Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 серпня 2012 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказувала, що 31 серпня 2011 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3.9961 га, яка розташована на території Пархомівської сільської ради, Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки було втрачено державний акт на земельну ділянку, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності земельну ділянку на площею 3.9961 га, яка розташована на території Пархомівської сільської ради, Володарського району Київської області, після померлого [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Відповідач подав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 31 серпня 2011 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 244267 (а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина до якої входить площею 3.9961 га, яка розташована на території Пархомівської сільської ради, Володарського району Київської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії КВ № 012371 (а.с.12). Спадкоємцями за законом першої черги після померлого є дружина та син, позивач [PERSON], [INFO], дружина померлого, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БК № 261461 (а.с.6) та відповідач [PERSON], [INFO], син померлого, що стверджено свідоцтвом про народження серії ІV-БК № 294326 (а.с.9). Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. У нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину не можливо, оскільки було втрачено державний акт на земельну ділянку (а.с.18), відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Згідно довідки № 1290 від 03.07.2012 року виданої відділом Держкомзему у Володарському районі Київської області вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії КВ № 012371 (а.с.13). Відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, через відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Згідно рішення Володарського районного суду Київської області № 2-о/1010/10/2012 від 21.05.2012 року встановлено, що державний акт на земельну ділянку серії КВ № 012371, виданий на імя [PERSON] належав [PERSON] (а.с.15-16). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved