Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» 6601 грн. 23 коп., а також судові витрати. Позивач посилається на те, що листами від 4 вересня та від 28 вересня 2012 року кандидат в народні депутати України [PERSON] звернувся до голови правління ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» з проханням виділити в короткострокову оренду центральний стадіон пароплавства 6 жовтня 2012 року з 15.00 до 19.00 години для проведення товариського футбольного матчу. 3 жовтня 2012 року пароплавство виставило відповідачу рахунок на суму 1430 грн. за підготовку стадіону до матчу, який відповідачем було сплачено. 4 жовтня 2012 року пароплавство направило відповідачу лист з пропозицію укласти договір про надання стадіону в короткострокову оренду за тарифом аналогічним проведенню фестивалів «Дунайська Весна» та «День міста». Але цю пропозицію відповідач проігнорував. Проте за декілька днів до матчу до пароплавства звернувся міський голова м.Ізмаїла з проханням надати стадіон 6 жовтня 2012 року з 15.00 до 18.00 години для організації тренувальних заходів з метою підготовки до Спартакіади школярів. В звязку з чим пароплавство відмовило відповідачу в наданні стадіону для проведення футбольного матчу. Але, незважаючи на таку відмову, 6 жовтня 2012 року відповідач самовільно провів матч на зазначеному стадіоні. Представниками пароплавства було складено акт, в якому зафіксовано, що футбольний матч проводився протягом трьох годин, при цьому було зайнято близько 1500 посадочних місць; після закінчення матчу на трибунах була виявлена поломка 11 пластикових крісел, а також проводилося прибирання сміття. На підставі цього відповідачу 8 жовтня 2012 року була направлена претензія та рахунок на суму 6601 грн. 23 коп., з яких 2077,50 грн. за трьох годинну оренду стадіону, 2057 грн. за поломку крісел, 1250 грн. за 1500 посадочних місць та 116,52 грн. за прибирання сміття. Але ця претензія залишена відповідачем без уваги. Враховуючі , що між пароплавством та відповідачем фактично було укладено письмовий договір короткострокової оренди стадіону відповідно до вимог ст.. 207 с.1 ЦК України , але позивач не виконав належним чином свої зобовязання за договором, з нього підлягає стягненню зазначена сума. Відповідач позов не визнав та пояснив, що він дійсно 28 вересня 2012 року, як кандидат в народні депутати України, звернувся до голови правління ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» з проханням виділити в короткострокову оренду центральний стадіон пароплавства 6 жовтня 2012 року для проведення товариського футбольного матчу. Пароплавство з цим погодилось та 3 жовтня 2012 року виставило рахунок на суму 1430 грн., який в той же день було сплачено з рахунку виборчого фонду його як кандидата в народні депутати України. 4 жовтня 2012 року пароплавство відмовило йому у наданні стадіону для проведення футбольного матчу, в звязку з чим він прийняв рішення матч не проводити , про що були повідомлені футболісти, а також були розвішані афіші про те, що матч не відбуватимусь. Але незважаючи на це та незалежно від його волі, члени футбольних команд «Динамо» Київ та Збірної Бессарабії 6 жовтня 2012 року прибули до м. Ізмаїла та провели товариський футбольний матч на центральному стадіоні пароплавства . Він на цьому матчі був присутній як звичайний уболівальник, будь-яки заходи передвиборної агітації під час цього матчу не проводились. Крім того, стадіон не був взагалі підготовлений для проведення матчу. Тому підстав для стягнення з нього на користь пароплавства будь-якої суми відсутні. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 28 вересня 2012 року відповідач, як кандидат в народні депутати України, звернувся з заявою на імя голови Правління приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» про виділення в короткострокову оренду стадіону пароплавства 6 жовтня 2012 року з 15.00 до 19.00 години для проведення товариського футбольного матчу (а.с.9). 3 жовтня 2012 року позивач виставив рахунок № СФ 0000001 на суму 1430 грн., яким передбачена оплата центрального футбольного поля, нанесення розмітки футбольного поля, надання роздягальні, підключення до електромережі (а.с.11). В той же день 3 жовтня 2012 року цей рахунок було оплачено відповідачем з поточного рахунку його виборчого фонду як кандидата у народні депутати України (а.с.34). 4 жовтня 2012 року позивач відмовив відповідачу в наданні стадіону пароплавства для проведення футбольного матчу з посиланням на лист міського голови м.Ізмаїла з проханням надати стадіон 6 жовтня 2012 року з 15.00 до 18.00 години для організації тренувальних заходів з метою підготовки до Спартакіади школярів. Цей факт не заперечував відповідач, який в судовому засіданні пояснив, що дійсно 4 жовтня 2012 року він зустрівся з головою Правління пароплавства [PERSON] , який в ході усної бесіди відмовив йому в наданні стадіону, після чого він прийняв рішення футбольний матч не проводити. 5 жовтня 2012 року позивач повернув відповідачу сплачену ним раніше суму 1430 грн.(а.с.5). 6 жовтня 2012 року на центральному полі стадіону ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» відбувся товариський футбольний матч між командами «Динамо» Київ (ветерани) та Збірної Бессарабії. Відповідно до ст.. 207 ч.1 ЦК України правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.. 793 ч.1 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Проаналізувавші викладені вище обставини, суд доходить висновку, що між сторонами був укладений письмовий договір , який свідчить про домовленість сторін про надання в короткострокову оренду стадіону пароплавства з оплатою в сумі 1430 грн. Посилання позивача на лист від 4 жовтня 2012 року, в якому відповідачу було запропоновано укласти договір оренди стадіону за тарифом аналогічним проведенню фестивалів «Дунайська весна» та «День міста» (а.с.10), не є свідченням укладення між сторонами договору оренди стадіону саме на таких умовах та за таким тарифом. Як встановлено судом, до зазначеного листа позивач не додав проект договору, який він пропонував укласти відповідачу, та взагалі не довів будь-яким чином до відповідача розміри тарифу, за яким була висунута пропозиція укласти договір. При цьому відповідач будь яким чином не надавав згоду на укладення договору на таких умовах. Тому вимогу позивача щодо стягнення з відповідача оплати за оренду стадіону в сумі 2493 грн., за використання посадочних місць в сумі 1500 грн. та за прибирання сміття в сумі 139,83 грн. відповідно до рахунку № 0008 від 8 жовтня 2012 року (а.с.15) суд вважає безпідставною та недоведеною. Вимога позивача щодо стягнення 2468 грн. 40 коп. за поломку 11 пластикових крісел також задоволенню не підлягає. Акт про поломку крісел від 6 жовтня 2012 року складено виключно представниками позивача, без залучення відповідача або інших не зацікавлених осіб (а.с.13). Такий акт не може бути прийнятий судом як доказ спричинення шкоди позивачу винними діями відповідача. Відповідач, а також свідки [PERSON]Є, [PERSON], яки були присутні на стадіоні під час проведення футбольного матчу 6 жовтня 2012 року , факт поломки крісел заперечували. Тому цю вимогу позивача суд також вважає недоведеною. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 1430 грн. за оренду центрального поля стадіону відповідно до письмового договору, укладання якого підтверджується листом відповідача від 28 вересня 2012 року та оплатою виставленого позивачем рахунку № СФ-0000001 від 3 жовтня 2012 року . Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені ним судові витрати в сумі 214 грн. 60 коп. (а.с.1). Твердження відповідача про те, що він був присутнім під час проведення футбольного матчу як звичайний уболівальник, що матч відбувся незалежно від його волі, суд до уваги не приймає. З перелічених вище обставин вбачається, що саме відповідач був ініціатором і організатором цього футбольного матчу та саме за його зверненням між сторонами було укладено договір про короткострокову оренду стадіону. Враховуючі те, що незважаючі на відмову позивача в наданні стадіону, 6 жовтня 2012 року на цьому стадіоні було проведено футбольний матч, суд вважає що відповідач повинен сплатити позивачу 1430 грн. за використання стадіону відповідно до укладеного у встановленому порядку договору.

Outcome: partial