overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами до відповідачки про стягнення з неї заборгованості по технічному обслуговуванню будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS],який належить ЖБК «Ювілейний»,розмір якої складає 1108 грн.96 коп. за період з січня 2009 року по грудень 2011 року. Крім того просить стягнути витрати кооперативу на ремонтні роботи будинку, встановлення теплового лічильника, витрати по приватизації земельної ділянки. Загальний розмір витрат, який повинен був внести кожен мешканець будинку, складає 615 грн. У своїй позовній заяві голова ЖБК «Ювілейний»вказує, що [PERSON] відмовляється від своєї участи у витратах на утримання будинку. У судовому засіданні голова ЖБК «Ювілейний»підтримав свої вимоги, пояснюючи, що відповідачці неодноразово пропонувалося сплатити вказані суми, але вона завжди відмовлялася. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, заявила що не буде брати участь у витратах на утримання будинку, бо не мешкає у квартирі, яка їй належить по праву власності, а також не є членом кооперативу. Суд, вислухав сторони, вивчив матеріали справи, ретельно перевірив докази, які надані сторонами, вважає, що позовні вимоги ЖБК «Ювілейний»мають бути задоволеними, бо є законними та обґрунтованими. Відповідачка [PERSON] стала власницею квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування. Відповідачка надала докази, що зареєстрована та мешкає за іншою адресою, у судовому засідання також встановлено, що на зборах ЖБК «Ювілейний»її не приймали у члени. Незважаючи на це, відповідачка повинна брати участь у витратах на утримання будинку, де знаходиться її власна квартира, бо, коли позивач проводить техобслуговування будинку, бо якісь ремонтні роботи, то бере на себе відповідальність за належний стан квартири відповідачки. Тому [PERSON] не має права відмовлятися від участі у цьому, бо на неї покладаються обов'язки, яки виписані у Житловому Кодексі України, тобто ст.145 ЖК України. Таким чином на неї розповсюджуються права члена ЖБК, передбачені його Статутом. Про це наголосив також Пленум Верховного Суду України №-9 від 8 вересня 1987 року. Таким чином суд не приймає заперечення відповідачки та вважає, що з неї повинно стягнути заборгованість за техобслуговування та її частку витрат ЖБК у ремонтних роботах, незважаючи на те, що вона не мешкає у будинку та не є членом ЖБК.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від заробітку ,посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі і у них 16 травня 1999 року народилася дочка [PERSON]. 16 березня 2010 року шлюб між ними було розірвано. Після цього з відповідачем проживають окремо, дочка проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча як батько зобов’язаний утримувати свою дитину. Відповідач фізично здоровий, працює на ПАТ «Павлівський пивоварний завод», а тому просить стягувати з нього аліменти в частці від його доходу до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з’явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з’явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, згідний на стягнення аліментів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, 16 березня 2010 року шлюб було розірвано. Під час шлюбу у них 16 травня 1999 року народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 035088, ( а.с. 4 ). На даний час сторони проживають окремо, дочка проживає з матір’ю [PERSON] Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, свого обов’язку утримувати її як батько не виконує . Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яку буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини, те, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, має постійне місце роботи. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON] необхідно щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір»з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, з листопада 2010 року проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують і кожен з них веде своє господарство. Вважає, що їх сім'я фактично розпалася, і позивач не має наміру відновлювати подружні стосунки, подальше спільне життя неможливе, а тому просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з’явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності через неможливість явки у судове засідання у зв’язку із зайнятістю на роботі. Від відповідачки також надійшло клопотання, у якому просить розгляд справи провести за її відсутності у зв’язку із неможливістю явки в судове засідання, позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому суд приходить до висновку, про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] (Торчило) зареєстрували шлюб 16 листопада 2007 року у Виконавчому комітеті Морозовичівської сілької ради Іваничівського району Волинської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-ЕГ № 031565 ( а.с. 3). Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося, на даний час проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, тобто шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати, дитину залишити проживати з відповідачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 300,0 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання та виховання дитини відповідач відмовляється. Відповідач не працює, але забезпечений житлом, отже має можливість сплачувати аліменти. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 300,0 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з’явився по невідомій суду причині, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений згідно закону, не повідомив про причину неявки та не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі відповідача. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 09 серпня 1999 року, у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач (а.с.2). Дитина проживають з позивачем і перебуває на її утриманні (а.с.5). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, розмір аліментів визначається судом у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, з врахуванням майнового стану сторін та визнаючи згадані обставини такими, що мають істотне значення для вирішення справи, суд вважає за доцільне визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 200,00 гривень щомісячно. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить шлюб між ним та відповідачем розірвати, неповнолітніх дітей –синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишити проживати з матір’ю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 3) сторони 24 жовтня 2004 року зареєстрували шлюб у Кисорицькій сільській раді Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис № 7. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей –синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких в свідоцтвах про їх народження вказаний позивач [PERSON], а матір’ю відповідач [PERSON] (а.с. 4, 5). Сторони не бажають зберегти шлюб, а тому суд, на підставі статті 112 Сімейного кодексу України приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання своєї дочки [PERSON], [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що вона є інвалідом ІІ групи у зв’язку з психічним захворюванням, у зв’язку з чим неодноразово проходила лікування, більше 10 років перебуває на обліку у Київському психоневрологічному диспансері №3 та за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Також заявниця просила у разі визнання її дочки недієздатною, за письмовим поданням органу опіки та піклування призначити її опікуном над дочкою. Заявниця та представник органу опіки та піклування в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Відповідно до Акту комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №200 від 28.02.2012 року (а.с. 27-28) [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії параноїдної, дефектний стан МКХ-10 F20.0, та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також потребує встановлення над нею опіки. Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки. Вимоги заявниці про призначення її опікуном над дочкою на даний час задоволенню не підлягають, оскільки орган опіки та піклування не звертався до суду з відповідним поданням.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

26.03.2012 р. позов [PERSON] було задоволено. 04.04.2012 р. від позивача надійшла заява про виправлення описки у тексі рішення суду від 26.03.2012 р. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне виправити описку з наступних підстав. Згідно ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання своєї дружини [PERSON], [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що з листопада 2009 року її розумовий стан значно погіршився, вона перестала впізнавати своїх родичів, втратила орієнтацію в часі і просторі, неадекватно поводиться. З 2011 року перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері. Заявник та представник органу опіки та піклування в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Відповідно до Акту комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №198 від 28.02.2012 року (а.с. 21-22) [PERSON] страждає органічним ураженням головного мозку атрофічного ґенезу зі слабоумством (МКХ-10 F02.8), та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також потребує встановлення над нею опіки. Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 серпня 2010 року з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк»солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 234 496, 13 грн. 16.03.2012 року до Оболонського районного суду м. Києва від [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить розстрочити виконання вказаного вище рішення суду строком на вісім років у зв»язку із скрутним матеріальним становищем. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заяву, просила її задовольнити. Представник ПАТ «УкрСиббанк»до суду не з»явився, про день та час розгляду заяви був належним чином повідомлений, про причини неявки судові не повідомив. Вислухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи , суд дійшов наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, колишній чоловік заявника, [PERSON] перебуває у місцях позбавлення волі. Місце знаходження автомобіля «Хонда Сівік», д.н. [NUMBER], який перебував в заставі у ПАТ «УкрСиббанк», невідоме, звернути стягнення на предмет застави для погашення боргу, неможливо. [PERSON] офіційно працює в ТОВ «Студіо Модерна», та щомісячно отримує заробітну плату. Згідно довідки, наданою ТОВ «Студіо Модерна», заробітна плата [PERSON] за січень 2012 року становить 2 135, 0 грн., за лютий –7 642, 0 грн., всього виплачено: 9 777, 0 грн. З матеріалів справи також убачається , що на утриманні [PERSON] знаходяться її батьки, [PERSON], інвалід 2 групи та [PERSON], інвалід 1 групи, які є потерпілими внаслідок Чорнобильської АЕС, які потрібують догляду, лікування та реабілітації. Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення ( хвороба боржника або членів сім”ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання , зміну чи встановлення пособу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. З урахуванням вказаних вище обставин, зважаючи на скрутне матеріальне становище заявника та відсутність присудженого майна в натурі, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 серпня 2010 року строком на 8 років, а тому заява підлягає задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 12 грудня 2005 року задоволено позов Дарницького монтажного виробничого управління ВАТ «Південтеплоенергомонтаж»до [PERSON], 3-я особа: [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди . 15 березня 20112року державний виконавець Л.В.Могилян звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, посилаючись на те, що оригінал виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь Дарницьке МВУУ ВАТ Південтеплоенергомонтаж боргу втрачений. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява державного виконавця Л.В.[PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця надати його дублікат. За таких підстав суд вважає за необхідне заяву державного виконавця Л.В.[PERSON] задовольнити та видати дублікат виконавчого листа, оскільки його оригінал дійсно втрачено, рішення не виконано і не втратило своєї законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2012 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Енергобанк»до [PERSON], [PERSON], третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерготрейд», про стягнення заборгованості за кредитним договором. [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, обґрунтовуючи її тим, що в судове засідання не з»явився з поважних причин, оскільки хворів. У судовому засіданні представник [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник Публічного акціонерного товариства «Енергобанк»просив у задоволенні заяви відмовити. [PERSON] до суду не з»явилася, про день та час розгляду заяви була повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила. Вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 232 ЦПК України рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з’явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. В заяві про перегляд заочного рішення суду заявник навів обставин, які на думку суду мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме відсутність у судовому засіданні відповідача, який 13.02.2012 хворів, що підтверджується довідкою Державної адміністрації управління Охорони здоров»я Шевченківської районної поліклініки № 1 у м. Києві. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення суду обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\- На підставі ст..ст.84, 105 ч.3, 110, 112, 180, 181 ч.3, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що одружені з відповідачкою з 30.08.2008 року. Спільне життя не склалося, тому подружні стосунки припиниле зе з серпня 2008 року. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка позов визнала. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Сторони зареєстрували шлюб 30.08.2008 року. На даний час останні припинили подружні стосунки і відновлювати їх наміру не мають. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, на що відповідачка не заперечувала. Бажання стати на шлях примирення подружжя не виявило. Ст.110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, тому такий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved