overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

09 жовтня 2012 року позивачі звернулися до суду з позовом до Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 14.06 га, розташованої на території Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. В заяві вказали, що не можуть оформити спадкові права на зазначену земельну ділянку оскільки, в державному акті на імя спадкодавця яким є їхня мати [PERSON] внесено зміни, які не визнаються нотаріусом. Просили постановити рішення яким визнати за ними в рівних частках право власності на спірну земельну ділянку \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Пояснивши, що прийняли спадщину на інше рухоме та нерухоме майно. Натомість за виправлення в державному акті на землю не можуть оформити таку на своє імя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України. Представник відповідача позов визнала, суду показала, що позивачі мають право на вказану земельну ділянку. Дослідивши докази, заслухавши пояснення позивача та представник а відповідача суд встановив наступне: Згідно копії спадкової справи після смерті [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] набули прав на спадкування (а.с.6,9,10,11) Спадкодавець [PERSON] згідно державного акту на праві власності мала земельну ділянку розміром 14.06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, в акті маються виправлення. (а.с.7). Судом встановлено, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникають із спадкових прав . За вказаних обставин суд знаходить порушення прав позивачів на володіння та розпорядження належним майном ,тому звернення до суду є обгрунтованим, позовні вимоги на підставі ст. ст..3,ст..15,ч.2 ст.16, 1261, 1268 ЦК України підлягають задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] та просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь алміенти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно. В обгрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що з 2004 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбу з відповідачем, 26.09.2004 р. у них народивс син [PERSON], в 2012 р. шлюб між ними розірвано. Вказувала, що вони з сином проживають окремо від відповідача, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини регулярно та в достатньому розмірі, тому вона вимушена звернутись з вказаним позовом до суду. Враховуючи наведене, просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, вказуючи на те, що дитина є інвалідом дитинства та потребує доодаткових коштів як на харчування, лікування так і навчання. Просила задовольнити заявлені позовні вимоги на підставі ст.ст. 180, 181, 184 СК України. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити, вказуючи на те, що з березня 2012 р. відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина регулярно та в достатньому розмірі, тому вона звертається до суду з даним позовом, вказувала, що аліменти слід стягнути саме в такому розмірі, оскільки, дитина часто хворіє, потребує начання в спеціальній школі, що вимагає додаткових коштів. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначав, що не згоден сплачувати аліменти на утримання дитини саме в такому розмірі, вказував, що надає кошти позивачці на утримання дитини, однак на даний час не працює, тому немає достатнього доходу для утримання дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2004 р., рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 30 січня 2012 р. розірвано, ( а.с.6 копія рішення суду), від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Відповідачем визнано як факт, що дитина [PERSON] [INFO] проживає разом з матір»ю в [ADDRESS] кім.109. Відповідно до посвідчення від 21.09.2011 р. [PERSON] [INFO] є інвалідом дитинства. ( а.с. 7) Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи матеріальне становище платника аліментів та розмір його доходу, та те, що відповідач має змогу отримувати доход в розмірі необхідному для утримання дитини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 01.11.2012р. та до досягнення дитиною повноліття. На підставі зазначеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просила суд постановити рішення, яким усунути їй перешкоди в користуванні власністю квартирою 51 в буд.60\\1 по вул.Зодчих в м.Києві, визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою 51 в буд.60\\1 по вул.Зодчих в м.Києві і зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що вона [PERSON] є власником кварртири 51 в буд.60\\1 по вул.Зодчих в м.Києві, квартира є двокімнатною, на даний час в квартирі зареєстровано відповідача по справі. Однак, з 2007 р. відповідач в спірній квартирі не проживає, не несе жодних витрат по утриманню даної квартири, вказану квартиру залишив в добровільному порядку, речей його в квартирі немає. В 2012 р. через представника вона зверталась до Святошинського РУ ГУ МВС України з приводу з»ясування обставин чи заводилась оперативно-розшукова справа на відповідача, на що їй було повідомлено що відповідач в розшуку не перебуває, відповідач є братом позивача, з вказаної квартири вона позхивачка його не виганяла, перешкоди в користуванні квартирою не чинила, тобто квартира відопвідачем залишена в добровільному порядку, коштів на оплату квартирної плати та плати за комунальні послуги відопвідач не надає, однак жодних дій щодо зняття з реєстраційного обліку в вказаній квартирі не вчиняє, тому вона вимушена звернутись за захистом своїх інтересів до суду. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Клинівської сільської ради Городоцького району про визнання права власності на домоволодіння, розташоване по вул. Молодіжна, 17, в с.Клинове Городоцього району, яке складається з глиновалькованого житлового будинку загальною площею 73,9 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м, камінного погріба, двох цегляних хлівів, цегляного туалету, цегляної літньої кухні, загальною вартістю 149202 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що дане домоволодіння належало його матері [PERSON], котра померла 26 жовтня 1995 р. Він, позивач, являючись спадкоємцем після смерті матері прийняв спадщину, проте не може оформити право власності на зазначене домоволодіння, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, і просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті 26 жовтня 1995 року [PERSON] - матері позивача, відкрилась спадщина. [PERSON] прийняв спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Клинівської сільської ради №1033 від 22 жовтня 2012 року, витягом з погосподарських книг Клинівської сільської ради від 22 лютого 2012 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З врахуванням наведеного, позивача слід вважати таким, що прийняв спадщину. [PERSON] являючись спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], прийняв спадщину, отримавши 16 грудня 2011 року свідоцтво про право на спадщину за законом. Інших спадкоємців першої черги немає. Факт належності спадкового домоволодіння спадкодавцю [PERSON] підтверджується випискою із погосподарських книг Клинівської сільської ради Городоцького району від 23 жовтня 2012 року та довідкою виконкому Клинівської сільської ради № 1034 від 22 жовтня 2012 року. Проте, [PERSON] оформити право власності на вказане домоволодіння не може, оскільки спадкодавцем за життя не виготовлявся правовстановлюючий документ на нього, про що свідчить довідка КП «Городоцьке бюро технічної інвентаризації» №34 від 15 березня 2012 року та постанова державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 квітня 2012 року. За таких обставин, врахувавши, що відповідачем позовні вимоги визнані повністю, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що 03 березня 2000 року в Управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради, актовий запис № 220, був зареєстрований його шлюб із відповідачем. Сімейне життя з відповідачем не склалось, втратили почуття кохання, поваги один до одного, відсутні спільні інтереси. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач не заперечувала проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що 03 березня 2000 року [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем в Управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради, актовий запис № 220. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки. Проживають окремо. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що сімя розпалась і відновленню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

В квітні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. 16.02.2009 року сторони уклали договір №409 відповідно до якого відповідач отримує послуги що включають в себе: витрати на утримання будинку та прибудинкової території, опалення, водопостачання та водовідведення, які надаються ТОВ «Зараз». Відповідач навмисно ухиляється від підписання договору про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території з метою невиконання свого обов'язку по оплаті житлово- комунальних послуг. [PERSON] не здійснював оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, в зв'язку з чим станом на 25.01.2012 року утворилась заборгованість в розмірі 31421,68 грн. Неодноразові звернення, попередження та запрошення адміністрації позивача про погашення заборгованості не мають позитивного результату. Просив стягнути з [PERSON] на його користь борг з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних у сумі 36763,54 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Подав письмові заперечення проти позову, зазначивши, що відповідач не є власником квартири, про яку заявляє позивач, не отримував правовстановлюючих документів на неї та не отримував послуг, вартість яких хоче отримати позивач. Вислухавши сторін, дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово- комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Так, встановлено, що 16.02.2009 року сторони уклали договір №409 відповідно до якого відповідач отримує послуги що включають в себе: витрати на утримання будинку та при будинкової території, опалення, водопостачання та водовідведення, які надаються ТОВ «Зараз». Згідно з п. 3.2.7. вказаного вище договору, управління будинком, яке вказує на те. що зобов'язання по сплаті житлово-комунальних послуг та інших пов'язаних платежів виникають з моменту підписання акту приймання-передачі квартири із ТОВ «Укргаз» або з моменту нотаріального посвідчення договору, на підставі якого виникає право власності на квартиру. Відповідно листа №306410/4676 наданого КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» 16.11.2012 року, станом на 05.11.2012 року згідно електронного Реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості про право власності на квартиру [ADDRESS] відсутні. Таким чином, суд має відмовити у задоволенні позовних вимог, адже позивачем не було надано доказів того, що власником (чи балансоутримувачем) квартири [ADDRESS] є відповідач. Більше того, докази фактичного отримання відповідачем послуг, що надаються позивачем, суду не названі та таких судом не виявлено.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

В вересні 2012 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем в звязку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сімї виникали сварки, непорозуміння. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд дослідив докази, які були надані суду. Суд приходить до наступного: Сторони в 1998 році уклали шлюб, мають спільних дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку Софію [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені з листопада 2007 року в звязку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сімї виникали сварки, непорозуміння. Спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про втрату нею права на користування жилим приміщенням за адресою м.Тернопіль, вул.Микулинецька бічна, 8/27, посилаючись на те, що відповідачка є колишньою дружиною [PERSON], без поважних причин з липня 2011 року вона у вказаній квартирі не проживає, а тому втратила право на користування квартирою, яка належить їм на праві спільної сумісної власності. Позивачі у судове засідання не з'явилися, проте, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, у якій позов підтримали та просять задовольнити його з викладених у заяві мотивів. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, хоча була повідомлена про час і місце розгляду справи у суді у встановленому законом порядку. Суд встановив такі факти. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 7.05.2007 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. За вказаною адресою на даний час зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. що підтверджується будинковою книгою. Проте, відповідачка з липня 2011 року без поважних причин не проживає у [INFO], що підтверджується актами ДП «Комунальник - 1» TOB «Мрія» від 25.04.2012 р., 11.07.2012 р., 23.08.2012 р. та показами свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки [PERSON] у спірній квартирі більше одного року без поважних причин не проживає, суд вважає, що її необхідно визнати такою, що втратила право користування квартирою № 27 по вул.Микулинецька бічна, 8 у м.Тернополі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

29.08.2012 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду і просить дозволити до досягнення повноліття дитиною [PERSON], [INFO] у супроводі з її матір'ю [PERSON] здійснювати виїзди за межі кордонів України з метою оздоровлення та відпочинку дитини відвідування родичів за кордоном без дозволу батька [PERSON] терміном на 6 (шість) місяців, посилаючись на те, що позивач та відповідач з 14 листопада 2009 року по 06 липня 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. В даний час дитина проживає з позивачем за адресою: Сумська область. [ADDRESS]. Після припинення шлюбних стосунків між сторонами, позивач неодноразово зверталась до [PERSON] з вимогами про добровільне надання дозволу на тимчасовий виїзд доньки, оскільки для виготовлення проїзного документа дитини нотаріально посвідчений дозвіл його батька, але відповідач відмовився, не пояснюючи причини. В судовому засіданні заявник позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, мотивуючи тим, що надання такого дозволу обмежить відповідача у спілкуванні та вихованні дитини. Треті особи в судове засідання не з'явились, повідомлялись про розгляд справи належним чином. Причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 14 листопада 2009 року по 06 липня 2012 року, який було розірвано рішенням Києво-святошинського районного суду Київської області від 06 липня 2012 року. Від спільного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК №158947 від 27 липня 2010 року. В даний час дитина - [PERSON] проживає з [PERSON] за адресою: Сумська область. м.Охтирка. [ADDRESS]. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно ч.1 ст. 157 Сімейного кодексу України, виховання дитини вирішується батьками спільно. Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 25.07.2012 року №1369 було визначено дні та години участі відповідача у вихованні та спілкуванні з донькою за її місцем проживання. Крім того, [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON]. [INFO] не позбавлявся та є таким, що належним чином виконує свої батьківські обов'язки, що підтвердив представник відповідача та проти чого не заперечувала [PERSON]. Позивачка не вказала з якою метою просить дозволити виїзд дитини за кордон України на 6 місяців, не зазначила про необхідність лікування чи оздоровлення дитини. Більш того, у разі задоволення позову будуть порушені права відповідача, як батька дитини. Отже, задовольняючи позов [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, суд, позбавить [PERSON] на рівні права та обов'язки щодо догляду, спілкуванні та вихованні за дитиною, що передбачено ст. 141 Сімейного кодексу України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей Наіля 11.09.05року народження та Іброгіма [INFO] ,пояснює свої вимоги тим, щ батько дитини у вихованні та утриманні ніякої участі не приймає. Просить стягнути аліменти н утримання дітей в розмірі по 500 гривень на кожного. Відповідач до суду з'явився, пояснив, що згоден сплачувати аліменти на дітей в розмірі 10 гривень на кожного , пояснив, що не має роботи , живе за рахунок своїх батьків. Суд вважає матеріалів справи достатньо для розгляду справи. Такі відносини є цивільне правовими та регулюються ст.ст.180,181,182, 184,183,191 Сімейного Кодексу визначаються з домовленністю між батьками, за відсутністю такої згоди розмір та спосіб утримання дитин визначається судом. В суді встановлено що згоди про спосіб утримання відповідачем між сторонами не досягнуто тому такі виплати повинні бути визначені судом . Суд вважає , що є підстави для задоволення позову розмірі Ш части всіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку , який заявлено позивачем, так як відповідач має постійний заробіток, добровільно не сплачує аліменти, будь-якої допомоги добровільно не надає.Відсутність роботи не звільняє відповідача від виконання обов»язків щодо своїх дітей в частині їх утримання до повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 15 січня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у виконкомі Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис № 02. Посилалася на те, що в шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що між нею та відповідачем втрачено почуття поваги та любові один до одного, в них різні погляди на життя, вони різні за характерами люди, внаслідок чого виникають непорозуміння в сім»ї. Зазначала, що більше місяця вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Оскільки їх шлюб існує формально, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити, на примирення не згідна. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з початку жовтня 2012 року, на примирення не згідні. Спільного майна і бюджету не мають. Виходячи з наведеного, суд вважає, що сім»я [PERSON] остаточно розпалася та їх відносини не можуть бути відновлені. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст.ст.105, 110, 112,114 СК України,

Outcome: approved