Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-24 00:00:00

В березні 2013 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] з усіма господарськими та надвірними спорудами в порядку спадкування за законом, після смерті матері- [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що [INFO] померла її матір - [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 391. Згідно рішення № 16 виконавчого комітету Жовтневої районної Ради депутатів трудящихся від 09.01.1959 року її матері [PERSON] було відведено земельну ділянку площею 900 кв.м. під індивідуальне будівництво [ADDRESS] [NUMBER] [ADDRESS] ) та укладено Договір від 01 жовтня 1959 року про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідчений 1-ю Миколаївською державною нотаріальною конторою 02.10.1959 року за реєстровим № 3-6234. Земельна ділянка площею 900 кв.м. була зареєстрована 04.10.1959 року в ММБТІ за р.№ 142 за померлою [PERSON] ( на підставі свідоцтва про шлюб, актовий запис № 42, 06 березня 1960 року [PERSON] уклала шлюб, після чого їй присвоєно прізвище « [PERSON] »). Крім того позивач зазначила, що за життя її померла матір на вищезгаданій земельній ділянці збудувала житловий будинок [ADDRESS] , але не ввела його в експлуатацію. Позивач по справі є спадкоємицею першої черги після смерті матері. Син померлої спадкодавці - [PERSON] , відмовився від своєї спадкової частки на користь позивача, інших спадкоємців немає. Позивач в встановлений законом термін звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Жебрак О.В. із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено з причини того, що Договір від 01 жовтня 1959 року про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку не зареєстрований в ММБТІ. Факт відмови нотаріуса у оформленні свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , є підставою для звернення позивача до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач - Миколаївська міська рада, в судове засідання свого представника не направила, проте надала заяву про слухання справи в його відсутності, позовні вимоги визнала, просила рішення по справі прийняти за наявними матеріалами справи та у відповідності до вимог діючого законодавства. Третя особа - [PERSON] , в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Жебрак О.В., в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала, просила прийняти рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи - [PERSON] , взявши до уваги заяви від відповідача та третьої особи - Приватного нотаріуса Жебрак О.В., дослідивши матеріали справи суд вважає позов обгрунтованим і підлягаючим задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивача - [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 391. Згідно рішення № 16 виконавчого комітету Жовтневої районної Ради депутатів трудящихся від 09.01.1959 року матері позивача - [PERSON] було відведено земельну ділянку площею 900 кв.м. під індивідуальне будівництво [ADDRESS] [NUMBER] [ADDRESS] ) та укладено Договір від 01 жовтня 1959 року про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідчений 1-ю Миколаївською державною нотаріальною конторою 02.10.1959 року за реєстровим № 3-6234. Земельна ділянка площею 900 кв.м. була зареєстрована 04.10.1959 року в ММБТІ за р.№ 142 за померлою [PERSON] ( на підставі свідоцтва про шлюб, актовий запис N° 42, 06 березня 1960 року [PERSON] уклала шлюб, після чого їй присвоєно прізвище « [PERSON] »). Крім того, за життя померла матір позивача на вищезгаданій земельній ділянці збудувала житловий будинок [ADDRESS] , але не ввела його в експлуатацію. Згідно п.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруд тощо) виникає з моменту завершення будівництва та підлягає державній реєстрації, вищезазначений Договір не зареєстрований в Миколаївському бюро технічної інвентаризації, а була зареєстрована лише земельна ділянка за померлою [PERSON] , як за забудовником. На теперішній час, згідно Технічного паспорту на житловий будинок, виготовлений станом на 11.02.2013 року на земельній ділянці побудовано: житловий будинок літ «А» розміром (6,00 на 9, 92) вартістю 42 747, 00 грн.; сіні літ. «а» розміром (2, 30 на 6, 04) вартістю 5 132, 00 грн.; загальна площа становить 51, 50 кв.м., житлова площа становить 34, 40 кв.м.; шия погріба літ. «Вид» розміром (1, 25 на 1, 50) вартістю 147, 00 грн.; літня кухня літ. «В» розміром (6,20 на 4, 57) вартістю 9 924, 00 грн.; сарай літ. «Ж» розміром (4, 75 на 5, 80) вартістю 3 168, 00 грн.; вбиральня-душ літ. «З» розміром (2, 23 на 1, 50) вартістю 2 075, грн. Тобто земельна ділянка використовувалася померлою згідно з її цільовим призначенням та вона повністю виконала всі обов`язки, пов`язані з договором у надання земельної ділянки у безстрокове користування. Відповідно до ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Частиною 2 ст. 1274 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved