Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

7 серпня 2012 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 6,25 га, розташовану на території Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 032024, виданого 20 грудня 2002 року на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 18 жовтня 2002 року № 659-р, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на імя [PERSON], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 5 жовтня 2008 року. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що її дідусь - [PERSON] за життя написав заповіт, відповідно до якого заповідав їй належну йому земельну ділянку загальною площею 6,25 га, розташовану на території Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області. Після смерті [PERSON], у визначений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки неможливо виявити, чи була донька померлого - [PERSON] спадкоємцем, передбаченим ст. 1241 ЦК України. Ці обставини змусили позивачку звернутися до суду з позовом, оскільки порушуються її права на спадщину. Позивачка в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву, в якій просила позов задовольнити та слухати справу за її відсутності. Відповідач - Первомайська селищна рада Жовтневого району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, повідомивши письмово про відсутність заперечень щодо задоволення заявлених вимог позивачки та можливість розгляду справи без присутності її представника. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не зявились, про його час та місце були повідомлені належним чином, надали суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, а позов задовольнити. Третя особа Жовтнева державна нотаріальна контора Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, про дату та час слухання справи повідомлена належними чином. Дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про смерть [PERSON] помер 5 жовтня 2008 року (а.с. 10). Відповідно довідки Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області спадкодавець [PERSON] на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], разом з дочкою [PERSON] та онуками [PERSON] і [PERSON] (а.с.7). Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області 30 травня 2003 року, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідав належну йому земельну ділянку загальною площею 6,25 га, розташовану на території Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області - [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної в Жовтневій державній нотаріальній конторі Миколаївської області, після смерті [PERSON], який помер 5 жовтня 2008 року, позивачка у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Земельна ділянка загальною площею 6,25 га, розташована на території Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, належала спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-МК № 032024, виданого 20 грудня 2002 року на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 18 жовтня 2002 року № 659-р (а.с.14). З листа нотаріальної контори на адресу позивачки вбачається, що органи нотаріату відмовили позивачці в оформленні спадкових прав, оскільки неможливо виявити, чи була донька померлого [PERSON] спадкоємцем, передбаченим ст. 1241 ЦК України (а.с. 16). Відповідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 22 березня 2011 року (а.с. 12). За життя [PERSON] склав заповіт, де розпорядився зазначеним нерухомим майном на користь позивачки. Відповідачі по справі -[PERSON] і [PERSON] своїми заявами визнали позовні вимоги позивачки та не заперечували в їх задоволенні. Згідно ст. 1223 Цивільного Кодексу України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, будь яких обставин, що усувають позивачку від права на спадкування, в судовому засіданні не встановлено. На підставі викладеного, суд приходе до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved