Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зняття арешту з нерухомого майна, а саме 2 кімнатної квартири, площею 80, 5 м. кв. за адресою: м. Чернігів, пр-т. Миру, 263 кв. 111, яка належить на праві власності [PERSON], на яку накладено арешт постановами державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 24.01.2011 року, від 29.07.2011 року, від 13.01.2012 року, та постанови від 21.06.2011 року. В обґрунтування позову зазначив, що вказана квартира перебуває у позивача в заставі. Постановами державного виконавця накладено арешт на все майно [PERSON], що унеможливлює реалізацію предмета іпотеки, а саме квартири [ADDRESS], і погашення заборгованості за рахунок її продажу. Сторони в судове засідання не зявились, представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав клопотання про залучення в якості відповідача ПАТ «УніверсалБанк». Представник відповідача ПАТ «Універсал Банк» в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, що не зявилися. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 07.08.2007 року сторони уклали кредитний договір відповідно до якого позивач надав співвідповідачеві у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 50545, 80 доларів США. З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме 2 кімнатну квартиру загальною площею 80, 5 кв. м. за адресою : м. Чернігів, пр-т. Миру, 263 кв. 111. Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 06.11.2012 року № 38645641 на все нерухоме майно, яке належить на прав власності [PERSON], накладено арешт постановами державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 24.01.2011 року, від 21.06.2011 року, від 29.07.2011 року від 13.01.2012 року. Заборгованість за кредитним договором сумі 51417, 26 доларів США, в рахунок якої квартира [ADDRESS] передана в заставу, не погашена. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Системний аналіз зазначених положень Закону дає суду підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Право зняття арешту з майна належить лише державному виконавцю того органу державної виконавчої служби, який цей арешт накладав. Вимога позивача про зняття арешту з квартири накладеного постановами державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 24.01.2011 року, 29.07.2011 року, 13.01.2012 та 21.06.2011 року підлягає задоволенню.

Outcome: approved