Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-14 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернувся з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.02.2008 року в сумі 24648,01 грн. В обґрунтування позову позивач стверджує, що заборгованість в сумі 24648,01 грн., виникла внаслідок порушення відповідачем договірних умов щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Позивач стверджує, що відповідач незаконно не виконує власних зобовязань щодо погашення отриманого кредиту і відсотків за користування ним. Позивач стверджує, що відповідно до умов укладеного з відповідачем договору від 14.02.2008 року, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за вищевказаним договором відповідач станом на 31.12.2012 року має загальну заборгованість за кредитом 24648,01 грн., у тому числі: - 8749,02 грн. заборгованість за кредитом; - 8661,56 грн. - заборгованість за відсотками; - 5587,52 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 1149,91 грн. штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по вищевказаному кредитному договору в грошовій сумі 24648,01 грн. і судові витрати 246,48 грн. Вимоги про стягнення поточної і простроченої заборгованості позивач мотивує невиконанням відповідачем обовязків передбачених Умовами і правилами надання банківських послуг, які є складовою частиною договору про надання банківських послуг, згідно яких відповідач, повинен погашати заборгованість по кредиту і відсоткам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах передбачених цим договором. Представник позивача в судове засідання не зявився попередньо надавши суду відповідну заяву (а.с.41), в якій позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, розгляд справи провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю. Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що відповідач позов визнала суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач звернувся до позивача із заявою про надання кредиту. Відповідно до укладеного договору від 14.02.2008 року, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте відповідач порушив умови договору, що призвело до утворення заборгованості по даному кредитному договору. Судом встановлено, що визначені позивачем суми заборгованості за кредитом, заборгованість за відсотками, заборгованість по комісії за користування кредитом, і штрафам ґрунтуються на розрахунку заборгованості за договором № б\\н від 14.02.2008 року станом на 31.12.2012 року (а.с.5-11), при цьому дані види заборгованості підлягають до стягнення у розмірі заявлених позивачем до стягнення, а саме: 8749,02 грн. заборгованість за кредитом, 8661,56 грн. заборгованість за відсотками, 5587,52 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1149,91 грн. штраф (процентна складова). За таких обставин, суд вважає встановленими факти укладення договору про надання банківських послуг між позивачем та відповідачем, а також вважає доведеними твердження позивача про наявність простроченої заборгованості за кредитом, за відсотками, заборгованості по комісії за користування кредитом і штрафами, оскільки ці факти підтверджуються письмовими матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася,та сплати процентів. Отже, суд визнає, що відповідач допустив істотні порушення умов договору про надання банківських послуг № б\\н від 14.02.2008 року, та всупереч вимог ст.ст. 526, 610,611,1050 ч. 2,1054 ч.1 ЦК України не виконав законних вимог позивача щодо повернення заборгованості за договором, тому заборгованість підлягає стягненню з відповідача за кредитом 8749,02 грн., за відсотками 8661,56 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 5587,52 грн., за штрафом (фіксована частина) 500,00 грн., за штрафом (процентна складова) 1149,91 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд встановив, що судовий збір позивачем було сплачено сумі 246,48 грн. Отже, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, про наявність законних підстав для задоволення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved