Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, зазначивши, що 30.01.2011 року помер її батько [PERSON]П у звязку з чим відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок по вул. Полтавській, 15-а в смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області. За життя батьком було складено заповіт, згідно якого усе належне йому майно заповідав [PERSON] У склад спадщини, на яку видане свідоцтво входить приватизована земельна ділянка площею 1470 м.кв., яка розташована на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області по вул. Полтавській 15-а, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV- ДП ДН № 008480, виданого 10.12.1996 року виконавчим комітетом Кіровської селищної ради згідно рішення № 24 від 21.06.1995 року. Після чого позивач звернулася до КП Дніпропетровського району БТІ з заявою про проведення державної реєстрації права власності та надання витягу з реєстру прав на житловий будинок №15-а по вул. Полтавській в смт. Кіровське для вводу до спадщини після [PERSON] Однак, рішенням реєстратора їй було відмовлено у наданні такого витягу, оскільки спадкодавець за життя самочинно здійснив його реконструкцію та потребує оформлення документів в інспекції Держархбудконтролю та зміни правовстановлюючого документа у звязку з чим воан вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позов та просив визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на вищевказане нерухоме майно. Також надав клопотання про уточнення до позовної заяви, а саме: замінити відповідача територіальну громаду Дніпропетровського району в особі Дніпропетровської районної державної адміністрації на територіальну громаду в особі Кіровської селищної ради Дніпропетровського району. Представники відповідача до суду не з?явились, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник третьої особи КП Дніпропетровського району БТІ до суду не з?явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та винесення рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] який помер 30.01.2011 року (свідоцтво про смерть серії I-КИ №371494, видане 07.02.2011 року виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області). Так, згідно заповіту від 24.04.1997 року, посвідченого [PERSON] державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори за реєстраційним номером № 2-1261, [PERSON] заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, дочці [PERSON] На момент смерті [PERSON] був власником житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1470 га по вул. Полтавській, 15-а в смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV- ДП ДН № 008480, виданого 10.12.1996 року виконавчим комітетом Кіровської селищної ради згідно рішення № 24 від 21.06.1995 року. Згідно з п.п.212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. 13.09.2011 року КП Дніпропетровського району БТІ було відмовлено позивачу у наданні витягу з Єдиного реєстру прав власності на вищевказаний будинок у зв?язку із його реконструкцією і самовільним зведенням господарських будівель та споруд. Отже звернення позивача до суду обумовлене відмовою реєстратора у задоволенні його заяви про надання витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх \~ порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ Згідно роз?яснень Пленуму Верховного Суду України (п. 23 постанови №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування) \~за наявності \~умов \~для \~одержання \~в нотаріальній \~конторі \~свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. \~ Матеріали справи не містять відмови нотаріуса в оформленні права позивача на спадщину і будь-яких перешкод для такого оформлення, за умови прийняття позивачем спадщини в порядку та строки, встановлені цивільним законодавством, суд не вбачає. Враховуючи, що у 1996-2005 роках спадкодавцем було самовільно здійснено реконструкцію будинку і зведено ряд господарських будівель та споруд, що вбачається з копії технічного паспорту КП Дніпропетровського району БТІ від 05.08.2011 року. Проте дана обставина не є підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про надання витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виключний перелік яких наведений в п.7.11 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (затверджене Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року) і таке рішення реєстратора може бути оскаржено відповідно до законодавства (п.3.6 Тимчасового положення). Крім цього, рішенням виконавчого комітету Кіровської селищної ради Дніпропетровського району від 16.05.2012 року було надано дозвіл на оформлення зазначеного самочинного будівництва та вказано КП Дніпропетровського району БТІна необхідність виконання відповідної відмітки в технічному паспорті на будинок. Відповідно до ст. 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 9 розділу 5 Прикінцеві положення вищезазначеного Закону передбачено, що прийняття в експлуатацію збудованих до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і заяви про прийняття в експлуатацію яких подаються до 31 грудня 2012 року, здійснюється безоплатно інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об'єктів за наявності документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об'єкт, протягом 30 днів з дня подання заяви. Статтею 31 п. 9 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21 травня 1997 року передбачено, що органи місцевого самоврядування відповідно до Закону надають містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок, приймають участь у прийнятті в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів у порядку та у випадках, встановлених законом. Згідно п.2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461), прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція), поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація). У разі прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, побудованих без наявності дозволу на виконання будівельних робіт до 31 грудня 2009 р., особливості реєстрації декларації та її форма визначаються Міністерством будівництва та житлово-комунального господарства. На виконання вказаної норми наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №91 від 24.06.2011 року затверджено Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, який визначає процедуру та умови прийняття в експлуатацію такого нерухомого майна, механізм проведення технічного обстеження його будівельних конструкцій та інженерних мереж. Згідно п.3.1 вказаного Порядку прийняття в експлуатацію об'єктів здійснюється безоплатно Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами (далі - Інспекції) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Аналіз вказаних нормативно-правових актів свідчить про те, що чинним законодавством встановлений інший, ніж судовий, порядок прийняття в експлуатацію обєктів нерухомості, побудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, та отримання відповідних правовстановлюючих документів. Законодавство не визнає самочинне будівництво об?єктом правового захисту, крім передбаченого ч.3 ст.376 ЦК України випадку. Даною нормою визначені певні правила, за якими можливе визнання за особою права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. При цьому з урахуванням Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та наведених нормативно-правових актів для вирішення питання про визнання за особою права власності на об'єкт нерухомого майна в тому разі, коли в прийнятті такого об'єкту в експлуатацію відмовлено, обов'язковою умовою є дотримання усіх визначених законом вимог та умов, які необхідні для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання права власності на спірний будинок, в тому числі в порядку спадкування, а тому вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed