Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

28 серпня 2012р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Управління державної міграційної служби у Сумській області в особі Охтирського міськрайонного сектору про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку за адресою [ADDRESS]. 03.12.2002 року зареєстровала свою доньку [PERSON] та її чоловіка [PERSON] в зазначеному будинку. Тривалий час, а саме, більше чотирьох років, [PERSON] проживає за адресою своєї матері [ADDRESS]. На прохання виписатися із будинку, відповідач відмовляється та відповідає грубістю. Крім того, позивачка посилається на те, що являється людиною похилого віку, пенсіонерка, та вимушена сплачувати за газ, воду більше коштів, в зв'язку з тим, що в будинку прописаний відповідач, який не проживає за зазначеною адресою. Просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним вище будинком; зобов'язати Охтирський міськрайонний сектор Управління Державної міграційної служби в Сумській області зняти з реєстрації відповідача в зазначеному будинку. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та пояснила, що відповідач - колишній чоловік її доньки, якого вона зареєструвала в своєму будинку. Шлюб між ними розірвано, донька та відповідач більше чотирьох років не проживають в її будинку, але не виписався з її будинку. Вона декілька разів зверталась до відповідача з проханням виписатись, він погоджувався, але не виконував своїх обіцянок. В зв'язку з тим, що позивачка перебуває на пенсії, має невеликий розмір пенсії, але не має можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг за будинок без зняття з реєстрації відповідача, вимушена була звернутися до суду з зазначеним позовом. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно близько чотирьох років проживає разом з своєю матір'ю в її квартирі за адресою [ADDRESS], мав намір знятись з реєстрації у будинку позивачки, але в зв'язку з тим, що після виписки необхідно зареєструватися за іншою адресою, якої на даний час немає, у Охтирському міськрайонному секторі Управління Державної міграційної служби в Сумській області йому відмовлено, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник Охтирського міськрайонного сектора Управління Державної міграційної служби в Сумській області в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власником будинку за адресою [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується копією будинкової книги та договором дарування земельної ділянки від 03.04.1998р.(а.с. 4-7). Судом встановлено, що в будинку за адресою [ADDRESS] зареєстрований відповідач з 03.12.2002 року, що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 5). Судом встановлено, що відповідач фактично не проживає в зазначеному будинку понад чотири роки, що визнається сторонами по справі. Відповідно до ст. 71 ч. 1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 405 ЦК України визначено, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Статтями 810, 811 ЦК України визначені вимоги до договору найму (оренди) житлового приміщення, який має бути укладений між власником будинку та наймачем. Судом встановлено, що відповідач не є членом сім'ї позивачки, був відсутнім у цьому житлі без поважних причин понад чотири роки, не порушував питання про поновлення цього строку власником або судом, між ними не досягнуто будь-якої домовленості щодо укладення договору найму (оренди) зазначеного будинку. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Крім того слід зазначити, що порядок реєстрації, зняття з реєстрації громадян, а також іноземців чи осіб без громадянства, які на законних підставах, перебувають в України визначено Законом України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Відповідно до ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зі змісту Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України", таке питання як зняття з реєстрації до компетенції суду не відноситься, а здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації (ст.ст. 7, 11 Закону) на підставі відповідних документів. Отже, у іншій частині позову слід відмовити за безпідставністю. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею при подачі позову до суду в доход держави судовий збір в розмірі 53 гривень 65 копійок. На підставі ст. 71 ч. 1, 72, 156, 158 ЖК України, ст.ст. 391, 810, 811 ЦК України, ст.ст. 6, 10, 11, 59-61, 88, 209 ч. 3, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

Outcome: partial