Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розподіл житлового будинку і земельної ділянки. У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що є власником Ѕ житлового будинку по вул. Устияновича, 26 у смт. Славське Сколівського району Львівської області. Друга половина вказаного будинку належала його дружині, котра відчужила її відповідачу. Відповідач, скориставшись його відсутністю розпочав роботи по реконструкції своєї половини будинку, що призвело до початку руйнування цілого будинку, зокрема на стінах з`явилися розломи, почав протікати дах. Окрім цього, відповідач, самовільно, зламавши замки, зайняв його половину будинку, розмістивши там робітників будівельної бригади та будівельні матеріали. Зазначив, що земельна ділянка, яка належить до даного будинку також засипана гравієм та камінням, які використовуються відповідачем для будівельних робіт. З огляду на це просить суд провести розподіл в рівних долях земельної ділянки призначивши для цього судово-технічну експертизу та стягнути з відповідача 7000 гривень моральної шкоди та судові витрати. 23.05.2005 року позивач подав до суду уточнення своїх позовних вимог, в якому зазначив, що йому стало відомо про те, що відповідач отримав Державний акт на земельну ділянку площею 0,08 га, який він просить визнати частково недійсним, оскільки загальна площа земельної ділянки, яка належить до будинку по вул. Устияновича, 26 у смт. Славське Сколівського району, становить 0,15 га, з яких 0,075га повинно належати йому і на які він просить визнати за ним право власності. Окрім цього просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду за зруйновану його частину вказаного будинку у розмірі 43069 гривень та моральну шкоду у розмірі 25000 гривень і судові витрати та зобов`язати відповідача знести самочинне будівництво. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та поданих до неї уточнень, просили уточнені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, зазначила, що розподіл житлового будинку по вул. Устияновича, 26 у смт. Славське Сколівського району Львівської області був проведений за рішенням Сколівського районного суду від 26.06.1978 року, згідно з яким позивачу та його дружині [PERSON] належить по Ѕ частині вказаного будинку. Половина зазначеного будинку, яка належала дружині позивача, за заповітом була отримана у власність [PERSON], котра подарувала її відповідачу. Вказала, що за договором дарування відповідач, окрім Ѕ частини житлового будинку по вул. Устияновича, 26 у смт. Славське Сколівського району отримав у власність земельну ділянку площею 0,08 га. Позивачу за його заявою рішенням Славської селищної ради була надана у користування земельна ділянка площею 0,07 га. При цьому пояснила, що для обслуговування житлового будинку по вул. Устияновича, 26 рішенням виконавчого комітету Сколівської районної ради № 144 від 04.04.1968 року була відведена земельна ділянка площею 0,06 га. З приводу твердження позивача про те, що реконструкція половини будинку, яка належить відповідачу, є незаконною зазначила, що на підставі рішення Славської селищної ради № 213 від 14.10.2002 року було розроблено проект забудови земельної ділянки, який було погоджено і отримано дозвіл на проведення будівельних робіт, а тому дане будівництво не є самочинним. З огляду на викладене, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, тому просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа представник Сколівської РДА у судовому засіданні при вирішенні даного спору посилався на розсуд суду. Представник третьої особи Славської селищної ради подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, при вирішенні спору посилалася на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, представника третьої особи, зясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. З наявної в матеріалах справи копії рішення народного суду Сколівського району Львівської області від 28.06.1978 року встановлено, що будинковолодіння по вул. Піонерській (Устияновича), 26 у с. Славське Сколівського району Львівської області розділено між [PERSON] та [PERSON] з виділенням кожному по Ѕ ідеальній частині цього будинковолодіння. З копіі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.04.2001 року вбачається, що половину будинковолодіння, яка належала [PERSON], на підставі заповіту, після її смерті 06.03.2000 року, прийняла у власність [PERSON] З договору дарування від 20.09.2002 року укладеного між [PERSON] та відповідачем [PERSON] встановлено, що останній отримав у дар половину житлового будинку та відповідну частину господарських будівель і споруд, а також земельну ділянку площею 0,08 га, надану для обслуговування житлового будинку по вул. Устияновича, 26 у смт. Славське Сколівського району Львівської області, що належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину та Державного акту на право приватної власності на землю. Будучи власником вищевказаного майна відповідач, отримавши відповідні документи, а саме: рішення Славської селищної ради № 213 від 14.10.2002 року про надання дозволу на реконструкцію житлового будинку вул. Устияновича, 26 у смт. Славське Сколівського району, дозвіл на виконання будівельних робіт № 111 від 12.12.2002 року, виготовивши будівельний паспорт земельної ділянки розпочав будівельні роботи, пов`язані з реконструкцією належної йому половини даного житлового будинку. Отже, з огляду на вищезазначене, суд вважає, що позовна вимога позивача про розподіл житлового будинку по вул. Устияновича, 26 у смт. Славське Сколівського району Львівської області є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки реальний розподіл будинковолодіння за вказаною адресою відбувся ще у 1978 році за рішенням народного суду Сколівського району Львівської області від 28.06.1978 року. Окрім цього, з висновку № 2916 судової будівельно-технічної експертизи від 30.03.2012 року вбачається, що реальний поділ житлового будинку по вул. Устияновича, 26 у смт. Славське Сколівського району Львівської області і визначення можливих варіантів його поділу у відповідності до рівних часток двох співвласників технічно неможливо. Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що відповідач, скориставшись його відсутністю розпочав роботи по реконструкції своєї половини будинку без відповідного дозволу на проведення таких робіт, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме: рішенням Славської селищної ради № 213 від 14.10.2002 року про надання дозволу на реконструкцію житлового будинку вул. Устияновича, 26 у смт. Славське Сколівського району та дозволом на виконання будівельних робіт, інформацією, наданою головним архітектором Сколівського району Львівської області про те, що стосовно проекту забудови була проведена перевірка комісією у складі: начальника інспекції ДАБК, спеціаліста обласного відділу земельних ресурсів та землевпорядника Славської селищної ради відповідачем було розроблено проект забудови земельної ділянки та погоджено з головним архітектором, під час проведення якої порушень меж земельної ділянки та правил забудови не виявлено. Оскільки реконструкція житлового будинку проведена відповідачем на земельній ділянці відповідно до проекту забудови земельної ділянки, за наявності відповідного дозволу на проведення будівельних робіт, без порушень будівельних норм і правил, таке будівництво не є самочинним, відтак вимога позивача про знесення самочинного будівництва не підлягає задоволенню. Стосовно позовної вимоги щодо проведення реального розподілу земельної ділянки слід зазначити, що з копії рішення виконавчого комітету Сколівської районної ради № 144 від 04.04.1968 року вбачається, що позивачу для проведення житлового будівництва по вул. Піонерській (Устияновича) у с. Славське було виділено земельну ділянку площею 0,06 га, яка знаходиться під існуючою будівлею № 26 по вул. Устияновича (Піонерській) у смт. Славське Сколівського району Львівської області, що підтверджується наявними в матеріалах справи поясненнями землевпорядника Славської селищної ради. Наведене спростовує твердження позивача про те, що загальна площа земельної ділянки, яка належить до будинку по вул. Устияновича, 26 у смт. Славське Сколівського району, становить 0,15 га з яких 0,075га повинно належати йому, у зв`язку з чим таке до уваги судом не береться. При цьому судом встановлено, що відповідач отримав у власність земельну ділянку площею 0,08 га, надану для обслуговування житлового будинку по вул. Устияновича, 26 у смт. Славське Сколівського району Львівської області за договором дарування від 20.09.2002 року укладеного між [PERSON] та відповідачем [PERSON], а позивачу рішенням виконавчого комітету Славської селищної ради № 243 від 30.07.2003 року за його заявою було виділено земельну ділянку площею 0,07 га для обслуговування належної йому половини житлового будинку по вул. Устияновича, 26 у смт. Славське Сколівського району Львівської області. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про проведення реального розподілу земельної ділянки та визнання частково недійсним державного акту є безпідставними, а відтак не підлягають задоволенню, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, земельна ділянка для обслуговування житлового будинку відповідним рішенням не виділялася, а земельна ділянка площею 0,06 га виділена позивачу за рішенням виконавчого комітету Сколівської районної ради № 144 від 04.04.1968 року для проведення житлового будівництва по вул. Піонерській (Устияновича) у с. Славське безпосередньо знаходиться під існуючою будівлею № 26 по вул. Устияновича (Піонерській) у смт. Славське Сколівського району Львівської області. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 р № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкодирозглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Ураховуючи вищенаведене, позивачем не наведено доказів, які дають підстави для покладення на відповідача обовязку по відшкодуванню моральної шкоди, а саме: відсутні протиправна поведінка відповідача, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина заподіювача шкоди і таких у судовому засіданні не здобуто, а тому у задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди також слід відмовити.

Outcome: dismissed