overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачі просять суд визнати за ними право власності на земельну ділянку, площею 0,049 га, яка розташована на території Товариства з обмеженою відповідальністю Трудівник Пряжівського масиву Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області по 1/2 частині за кожним, як за спадкоємцями за законом. Як зазначили позивачі у своїй позовній заяві, вищевказана земельна ділянка належала на підставі договору купівлі-продажу їхній покійній матері [PERSON], яка померла 11 грудня 2009 року. За життя мати не встигла отримати державний акт на право власності на дану земельну ділянку. Після смерті матері відкрилася спадщина. З приводу прийняття спадщини вони звернулися до Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу, який відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна кожному в зв?язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Позивачі у судове засідання не зявилися, але надіслали до суду письмові заяви, в яких підтримали свої позовні вимоги та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представники відповідачів у судове засідання також зявилися, але до суду надійшли письмові повідомлення Сінгурівської сільської ради Житомирського району та ТОВ Трудівник , в яких вони просять суд проводити розгляд справи за відсутності їх представників, так як повністю визнають позовні вимоги позивачів і не заперечують проти їх задоволення. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши надані суду дока- зи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні факти. Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] № 1638/02-31 від 17 листопада 2011 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на ? частку спадкового майна кожному у зв?язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно спадкодавця ( а.с.7 ). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 05 червня 2009 року, [PERSON] передала у власність ( продала ), а [PERSON] прийняла у власність ( купила ) земельну ділянку, площею 490 кв.м. на території Пряжівського масиву товариства Трудівник Сінгурівської сільської ради Житомирського району та області ( а.с.10 ). Згідно свідоцтва про смерть 1-ТП № 135302, виданого 14 грудня 2009 року відділом РАЦС Житомирського МУЮ [PERSON] померла 11 грудня 2009 року у віці 61 рік. ( а.с.22 ). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що між сторонами у справі є правовідносини, що передбачені спадковим правом, а також те, що спір між сторонами врегульовано у попередньому судовому засіданні до судового розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-12 00:00:00

10 квітня 2012 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтовування заявлених вимог вказувала, що 24.09.1999р. був укладений договір купівлі-продажу № 28, зареєстрований на Товарній біржі «Марія», згідно якого [PERSON] придбала у відповідача житловий будинок по вул.. Тернопільській, 86 в м. Миколаєві. 14.09.2006 року померла [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначеної нерухомості позивач, як спадкоємець першої черги, не може прийняти спадщину, оскільки вказаний договір не посвідчений нотаріально. Позивач вказувала, що угода виконана сторонами, просила позов задовольнити та визнати вищевказану угоду дійсною. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, згідно довідки РВ ММУ УМВС України в Корабельному районі м. Миколаєва місце проживання та перебування гр. [PERSON] не відоме, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Третя особа - Універсальна товарна біржа «Нерухомість-Південь» про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не направила свого представника для участі у справі, заперечень щодо позову не надіслали. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд на підставі ч. 2 ст. 47 (в редакції 1963 р.) ЦК України знаходить позов обґрунтованим, оскільки одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною/ Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, оскільки виконала всі зобов'язання, визначені договором. Продавець вказаного житлового будинку теж виконав свої зобов'язання, тобто отримав плату за житловий будинок, виселився з нього, передав оригінали правовстановлюючих документів, що також знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. 14.09.2006 року померла [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначеної нерухомості. Спадкоємцем першої черги є її донька - позивач по справі, але оформити спадщину позивач не може, у звязку з тим, що спірний договір нотаріально не посвідчений. Вказане підтверджується перевіреними судом договором купівлі-продажу № 28 від 24 вересня 1999 року, а також реєстрацією спірного договору у Миколаївському МБТІ та довідками (а.с. 6,7,8,9). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання угоди дійсної обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки договір купівлі-продажу укладений відповідно до чинного законодавства, виконаний сторонами, але нотаріально не засвідчений.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просять суд надати їм додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті їх батька [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки вони пропустили встановлений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини та у зв`язку з цим отримали від Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину. Однак вони вважають, що пропустили встановлений законом строк з поважних причин, оскільки будучи юридично недосвідченими людьми, не знали про існування певного строку для прийняття спадщини та вважали, що фактично прийняли спадщину. Разом з тим, ніякі інші особи на зазначену спадщину не претендують та про відмову від цієї спадщини вони не заявляли. Позивачі в судове засідання не з`явились, кожен окремо надали заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду. Третя особа, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с.15). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] (а.с.12). Позивачі звернулись до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на вказану спадщину, однак отримали відмову на тій підставі, що ними пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с.16). Позивачі, у відповідності до ч.1 ст.1261 ЦК України, є спадкоємцями першої черги за законом після померлого [PERSON] , інших спадкоємців ані за законом, ані за заповітом судом не встановлено (а.с.6, 9). Таким чином, позивачі не прийняли спадщину у встановлений законом строк, оскільки будучи юридично недосвідченими людьми, не знали про існування певного строку для прийняття спадщини та вважали, що фактично прийняли спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може встановити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд уважає, що у даному випадку є підстави для встановлення позивачам додаткового строку, який буде достатнім для подачі ними заяви про прийняття спадщини, що передбачено ч.3 ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду і просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] 13.01.2, посилаючись на те, що з 05.06.2007 року дитина знаходиться в Комунальному закладі Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» і з 07.05.2007 року ніхто з рідних дитину не відвідує та її життям не цікавиться. Просить позбавити до [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідачів аліменти на утримання їх малолітнього сина. В судовому засіданні представники позивача та третіх осіб позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися двічі, повідомлені про слухання справи належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Зважаючи на вищевказане, вислухавши думку сторін, суд ухвалив про заочне слухання справи у порядку ст.225 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №054231 від 02.02.2007 року. З 05.06.2007 року дитина знаходиться в Комунальному закладі Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка», це підтверджується заявою про тимчасове влаштування дитини в Будинок дитини. Відповідно до акту про невідвідування №469 від 18.11.2010 року, малолітнього [PERSON] ніхто з рідних не відвідує, його життям не цікавиться. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській райдержадміністрації, 12.01.2011 року було прийнято рішення щодо визначення доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дитини [PERSON] [INFO]. Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини №7 від 12.01.2011 р. зазначено, що служба у справах дітей вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] [INFO]. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків відносно їх малолітньої дитини [PERSON] [INFO], а тому вони повинні бути позбавлені батьківських прав відносно нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] 19 травня 1989 р. і проживав з нею до 20 жовтня 2008 року. Від цього шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що оскільки життя з відповідачем не склалося, так як відповідач [PERSON] покинула сім'ю та три роки проживає окремо, а діти проживають з ним. Також стверджує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є в спільній сумісній власності не має. Також вказує на те, що вони досягли згоди про утримання і виховання дітей, які будуть проживати разом із позивачем. Тому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 19.05.1989 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2090. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив слухати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

01 червня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 100 % від мінімального прожиткового мінімуму дитини певного віку, тобто 1134 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2008 року (а.с. 6). [INFO] року у них народився син -[PERSON](а.с.7). Із пояснень позивача та із матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований [ADDRESS] (а.с.4), проте постійно за вказаною адресою не проживає. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач утримує сина. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно з частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у відповідача постійного заробітку (доходу), , суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1134 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2006 року. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. У теперішній час сторони однією родиною не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина мешкає з позивачкою, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги відповідача, у зв'язку з чим, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 14 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. Позивачка надала до суду заяву, у якій підтримала заявлений позов у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач надав суду заяву, у якій позов визнав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку: [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої вони записані батьками . Згідно з довідкою КП ЖЕК 6 без номеру від 12.07.2012 року, малолітня [PERSON], 2007 року проживає з [PERSON] та [PERSON]. Визнавши позов, відповідач не оспорює того, що він фактично проживає окремо від родини та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що дитина мешкає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач, як батько дитини, має рівні з позивачем обов»язки по утриманню дитини до її повноліття, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання доньки у розмірі 14 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 27.06.2012 року. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 214,60 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

У липні 2012 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Бережанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначила, що будинковолодіння по [ADDRESS] належало [PERSON]. [INFO] в м. Бережани [PERSON] померла. Згідно з заповітом [PERSON] посвідченим 29 червня 1994 року нотаріусом Бережанської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 2424, остання, заповіла належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] в рівних долях [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON]. [INFO] в місті Львові помер її батько - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину будинковолодіння по [ADDRESS]. Спадщину вона прийняла, однак оформити її виявилося неможливим і їй було відмовлено в цьому, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок на ім'я спадкодавця. Отримати такий документ після смерті спадкодавця в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати: за нею - [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/2 частину будинковолодіння в [ADDRESS], що належала [PERSON], яка померла [INFO] в місті Бережани Тернопільської області. Представник відповідача в судове засідання не з'явився до суду надійшла заява в якій міська рада позов визнає, просить розглядати справу у відсутності її представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить їй з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в її користь на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі на час його навчання у Вищому професійному училищі №20 м. Львова, до 30.06.2014 року в сумі 1000,00 гривень, щомісячно. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Шлюб між сторонами розірвано 14.03.2003 року. У позивача та відповідача є двоє спільних дітей, один з яких, [PERSON], [INFO], навчається у Вищому професійному училищі №20 м. Львова з 01.09.2009 року за спеціальністю «обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів». Термін навчання закінчується 30.06.2014 року. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки працює за межами України в галузі будівництва та одержує високу заробітну плату. Позивач надати повне матеріальне утримання синові не має змоги, а стипендія, яку отримує син становить 250,00 гривень, що теж є недостатнім. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до Миколаївського районного суду Львівської області заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони по справі є батьками, [PERSON], [INFO] Шлюб між сторонами розірвано. Син проживає разом з позивачем. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.198 Сімейного кодексу України кожен якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, офіційно не працює, інших утриманців не має, має нерегулярний дохід. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище особи, на утримання якої призначаються аліменти, та відповідача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до закінчення навчання, а саме 30.06.2014 року. З відповідача підлягає стягненню судовий збір по справі в розмірі 214 гривень 60 копійок в дохід держави.

Outcome: approved