Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-21 00:00:00

Позивач в квітня 2013 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № DNHDGN01270225 від 28.09.2005 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 39965,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.09.2020 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачкою був укладений Договір іпотеки. Згідно Договору іпотеки в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], загальною площею 74,70 кв.м., житловою площею 44,60 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] Відповідачка порушила умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в зв'язку з чим станом на 25.03.2013 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 72224,69 доларів США. Просив суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNHDGN01270225 від 28.09.2005 року, звернути стягнення на предмет іпотеки, виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] із зняттям з реєстраційного обліку, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про те, що він просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № DNHDGN01270225 від 28.09.2005 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 39965,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.09.2020 року. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між позивачем та [PERSON] був укладений Договір іпотеки нерухомого майна - кв.[ADDRESS], загальною площею 74,70 кв.м., житловою площею 44,60 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодавець вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Так як відповідачка умови кредитного договору не виконувала належним чином, у зв'язку з чим станом на 25.03.2013 року виникла заборгованість у сумі 577075 грн. 27 коп., тому суд вважає, що позивач має право звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, звертається увага на те, що у випадку, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України "Про іпотеку"), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону. Відповідно до ч.1с.40 Закону України "Про іпотеку". Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку , встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на його користь

Outcome: approved