Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 01 листопада 2012 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказала, що 07 липня 2006 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,798 га, яка розташована на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-КВ № 009636 та земельна ділянка площею 0,6745 га, яка розташована на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 511168. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначені земельні ділянки після смерті [PERSON], який помер 07 липня 2006 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 07 липня 2006 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 057564 (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,798 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-КВ № 009636 (а.с.12) та земельна ділянка площею 0,6745 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 511168 (а.с.13). Спадкоємцями за законом після померлого є позивач [PERSON], [INFO], дочка померлого, що стверджено свідоцтвом про народження серії І-БК № 402276 (а.с.9) та свідоцтвом про одруження серії І-БК № 199237 (а.с.8), на підставі якого позивач змінила прізвище «Сіяниця» на «Гнатюк» та відповідач [PERSON], [INFO], син померлого, що стверджено свідоцтвом про народження І-БК № 408286 (а.с.11). Володарська районна Державна нотаріальна контора Київської області надала до суду спадкову справу після померлого 07 липня 2006 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що після померлого [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки не видавались. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у звязку з тим, що були втрачені державні акти на право власності на спадкові земельні ділянки (а.с.21). Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, а саме, земельну ділянку та реалізувати свої спадкові права, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved