Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних із виплатою страхового відшкодування, та стягнення судових витрат, посилаючись на те, що ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» 20 квітня 2011 року змінила найменування на Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО», на підставі чого позивач несе права та обов'язки ВАТ «УСК «Дженералі Гарант». 13 квітня 2010 року між ТОВ «Ніссан Мотор Україна» та ВАТ Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» було укладено договір добровільного страхування автотранспорту, оформлений полісом № 190-0350601, у відповідності до якого було застраховано автомобіль «Ніссан Кашкай», реєстраційний номерний знак [NUMBER]. 5 листопада 2010 року в м. Харкові по проспекту Московському сталася ДТП за участю вказаного автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Вина [PERSON] у вчинені вказаного ДТП підтверджується постановою про притягнення останнього до відповідальності 16 грудня 2010 року за ст. 124 КУпАП. Згідно до висновку спеціаліста з визначення матеріального збитку від 13 грудня 2010 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ніссан Кашкай» в результаті пошкодження автомобіля при вказаному ДТП становить 21038,66 грн. ВАТ «УСК «Дженералі Гарант», виконуючи свої договірні зобов'язання перед страхувальником, виплатила страхове відшкодування за письмовою заявою страхувальника в сумі 21058,38 грн. та 400 грн. за проведення авто товарознавчої експертизи. Таким чином сума витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 21458,38 грн. Позивач звертався до відповідача для досудового врегулювання спору, але на даний час відповідач суму боргу не сплатив. На підставі переліченого представник позивача просить суд стягнути з відповідача суми страхового відшкодування, витрати на судовий збір. У судове засідання представник позивача, що діє на підставі довіреності, не зявився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, при цьому наполягаючи на задоволенні позовних вимог в повному обсязі та не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не зявився повторно за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням, закріпленим в ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільне правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно до ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ч. 5 ст. 1187 ЦК особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно договору добровільного страхування транспортного засобу від 13 квітня 2010 року між ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» та «Ніссан Мотор Україна» підтверджується наявність страхового захисту автомобіля [NUMBER] (а. с. 12). Відповідно до постанови від 16 грудня 2010 року Орджонікідзевським районним судом міста Харкова [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП до штрафу в розмірі 340 грн., як винну особу за фактом ДТП, що сталось 5 листопада 2010 року між автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а. с. 10). Страховий акт від 29 грудня 2010 року став підставою для виплати страхового відшкодування страховою компанією шкоди, завданої ДТП та за проведення висновку що до вартості відновлюваного ремонту в сумі 21058,38 та 400 грн. відповідно (а. с. 14, 5, 6). Згідно висновку про вартість завданого збитку транспортному засобу від 13 грудня 2010 року, складеного ТОВ «Естімейт», вартість матеріального збитку, завданого власнику «Ніссан Кашкай» н/з [NUMBER] складає 21038,66 грн. (а. с. 17-35). Таким чином в судовому засіданні було встановлено факт того, що 5 листопада 2010 року мало місце ДТП між автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], винною особою у вчинені якого було визнано відповідача. З урахуванням переліченого потерпілій стороні у вказаному ДТП було відшкодовано завдану майнову шкоду страхувальником в сумі 21058,38 грн. та витрати про проведенню дослідження вартості завданої ДТП шкоди в сумі 400 грн. На підставі переліченого до АТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» перейшло право регресної вимоги до винної особи у скоєнні ДТП від 5 листопада 2010 року по відшкодуванню понесених страхувальником витрат. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 21458,38 грн., що було підтверджено у судовому засіданні при розгляді справи. Згідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення про сплату судового збору при подані вказаного позову представниками позивача було сплачено судовий збір у розмірі 214,60 грн. (а. с. 1). На підставі переліченого з відповідача підлягає стягненню сума судових витрат на користь позивача в сумі 214,60 грн. На підставі ст. ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved