Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

28 лютого 2012 року [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала повністю, просить позов задовольнити за всіх обставин, викладених у позовній заяві. Просить розірвати шлюб із відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного висновку. Стаття 110 Сімейного Кодексу України передбачає право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 05 листопада 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбі зроблено відповідний запис № 2048. Встановлено, що спільне життя подружжя не склалося. Протягом останнього часу у подружжя почали виникати суперечки з приводу несумісності поглядів щодо вирішення будь-яких питань у сім`ї, відповідач в присутності малолітньої дочки систематично скандалить в сім`ї, проявляє до позивачки фізичне насильство. Сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Суд рахує, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, являється порушенням його права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. За таких обставин, суд рахує, що шлюб повинен бути розірваний. Під час спільного проживання в шлюбі мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний запис № 2285. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. На даний час малолітня дитина перебуває на утримані матері. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти в розмірі в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, суд вважає, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету. На підставі вищезазначеного, а також ст.ст. 110, 112, 180 -184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved