Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-20 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 31 липня 2012 року надійшла позовна заява \~[PERSON] (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач), про розірвання шлюбу та \~стягнення аліментів на утримання дитини у частці від доходу. \~ В обґрунтування свої позовних вимог позивач зазначила, що 02 жовтня 1997 року вона з відповідачем - [PERSON] уклала шлюб, який був зареєстрований Куйбишевським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Запорізької області, про що зроблено запис № 64 в актовій книзі, Свідоцтво про шлюб І-ЖС № 049827 від 02 жовтня 1997 року. \~18 червня 2000 року у сторін народилася донька - [PERSON], про що Куйбишевським \~\~районним \~\~відділом \~\~реєстрації \~\~актів \~\~цивільного \~\~стану \~\~Головного управління юстиції Запорізької області зроблено відповідний актовий запис № 45 та видано Свідоцтво про народження - І-ЖС № 040930 від 29 липня 2000. \~Спільне життя з відповідачем не склалося по причині відсутні любові, взаємної поваги, що виражається у постійних сварках, образах на її адресу, зневажання її як жінки та матері, використання ненормативної лексики на її адресу та на адресу \~доньки, крім того, відповідач зловживає спиртними напоями. Позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме не тільки її інтересам, а на сам перед інтересам дитини, які мають істотне значення. Позивачка просить розірвати шлюб, та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, враховуючи те, що донька потребує постійної медичної допомоги. \~\~\~ У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, пояснила, що причиною розірвання шлюбу є зловживання відповідачем спиртними напоями, постійні скандали та сварки з відповідачем, від яких вона втомилась, примирення з відповідачем не можливе, планує проживати окремо від відповідача. Щодо сплати аліментів пояснила, що вона утримує свою неповнолітню доньку, має невелику заробітну плату, при визначенні \~аліментів у розмірі 1/3 частки вона врахувала розмір заробітної плати відповідача. Просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання доньки в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача. Відповідач у судовому засіданні з позовом погодився повністю, пояснив, що згоден розірвати шлюб, причини його розірвання йому не відомі, однак згоден з викладеними у позові обставинами. З позивачкою стосунки не підтримує, примиритися з нею не згодний. Щодо сплати аліментів, пояснив, що працює пожарним, має щомісячний дохід близько 2000 грн., не заперечує сплачувати аліменти на утримання своєї доньки в розмірі 1/3 частині всіх доходів. Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02 жовтня 1997 року між сторонами був укладений \~шлюб, який зареєстрований у Куйбишевському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Запорізької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №64, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія І-ЖС № 049827 від 02 жовтня 1997 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 040930, яке видано 29 липня 2000 року Куйбишевським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Запорізької області (а.с.5). Шлюбні відносини сторін припинені. Сторони проживають разом, однак спільного господарства не ведуть. \~\~ Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю між ними буде вирішуватись у майбутньому. Відповідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до суду одним з подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання \~шлюбу, \~якщо \~буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, \~інтересам \~їхніх \~дітей, \~що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася остаточно та поновлена бути не може, оскільки через постійні скарги та відсутність порозуміння сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Як у позивача, так і відповідача по справі було достатньо часу для вирішення питання щодо збереження родини та примирення, однак сторони \~наполягають на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач згодний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Розмір аліментів відповідачем не заперечується. В даний час відповідач надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, яка знаходиться на утриманні позивачки, однак позивачка наполягає на винесенні рішення суду про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) і (або) в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення. (ст.182 СК України). Згідно із ст.191 СК України аліменти \~на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. Оскільки суд задовольняє позов [PERSON], яка в частині вимог немайнового характеру (про розірвання шлюбу) сплатила судовий збір в сумі 107,30 грн., а в частині вимог майнового характеру (про стягнення аліментів) була звільнена від сплати судових витрат при поданні позову, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в сумі 107,30 грн. та в дохід держави в сумі 214 грн. 60 коп., згідно із Законом України «Про судовий збір».

Outcome: approved