Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та коштів на утримання. В позові зазначено, що 25 вересня 2010 року між сторонами був зареєстрований шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. Дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, а також кошти на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, в частині стягнення аліментів на утримання дитини проти задоволення позову не заперечує, а щодо стягнення аліментів на утримання дружини не згоден, оскільки вважає, що його права були порушені, в нього наявна заборгованість по сплаті аліментів, тому просить стягувати аліменти з часу його повідомлення про розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про шлюб, виданого 25 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, 25 вересня 2010 року сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 25 вересня 2010 року зроблено відповідний актовий запис № 85. Згідно свідоцтва про народження, виданого 14 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень 14 березня 2012 року зроблено відповідний актовий запис № 36. Згідно довідки виконавчого комітету Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, позивач мешкає в будинку № 187 по вул. Леніна в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, разом з нею мешкає неповнолітня донька [PERSON]. Таким чином, судом було встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно довідки про доходи, відповідач працює в державному навчальному закладі «Василівський професійний ліцей» на посаді маляра-штукатура та за період з 01 листопада 2011 року по 30 квітня 2012 року отримав заробітну плату в розмірі 7493 гривні 97 копійок. Згідно довідки про отримання (неотримання) допомоги, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Михайлівської районної державної адміністрації та отримує допомогу на дитину, розмір якої за період з 21 грудня 2011 року по 31 травня 2012 року склав 12834 гривні 57 копійок. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним, працює та має можливість надавати допомогу на утримання доньки. Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, немає. Посилання відповідача на те, що він не згоден зі стягненням з нього аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки жодних доказів на підтвердження своїх заперечень відповідачем суду не надано. Так само не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що його права були порушені, в нього наявна заборгованість за аліментами, тому необхідно проводити стягнення аліментів від дня повідомлення йому про розгляд справи 07 вересня 2012 року, оскільки такі посилання відповідача є безпідставними, жодних доказів щодо порушення його прав відповідачем суду не надано, також відсутні й жодні докази щодо наявності у відповідача будь-якої заборгованості по сплаті аліментів. Крім того, відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а не від дня повідомлення про розгляд справи відповідача. Таким чином, враховуючи матеріальне становище дитини, матеріальне становище її батьків, відсутність у відповідача на утриманні непрацездатних батьків та інших неповнолітніх дітей, інші обставини у справі, а також з урахуванням рівня життя сьогодення, мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму, встановленого в даному регіоні, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та може забезпечувати частину потреб неповнолітньої дитини. Так само й заявлений позивачем розмір аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, є обґрунтованим, відповідає вимогам закону, оскільки позивач не працює, доглядає за маленькою дитиною, яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, в зв'язку з чим має законне право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, та коштів на утримання позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved