overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

У лютому 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: с.Роїще, Чернігівського району та області, вул.Зарічна, 43. як за спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON], який помер 02.06.2011 року, а на іншу частину просила визнати право власності за [PERSON] як колишнім членом колгоспного двору. До початку розгляду справи по суті [PERSON] змінила позовні вимоги та у новій позовній заяві звернулася до суду разом з [PERSON] з позовом до Роїщенської сільської ради в якому вони просили визнати за ними право власності на зазначене домоволодіння по частині за кожною, посилаючись на ті ж підстави. Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали заяву з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач - Роїщенська сільська рада Чернігівського району справу просила розглянути без участі їх представника, позовні вимоги просила задовольнити. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Свідоцтво про право власності від 05.10.1990 року /а.с.6/ на будинок №43 по вул.Революції було видане на ім'я голови колгоспного двору [PERSON]. Відповідно до довідки виконкому Роїщенської сільської ради Чернігівського району та області /а.с. 12/ станом на 01.07.1990 року разом з ним у спірному будинку була зареєстрована [PERSON]. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України «Про власність», кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України «Про власність» 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору. Згідно наданої копії свідоцтва про смерть /а.с.5/, [PERSON] помер 02 червня 2011 року. Після його смерті відкрилась спадщина. До спадкового майна належить 1/2 частина житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с.Роїще Чернігівського району та області, вул.Зарічна, 43. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після померлого батька, а [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадщині на користь неї, оскільки звернулися до нотаріуса з відповідними заявами, що підтверджується листом приватного нотаріуса [PERSON] /а.с.20/. Таким чином позивачі набули право власності на спірний житловий будинок з господарськими спорудами в рівних частинах, [PERSON] - як спадкоємець колишнього члену колгоспного двору, а [PERSON] - як колишній член колгоспного двору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду 22.02.2012 року з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 02 листопада 2002 року виконавчим комітетом Лісківської сільської ради. Позивач, який надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю, в позовній заяві зазначив, що сімейні стосунки з позивачкою припинились, від шлюбу мають дітей: Камілу [INFO] та Гліба [INFO], які проживають разом з відповідачкою. Спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше сумісне життя неможливе, з оглядом на що просить розірвати шлюб. Відповідачка оповіщена належним чином про час, місце та дату, в судове засідання не зявилась, надала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутністю. Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено наступне: Шлюб сторін зареєстровано 02 листопада 2002 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 320742, виданим виконавчим комітетом Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 11 від 02 листопада 2002 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 095327, виданого виконавчим комітетом Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 16, а також свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 237071, виданого виконавчим комітетом Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 21,- сторони є батьками неповнолітніх дітей Каміли [INFO] та Гліба [INFO]. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обовязки. За правилами ст.110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За наведених обставин та наданих доказів, суд визнає позов доведеним та таким що підлягає задоволенню, оскільки фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сімї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 200000,00 (двісті тисяч) гривень звернувши стягнення на належне їй рухоме та нерухоме майно. Позивач в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява, в даній заяві просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачка не зявилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до договору позики від 07 листопада 2009 року [PERSON] були позичені кошти в сумі 200000,00 (двісті тисяч) грн. [PERSON], про що свідчить розписка надана відповідачкою 07 листопада 2009 року в присутності двох свідків(а.с.3, 5). Позичені кошти відповідачка повинна була повернути позивачеві в термін до 07 травня 2010 року. Станом на 17 грудня 2010 року заборгованість [PERSON] перед [PERSON] становить 200000,00 (двісті тисяч) грн.. Відповідно до ст..1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або іншій речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю таку ж саму суму грошових коштів (суму позики). Статтею 1049 ЦК України встановлено обов'язок позичальника повернути позику у тій самій кількості, що були передані йому позикодавцем. Статтею 1050 ЦК України визначено якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Дослідивши матеріали справи в судовому засідання суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

ПАТ АБ «Експрес-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором кредитування. Вказали, що 11 червня 2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір №81140/06/к споживчого кредиту на суму 10 000 грн. з сплатою 29 % річних з кінцевим терміном повернення 11.06.2011 року. Відповідач останній платіж здійснив 12.10.2010 року, останнє погашення відсотків було 24.12.2010 року. На звернення банку з приводу погашення боргу відповідач не відповідає. Просили стягнути з [PERSON] 6666 грн. 40 коп. заборгованість за кредитом, 2 536 грн. 79 коп. - заборгованість по відсоткам, 577 грн. 45 коп.- пеня за порушення строків погашення кредиту, 157 грн. 45 коп.-пеня за порушення строків погашення відсотків, 1142 грн. 20 коп. - штраф. Просили стягнути дану суму та понесені судові витрати з відповідача. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, прохать розглянути справу заочно. Відповідач в засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином . Дослідивши надані суду матеріали та оцінивши докази в їх сукупності. Суд дійшов до висновку,що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.526, 549,530,1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін)його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).1. За кредитним договором банк або інша фінансоваустанова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В засіданні достовірно встановлено, що 11 червня 2010 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту №81140/06/к споживчого кредиту на суму 10 000 грн. з сплатою 29 % річних з кінцевим терміном повернення 11 червня 2011 року. Відповідач зазначену в договорі суму отримав , але станом на день закінчення строку договору 11.06.2011 року має заборгованість по сплаті кредиту та відсотків , яка складається з : 6666 грн. 40 коп. заборгованість за кредитом, 2 536 грн. 79 коп. - заборгованість по відсоткам, 577 грн. 45 коп. - пеня за порушення строків погашення кредиту, 157 грн. 45 коп. - пеня за порушення строків погашення відсотків, 1 142 грн. 20 коп. - штраф. Враховуючи викладене, слід стягнути з відповідача вказану суму та понесені позивачем судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітньої дитини [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення. Вказав, що на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 26.01.2012 року має житловий будинок №110 по вул.Леніна в с.ВільнаТерешківка Кременчуцького району Полтавської області . В даному будинку зареєстровані та мешкали як тимчасові мешканці без укладання договору найму вказані відповідачі з неповнолітньою дитиною.15.03.2011 року вказані особи згідно рішення Кременчуцького районного суду підлягали зняттю з реєстраційного обліку, але будинок не звільнили. Просив суд виселити даних осіб з його будинку, так як вони тимчасові мешканці. Позивач в засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити. Ввідповідачі або їх представник в судове засідання не зявилися, про часта місце розгляду справи належним чином повідомлені, про що в справі є докази(замовні листи). Представник третьої особи служби у справах дітей в засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності , вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 6 січня 2012 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими спорудами за адресою с.Вільна Терешківка Кременчуцького району Полтавської області, вул.Леніна, 110, який він придбав у [PERSON] . В цьому будинку без реєстрації проживають [PERSON], [PERSON] та малолітня [PERSON], [INFO], які не є членами родини попереднього власника будинку [PERSON] та нинішнього власника будинку [PERSON]. Договір найму житла з вказаними відповідачами попередній власник та нинішній власник не укладали, і наміру такого не мають. [PERSON] не має можливості вселитися у вказаний будинок, що належить йому на праві приватної власності , так само як і користуватися та розпоряджатися належним йому будинком на власний розсуд, так як у будинку мешкають сторонні особи , чим порушуються його права як власника, а тому слід виселити вказаних осіб з будинку №110 по вул.Леніна в с.Вільна Терешківка Кременчуцького району Полтавської області без надання іншого житлового приміщення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з зазначеним позовом в якому вказав, що 07 березня 2008 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 003-07175-070308. Відповідно до п. 1,3 Кредитного договору банк надає кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії . Відповідач [PERSON], у відповідності до договору, зобовязаний щомісяця в строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією. Але відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала і тому має прострочену заборгованість. Позивач прохає суд стягнути з відповідача суму заборгованості по кредитному договору та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача не зявився, в позовній заяві прохає справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, мотиви його предявлення не оспорює. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, дійшов до наступного. 07 березня 2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 003-07175-070308. Відповідно до п. 1,3 Кредитного договору банк надає кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії. Але відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав і тому має прострочену заборгованість. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинам, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З урахуванням наведеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

У січні 2012 року [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з 2003 року вона зі своїм чоловіком не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 26 лютого 1999 року у Крюківщинській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №2. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що з чоловіком мають різні погляди на важливі життєві відносини. Девять років не проживають разом. За цей час вона фактично створила нову сімю, оскільки проживає з іншим чоловіком Тому подальше збереження шлюбу є неможливим. Тому просила задоволити позов. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Суду пояснив, що вони не проживають разом близько дев'яти років, тому примирення між ними неможливе. Судом встановлено, що 26 лютого 1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у Крюківщинській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони по справі не проживають разом 9 років, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин вони не підтримують. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. При розгляді справ суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони 9 років не проживають разом, спільного господарства не ведуть, примирення між ними не можливе, тому шлюб між ним ними може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

Позивач просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь кредитної спілки «Тайстра» 5679,23 грн. боргу по кредиту та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 22.08.2011 року [PERSON] отримала позику за кредитним договором №1399 в сумі 5000 грн. на споживчі цілі терміном на 12 місяців з 22.08.2011 року по 22.08.2012 року зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 50% річних. З дня отримання позики здійснювала періодичні сплати в рахунок погашення боргу нерегулярно, чим порушила свої зобовязання. У звязку з цим сума процентів, належних до сплати станом на 12.01.2012 року становить 679,23 грн. за період з 22.08.2011 року по 12.01.2012 року, непогашена частина кредиту становить 5000 грн., таким чином сума боргу перед кредитною спілкою «Тайстра» становить 5679,23 грн. Згідно договору поруки від 22.08.2011 року обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON] взяла на себе [PERSON]. На неодноразові повідомлення та попередження відповідачі жодним чином не реагували,чим засвідчили про відмову від добровільного повернення боргу, тому постала потреба у зверненні до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшив, просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь залишок боргу по кредиту в сумі 3602,03 грн., 88,82 грн. процентів за користування кредитом. Відповідачі в судове засідання не зявились і про причину своєї неявки не повідомили, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленої законом порядку. Справа розглядається за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, заслухавши доводи представника позивача та дослідивши здобуті та перевірені і судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що даний позов підлягає до задоволену виходячи з наступного: Копія кредитного договору №1399 від 22.08.2011 року підтверджує, що між кредитною спілкою Тайстра та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого спілка надала 5000 грн. на споживчі цілі терміном на 12 місяців з 22.08.2011 року і 22.08.2012 року зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 50% річних. Згідно договору поруки від 22.08.2011 року обов'язок відповідати за зобов'язанням [PERSON] взяла на себе [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість по кредиту в сумі 3690,85 грн. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або її фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальни зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконали своїх зобовязань по кредитному договору, тому позов підлягає до задоволення. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України На підставі ст.ст.1046 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, мотивуючи свої вимоги тим, що їх шлюбне життя не склалось. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Строк для примирення просив не надавати. Вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить його інтересам. Згоди щодо проживання дітей разом з відповідачкою, а у вихідні - з позивачем, досягнуто. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивач подав заяву в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, відповідач подала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить його законним правам та інтересам, а також законним правам та інтересам інших осіб. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки на спільне життя, а в даному випадку сторони не бажають продовжувати спільне подружнє життя, тому збереження шлюбу суперечить їх інтересам і його слід розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного та,

Outcome: approved