Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

В лютому 2012 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за теплову енергію. (ВАТ МТЕЦ змінено на ПАТ «МТЕЦ»). Позивач вказує на те, що між товариством та відповідачем 26.01.2006 року укладено договір про постачання теплової енергії. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобовязання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживача, а останній зобовязалася своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що постачальник свої зобовязання виконав, а споживач оплату за надану теплову енергію не проводив, а також на положення ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК позивач просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 1870 грн. 62 коп. за період з 01.04.2009 року по 01.07.2011 року, а також 176 грн. 44 коп. індексу інфляції, 57 грн. 54 коп. три відсотки річних, та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на ті обставини, що договір з позивачем ніколи він не підписував та з 28 липня 2009 року він не користується послугами позивача, оскільки має інший вид опалення. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відносини з постачання теплової енергії регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відповідними положеннями ЦК України. В силу п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений на основі типового договору. Згідно наданих позивачем доказів, на імя відповідача відкрито особовий рахунок, проводиться нарахування оплати послуг за отриману теплову енергію. Таким чином, між сторонами існують договірні відносини, за якими позивач постачає теплову енергію для опалення квартири позивача № 11 по вул. Маршала Василевського,57 в м. Миколаєві. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами, а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобовязання не виконує, в звязку з чим має перед позивачем заборгованість за надані послуги теплопостачання, яка за період з 1 квітня 2009 року по 1 липня 2011 року складає 1870 грн. 62 коп. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Посилання відповідача на фактичне відключення від системи опалення та встановлення автономної системи опалення з 28 липня 2009 року не заслуговують на увагу, оскільки відключення від теплопостачання проведено відповідачем самовільно, без дотримання встановленого для такого порядку. Так, відповідно до пунктів 24-28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, та Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого опалення, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 визначена можливість відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання за умови узгодження з постачальником та урахуванням схеми теплопостачання. Оскільки відповідачем відключення від системи централізованого опалення проведено самовільно, воно не може бути підставою для відмови в позові. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved