Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом мотивуючи його тим, що 22 грудня 2011 року о 11 год. 50 хв. у м. Васильків, Київської області, по вул. Грушевського сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON] та знаходився під керуванням [PERSON] (на підставі довіреності) та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], з вини відповідача. Позивач стверджує, що цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ СК Лафорт згідно полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/1301702. Після настання страхового випадку страхова компанія виплатила постраждалій особі [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 6340 грн. 91 коп., яке тепер просить стягнути на його користь з [PERSON], а також стягнути сплачений судовий збір в розмірі 214, 60 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду надійшла заява, в якій відповідач зазначив, що пошкодження автомобіля є незначними і в нього немає достатньо коштів для відшкодування шкоди. У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши письмові матеріали, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що згідно Постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2011 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення за ст. 124 КпАП України., за наслідками дорожньо-транспортної пригоди яка мала місце 12 грудня 2011 року в м. Васильків по вул. Грушевського, в наслідок якої автомобіль марки ВАЗ-2103 державний номер 03715КХ, під керуванням [PERSON], скоїв ДТП, у результаті чого автомобілю [NUMBER], що належить [PERSON], були заподіяні механічні ушкодження. Між Приватним акціонерним товариством Лафотр та відповідачем було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1301702 №250578624 від 03.12.2011 року. За даним договором автомобіль марки ВАЗ-2103 д/н 03715КХ був застрахований від ризику аварії. Згідно звіту № 1067 від 30 грудня 2011 року, складеного ТОВ ЕКЛІС на підставі договору укладеного з дирекцією СК Лафорт, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП склав 8637,57 грн. Таким чином, на умовах договору страхування позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 6340 грн. 91 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1872 від 27 лютого 2012 року. Тому позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги відшкодування збитків внаслідок дорожньо-транспортної вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України в п. 2 Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 27.03.92 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок . Таким чином, матеріальна шкода, яка заподіяна позивачу при вчинені дорожньо-транспортної пригоди відповідачем, повинна бути відшкодована саме відповідачем. Відповідачем суду не надано будь-яких доказів заподіяння шкоди страхувальнику, внаслідок непереборної сили або умислу останнього. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються на відпорвідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved