Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

Орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що малолітнього [PERSON], 09.01.2004 р. н. за зверненням відповідача було поміщено до Миколаївського міського центру соціально-психологічної реабілітації Миколаївської міської ради. Батько дитину з центру не забирає. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] Даніїла, [INFO] та стягнути з відповідача на користь матері дитини [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] Даніїла у розмірі ? частки усіх видів заробітку починаючи з 09.10.2012 і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила про його задовольнити. Вказала, що вважає, що в інтересах неповнолітнього позов належить задовольнити. Повністю підтримала висновок наданий органом опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, оскільки через складні життєві обставини він ухиляється від виховання та утримання дитини і не планує займатися цим в майбутньому. З розміром аліментів згоден. Прокурор Савченко І. А. в судовому засіданні вказала, що позбавлення батьківських прав відповідача не порушує прав та не суперечить інтересам неповнолітнього [PERSON] Даніїла. Вважала доцільним задовольнити позовні вимоги. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась, про причини неявки суду не повідомила. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] Даніїла, 09.01.2004 р. н. (а/з № 31 від 20.01.2004). 13.04.2012 малолітнього [PERSON] за зверненням [PERSON] було поміщено до Миколаївського міського центру соціально-психологічної реабілітації Миколаївської міської ради (а. с. 14). Відповідач [PERSON] аліменти на утримання сина не платить, ухиляється від своїх батьківських обовязків, не виховує дитину, не цікавиться її оздоровленням, матеріально не утримує. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Миколаївської міської ради від 30.08.2012, виходячи з інтересів дитини вирішено вважати доцільним позбавлення батьківський прав відповідача. Відповідач в судовому засіданні надав згоду щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] Даніїла, підтвердив обставини, викладені у висновку органу опіки та піклування. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дитини є підставою для позбавлення судом їх батьківських прав, відповідно до вимог пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2, 3 ст. 181 СК України встановлено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вищевикладеного, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, у звязку з чим позов необхідно задовольнити, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved