Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказав, що на підставі договору дарування від 04.12.2003 року є власником квартири [ADDRESS]. Згідно державного акту від 28.11.2012 року позивач також є власником земельної ділянки площею 0,0376 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. За час проживання в зазначеній квартирі позивач самочинно без відповідного дозволу збудував гараж «М-1». Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, встановлена відповідність гаражу «М-1» вимогам надійності і можливість його безпечної експлуатації. В зв'язку з чим позивач просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж «М-1», загальною площею 24,4кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач надав до суду письмову заяву, у якій підтримав позов у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача - Виконавчого комітету Краснодонської міської ради - в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Краснодонського МРУЮ - в судове засідання не з'явились, надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутністю, проти задоволення вимог не заперечують. Представник третьої особи - Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю Луганської області у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін та представників третіх осіб та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що згідно договору дарування квартири від 04.12.2003 року за № 3268, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] /а.с. 6/. Згідно державного акту про право власності на земельну ділянку від 28.11.2012 року серії ЯМ № 592410, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0376 га, яка розташована [ADDRESS] /а.с. 8/. Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта від 14.11.2011 року, встановлена відповідність гаражу «М-1» вимогам надійності і можливість його безпечної експлуатації /а.с. 12-18/. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно з ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Враховуючи, що самочинно збудований гараж «М-1», загальною площею 24,4кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] збудований з дотриманням будівельних, санітарних та пожежних норм; земельна ділянка, на якій розташований гараж, знаходиться у приватній власності позивача; права та інтереси третіх осіб не порушуються, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на самочинно побудований гараж «М-1», розташований за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved