Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання нерухомого майна набутого під час шлюбу спільним сумісним майном подружжя обґрунтовуючи його тим, що разом з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 1989 року. Перебуваючи в шлюбі, сторони побудували житло. Виконавчий комітет Жмеринської міської ради Вінниької області своїм рішенням від 28.11.1991 року надав дозвіл на будівництво житлового будинку [PERSON] на земельній ділянці площею 0,10 га, по вул. Проїздній, 28 в м. Жмеринка Вінницької області. Відповідно до договору від 25.02.1992 року між Жмеринською міською радою та [PERSON] земельна ділянка площеню 1000 кв. метрів (0,1 га) була надана в безстрокове користування. 25 лютого 1992 року був наданий дозвіл на початок робіт по будівництву житлового будинку і господарських будівель. 23.10.1997 року рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради земельна ділянка площею 0,1 га по вул. Проїздній, 28 в м. Жмеринка Вінницької області була передана у власність [PERSON] Після закінчення будівництва житлового будинку і господарських будівель в квітні 1999 року комунальним підприємством ВООБТІ був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок з господарчими будівлями по вул. Проїздній, 28 м. Жмеринки. В технічному паспорті було зазначено, що [PERSON] є власником всього будинку. Після цього [PERSON] чомусь перестав займатись державною реєстрацією житлового будинку і господарських будівель. Однак, не був виготовлений акт введення споруд в експлуатацію. В 2012 році позивачка вирішила сама зареєструвати нерухомість, для чого 27.06.2012 року звернулася з заявою до комунального підприємства ВООБТІ для проведення інвентаризації нерухомості, однак отримала відмову. Причиною відмови стало те, що вона не є власником майна. Тому, вона вимушена звернутися до суду з заявою про визнання майна спільним сумісним, так як в інший спосіб визнати своє право власності на ідеальну частку нерухомості і зареєструвати нерухомість у неї немає можливості. Позивачка просила визнати житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Проїздній, 28, в м. Жмеринка Вінницької області спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON], в якому [PERSON] належть 1/2 ідеальна частка житлового будинку та господарських будівель та 1/2 ідеальна частка житлового будинку та господарських будівель належить [PERSON]. В судове засідання позивачка не зявилася, надавши суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, грошову компенсацію вартості зазначеного у позові майна отримав, претензій немає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.130 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову ухвалення рішення проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Відповідно до змісту ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.1 ст.60, ст.69 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.ст.70, 71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, в разі поділу даного майна частки дружини та чоловіка можуть бути визначені за домовленістю між ними. Тому визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, отже позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved