Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

У жовтні 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 05\~червня 2009 року він позичив відповідачу [PERSON] строком на один рік 175000 грн., які останній зобовязувався повернути йому до 05 червня 2010 року, про що особисто написав відповідну розписку. Після завершення строку повернення грошей він неодноразово предявляв відповідачу [PERSON] усні вимоги щодо повернення суми позики, проте останній жодним чином не відреагував. Не повернуті кошти і на момент звернення до суду. Відповідач [PERSON] ухиляється від належного виконання своїх зобовязань. Просив стягнути з [PERSON] на його користь суму позики в розмірі 175000 грн. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву, у якій вказує на те, що позов [PERSON] про стягнення з нього позики в сумі 175000 грн. визнає повністю. Розяснивши представнику позивача наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. У ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із розписки від 05 червня 2009 року видно, що [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 175000 грн., що еквівалентно 25000 доларів США, які зобовязувався повернути до 05 червня 2010 року. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобовязання за цим договором позики належним чином не виконав, до 05 червня 2010 року кошти в сумі 175000 грн. позивачу [PERSON] не повернув. За таких обставин, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума позики в розмірі 175000 грн. Крім цього, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача [PERSON] із відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1750 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved