Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

ПАТ Дельта Банк, який є правонаступником ТОВ Укрпромбанкзвернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у сумі 10526,57 гривень, посилаючись на те, що 11.04.2008 року між ТОВ Укрпромбанкта [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачу був наданий кредит у сумі 10000,00 гривень. Відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого станом на 02.07.2012 рогу виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 6250,00 гривень та відсоткам в сумі 4276,57 гривень, а всього 10526,57 гривні, яку позивач просить стягнути на свою користь. Крім того позивач просить стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 214,60 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву, в якій просить слухати справу за його відсутністю, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлен належним чином. Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. За даними адресно-довідкового сектору відповідач зареєстрован за адресою: [INFO], але судові повістки повертались до суду із позначенням про закінчення терміну зберігання і неявка адресата за одержанням. Відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України сторони повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Тому, суд вважає, що повістка є доставленою і відповідач не зявився в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.04.2008 року між ТОВ Укрпромбанк, правонаступником якого є ПАТ [PERSON] [PERSON] був укладений кредитний договір № 49-0111005\\ФК-08, згідно з умовами якого ТОВ Укрпромбанкнадав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 10000,00 гривень з рахунку 19,50% річних за весь час фактичного користування кредитом. Мета кредитування споживчі цілі. За умовами кредитного договору відповідач [PERSON], повинен був здійснювати повернення кредиту щомісячно частками у розмірі не менш як 333,33 гривень по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом за період з дня надання кредиту до дня його повернення, щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по осатаній день кожного календарного місяця. Станом на 02.07.2012 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість на загальну суму 10526,57 грн. яка складається з тіла кредиту 6250,00 грн., заборгованості по відсоткам 4276,57 грн., На даний час кредитна заборгованість позичальником не погашена, тому позивач просить стягнути з відповідача на користь Банку суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 10526,57 грн. та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 214,60 грн., понесені позивачем при зверненні до суду Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 526, 530 ЦПК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання(неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не поверну речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня , коли речі мали бути повернуті, до дня фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1,ч.2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом. Боржник ,який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ [PERSON] стягнення з [PERSON] суми заборгованості у розмірі 10526,57 гривні законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, а саме суму судового збору в розмірі 214,60 грн.

Outcome: approved