Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Управління Держкомзему в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що 04.12.2007 помер її батько, [PERSON]. Згідно заповіту, вона являється єдиним спадкоємцем майна померлого, а саме: житлового будинку, який знаходиться в селі Личанка Києво- Святошинського району Київської області і розташований по вул. Шевченка, буд 28 та земельної ділянки, яка знаходиться за тією ж адресою площею 0,3400 га, яка належала спадкодавцеві. У березні 2012 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається із індивідуального житлового будинку, який знаходиться в селі Личанка Києво-Святошинського району Київської області і розташований по вул. Шевченка, буд.28. У лютому 2012 року вона звернулася до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яку їй заповідав спадкодавець, площею 0,3400 гектарів, розташованої на території с. Личанка Києво-Святошинського району Київської області, вул.. Шевченка, 28, переданої для ведення особистого підсобного господарства - 0,0900 га, будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель - 0,2500 га). Але 14 березня 2012 року вона отримала відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв'язку із відсутністю витягу з поземельної книги, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину. У грудні 2011 року вона зверталася до Головного управління держкомзему у Київській області із зверненням щодо надання витягу із Поземельної книги, проте, 24 грудня 2011 року отримала відмову у зв'язку із відсутністю в автоматизованій системі державного земельного кадастру (АС ДЗК) інформації про земельні ділянки, які належали її померлому батькові - [PERSON] Через те, що її батько за свого життя не встиг отримати кадастровий номер на земельну ділянку вона позбавлена можливості розпоряджатись та користуватись належним їй спадковим майном - а саме земельною ділянкою, на якій розташований належний їй будинок, що є порушенням її законного права власності. Тому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку розташовану в селі Личанка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Шевченка, буд 28 площею 0,3400 га, яка належала спадкодавцеві згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 066877 від 10.01.2002 і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 194. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідачі [PERSON] сільська рада, та Управління Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області в судове засідання не з»явилися, згідно заяв просили слухати справу у свою відсутність. Третя особа Перша Київська державна нотаріальна контора в судове засідання не з»явилась, згідно заяви просили слухати справу у свою відсутність. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, що 04.12.2007 помер батько позивачки, [PERSON]. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 18.03.2006 позивачка являється єдиним спадкоємцем майна померлого, а саме: індивідуального житлового будинку, який знаходиться в селі Личанка Києво-Святошинського району Київської області і розташований по вул. Шевченка, буд 28 та земельної ділянки, яка знаходиться за тією ж адресою площею 0,3400 га, яка належала спадкодавцеві згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 066877 від 10.01.2002 і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 194. У березні 2012 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 19-1691 21.03.2012. 14.03.2012 позивачці відмовлено у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв'язку із відсутністю витягу з поземельної книги, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину. В автоматизованій системі державного земельного кадастру інформація про земельні ділянки, які належали померлому батькові позивачки - [PERSON]відсутня. У відповідності до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. І у відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до п. 2 статті 1225 Цивільного кодексу України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Позивачка є єдиним спадкоємцем після майна померлого. Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ст.16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно до ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвічує право власності. Документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку згідно ст.126 Земельного Кодексу України є державний акт. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст. ст.57-59 ЦПК України.

Outcome: approved