Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та СГІРФО Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області, в якому просить зобовязати знятись з реєстрації [PERSON] за адресою [ADDRESS]. В своїй позовній заяві від 14.02.2012 року позивач уточнила свої позовні вимоги і просила зняти [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] та усунути перешкоди в користуванні вказаною квартирою шляхом виселення [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], без надання іншого житла. 30.05.2012 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, в якому просила розірвати договір № 20 від 25.05.2010 року найму кімнати, укладений між нею, [PERSON], та [PERSON] Зняти [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] та усунути перешкоди в користуванні вказаною квартирою шляхом виселення з неї [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] без надання іншого житла. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона 21.07.2009 року купила квартиру [ADDRESS] та згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу є власником вказаної квартири. Договір зареєстрований в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації 19.06.2009 року. У вищевказаній квартирі була прописана невістка [PERSON], як квартирантка. Після народження сина [PERSON] у 2010 році його теж було зареєстровано за вказаною адресою. [PERSON] була дружиною її сина і договір найму житла з нею не укладався. Подружнє життя сина з невісткою [PERSON] не склалось і з травня 2011 року вони не живуть разом. Відповідач [PERSON] добровільно зніматись з реєстрації не бажає. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги повністю, посилаючись на зазначені в позовних заявах обставини. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала повністю. В своїх запереченнях на позов просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на їх необґрунтованість і безпідставність. Ухвалою Комсомольського міського суду від16 березня 2012 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, по справі був залучений орган опіки і піклування виконкому Комсомольської міської ради. Представник третьої особи органу опіки і піклування в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази надані сторонами на підтвердження своїх позовних вимог та заперечень, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення повністю. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] з 21.07.2009 року є [PERSON] згідно договору купівлі-продажу. Відповідач [PERSON] являється бувшою невісткою позивача [PERSON] та згідно довідки про склад сімї від 22.11.2011 року зареєстрована у спірній квартирі як квартирант. 25.05.2010 року був укладений договір аренди кімнати між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] в зазначеній квартирі. Договір був укладений безстроково. За умовами договору ( п.2 приміток) зазначений договір може бути розірваний по бажанню однієї сторін до закінченню строку, після попередження не менш як за 15 днів до розірвання договору. 27.04.2012 року позивачем [PERSON] на адресу відповідача [PERSON] було направлено повідомлення про намір розірвати договір аренди кімнати у спірній квартирі. Листом від 08.05.2012 року відповідач [PERSON] повідомила, що вона відмовляється добровільно розірвати договір та звільнити займану кімнату, зазначивши, що кімната їй необхідна для проживання та іншого житла вона не має. Умовами договору передбачена процедура його розірвання, яку було дотримано позивачем, однак відповідач відмовилась звільнити орендовану кімнату. Спірна квартира необхідна позивачу для проживання члена сімї її сина [PERSON], який не має власного житла та проживає в приміщенні школи, в якій працює вчителем. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд : продавати, дарувати, заповідати, здавати в аренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Позивач [PERSON] має намір поселити в цій квартирі члена своєї сімї сина [PERSON], який не має житла і працює в м. Комсомольську. Відповідно до ст. 168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірваний за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сімї. У цьому випадку власник будинку ( квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. Відповідач [PERSON] була заздалегідь попереджена про намір розірвати договір Враховуючи, що вказана квартира необхідна позивачу для проживання члена її сімї - сина [PERSON], а наймач [PERSON] добровільно відмовляється розірвати договір найму кімнати від 25.05.2010 року № 20, то цей договір необхідно розірвати. Суд вважає, що порушені права позивача як власника житла, оскільки реєстрація [PERSON] перешкоджає їй вільно володіти, користуватися і розпоряджатися квартирою. На підставі викладеного та

Outcome: approved