці та соціальної політики позов не визнали. Третя особа: Служба у справах дітей Жовтневого району м. Харкова Департаменту праці та соціальної політики у судове засідання не з»явились, повідомлялись про розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи - представника Служби у справах дітей Фрунзенського району м. Харкова, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 26 січня 2005 року, відділом РАЦС Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова зроблено актовий запис № 37 та видане свідоцтво про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу батьків залишилась проживати з матір»ю. На підставі дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого 3 січня 2001 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] належить на праві власності 23 частини квартири [ADDRESS]. На підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2005 року [PERSON] належить на праві власності 13 частина квартири [ADDRESS]. Право власності зареєстроване в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за сторонами, про що свідчить повідомлення від 7 червня 2012 року. Таким чином, квартири [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної часткової власності. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] квартира житловою площею 43,6 кв.м. складається з кімнат площею - 20 кв.м., 10,6 кв.м., 13 кв.м. Відповідно до ч 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Позивач у судовому засіданні стверджував, що з відповідачем у нього склалися неприязні відносини і вони не можуть проживати в одній квартирі, але суд не може прийняти це до уваги. Відповідач не згодна з позовними вимогами позивача, оскільки вважає, що таким чином будуть порушені її права власника та інтересам неповнолітньої дитини. Квартира складається з трьох житлових кімнат і позивач в інтересах дитини має можливість виділити одну кімнату з покладанням на неї витрат по компенсації, оскільки частка позивача зменшиться. 13 частина квартири не являється незначною. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Фрунзенського району м. Харкова вважає, що при розгляді справи необхідно врахувати інтереси неповнолітньої дитини. Позивач, батько дитини, повинен забезпечити свою неповнолітню дочку житлом. За клопотанням позивача судом була призначена судова будівельно-технічна експертиза. Згідно висновку експертизи № 2441946 від 22 березня 2013 року наданого Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. проф.. М.С.Бокаріуса, можливі варіанти порядку користування квартирою [ADDRESS] між співвласниками з відступом від ідеальних часток. Ринкова вартість квартири складає 316073 грив. Ринкова вартість 13 частини квартири складає 105358 грив. Позивач не погоджується на встановлення порядку користування квартирою, просить визнати за ним право власності на квартиру в цілому зі сплатою відповідачу грошову компенсацію за 13 її частину. Але позивачем не сплачена сума грошової компенсації на депозитний рахунок суду. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не має іншого житла, яке належить їй на праві власності, крім 13 частини спірної квартири. Суд вважає, що заявлені позовні вимоги порушають законні права відповідача як власника 13 частини квартири. У відповідності до ч 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Між сторонами відсутня домовленість, відповідач не згодна припинити спільну часткову власність. Згідно ч 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним, Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі викладеного,

Outcome: approved