Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

В серпні 2012 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 02 січня 2012 року помер його з відповідачами батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне померлому майно, а саме на: 1) земельну ділянку, площею 0.1059 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий №3222482401:01:003:0119, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Києво- Святошинський р-н., с.Горенка, вул. Шевченка, 25 - на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯК №857052; 2) розташованого на вищевказаній ділянці будованого померлим житлового будинку, загальною площею 183,9 кв.м., господарських будівель та споруд, згідно технічного паспорту на даний садибний (індивідуальний) житловий динок. Спадщину батька позивач та відповідачі в передбачені законом строк та порядку прийняли. 18 серпня 2012 року, державним нотаріусом першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу та відповідачам було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, кожному на 1/3 частину вищевказаної ділянки. Стосовно ж будинку померлий за життя склав заповіт, посвідчений 30 березня 2005 року секретарем Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області [PERSON], зареєстрований за №63, яким деякі приміщення будинку, а також будинкові будівлі та споруди заповів позивачу та відповідачам. Відповідно до ч.І ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена створена особою, набувається нею, якщо інше невстановлено договором, або законом. Згідно ч.2. ст.375 ЦК України, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Тобто фактично єдиним власником будинку був померлий [PERSON], проте за життя не оформив на будинок правовстановлюючих документів, тому у позивача виникають труднощі в успадкуванні належної йому по заповіту частини будинку, зокрема постановою державного нотаріуса першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON] від 18 серпня 2012 року позивачу та відповідачам по вищевказаній причині було відмовлено видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, тому для вступу в свої спадкові права позивач змушений звертатися до суду. У подальшому, з урахуванням приміщень будинку, будівель та споруд, що не були охоплені заповітом та з урахуванням тих приміщень, які померлий заповів у спільну власність [PERSON] та [PERSON], не визначивши кому конкретно які приміщення відходять, позивач з відачами дійшли згоди про конкретний розподіл між ними будинку та прибудинкових будівель, згідно якого кожному з них переходять наступні приміщення, які вони станом на даний фактично займають: позивачу - житлова кімната - 23.0 кв.м., житлова кімната - 25,6 кв.м., коридор - 7,1 кв.м., санвузол - 1/5 кв.м., кухня 6,0 кв.м., ванна 3,1 кв.м., коридор 6,9 кв.м., житлова кімната - 8,6кв.м., гараж - 23,0 кв.м., дерев'яна огорожа, №3; відповідачці [PERSON] - коридор - 4,3 кв.м., коридор - 7,9 кв.м., кухня - 8,0 кв.м., кімната -19,1 кв.м., житлова кімната - 6,5 кв.м., житлова кімната - 7,8 кв.м.. санвузол -4,2., веранда - 7,2 кв.м., коридор - 4,9 кв.м., житлова кімнат - 9,9 кв.м., хол - 9,5 кв.м., погрібник- 10,9 кв.м., погріб - 5,3 кв.м., сарай - 4,8 кв.м., дерев'яна огорожа, №1; відповідачці [PERSON] - житлова кімната - 12,8 кв.м., сарай - 7,7 кв.м., госпблок - 50,7 вбиральня, бетонна огорожа, №2. Проте відповідачі від укладання відповідної угоди ухиляються, тому по цій причині позивач змушений звертатися до суду. Оскільки будинок являє собою один цілісний об'єкт та знаходиться на спільній земельній ділянці то позивач вважає неможливим вирішити долю частини будинку, не визнавши право власності на весь будинок. У позовних вимогах, з урахуванням уточнень, зроблених у судовому засіданні позивач просив виділити йому в натурі та визнати за ним право власності на 43/100 частин садибного (індивідуального) житлового будинку, площею 183,9 кв.м., будівель та споруд, що до нього відносяться (згідно технічного паспорту), розташованого за адресою: Київська обл., Києво- Святошинський р-н., с.Горенка, вул. Шевченка, 25, належного померлому 02 січня 2012 року [PERSON], що складаються з наступних приміщень, будівель та споруд: житлової кімнати - 23,0 кв.м., житлової кімнати - 25,6 кв.м., коридору - 7,1 кв.м., санвузлу - 1/5 кв.м., кухні - 6,0 кв.м., ванни - 3,1 кв.м., коридору - 6,9 кв.м., житлової кімнати - 8.6 кв.м., гаражу - 23,0 кв.м., дерев'яної огорожі №3; Виділити в натурі [PERSON] та визнати за нею право власності на 31/100 частин садибного (індивідуального) житлового будинку, площею 183,9 кв.м., будівель та споруд, що до нього відносяться (згідно технічного паспорту), розташованого за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с.Горенка, вул. Шевченка, 25, належного померлому 02 січня 2012 року [PERSON], що складаються з наступних приміщень, будівель та споруд: коридору - 4.3 кв.м., коридору - 7,9 кв.м., кухні - 8,0 кв.м., житлової кімнати - 19,1 кв.м., житлової кімнати - 6,5 кв.м., житлової кімнати - 7,8 кв.м., санвузлу - 4,2 кв.м., веранди- 7,2 кв.м., коридору - 4,9 кв.м., житлової кімнати - 9,9 кв.м., холу - 9.5 кв.м., погрібнику - 10,9 кв.м., погребу - 5,3 кв.м., сараю - 4,8 кв.м., дерев'яної огорожі № 1; Виділити в натурі [PERSON] та визнати нею право власності на 26/100 частин садибного (індивідуального) житлового будинку, площею 183,9 кв.м., будівель та споруд, що до нього відносяться (згідно технічного паспорту), розташованого за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с.Горенка, вул. Шевченка, 25, належного померлому 02 січня 2012 року [PERSON], що складаються з житлової кімнати - 12.8 кв.м., сараю -7,7 кв.м. та госпблоку - 50,7 кв.м., вбиральні, бетонної огорожі №2. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали до суду листа про розгляд справи у їх відсутність, позов повністю визнали. Дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів спадкової справи після померлого 02 січня 2012 року [PERSON], яка витребовувалась судом, вбачається, що 02 січня 2012 року помер батько сторін [PERSON], якому на праві приватної власності, на підставі вищезазначеного державного акту належала вищевказана земельна ділянка по вул. Шевченка, 25, в с.Горенка, Києво-Святошинського р-ну.. Київської обл. Спадщину свого батька сторони в передбачені законом строк та порядку прийняли. Інших падкоємців, які б прийняли спадщину померлого немає. 18 серпня 2012 року, державним нотаріусом першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу та відповідачам було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, кожному на 1/3 частину вищевказаної ділянки. Сторонами визнано, що спадкодавець [PERSON] збудував на вищевказаній своїй ділянці у 1960-1970 роках садибний (індивідуальний) житловий будинок, загальною площею 183,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами і був єдиним домоволодільцем та фактичним власником даного будинку, що в сукупності підтверджується будинковою книгою для прописки громадян, що проживають в будинку, технічним паспортом на придбний (індивідуальний) житловий будинок, актом на відвід присадибної земельної ділянки від червня 1956 року. З заповіту, який посвідчений 30 березня 2005 року секретрем Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області [PERSON], зареєстрований за №63, вбачається, що деякі приміщення будинку, а також прибудинкові будівлі та споруди померлий заповів позивачу та відповідачам. Решту будинку, на підставі ч.2 ст. 1223 ЦК України сторони успадковують як спадкоємці за законом. З рішення реєстратора №89 від 27.07.2012 року, з постанови державного нотаріуса першої ївської обласної державної нотаріальної контори [PERSON] від 18 серпня 2012 року вбачається, що померлий [PERSON] не провів державну реєстрацію права власності на будинок, позивач та відповідачі не мають на руках правовстановлюючих документів на нього. тому даним нотаріусом сторонам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщин) на будинок. Таким чином у сторін є перешкоди в оформлення спадщини на будинок. У судовому засіданні сторони визнали, що у фактичному користуванні кожного з них перебувають ті приміщення, будівлі та споруди будинку, як вказано у позові. Відповідно до ч. 1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином суд,

Outcome: approved