Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, до відповідача, в обґрунтуванні якого зазначила, що у 1999 році вона у [PERSON] придбала гараж, який знаходиться біля житлового будинку № 97 по вул. Оборонна у м. Луганську. Даний гараж не був оформлений повністю та по сьогодні вважається самочинно збудованим. Гараж знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0048 га, яку у 1998 році рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради № 67/23 від 14 квітня 1998 року за договором оренди передано [PERSON], у якого позивачка придбала гараж. У 2010 році позивачка вирішила повністю оформити документи та звернулася до виконавчого комітету Ленінської районної ради із заявою про наданні їй у користування земельної ділянки під придбаний їй гараж та 24 грудня 2010 року виконком задовольнив звернення [PERSON] Тому позивачка просила суд визнати за нею право власності на капітальний гараж, розташований білі будинку № 97 по вул. Оборонна у м. Луганську. У судове засідання позивачка та її представник не з’явилися та до початку судового засідання від представника позивачці –[PERSON] надійшла до суду заява, в якої він просив розглянути справу за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача - Управління комунальним майном Луганської міської ради у судове засідання не з’явився, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлень, заперечень проти позову не надав, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів без участі відповідача. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить к висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом було встановлено, що 10 вересня 1999 року позивачка у [PERSON] придбала гараж, який знаходиться біля житлового будинку № 97 по вул. Оборонна у м. Луганську, згідно фотокопії договору купівлі –продажу гаражу від 10 вересня 1999 року /а. с. 13/. Даний гараж не був оформлений повністю та по сьогодні вважається самочинно збудованим. Відповідно до листа з Управління архітектури та містобудування Луганської міської ради № И 01-19/3080/43-11 від 11 листопада 2011 року вищевказаному гаражу присвоєна адреса за № 47 /а. с. 14/. Гараж знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0048 га, яку у 1998 році рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради № 67/23 від 14 квітня 1998 року за договором оренди передано [PERSON], у якого позивачка придбала гараж. У 2010 році позивачка вирішила повністю оформити документи та звернулася до виконавчого комітету Ленінської районної ради із заявою про наданні їй у користування земельної ділянки під придбаний їй гараж. 24 грудня 2010 року рішенням 3 сесії VI скликання Ленінської районної у м. Луганську ради звернення [PERSON] відносно надання їй у користування земельної ділянки під придбаний їй гараж. було задоволено /а. с. 3 –4/ та згідно акту приймання –передачі земельної ділянки /а. с. 5/. У даному випадку, прийняти в експлуатацію у відповідності до встановленого Постановою КМ України від 08.10.2008 № 923 про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів та оформити право власності виконавчим комітетом Луганської міської ради стало неможливим, виходячи з того, що не було належним чином оформлений дозвіл на виконання будівельних робіт. У зв’язку з чим неможливо закінчений будівництвом об’єкт пред’явити для державної комісії для прийняття до експлуатації. Згідно тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ № 1035 від 09 вересня 2009 року, приватні будівлі, споруджені забудовниками –фізичними особами з 05 серпня 1992 року до 01 січня 2008 року без дозволу на виконання будівельних робіт на підставі заяви приймає в експлуатацію інспекція архітектурно –будівельного контролю за місцем їх розташування відповідно до цього Тимчасового порядку, яка видає забудовникам на платній основі сертифікат відповідності таких будівель державним будівельним нормам. Згідно ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі; право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на капітальний гараж № 47, розташований біля будинку № 97 по вул. Оборонна у м. Луганську. На підставі викладеного,

Outcome: approved