Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-20 00:00:00

В травні 2012 року позивачі звернулися з позовом до суду, в якому просили визнати недійсним Кредитний договір № CL-300/322/2008 від 13.08.2008 року укладений між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», визнати недійсним Договір поруки № SR-300/322/2008 від 13.08.2008 року, визнати недійсним Договір застави автотранспортного засобу № PCL-300/322/2008 від 13.08.2008 року, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивачі вказали на те, що 13 серпня 2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк»був укладений Кредитний договір № CL-300/322/2008 на придбання автомобіля. Вищевказаний договір був забезпечений Договором поруки № SR-300/322/2008 від 13.08.2008 року укладеним між банком та [PERSON] та Договором застави автотранспортного засобу № PCL-300/322/2008 від 13.08.2008 року. Позивачами зазначено, що при укладанні вищевказаного кредитного договору та договору застави, банком було введено позивачів в оману та були порушенні їх права. Так, банком не було попереджено [PERSON] та [PERSON] про можливі ризики з коливанням валюти, не було їх повідомлено про те, що такі ризики несуть саме вони. Крім того, позивачі вважали, що брали кредит в національній валюті гривні, а ні в валюті доларів США. Також, банком значно завищена сума вказаних коштів в кредиті ніж він надав позивачам насправді. Банк змусив [PERSON] укласти договір страхування з Закритим акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», яка не виконувала свої обовязки при настанні страхових випадків, позбавив права вільно вибирати страхову компанію. Все вищевказане змусило позивачів звернутися до суду. Ухвалою суду до участі у справу було залучено Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»у якості співвідповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві. Також пояснив, що банк фактично надавав кредит у Національній валюті гривні, а ні в валюті долари США, між сторонами не було підписано угоду про ризики, яка б вказувала, що всі ризики з коливання курсу валюти несе саме він. Також вказав, що він укладав договір з відповідачем, проте не читаючи його, а тому не знав відповідальності. Крім того, вказав, що банком при врахуванні курсу долара США до української гривні враховується курс НБУ станом на теперішній час, проте станом на момент укладання кредитного договору курс долара США до української гривні становив значно менше. [PERSON] в судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином про слухання справи, раніше надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного позову та просив відмовити позивачам в повному обсязі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У судовому засіданні було встановлено, що 13 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № CL-300/322/2008, відповідно до умов якого останній отримав кредит в іноземній валюті в розмірі 30845,00 доларів США в порядку та на умовах, визначених Договором, з кінцевим терміном повернення не пізніше 13 серпня 2015 року на придбання автомобіля (а.с.138-140). 13 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений Договір поруки № SR-300/322/2008 (а.с.149), який був укладений між Банком та поручителем з метою забезпечення виконання у повному обсязі зобов'язань [PERSON] перед банком за Кредитним договором № CL-300/322/2008 від 13.08.2008 року. Також, 13 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений Договір застави автотранспортного засобу № PCL-300/322/2008 (а.с.146-148), який був укладений між Банком та [PERSON] з метою забезпечення виконання у повному обсязі зобов'язань [PERSON] перед банком за Кредитним договором № CL-300/322/2008 від 13.08.2008 року. Банк свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 30845,00 доларів США перерахувавши їх на поточний рахунок позивача 26208001818548 (а.с.160), відкритий відповідачем на підставі Договору № 300/2001/08 про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб від 13.08.2008 року (а.с.159), що підтверджується меморіальним ордером № 169 від 13.08.2008 року, який підписаний особисто [PERSON] (а.с.160). В подальшому вищевказані кошти були переведені [PERSON] на поточний рахунок ПП «Віктор і сини»за придбання автомобіля DODGE CALIBER згідно договору № 20638240 від 04.06.2008 року укладеного між [PERSON] та ПП «Віктор і сини»(а.с.172-174). [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що банк ввів його в оману щодо умов кредитного договору, а він підписав спірний кредитний договір не читаючи його. При цьому посилався на положення ст. 230 ЦК України, згідно якої якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Але відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Підписання обома сторонами Кредитного договору № CL-300/322/2008 від 13.08.2008 року підтверджує той факт, що між сторонами було досягнуто згоди по усіх істотних умовах цього Кредитного договору. Крім того, відповідно до пунктів спірного договору, підписанням даного Кредитного договору Позичальник підтвердив, що має необхідний обсяг цивільної дієздатності, для укладення даного договору, свою здатність виконувати умови договору, повністю розуміє всі умови даного договору, свої права та обовязки за договором, погоджується з ним, та вважає їх справедливими щодо нього, про що свідчить особистий підпис [PERSON] на аркушах кредитного договору. Згідно першого аркуша Кредитного договору № CL-300/322/2008 від 13.08.2008 року - валютою кредиту є долар США, з чим був погоджений [PERSON], про що свідчить його особистий підпис на цьому аркуші (а.с.138). Тому, твердження позивача, що він підписав спірний договір не читаючи є необґрунтованими та такими, які недоведені суду належними доказами. Крім того, твердження позивача, що банком не було попереджено його про валютні ризики також є безпідставними, оскільки відповідно до п. 1.11. Кредитного договору Позичальника було освідомлень, що «Усі платежі для повернення суми кредиту та сплати процентів за користування Кредитом повинні здійснюватися Позичальником у валюті Кредиту в строки та на умовах, встановлених цим договором», а відповідно до ч. 2 п. 1.11.2. Кредитного договору Позичальника було застережено, що «Підписанням цього договору Позичальник висловлює свою обізнаність з діючими Тарифами Банку, обовязковими платежами передбаченими чинним законодавством України, а також з валютними ризиками, які несе Позичальник під час виконання Боргових зобовязань, якщо валютою Кредиту виступає долар США, Євро чи Швейцарський франк»(а.с.140). Крім того, твердження позивача, що Банком були перераховані кошти на поточний рахунок продавця автомобіля, а саме ПП «Віктор і сини», також не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи та в умовах кредитного договору зазначено, що банк перерахував кредитні кошти на поточний рахунок позивача 26208001818548 (а.с.160), відкритий відповідачем на підставі Договору № 300/2001/08 про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб від 13.08.2008 року (а.с.159), що підтверджується меморіальним ордером № 169 від 13.08.2008 року, який підписаний особисто [PERSON] (а.с.160), а на поточний рахунок ПП «Віктор і сини»кошти в меншому розмірі перерахував саме позивач. За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити позивачам в задоволенні їх позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»та Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»про визнання кредитного договору недійсним. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed