Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-10 00:00:00

Позивач 10.09.2012 року звернувся до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким зобовязати управління житлово-комунального господарства та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради повернути йому кошти, сплачені за договором купівлі-продажу від 29.08.2008 року в сумі 444 000 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 29.08.2008 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (котельні) по вул. Тимошенко б/н в м. Новоград-Волинському вартістю 923863 грн. Позивачем на виконання договору купівлі-продажу сплачено 444000 грн., а саме: в період з 28.09.-10.10.2008 року 70000 грн., з 11.10.-21.10.2008 року 300000 грн., 25.11.2008 року 4000 грн., 25.12.2008 року 70000 грн. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20.01.2010 року зазначений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі був розірваний, з позивача стягнено на користь міської ради пеню в розмірі 141372,93 грн., неустойку в розмірі 184772,60 грн., 984 грн., які були витрачені на підготовку обєкта до продажу. Також зобовязано [PERSON] повернути нежитлову будівлю котельні. Внаслідок розірвання договору купівлі-продажу управління ЖКГ та КВ Новоград-Волинської міської ради безпідставно збагатилось на суму 444000 грн. Позивач подавав проекти мирової угоди до міської ради, однак в добровільному порядку питання не було вирішено. З метою захисту своїх прав змушений звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позові, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала. Просила відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, зіславшись на положення п.4 ст. 653 ЦК України, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобовязанням до моменту зміни або розірвання договору. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи № 2-202/10, судом встановлено наступне. Згідно договору купівлі-продажу від 29.08.2008 року управління житлово-комунального господарства та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради зобовязалось передати у власність [PERSON] нежитлову будівлю котельні загальною площею 380,90 кв.м., що знаходиться в м. Новоград-Волинському по вул. Тимошенка, б/н, а [PERSON] зобовязався внести 923863 грн. за придбаний обєкт впродовж тридцяти календарних днів з моменту нотаріального посвідчення договору. Відповідно до наданих оригіналів квитанцій та платіжних доручень [PERSON] на виконання умов договору було сплачено 444000 грн., а саме: 07.07.2008 року 70000 грн., 10.10.2008 року 300000 грн., 24.11.2008 року 4000 грн., 24.12.2008 року 70000 грн., розмір заборгованості за договором становив 479863 грн. Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20.01.2010 року по справі № 2-202/10 договір купівлі-продажу від 29.08.2008 року розірвано, стягнуто з [PERSON] пеню за вказаним договором купівлі-продажу у розмірі 141372,93 грн., неустойку в розмірі 184772,60 грн. та кошти, затрачені на підготовку обєкта до продажу в сумі 984 грн. Крім того, [PERSON] зобовязано повернути управлінню ЖКГ та КВ Новоград-Волинської міської ради нежитлову будівлю котельні по вул. Тимошенка в м. Новоград-Волинський. Вищезазначене визнано представниками сторін в судовому засіданні, підтверджується копіями договору купівлі-продажу від 29.08.2008 року, матеріалами цивільної справи № 2-202/10, а також встановлено заочним рішенням суду від 20.01.2010 року, яке набрало законної сили. Таким чином між сторонами виник спір стосовно правових наслідків розірвання договору. Згідно положень ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються з моменту набрання рішення суду про розірвання договору законної сили. Відповідно до п.4 ст.653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобовязанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. В даному випадку інше встановлено законом - ст.1212 ЦК України визначає, що особа зобовязана повернути майно, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні. Рішенням суду припинено зобовязання, стягнуто штрафні санкції з винної сторони, та, крім того, зобовязано повернути будівлю котельні, проте не вирішено питання про долю сплачених позивачем на виконання договору коштів. Відтак, мова йде про майно (в даному випадку грошові кошти в сумі 444000 грн.), яке збережене управлінням житлово-комунального господарства та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради без достатньої правової підстави. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає позов обґрунтованим та задовольняє його. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача судові витрати в дохід держави, так як ухвалою суду від 13.09.2012 року позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Outcome: approved