Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-30 00:00:00

Бінай [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Публічного акціонерного товариства ХДІ страхування в особі Одеської обласної дирекції ПАТ ХДІ страхування, третя особа Державна інспекція з питань захисту прав споживачів в Одеській області про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, в якому просить визнати договір добровільного страхування наземного транспорту № 06-000314-83 від 20.01.2012 року -дійсним, стягнути з ПАТ ХДІ страхування в особі Одеської обласної дирекції ПАТ ХДІ страхування страхове відшкодування в розмірі 9985,00 грн. на користь позивача шляхом перерахування коштів на р/р 26008311909301 ТОВ ЗС [PERSON] відповідно до рахунку №аС00004357 від 11.05.2012 року, стягнути з ПАТ ХДІ страхування в особі Одеської обласної дирекції ПАТ ХДІ страхування на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 грн., мотивуючи свій позов тим, що 20.01.2012 р. в м. Одеса між позивачем та Одеською обласною дирекцією ПАТ ХДІ страхування в особі директора [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (до акційної програми страхування ОНІ Тезі) № 06-000314-83. Відповідно до п.п. З, 4 Договору, предметом Договору є майнові інтереси Страхувальника позивача, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, прикріпленим до нього ззовні і всередині додатковим обладнанням, марки та моделі Аudi А7 Sроrtbаск 2011 р.в. р/н [NUMBER] (ТЗ). На виконання умов Договору, Страхувальник перерахував вказану в п. 10 Договору страховий платіж в розмірі 34 497,53 грн., яка обчислена від страхової суми 616 027,36 грн. в розмірі 5,6 %. Строк дії Договору вказаний з 20.01.2012 р. до 21.01.2013 р. При укладанні Договору сторони дійшли до істотних його вимог, представили всі необхідні документи, які є в матеріалах страхової справи № 5811, що й зумовило підписання Договору, додатку № 1 до нього та сплату страхового платежу, що є ознаками укладення цивільного договору у відповідності до Цивільного кодексу України. Протягом дії Договору у Страхувальника в лютому 2012 року був страховий випадок, який оформлено згідно умов Договору, та на виконання якого було перераховано Страховиком ТОВ ЗС [PERSON] суму у розмірі 39 234,16 грн. на підставі рахунку № аС00003492 від 29.02.2012 р. (по заявці № [NUMBER]), про що свідчить платіжне доручення № 4820 від 20.04.2012 р. В травні 2012 року до Страховика звернувся Страхувальник з повідомленням про страховий випадок, який стався 11.05.2012 р., та в результаті якого було пошкоджено автомобіль, який є фактично предметом Договору. При розгляді ТЗ та аналізу пошкоджень, які він отримав, Страховику було виставлено окремий рахунок ТОВ ЗС [PERSON] від 11.05.2012 р. № аС00004357 на суму 9985,00 грн., оскільки Страхувальник не звернувся до органів ДАІ при настанні останнього страхового випадку у відповідності до п.п. д п. 5.1. Умов добровільного страхування наземного транспорту, в якому зазначено, що при настанні страхових випадків за ризиками ДТП (за умови відсутності інших учасників - третіх осіб), в результаті яких прогнозований розмір збитків складає не більше 10 000,00 грн., Страхувальник може скористатися спрощеною системою виплати страхового відшкодування, Страхувальник погодився на відшкодування лише вказаної суми у розмірі 10 000,00 грн. не зважаючи на те, що сума збитків значно більша (основний рахунок ТОВ ЗС [PERSON] від 11.05.2012 р. № аС00004355 на суму 34 294,20 грн.). В порушення вимог норм цивільного права України Страховик відмовився сплачувати страхове відшкодування по Договору. Страхувальник отримав спочатку лист № 719 від 19.06.2012 р. в якому Страховик наводить безпідставні доводи щодо відмови в здійсненні своїх обов'язків за Договором в частині виплати страхового відшкодування Наступного дня Страхувальник отримав лист від т.в.о. голови правління ПАТ ХДІ страхування [PERSON], яким г-жа [PERSON] повідомила позивача про дострокове розірвання Договору та відмову від повернення страхового платежу (в супереч вимог ч. 5 ст. 997 ЦК України та п. 7.4. Умов добровільного страхування наземного транспорту). Крім того, Бінай [PERSON] при проведенні переговорів щоб врегулювати мирним шляхом зазначену ситуацію, отримав від [PERSON] електронний лист від 17.07.2012 р. з пропозицією про виплату 10 000,00 грн. компромісної виплати з обов'язковим укладанням додаткової угоди до Договору про дострокове припинення Договору із зазначенням, що Сторони по Договору здійснили всі фінансові розрахунки між собою і не мають фінансових або будь-яких інших претензій одна до одній. В порушення норм чинного законодавства України керівництво Відповідача в своєму листі № 719 від 19.06.2012 р. відмовляється від виплати страхового відшкодування, посилаючись при цьому на п.п. 8.3.2., 3.1., 3.1.7, а також на ч. 7 додатку № 1 до Договору, звинувачуючи Позивача в тому, що при укладенні Договору, Позивачем було надано інформацію стосовно того, що до керування автомобілем допущені лише особи, стаж керування автомобілем яких становить більше 2-х років, що є, на думку Відповідача, однією з істотних умов Договору. Крім того, Відповідач посилається на інформацію з ДАІ, відповідно до якої Позивач як би двічі потрапляв у ДТП, та порівнює це з страховими випадками. Зазначені в листі обставини суперечать дійсності, оскільки самі працівники Відповідача прийняли від Позивача всі необхідні документи для укладення Договору, що в свою чергу привело до його укладання та виконання всіх необхідних вимог та умов Договору. На момент подачі даної позовної заяви в суд Відповідач - ПАТ ХДІ страхування в особі Одеської обласної дирекції ПАТ ХДІ страхування ніяким чином не повідомили Позивача про свою помилку, допущену в листах №№ 719, 723. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України Бінай [PERSON] має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його право споживача при виконанні умов Договору, тяганини з його виконанням, та полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. З ч. 2 ст. 23 ЦК України). Позивач, при отриманні листів №№ 719, 723 від 19.06.2012 р. та 20.06.2012 р. відповідно про одностороннє припинення виконання умов Договору, зазнав значних душевних страждань, що виражається в пригніченості, дратівливості, поганому самопочутті, переосмисленні життєвих цінностей, тобто йому спричинену як він вважає моральну шкоду, розмір якої позивач оцінює в 5000,00 грн. В добровільному порядку відповідач не виконує належним чином своїх зобовязань, що стало причиною звернення з позовом до суду за захистом порушених прав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовільнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у запереченні на позов. Представник державної інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши думку представника позивача, представника відповідача, заслухавши всі обставини справи та дослідивши зібрані у справі письмові докази, суд доходить до висновку, що позовні вимоги Бінай [PERSON] підлягають частковому задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2012 р. в м. Одеса між позивачем та Одеською обласною дирекцією ПАТ ХДІ страхування в особі директора [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (до акційної програми страхування ОНІ Тезі) № 06-000314-83 (а.с.9-14) Відповідно до п.п. З, 4 Договору, предметом Договору є майнові інтереси Страхувальника позивача, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, прикріпленим до нього ззовні і всередині додатковим обладнанням, марки та моделі Аudi А7 Sроrtbаск 2011 р.в. р/н [NUMBER]. На виконання умов Договору, Страхувальник перерахував вказану в п. 10 Договору страховий платіж в розмірі 34 497,53 грн., яка обчислена від страхової суми 616 027,36 грн. в розмірі 5,6 %. Строк дії Договору починається 20.01.2012 р. закінчується 21.01.2013 р. Протягом дії Договору у Страхувальника в лютому 2012 року був страховий випадок, який оформлено згідно умов Договору, та на виконання якого було перераховано Страховиком ТОВ ЗС [PERSON] суму у розмірі 39 234,16 грн. на підставі рахунку № аС00003492 від 29.02.2012 р. (по заявці № [NUMBER]), про що свідчить платіжне доручення № 4820 від 20.04.2012 р. 11 травня 2012 року до Страховика звернувся Страхувальник з повідомленням про страховий випадок, який стався 11.05.2012 р., та в результаті якого було пошкоджено автомобіль, який є фактично предметом Договору. При звернення із заявою про страховий випадок, з боку представників відповідача ніяких заперечень проти несвоєчасного звернення з інформацією про страховий випадок не зазначено. Крім того, на думку суду, саме по собі вимога стосовно необхідності повідомлення про страховий випадок тіль з місця страхового випадку, є дискримінаційної, по суті, без урахування різних поважних причин. В даному випадку з боку співробітників відповідача не було проведено жодної перевірки підстав повідомлення не з місця страхового випадку, а на протязі того ж самого дня. При розгляді ТЗ та аналізу пошкоджень, які він отримав, Страховику було виставлено окремий рахунок ТОВ ЗС [PERSON] від 11.05.2012 р. № аС00004357 на суму 9985,00 грн., оскільки Страхувальник не звернувся до органів ДАІ при настанні останнього страхового випадку у відповідності до п.п. д п. 5.1. Умов добровільного страхування наземного транспорту, в якому зазначено, що при настанні страхових випадків за ризиками ДТП (за умови відсутності інших учасників - третіх осіб), в результаті яких прогнозований розмір збитків складає не більше 10 000,00 грн., Страхувальник може скористатися спрощеною системою виплати страхового відшкодування, Страхувальник погодився на відшкодування лише вказаної суми у розмірі 10 000,00 грн. не зважаючи на те, що сума збитків значно більша (основний рахунок ТОВ ЗС [PERSON] від 11.05.2012 р. № аС00004355 на суму 34 294,20 грн.). В травні 2012 року до Страховика звернувся Страхувальник з повідомленням про страховий випадок, який стався 11.05.2012 р., та в результаті якого було пошкоджено автомобіль, який є фактично предметом Договору. При розгляді ТЗ та аналізу пошкоджень, які він отримав, Страховику було виставлено окремий рахунок ТОВ ЗС [PERSON] від 11.05.2012 р. № аС00004357 на суму 9985,00 грн., оскільки Страхувальник не звернувся до органів ДАІ при настанні останнього страхового випадку у відповідності до п.п. д п. 5.1. Умов добровільного страхування наземного транспорту, в якому зазначено, що при настанні страхових випадків за ризиками ДТП (за умови відсутності інших учасників - третіх осіб), в результаті яких прогнозований розмір збитків складає не більше 10 000,00 грн., Страхувальник може скористатися спрощеною системою виплати страхового відшкодування, Страхувальник погодився на відшкодування лише вказаної суми у розмірі 10 000,00 грн. не зважаючи на те, що сума збитків значно більша (основний рахунок ТОВ ЗС [PERSON] від 11.05.2012 р. № аС00004355 на суму 34 294,20 грн.). В порушення вимог норм цивільного права України Страховик відмовився сплачувати страхове відшкодування по Договору. Страхувальник отримав спочатку лист № 719 від 19.06.2012 р. в якому Страховик наводить безпідставні доводи щодо відмови в здійсненні своїх обов'язків за Договором в частині виплати страхового відшкодування Наступного дня Страхувальник отримав лист від т.в.о. голови правління ПАТ ХДІ страхування [PERSON], яким г-жа [PERSON] повідомила позивача про дострокове розірвання Договору та відмову від повернення страхового платежу (в супереч вимог ч. 5 ст. 997 ЦК України та п. 7.4. Умов добровільного страхування наземного транспорту). Крім того, Бінай [PERSON] при проведенні переговорів щоб врегулювати мирним шляхом зазначену ситуацію отримав від [PERSON] електронний лист від 17.07.2012 р. з пропозицією про виплату 10 000,00 грн. компромісної виплати з обов'язковим укладанням додаткової угоди до Договору про дострокове припинення Договору із зазначенням, що Сторони по Договору здійснили всі фінансові розрахунки між собою і не мають фінансових або будь-яких інших претензій одна до одній. В порушення норм чинного законодавства України керівництво Відповідача в своєму листі № 719 від 19.06.2012 р. відмовляється від виплати страхового відшкодування, посилаючись при цьому на п.п. 8.3.2., 3.1., 3.1.7, а також на ч. 7 додатку № 1 до Договору, звинувачуючи Позивача в тому, що при укладенні Договору, Позивачем було надано інформацію стосовно того, що до керування автомобілем допущені лише особи, стаж керування автомобілем яких становить більше 2-х років, що є, на думку Відповідача, однією з істотних умов Договору. Крім того, Відповідач посилається на інформацію з ДАІ, відповідно до якої Позивач як би двічі потрапляв у ДТП, та порівнює це з страховими випадками. Однак зазначені в листі обставини суперечать дійсності, оскільки самі працівники Відповідача прийняли від Позивача всі необхідні документи для укладення Договору, що в свою чергу привело до його укладання та виконання всіх необхідних вимог та умов Договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що Позивач належним чином виконав обов`язки покладені на нього договором, на відміну від Відповідача. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 ЗУ Про страхування добровільне страхування- це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладанні договору страхування відповідно до Законодавства. Посилаючись на ст. 8 ЗУ Про страхування страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.( ст. 9 ЗУ Про страхування) Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком в межах страхової суми за договорами майнового страхування при настанні страхового випадку. Згідно положень цієї ж статті, розмір страхової суми та (або) розмір страхових виплат визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладення договору страхування або внесення змін до договору страхування або у випадках передбачених чинним законодавством. У відповідності ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пункт 3 ч. 2 даної статті визначає, що моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ст.23 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі. При визначенні розміру компенсації моральної шкоди позивачу, суд враховує вимоги справедливості та співрозмірності, характер спричинених моральних страждань, та інші конкретні обставини. Тому суд не погоджується з доводами позивача, щодо спричинення йому моральної шкоди, яку позивач оцінює у 5000 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, утому числі на відшкодування збитків та моральної шкоди. Зазначена стаття передбачає відшкодування моральної шкоди лише у випадку, коли це встановлено законом або договором. В даному випадку а ні умовами договору від 20.01.2012 року, а ні додатковими доповненнями до договору не була передбачена відповідальність у вигляді моральної шкоди. Тому суд вважає у даному випадку неможливим стягнення моральної шкоди з відповідача як відповідальності за порушення умов договору. Якихось інших підстав для стягнення моральної (немайнової) шкоди позивачкою не доведено. Суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача грошової суми у розмірі 9985,00 грн. у якості страхового відшкодування є обгрунтованими, доведеними та законними. На підставі викладеного,

Outcome: partial