Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадщину за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємицею після смерті свого чоловіка [PERSON]. Позивач прийняла спадщину, так як у встановлений законодавством строк звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою, проте для оформлення спадщини (земельна ділянка) необхідний правовстановлюючий документ, який [PERSON] отримав за життя, проте втратив. В судові засідання позивач не зявилася, від неї надійшло клопотання про можливість розгляду справи за її відсутності. Від представника відповідача [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та визнання позовних вимог. Від представника відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Чернігівської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та визнання позовних вимог. Представник Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області в судові засідання не зявлявся, причини неявки суду не повідомив, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача та відповідачів в порядку ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] помер 29 березня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа, відповідно до матеріалів якої 23 серпня 2011 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Управлінням Держкомзему у [PERSON] районі Чернігівської області на імя [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,26 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (державний акт серії ЯБ № 411304). Однак вказаний акт було втрачено, про що розміщено відповідне оголошення в пресі. Відповідно до статей 1217 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Особливості спадкування прав на земельну ділянку визначені у земельному законодавстві. Ст. 80 ЗК України закріплено право громадян мати у приватній власності земельні ділянки. Норма п. «г» ч. 1 статті 81 ЗК України однією з підстав набуття права приватної власності на землю називає перехід її у спадщину. Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на вказану вище земельну ділянку.

Outcome: approved