Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-02 00:00:00

Позивач ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Тернопільської обласної дирекції філії АТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №010/09-01/338/06 від 28.09.2006 року в розмірі 9923504,46грн. - заборгованості по тілу кредиту, посилаючись на неналежне виконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором. Враховуючи, що виконання зобов'язань позичальника ТзОВ "Родина Тарашевських" забезпечено порукою ТзОВ "Ровекс" та [PERSON], [PERSON], [PERSON], просить стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості солідарно. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просить задовольнити. Відповідачі судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За згодою позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлено наступні обставини: 28 вересня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль", правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (далі - Кредитор) та ТзОВ "Родина Тарашевських" (далі - Позичальник), укладено Генеральну кредитну угоду №9, згідно якої Кредитор на підставі цієї угоди зобов'язується надавати Позичальнику кредитні кошти в порядку і умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди, які є її невід'ємними частинами. Додатковою угодою №1 від 16 липня 2010р. до Генеральної кредитної угоди №9 змінено найменування «Генеральна кредитна угода» на найменування «Генеральний договір». Згідно п.1.1 Додаткової угоди №1 від 16 липня 2010р. Предметом Генерального договору є зобов'язання кредитора відповідно до умов цього Генерального договору здійснювати активні операції порядку і на умовах, визначених у договорах, що укладаються на підставі цього Генерального договору і є його невід'ємною частиною. Додатковою угодою №2 від 01.10.2010р. до Генерального договору №9 від 28.09.2006р. встановлено ліміт активних операцій за договорами, укладеними в рамках цього Генерального договору який складає 16810000грн. Згідно п.3.1 Додаткової угоди №1 від 16 липня 2010р. умови здійснення активних операцій в межах встановленого п.1.2. ліміту, процентні ставки та комісії за користування активними операціями, штрафи, пені, об'єкти кредитування тощо визначаються Сторонами окремо в кожному договорі, укладеному в рамках цього Генерального договору. При укладенні Договору його Сторони можуть домовитися про інший розмір процентів або комісії, ніж передбачені Генеральним договором. В такому випадку зміни до Генерального договору не вносяться, у відносинах Сторін щодо здійснення Кредитної операції відповідного виду застосовується розмір процентів/комісії, визначений договором. 28 вересня 2006 року у рамках Генерального договору укладено Кредитний договір (надалі - Договір) №010/09-01/338/06, на положеннях та умовах якого Кредитор надав кредит у розмірі 3000000дол. США, строком до 27 вересня 2013 року, із сплатою за користування кредитними коштами процентів за схемою «Фіксована і плаваюча ставка»: фіксована ставка в розмірі 10,5% відсотка річних на перший рік дії кредитного договору; плаваюча ставка в розмірі LIBOR (1 місяць) + 6% відсотків річних, починаючи з 2-го року дії кредитного договору. 01 жовтня 2010р. між Кредитором та Позичальником укладено Додаткову угоду №010/09-01/338/06 до кредитного договору №010/09-01/338/06 на підставі якої заборгованість у доларах США рефінансовано у гривню, на суму 16810000грн. Відповідно до пункту 3.1. Договору кредитор надає Позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування. Згідно п.6.1. Договору позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені у договорі цілі забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих процентів на умовах передбачених Договором. 13 лютого 2012 року з метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором №010/09-01/338/06, між позивачем та ТзОВ "Ровекс" (Поручитель) було укладено договір поруки №12/42-0-2/338/06/1, згідно умов якого Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов'язань, у том числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору. Також, 13 лютого 2012 року з метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором №010/09-01/338/06 між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] (Поручителі) укладено договір поруки №12/42-0-2/338/06/2 якого Поручителі зобов'язуються відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов вказаного кредитного договору зі всіма його змінами та доповненнями. Станом на 18.06.2012р. сума неповернутого кредиту за кредитним договором № 010/09-01/338/06 від 28 вересня 2006 становить 9923504 (дев'ять мільйонів дев'ятсот двадцять три тисячі п'ятсот чотири гривні) грн. 46 коп. 28 квітня 2012 року позивачем на адресу відповідачів направлялась претензія про необхідність сплати заборгованості по кредитному договору. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статей 526, 611, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов'язковий для виконання сторонами. Згідно із ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України. Частиною 1 ст. 1049 та ч. 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За договором позики одна сторона передає іншій у власність грошові кошти, а інша - зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Ст. 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повертати позику частинами. Судом встановлено, що зобов'язання відповідачів по поверненню кредитних коштів за кредитним договором виконуються неналежним чином. Будь-яких доказів виконання відповідачем зобов'язань перед позивачем суду не надано, в судовому засіданні їх не здобуто. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, позов підлягає до задоволення шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості по кредитному договору №010/09-01/338/06 від 28.09.2006 року, в сумі 9923504,46грн.

Outcome: approved