Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 13 серпня 1998 року на Одеській універсальній біржі «Витязь»між [PERSON] та [PERSON]. Позивачка до судового засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою в якої повідомила суду, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений, обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у 1998 році позивачка [PERSON], вирішила придбати квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 48,6 кв. м. Квартира знаходилася у власності [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна № 2837 від 12 травня 1994 року, укладеному на Одеській товарній біржі та зареєстрованим Одеським КП «ОМБТІ та РОН»25 травня 1994 року за № 149 на ст. 49 книги 9к. За оформленням вказаної угоди позивачка [PERSON], та [PERSON] звернулися до Одеської універсальної біржі «Витязь». 13 серпня 1998 року договір купівлі - продажу нерухомого майна між ними був укладений у письмовій формі та відповідно до вимог, встановленими ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 98-097П від 13 серпня 1998 року. Проте у жовтні 2012 року позивачка дізналася, що вона є власником квартири на підставі біржової угоди, яку на даний час необхідно узаконити. Так, згідно з вимогами ст. 657 Цивільного кодексу України, договір куіпвлі - продажу земельної ділянки, майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації Недодержання цієї вимоги, відповідно до ст. 220 ЦК України, тягне за собою недійсність договору. Але законом передбачено право сторони вимагати визнання угоди дійсною, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала умови договору, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди (ч. 2 ст. 220 ЦК України). У зв'язку з цим вважаю, що відповідно до ст. 16 ЦК України, єдиним правовим способом захисту моїх прав буде визнання в судовому порядку укладеної угоди з продавцем дійсною, оскільки всі умови договору купівлі - продажу сторонами були виконані в повному обсязі. Оскільки [PERSON] був законним власником квартири, жодних перешкод у розпорядженні майном не було, він мав право її відчужувати. Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Фактично всі істотні умови договору купівлі - продажу мною та продавцем, [PERSON], були виконані. За домовленістю між ними житловий будинок продавцем був проданий, продавцеві були передані гроші в розмірі 50400 грн. Продавцем передано, а позивачкою, покупцем, прийнято квартиру за адресою: 65062, [ADDRESS]. Таким чином укладена між позивачкою та відповідачем угода купівлі - продажу нерухомого майна виконана в повному обсязі, а тому вважається дійсною. Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов [PERSON] - задовольнити, визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 13 серпня 1998 року на Одеській універсальній біржі «Витязь»між [PERSON] та [PERSON]. Куруючись ст.ст. 203, 204, 209, 220, 655, 656 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 62, 130, 212 215, 218 ЦПК України, суд,

Outcome: approved