Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, у якому вказала, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишила заповіт на належне їй майно на ім`я позивачки. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та земельна ділянка площею 3,58 га, розташована на території Шевченківської сільської ради, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину фактично, скільки проживала разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, однак в зв`язку з тим, що на будинок відсутні правовстановлюючі документи та кадастровий номер земельної ділянки відсутній, позивач просить суд встановити факт належності [PERSON] , житлового будинку, розміщеного по [ADDRESS] та визнати за позивачем право власності на зазначений будинок та земельну ділянку в порядку спадкування. На призначену дату розгляду справи позивачем було надано заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача -Шевченківської сільської ради в судове засідання не прибув, направив письмове клопотання, відповідно до якого визнає заявлені [PERSON] позовні вимоги та просить суд розглянути справу за його відсутності. В зв`язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності сторін згідно поданих ним заяв, на підставі положень ст. 197 ЦПК України фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм не здійснювалось. Дослідивши позовну заяву та заяву відповідача, докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 13 від 11.02.2010 року, складений Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області. Відповідно до заповіту, посвідченому 9 серпня 2004 року секретарем Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області в реєстрі за № 261, [PERSON] заповіла все своє майно - [PERSON] ; якщо вона помре раніше заповідача або відмовиться від спадщини, спадкоємцем призначено [PERSON] . Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Шевченківської сільскої ради Кілійського району від 23 серпня 2010 року № 1480, [PERSON] , 1921 року народження, яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] / з 1962 року до дня смерті. На день її смерті за вказаною адресою постійно проживала ще дочка, [PERSON] , 1956 року народження. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Шевченківської сільскої ради Кілійського району від 17 серпня 2010 року № 1204, двір за адресою: [ADDRESS] / на 16 квітня 1991 року відносився до складу дворів робітників і службовців. До складу двору входила [PERSON] , 1921 року народження, яка померла [INFO] . Відповідно до технічного паспорту, кладеного КП "Кілійське РБТІ та РОН", житловий будинок, розміщений по [ADDRESS] в цілому складається з: житлового будинку 1930 року побудови -літ. А; сараю -літ. Б; літньої кухні -літ. В; навісу -літ. Г; сараю -літ. Д; навісу -літ. Е; навісу -літ. Ж; убиральні -літ. З№ надвірних споруд - № № 1-5-І. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 482927, [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,58 гектарів, розташована на Шевченківської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Шевченківської сільської ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 18 січня 2001 року № 3. Кадастровий номер зазначеної земельної ділянки відсутній. Позивачу було відмовлено в отримані витягу з державного реєстру земель у Одеській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що свідчить лист № 10-13263/09 від 10.11.2010 року. Згідно повідомлення Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області за № 479/01-16, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась, в передбачений законом термін /6 місяців з дня відкриття спадщини/ до Кілійської районної державної нотаріальної контори ніхто не звертався. При розгляді і вирішенні справи судом враховано відповідні положення діючого законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.1244 ЦК України заповідач має право призначити іншого спадкоємця на випадок, якщо спадкоємець, зазначений у заповіті, помре до відкриття спадщини, не прийме її або відмовиться від її прийняття чи буде усунений від права на спадкування, а також у разі відсутності умов, визначених у заповіті (стаття 1242 цього Кодексу). Позивач у відповідності ст.1235 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України оскільки на момент відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем і не подавав до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до ст. 256 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, віднесено до компетенції суду. Стосовно вимог про встановлення факту належності будинку та визнання права власності на будинок в порядку спадкування за позивачем, суд виходить з наступного: Як встановлено судом, будинок з приводу якого заявлено позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування, відносився до складу дворів робітників і службовців. Відповідно до вимог статей 123 і 126 Цивільного кодексу та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 10 постанови N 3 від 2 березня 1973 р. "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст. 123 Цивільного кодексу. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Відповідно до ч. 1-2 ст.123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Таким чином, оскільки спадкодавець був єдиним членом колгоспного двору, який перетворився в господарство робітників і службовців, суд приходить до висновку, що спадкодавець був єдиним власником майна вказаного господарства, в зв`язку з чим за позивачем слід визнати право власності на вказаний будинок в порядку спадкування. Стосовно позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування суд виходить з наступного: Відповідно до Постанови КМ України від 06.05.2009 р. № 439 та Постанови КМ України від 26.08.2009 р. №901 відмітка про перехід права власності на земельну ділянку у разі оформлення свідоцтва про право на спадщину передбачено за наявності витягу з державного реєстру земель. Але в зв`язку із відсутністю кадастрового номеру на земельну ділянку отримати витяг з державного реєстру земель у позивача немає можливості. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідні положення діючого законодавства, суд приходить до висновку, що у нотаріальному порядку позивач не має можливості оформити спадщину в зв`язку з відсутністю кадастрового номеру земельної ділянки, інший спадкоємець за заповітом відмовився від прийняття спадщини, в зв`язку з чим право позивача на спадщину підлягає захисту відповідно до ст. 16 ЦК України, а позов задоволенню.

Outcome: approved