Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що бажає укласти шлюб з [PERSON], проте звернувшись до органів РАЦС з питання подачі заяви на реєстрацію шлюбу, отримала відмову у зв'язку з тим, що їй не виповнилося 18 років. Оскільки вони проживають з [PERSON] разом, і вони мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO] та вважає, що ця обставина є поважною для надання їй права на шлюб і буде відповідати її інтересам та інтересам її майбутньої сім'ї. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, а саме надати їй право на шлюб з [PERSON] Заінтересовані особи [PERSON] - матір заявниці, та [PERSON] - наречений, в судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити. Вислухавши сторони, дослідивши в сукупності представлені докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви [PERSON], заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], відділ реєстрації актів цивільного стану Жовтневого району м. Кривого Рогу про надання права на шлюб та необхідність її задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до статті 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася 17 січня 1996 року, що вбачається з її паспорту громадянина України, виданого 24 лютого 2012 року Жовтневим РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Таким чином, на даний час заявник не досягла шлюбного віку, передбаченого статтею 22 СК України. З наданого свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до роз'яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст.23 СК) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч.3 ст.234 ЦПК). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст.23 СК, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім'я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Задовольняючи заяву про надання права на шлюб, суд враховує спільне бажання заявника та особи, з якою має бути укладений шлюб [PERSON] укласти шлюб, їх спільний намір створити сім'ю, а також наявність неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим вважає, що таке право буде відповідати їх інтересам та інтересам їх майбутньої сім'ї. Матір заявника підтримує намір своєї доньки укласти шлюб і також просить надати їй таке право, що сприяє відповідності надання такого права інтересам їх неповнолітньої доньки. Отже, за обставинами справи встановлені правові підстави для задоволення заяви про надання заявнику [PERSON] права на шлюб з [PERSON]. На підставі ст.ст. 3, 23 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved