Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

У жовтні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дійсним договір міни квартири № 6 в м. Миколаєві по вулиці Артема, 16/2 на квартиру № 132 в м. Миколаєві по проспекту Корабелів 10-Б, укладений 13 жовтня 1998 року, між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстрований на Товарній Біржі «Нерухомість Південь» в м. Миколаєві за № 2855. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 13 жовтня 1998 року на Товарній Біржі «Нерухомість Південь» за № 2855 між [PERSON], тобто позивачем по даній справі та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір міни нерухомого майна, за яким позивач обміняв належну йому згідно договору купівлі-продажу за № 2-6534 від 03 грудня 1996 року, зареєстрованого ММБТІ за № 9007 від 21 березня 1997 року, квартиру за № 6, по вул.. Артема 16/2 в м. Миколаєві на квартиру за № 132, по проспекту Корабелів 10-Б в м. Миколаєві, який далі нотаріально не посвідчувався. При укладенні угоди, між сторонами було досягнуто згоди по всім суттєвим умовам і відбулася передача квартири покупцю, та квартира продавцю, тобто вони виконали свої зобов»язання в повному обсязі, претензії до кількості та якості майна були відсутні. Представник Товарної Біржі завірив сторони і це відображено в договорі, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. На теперішній час позивачу стало відомо, що договір укладений: між ним та відповідачами є недійсним, оскільки нотаріально не посвідчувався. Позивач звернувся до відповідачів з питанням оформити договір нотаріально, але вони відмовили та повідомили, що [PERSON] помер 10 січня 2010 року, а [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями після його смерті. У зв»язку з тим, що при укладенні даної угоди не виконанні вимоги ст.. 227 ЦК України, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав, так як усунути ці невідповідності Закону і визнати договір дійсним, можливо лише в судовому порядку. В судовому засіданні позивач посилаючись на те, що умови вищевказаного договору виконані сторонами в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачі повідомлені своєчасно та належним чином, у судове засідання не з'явилися, заяв проти задоволення позову до суду не надали. Третя особа - Товарна Біржа «Нерухомість Південь» повідомлена своєчасно та належним чином в судове засідання не з»явилася, заяв проти задоволення позову до суду не надала. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 13 жовтня 1998 року на Товарній Біржі «Нерухомість Південь» за № 2855 між [PERSON], тобто позивачем по даній справі та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір міни нерухомого майна, за яким позивач обміняв належну йому згідно договору купівлі-продажу за № 2-6534 від 03 грудня 1996 року, зареєстрованого ММБТІ за № 9007 від 21 березня 1997 року, квартиру за № 6, по вул.. Артема 16/2 в м. Миколаєві на квартиру за № 132, по проспекту Корабелів 10-Б в м. Миколаєві, який далі нотаріально не посвідчувався. При укладенні угоди, між сторонами було досягнуто згоди по всім суттєвим умовам і відбулася передача квартири покупцю, та квартира продавцю, тобто вони виконали свої зобов»язання в повному обсязі, претензії до кількості та якості майна були відсутні. Представник Товарної Біржі завірив сторони і це відображено в договорі, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. На теперішній час позивачу стало відомо, що договір укладений між ним та відповідачами є недійсним, оскільки нотаріально не посвідчувався. Позивач звернувся до відповідачів з питанням оформити договір нотаріально, але вони відмовили та повідомили, що [PERSON] помер 10 січня 2010 року, а [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями після його смерті. У зв»язку з тим, що при укладенні даної угоди не виконанні вимоги ст.. 227 ЦК України, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав, так як усунути ці невідповідності Закону і визнати договір дійсним, можливо лише в судовому порядку. Відповідно до ст..ст. 241, 242 Цивільного кодексу УССР (в редакції 1963 року) до договору міни житлового будинку застосовуються правила, передбачені для угоди купівлі- продажу. Згідно з ч. 2 ст. 47, 227 Цивільного кодексу УССР (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення правовідносин, оскільки одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Крім того, відповідно до ч. 2 ст.220 Цивільного Кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами. І відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved