Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-10 00:00:00

21.09.2010\~року [PERSON] звернулася до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якому просила суд стягнути із [PERSON] на її [PERSON] користь 21\~972\~(двадцять одну тисячу девятсот сімдесят дві)\~гривні 74\~копійки на відшкодування майнової шкоди та судові витрати, - 51\~(пятдесят одну)\~гривню судового збору та 120\~(сто двадцять)\~гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що внаслідок неправомірних дій та бездіяльності найманого працівника, продавця магазину с.\~Неменка [PERSON], з якою ФОП [PERSON] 16.03.2007\~р. укладено договір про повну матеріальну відповідальність, позивачці [PERSON]завдано майнову шкоду в сумі 21\~972\~грн. 74\~коп., повязану недостачею товарно-матеріальних цінностей в магазині с.\~Неменка, допущеною матеріально-відповідальною особою [PERSON] у період її роботи продавцем у цьому магазині з 18.03.2007\~року по 24.11.2007\~року; а [PERSON] добровільно відшкодувати [PERSON]майнову шкоду відмовляється. Крім того, винність [PERSON] у допущенні нею недостачі товарно-матеріальних цінностей в магазині с.\~Неменка встановлено постановою Іллінецького районного суду, постановленої 12 лютого 2008 року за результатами судового розгляду кримінальної справи про обвинувачення [PERSON] за ч.1 ст.191 КК України, та актом ревізії, інвентаризації від 24.11.2007\~року. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просили суд стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 21\~972\~(двадцять одну тисячу девятсот сімдесят дві)\~гривні 74\~копійки на відшкодування майнової шкоди та судові витрати по справі, по суті позову пояснили, що найманий працівник, продавець магазину с.\~Неменка [PERSON], яка згідно укладеного 16.03.2007\~р. з ФОП [PERSON] договору про повну матеріальну відповідальність є матеріально-відповідальною особою, допустила недостачу товарно-матеріальних цінностей в магазині с.\~Неменка у період її роботи продавцем у цьому магазині з 18.03.2007\~року по 24.11.2007\~року, чим завдала позивачці [PERSON] майнову шкоду в сумі 21\~972\~грн. 74\~коп., яку відшкодувати їй відмовляється. Факт недостачі товарно-матеріальних цінностей в магазині с.\~Неменка було виявлено позивачкою під час ревізії у магазині, про що 24.11.2007\~року було складено відповідний акт. При цьому, акт ревізії [PERSON] підписала власноручно, будь-яких зауважень до акту нею не вносилось, що також можуть підтвердити члени ревізійної комісії бухгалтер [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні відповідачка та її представник адвокат [PERSON], позовні вимоги [PERSON] не визнали та заперечили їх в повному обсязі, позов вважали не обґрунтованим та безпідставним, по суті позову представник відповідача пояснив, що позов не підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] не підписувала акту ревізії, інвентаризації товарно-матеріальних цінностей магазину с.\~Неменка від 24.11.2007\~року, проведеної ФОП\~[PERSON], бухгалтером [PERSON], [PERSON] Разом з тим, відповідачка та її представник не заперечували та підтвердили, що [PERSON] у період часу з 18.03.2007\~року по 24.11.2007\~року дійсно працювала продавцем магазину с.\~Неменка і була матеріально-відповідальною особою згідно укладеного 16.03.2007\~р. з ФОП [PERSON] договору про повну матеріальну відповідальність. З урахуванням позицій сторін і їх пояснень, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити частково з таких міркувань. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, встановив, що згідно укладеної між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] трудової угоди від 13.03.2007\~р., відповідачка [PERSON] прийнята на посаду продавця в магазині с.\~Неменка Іллінецького\~району Вінницької\~області, що належить приватному підприємцю [PERSON] (а.с.\~55). 16.03.2007\~р. між роботодавцем ФОП [PERSON] та найманим нею працівником [PERSON] укладено договір про повну матеріальну відповідальність, та згідно із п.1 якого продавець магазину с.\~Неменка [PERSON]М.Я. приймає на себе повну матеріальну відповідальність за збереження ввірених їй товарно-матеріальних цінностей, які їй передані для реалізації в даному магазині, і у звязку з викладеним зобовязується : а) дбайливо ставитися до переданих їй товарно-матеріальних цінностей і вживати заходів для попередження збитків; б) своєчасно повідомляти про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених їй цінностей; в) вести облік, складати й передавати у визначеному порядку товарно-грошові звіти; г) брати участь в інвентаризації ввірених їй матеріальних цінностей (а.с.\~56). Відповідно до п.3 вказаного договору про повну матеріальну відповідальність у випадку незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розмірів збитків, завданих ФОП\~[PERSON], та їх відшкодування відбувається у відповідності до чинного законодавства (а.с.56), тобто вказаний пункт договору встановлює відповідальність працівника [PERSON] за заподіяні її діями або бездіяльністю матеріальний збиток і/або ушкодження матеріальних цінностей, які належать роботодавцеві і/або іншим особам, матеріальні цінності, яких перебувають у користуванні роботодавця на підставі відповідних угод між роботодавцем і такими особами. Згідно п.4 зазначеного договору дія даного Договору розповсюджується на весь час роботи із ввіреними працівникові товарно-матеріальними цінностями (а.с.\~56). Як вбачається з акту ревізії, інвентаризації від 24.11.2007\~року, проведеної ФОП\~[PERSON], бухгалтером [PERSON], [PERSON] за участю матеріально-відповідальної особи продавця [PERSON], під час проведення у магазині в с.\~Неменка ревізії товарно-матеріальних цінностей виявлено недостачу на суму 21\~972\~грн. 74\~коп., яку допустила [PERSON] за період її роботи продавцем у цьому магазині з 18.03.2007\~року по 24.11.2007\~року. При цьому, акт ревізії підписаний [PERSON] власноручно, будь-яких зауважень до акту нею не вносилось (а.с.а.с.\~8-24). Достовірність висновків та даних, зазначених у вказаному акті ревізії від 24.11.2007\~року, підтверджено в судовому засіданні показами допитаних як свідків бухгалтера [PERSON] і [PERSON], які безпосередньо проводили ревізію та виявили недостачу на суму 21\~972\~грн. 74\~коп. 20.12.2007\~року прокурором Іллінецького району порушено кримінальну справу за ч.1 ст.\~191 КК України по факту розтрати продавцем [PERSON] належного ФОП\~[PERSON] майна на суму 4\~424\~грн. 73\~коп. (а.с.1 кримінальної справи№1-67/08), а в іншій частині виявленої недостачі в магазині с.\~Неменка, слідчим прокуратури Іллінецького району за результатами перевірки обставин допущеної в магазині недостачі винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за ч.1 ст.\~191 КК України у звязку із відсутністю в її діях складу злочину, а також в цій постанові слідчим вказано, що в іншій частині виявленої недостачі, питання щодо стягнення грошових коштів із матеріально-відповідальної особи слід вирішувати в порядку цивільного судочинства (а.с.37 кримінальної справи№1-67/08). 12 лютого 2008 року за результатами судового розгляду Іллінецьким районним судом кримінальної справи про обвинувачення [PERSON] за ч.1 ст.191 КК України, ухвалено постанову, яка набрала законної сили та ніким не оскаржувалась, та якою встановлено, що [PERSON] скоїла злочин, передбачений ст.191 ч.1 КК України, так як вона допустила розтрату ввіреного їй чужого майна в розмірі 4\~424\~грн. 73 коп., що належало ФОП\~[PERSON], а також прийнято рішення провадження по даній кримінальній справі закрити внаслідок акту амністії, тобто з нереабілітуючих підстав (а.с.а.с.\~64-65 кримінальної справи№1-67/08). На час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди та постановлення у ній рішення по суті, завдані [PERSON] збитки в сумі суму 21\~972\~грн. 74\~коп., спричинені останній недостачею товарно-матеріальних цінностей в магазині с.\~Неменка, позивчці ніким не відшкодовано. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.\~1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із ч.1 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві, що встановлено ч.2 ст.\~132 КЗпП України. Згідно із п.1 ч.1 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, у випадках, коли між працівником і підприємством відповідно до ст.\~135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до ч.1 ст.135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству шкоди визначається за фактичними витратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу з установленими нормами; у разі недостачі розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди. Оскільки внаслідок неправомірних дій та бездіяльності найманого працівника, продавця магазину с.\~Неменка [PERSON], з якою ФОП [PERSON] 16.03.2007\~р. укладено договір про повну матеріальну відповідальність, позивачці [PERSON]завдано майнову шкоду в сумі 21\~972\~грн. 74\~коп., повязану недостачею товарно-матеріальних цінностей в магазині с.\~Неменка, допущеною матеріально-відповідальною особою [PERSON] у період її роботи продавцем у цьому магазині з 18.03.2007\~року по 24.11.2007\~року; а [PERSON] добровільно відшкодувати [PERSON]майнову шкоду відмовляється, то з метою захисту законних прав та інтересів позивачки [PERSON]суд визнає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 21\~972\~(двадцять одну тисячу девятсот сімдесят дві)\~гривні 74\~копійки на відшкодування матеріальної шкоди. При постановленні рішення у справі суд не приймає та відхиляє твердження відповідача та його представника про те, що [PERSON] не підписувала акту ревізії, інвентаризації товарно-матеріальних цінностей магазину с.\~Неменка від 24.11.2007\~року, проведеної ФОП\~[PERSON], бухгалтером [PERSON], [PERSON], оскільки ці твердження повністю спростовуються показами допитаних в судовому засіданні як свідків бухгалтера [PERSON] і [PERSON], а також сама [PERSON] не заперечувала та підтвердила факт допущення нею недостачі товарно-матеріальних цінностей під час судового розгляду впродовж січня-лютого 2008 року Іллінецьким районним судом кримінальної справи про обвинувачення [PERSON] за ч.1 ст.191 КК України, заяв про підроблення її підпису в акті ревізії не заявляла, а також доказів такого підроблення суду не надала. Вирішуючи питання про судові витрати суд вважає, що враховуючи обсяг позовних вимог, які підлягають до задоволення, з відповідачки [PERSON] на підставі ч.1 ст.\~88 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивачки [PERSON] понесені останньою судові витрати по справі, - 51\~(пятдесят одну)\~гривню судового збору (а.с.4) та 120\~(сто двадцять)\~гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.5).

Outcome: approved