Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.04.2008 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір за умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості. Кінцевий термін повернення кредиту є строк дії картки. Відповідно до п. 9.12. договору строк дії картки 12 місяців, якщо протягом року одна сторона не проінформує іншу сторону про припинення кредитного договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Відповідач взяв на себе зобов'язання своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредитні кошти у визначені договором терміни та виконати інші зобов'язання згідно до умов угоди та Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. У зв'язку із тим, що відповідач належним чином не виконує умови договору, станом на 30.09.2012 р. за [PERSON] виникла заборгованість перед банком, яка складається: з заборгованості за кредитом у розмірі 3889,45 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 8409,29 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов надання банківських послуг: -штраф у сумі 250,00 грн. (фіксована частина) та 614,93 грн. (процентна складова). За таких обставин позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму у розмірі 13163,57 грн. та судові витрати в розмірі 214,60 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач, позов визнав частково, суду пояснив, що даний кредитний договір уклав на прохання своєї сусідки [PERSON], яка підробила пакет документів, необхідних для отримання кредиту. Отримавши платіжну картку, одразу ж передав її [PERSON] Кредитні кошти він не отримував, а тому вважає, що нести обов'язок перед позивачем повинна [PERSON] Також зазначив, що прокурором Мурованокуриловецького району Вінницької області у 2009 році була порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК Уукраїни по заяві його матері щодо відкриття кредиту в Приватбанку на нього та його брата [PERSON] Погодився сплатити лише заборгованість за кредитом в розмірі 3889,35 гривень. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Судом встановлено, що 13.10.2008 року між ПАТ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг б/н, згідно якого останній отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк" кредит у розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Укладений договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів. За умовами укладеного договору відповідач (позичальник) взяв на себе зобов'язання своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначенні договором терміни, а також виконати інші зобов'язання згідно договору та Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Зазначене не заперечується [PERSON] Позичальник ознайомився та згодний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою. Виразив свою згоду, що заява позичальника разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис позичальника. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору своєчасно не вносив плату за користування кредитом та нараховані проценти. За наданим представником позивача належним чином завіреним розрахунком, станом на 30.09.2012 року заборгованість відповідача перед банком становить 13 163,57 гривень і складається: з заборгованості за кредитом у розмірі 3889,35грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 8409,29 грн., а також штрафів - 250,00 грн. та 614,93 грн. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов'язання, тому сума заборгованості по кредиту - 3889,35 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом-8409,29 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача штрафів: штраф (фіксована частина) - 250,00 грн.; штраф (процентна складова) - 614,93 грн. за несвоєчасність виконання зобов'язання, суд виходить з наступного. Згідно п. 8.6. договору при порушенні клієнтом строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Тобто за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тому, суд приймає рішення про відмову в задоволенні вимоги позивача про стягнення процентної частини штрафу. Згідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Посилання відповідача на те, що договір банківських послуг б/н, він уклав на прохання гр.[PERSON], грошей не отримував, карткою не користувався, а тому відповідно нести обов'язок перед позивачем повинна [PERSON], судом не приймаються з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Статтею 510 ЦК України визначено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Як встановлено судом, правовідносини виникли між ПАТ «ПриватБанком» та [PERSON], а не з іншою особою, що в повній мірі підтверджено належними доказами: заявою позичальника, яка підписана відповідачем [PERSON], а тому саме він повинен нести обов'язок перед позивачем по поверненню кредитних коштів. Крім того, відповідно до п. 6.11, 6.12 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний інформувати банк та правоохоронні органи по факту незаконного користування карткою, в триденний строк після усної заяви про втрати картки надати відповідну письмову заяву банку. Відповідачем не надано доказів про звернення до банку про незаконне користування карткою, а також доказу звернення ним до правоохоронних органів. Натомість довідкою Мурованокуриловецького відділення ПАТ КБ "ПриватБанк" стверджується, що відповідач [PERSON] до банку з метою припинення нарахувань по кредитній карті не звертався (а.с.30.) З відповіді Мурованокуриловецького районного відділу УМВС України у Вінницькій області №1034 від 05.02.2013 року слідує, що в провадженні СВ Мурованокуриловецького РВ УМВС України у Вінницькій області знаходиться кримінальна справа №10140015, порушена прокурором Мурованокуриловецького району за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.358 КК України по заяві [PERSON] щодо відкриття кредиту в ПриватБанку на її синів [PERSON] та [PERSON]. По даній кримінальній справі розслідування зупинено на підставі ст.206 п.3 КПК України (в редакції 1960 року). Як передбачено положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 12548, 64 грн., що складається з заборгованості по кредиту - 3889,35 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8409,29 грн., та штрафу - 250 грн. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 214 грн., 60 коп., судового збору (а.с. 1), тобто мінімальну ставку судового збору визначеного Законом України «Про судовий збір» за подання позовною заяви майнового характеру, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 214 грн. 60 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial