Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-27 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що Відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та фізична особа [PERSON], 04.07.2008 року уклали кредитний договір № 66/ЕМК31/2008-980, згідно з умовами якого Позивач надав кредит на споживчі цілі у національній валюті України на загальну суму 10 000.00 (десять тисяч гривень 00 копійок) із розрахунку 36.0 % річних строком з 04.07.2008 року по 03.07.2009 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. За договором поруки від 04.08.2008 року (п. 2.1) гр. [PERSON] (Відповідач 1) та гр. [PERSON] (Відповідач 2) зобов'язалися відповідати перед Позивачем як солідарні боржники. Відповідно до п. 1.2 договору поруки Відповідач 2 поручився перед Позивачем за належне виконання Відповідачем 1 зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 66/ЕМК31/2008-980 від 04.08.2008 року. Позичальник свої обов'язки за договором не виконав. Станом на 23.11.2011 року за ним наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 17755,82 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за договором в сумі 17755,82 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 216,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, поштою надіслав до суду заяву, в який просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачі по справі позов визнали в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, пояснення відповідачів та дослідивши наявні в ній докази, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином. В судовому засіданні встановлено, що 04.08.2008 року Відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та фізична особа [PERSON], 04.07.2008 року уклали кредитний договір № 66/ЕМК31/2008-980, згідно з умовами якого Позивач надав кредит на споживчі цілі у національній валюті України на загальну суму 10 000.00 (десять тисяч гривень 00 копійок) із розрахунку 36.0 % річних строком з 04.07.2008 року по 03.07.2009 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. За договором поруки від 04.08.2008 року (п. 2.1) Відповідач 1 та Відповідач 2 зобов'язалися відповідати перед Позивачем як солідарні боржники. Відповідно до п. 1.2 договору поруки Відповідач 2 поручився перед Позивачем за належне виконання Відповідачем 1 зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 66/ЕМК31/2008-980 від 04.08.2008 року. Позичальник свої обов'язки за договором не виконав. Станом на 23.11.2011 року за Відповідачем - [PERSON] наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 17755,82 (сімнадцять тисяч сімсот п'ятдесят п'ять гривень 82 копійки) грн., в тому числі: - непогашений кредит - 6017,12 (шість тисяч сімнадцять гривень 12 копійок) грн.; - несплачені відсотки - 5091,56 (П'ять тисяч дев'яносто одна гривня 56 копійок) грн.; - несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 3869,97 (Три тисячі вісімсот шістдесят дев'ять гривень 97 копійок) грн. - несплачений штраф за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків - 2777,17 (дві тисячі сімсот сімдесят сім гривень 17 копійок) грн. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України в разі невиконання зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки. Кредит було отримано Відповідачем 1 04.08.2008 року, що підтверджується меморіальним ордером від 04.08.2008 року. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору Відповідачу 1 надається кредит строком до 03 липня 2009 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 36 (тридцять шість)% річних. Відповідно до умови кредитного договору, викладеної в п. 3.1.1 Відповідач 1 зобов'язується повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки згідно Графіку повернення кредиту та сплати відсотків, який є невід'ємною частиною кредитного договору. Згідно з п. 3.1.2.2 кредитного договору у випадку прострочення виконання зобов'язання у відношенні повернення кредиту у строк, обумовлений п. 3.1.1 цього договору, Відповідач 1 сплачує позивачу відсотки за користування кредитом або його частини у розмірі 36,0 % річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці. Пунктом 5.1.2 кредитного договору зобов'язано Відповідача 1 повернути, відповідно до графіку, кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, у випадках передбачених договором сплатити неустойку та відшкодувати завдані Позивачу збитки. Відповідачем 1 станом на 23.11.2011 року порушені пункти 1.3, 3.1.1, 5.1.2 кредитного договору щодо повернення кредиту та сплаті відсотків за користування коштами. Відповідно пунктів 8.1, 8.2 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом Відповідач 1 сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Пунктом 8.3 кредитного договору передбачено, що у разі порушення Відповідачем 1 строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом він сплачує Позивачу штраф у розмірі 25 % від суми заборгованості по поверненню кредиту та сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (Відповідач) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (Позивача) певну дію (пере дати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а Позивач має право вимагати від Відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 530 ЦК України, зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений Договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В силу ч. 1 ст. 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов'язку у повному обсязі від усіх солідарних боржників разом. Частина 2 цієї статті чітко встановлює, що солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виходячи із вищезазначеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку про можливість задоволення позову в зазначеному вище розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved