Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

В червні 2012 року позивач [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду з позовом про стягнення на її користь з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що з 28 січня 2011 року перебуває в шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], 10 березня 2011 року, який проживає з матірю та перебуває на її утриманні. У звязку з тим, що матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач добровільно не надає та не приймає участі у його вихованні, вона вимушена ставити питання про примусове стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Згідно письмових заперечень відповідача, позовні вимоги про стягнення аліментів визнаються частково у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 СК України, для того щоб дитині можна було призначити державну допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] змінивши позовні вимоги, просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, підтримала подані суду заперечення. Не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, але не більше 250 грн. Оцінюючи пояснення сторін, досліджені надані в справі докази в їх сукупності, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі із 28 серпня 2011 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 75, від якого, згідно поданого свідоцтва про народження, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та перебуває на її утриманні, проживають на державну соціальну допомогу по догляду за дитиною та допомогу її родичів. На утримання дитини відповідач, в порушення положень ст.180 СК України, перестав надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачений порядок присудження коштів на утримання дитини, згідно якого аліменти присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи встановлені судом обставини, відповідно до положень ст. ст. 181 ч.3, 183 СК України, та позицію сторін, суд прийшов до висновку, що, із задоволенням вимог про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, не будуть порушені права та інтереси дитини, стягувача та платника аліментів. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати за позовом про стягнення аліментів покладаються повністю на відповідача. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved