Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-16 00:00:00

Позивач 03.04.2013 року звернувся до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача [PERSON] борг у розмірі 16 377 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що з 1999 року до 29.10.2012 року перебував у шлюбі з відповідачем. В період шлюбу сторони придбали двохкімнатну квартиру № 26 по площі [PERSON], 3 в м. Новограді-Волинському за спільні кошти та кошти, що позивач отримав за кредитним договором у ВАТ «[PERSON] банк Аваль» в інтересах сімї. Дружина поручилася за виконання зобовязань по вказаному кредитному договорі. Станом на 29.10.2012 року заборгованість за вказаним кредитним договором становила 31 533,22 грн., з яких заборгованість по кредиту становила 31 387,23 грн. та несплачені відсотки 145,99 грн. Вказану заборгованість позивач після розірвання шлюбу погасив власними коштами за період з 29.10.2012 року по 11.03.2013 року у розмірі 32 754,04 грн. Позивач вважає, що оскільки отримані в кредит кошти були використані в інтересах сімї, тому просить стягнути з відповідача половину суми погашеного кредиту у розмірі 16 377 грн. У добровільному порядку спір вирішити не має можливості, тому змушений за захистом своїх прав звернутися до суду. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі. Пояснила, що відповідач користується більшою кімнатою в квартирі та вона не має можливості сплатити всю суму боргу водночас, оскільки планувала рівними частинами щомісячно вносити в банк до 2021 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.09.1999 року по 29.10.2012 року, що підтверджується копією рішення суду № 0616/4180/12 від 18.10.2012 року, яке набрало законної сили 29.10.2012 року (а.с. 14). 18.10.2007 року, тобто в період шлюбу, сторони придбали квартиру № 26 по площі [PERSON], 3 в м. Новограді-Волинському, зареєструвавши за кожним ? ідеальну частку. 22.10.2007 року позивач уклав з ВАТ «[PERSON] Аваль» кредитний договір № 014/1842/74/122158 на отримання кредитних коштів у розмірі 60 000 грн. для придбання житла квартири № 26 по площі [PERSON], 3 в м. Новограді-Волинському (а.с. 6-11). Відповідач поручилась за виконання зобовязання [PERSON], уклавши 22.10.2007 року з ВАТ «[PERSON] Аваль» договір поруки № 014/1842/74/122158 № 1 (а.с. 12-13). Відповідач отримав довідку від ПАТ «[PERSON] Аваль» про заборгованість по кредиту станом на 29.10.2012 року (заборгованість у розмірі 31 533,22 грн., з яких заборгованість по кредиту становила 31 387,23 грн. та несплачені відсотки 145,99 грн.), сплативши 100 грн. за її видачу (а.с. 15, 23). За період з 15.11.2012 року по 11.03.2013 року позивачем згідно оригіналів квитанцій сплачено на погашення заборгованості за кредитним договором № 014/1842/74/122158 від 22.10.2007 року 32 754,04 грн. Відповідно до положень ч.4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. В судовому засіданні доведено, що кредитний договір № 014/1842/74/122158 від 22.10.2007 року з цільовим призначенням для купівлі житла укладений позивачем в інтересах сімї та отримані кредитні кошти використані саме в інтересах сімї, тому суд приходить до переконання, що у відповідача виник обовязок по погашенню кредитних коштів. Приймаючи до уваги, що квартира № 26 по площі [PERSON], 3 в м. Новограді-Волинському належить сторонам у ? частці кожному, тому вважає правомірними вимоги позивача про зобовязання відповідача повернути половину сплачених коштів у розмірі 16 377 грн. Також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати.

Outcome: approved