Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала. що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11.08.1973 року. Протягом тривалого часу сторони жили однією сім»єю, мали спільний бюджет та вели спільне господарство. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з січня 2012 р.. Позивачка вказує, що вона є особою, яка досягла пенсійного віку, у зв»язку з чим є непрацездатною, постійно хворіє хронічними захворюваннями, у зв»язку з чим потребує постійного медикаментозного лікування. Позивачка отримує пенсію у розмірі 961 гривні, отриманої пенсії їй не вистачає на лікування та не забезпечує прожиткового мінімуму. Інших доходів, крім пенсії, позивачка не має. Посилаючись на ст.. 75 Сімейного Кодексу України позивач вважає, що має право на матеріальну допомогу з боку чоловіка, оскільки розмір його пенсії значно перевищує розмір її пенсії та становить більше 3000,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у зв»язку з непрацездатністю, в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову безстроково. До судового засідання позивачка не з»явилась, надала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги та просила суд розглянути справу за її відсутності на підставі письмових матеріалів справи. Оскільки відповідач не з»являється в судове засідання, просила провести заочний розгляд справи. Відповідач до суду не з»явився. Про необхідність явки в судове засідання своєчасно повідомлявся шляхом направлення рекомендованої кореспонденції за місцем реєстрації, судові повістки отримував, що підтверджено відповідними поштовими повідомленнями. Причин неявки суду не повідомляв, про розгляд справи суд не просив. Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не з»явився в судове засідання та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до ст.. 224 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 серпня 1973 року, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу, додана до матеріалів справи (а.с.4) . Відповідно до ч.1,2 ст. 75 СК України, чоловік, дружина повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, та який потребує матеріальної допомоги, при умові, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частини 3,4 ст. 75 СК України встановлюють, що непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, визначеного законом. Тим хто потребує допомоги є той з подружжя, чия заробітна плата, пенсія, інші доходи, не забезпечують прожиткового мінімума, встановленого законом. Із наданої позивачем копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] вбачається, що позивач досягла пенсійного віку та їй призначена пенсія за віком (а.с.5) Позивачка надала суду довідки Пенсійного Фонду України від 16.05.2012 року та 25.07.2012 року, згідно з якими вона отримує пенсію за віком в розмірі 961,00 грн. ( а.с.6, 36). Згідно з довідкою УПФУ в м. Краснодоні та Краснодонському районі, розмір пенсії за віком за Списком № 1, яку отримує [PERSON], становить 3953,49 грн. (а.с.22-23) У виписці із медичної карти амбулаторного хворого без номеру зазначено, що [PERSON] хворіє на ряд хронічних захворювань, а саме: ІБС, стенокардія, кардіосклероз, гіпертонічна хвороба, хронічний гепатит та ін. та за станом свого здоров»я потребує постійного медикаментозного лікування, вартість якого на курс становить приблизно 882,60 грн (а.с.25). Крім того, позивачем надані квитанції про сплату нею щомісячно комунальних послуг: 50 грн. в місяць - квартплата (а.с.13), 24,55 грн. в місяць за послуги з водопостачання та водовідведення (а.с.26), 34,43 грн. - оплата за обслуговування ліфту (а.с.27), 17,80 грн. в місяць за утилізацію твердих побутових відходів (а.с.29). Таким чином, витрати на комунальні послуги становять 126,78 грн. в місяць. В позові позивач зазначила, що з січня 2012 року відповідач припинив оказувати їй матеріальну допомогу у зв»язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, всі витрати на лікування та оплату вартості комунальних послуг позивач змушена нести сама, що враховуючи розмір її пенсії, ставить її у досить скрутне матеріальне становище, оскільки у неї не залишається коштів на харчування та задоволення інших потреб. Відповідачем дані пояснення позивача не спростовані, не надано будь яких доказів по страві. Відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи наведене суд вважає доведеним, що позивачка є непрацездатною дружиною відповідача; сторони спільного господарства не ведуть та спільного бюджету в теперішній час не мають; позивач має хронічні хвороби, які потребують коштовного постійного медикаментозного лікування, отримує мінімальну пенсію за віком, розмір якої, з урахуванням витрат позивача на лікування, не забезпечує прожитковий мінімум для непрацездатної особи, встановленої законом. Тобто суд встановив, що позивач, яка перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги. Також суд вважає встановленим той факт, що відповідач за своїм матеріальним станом має можливість надавати матеріальну допомогу непрацездатній дружині, оскільки розмір його пенсії значно перевищує прожитковий мінімум та розмір пенсії позивача. Отже, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу. Ч. 1 ст. 80 СК України встановлено, що аліменти присуджуються одному із подружжя в частині заробітку (доходу) другого з подружжя та (або) в твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання по непрацездатності, в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, до змін матеріального положення сторін або стану їх здоров"я. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 214,60 грн. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved