Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувсь із позовом про визнання права власності на земельну ділянку площею 5,36 га на території Андріївської сільської ради Кегичівського району Харківської області, визначену державним актом серії І-ХР №068533, що належала його бабі [PERSON], яка проживала в [INFO] та померла 30.08.2012 року та судовий збір просить залишити за ним. Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивачі - про підтримання позову, відповідач та третя особи про його повне визнання. У звязку з цим, відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON], яка проживала в [INFO] і померла 30.08.2012 року, була бабою позивача по лінії матері, що підтверджують свідоцтва про народження та про шлюб. За життя вона уклала заповіт про спадкування позивачем її майна. До складу спадщини [PERSON] включено земельну ділянку площею 5,36 га на території Андріївської сільської ради Кегичівського району Харківської області, визначену державним актом серії I-ХР №068533. Після смерті баби позивач від прийняття її спадщини не відмовлявся та своєчасно, на протязі шести місяців, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину. Але отримав відмову нотаріуса у звязку із тим, що відділ Держземагенства у Кегичівському районі не має можливості надати витяг з державного реєстру земель, оскільки відомості про власника земельної ділянки в автоматизованій системі державного земельного кадастру відсутні, будь-яка інформація про наявність у власності [PERSON] земельної ділянки відсутня. А відповідно до пункту 4.12, глави 10, розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Також нотаріусом надано розяснення про можливість звернення до суду із позовною заявою для встановлення права власності на земельну ділянку, що і обумовило подання мною позовної заяви. До позову додані копії державного акту на землю, свідоцтва про смерть спадкодавця, документів про особу позивача та щодо інших спадкоємців, заповіт, відповідей від нотаріуса та відділу Держземагенства, тощо. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Про застосування позовної давності не заявлено.

Outcome: approved