Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-29 00:00:00

21 грудня 2012 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування вимог посилалась на те, що з 14 вересня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На даний час сімейні стосунки між ними фактично припинені. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача на свою користь та на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно і досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не прибув, надавши заяву про визнання предявленого позову. Просив вирішувати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 14 вересня 2007 року, актовий запис № 616. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії І-НО № 183505, виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 14.04.2008 року, [PERSON] народився 05 квітня 2008 року, про що вчинено актовий запис № 309. Батьками зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно із довідкою, наданою ПП «Житлофонд-279» від 15.12.2012 року, неповнолітній [PERSON] проживає спільно із матірю [PERSON] Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Таким чином, дослідивши у сукупності існуючі станом на день розгляду справи обставини і перевіривши їх наданими доказами, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та моральним засадам суспільства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 214,60 гривень На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved