overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

В листопаді 2012 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з вищезазначеним позовом звернувся [PERSON] Просить суд в зв'язку з припиненням сімейних відносин через різницю в поглядах на життя, виникненням суперечок та сварок розірвати шлюб між ним та відповідачем. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Суд, враховуючи норму ст. 158 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина встановлена на підставі оригіналу свідоцтва про шлюб, наявного в матеріалах справи. Згідно до ч.З ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] не суперечить закону, зокрема нормі ч. 2 ст. 110 СК України та не порушує прав інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , повязаного з потребою у обґрунтованості доводів сторін на що може бути витрачений значний час , суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

Позивач звернулась з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 04.10.1986р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, актовий запис № 871. Спільне життя з відповідачем не склалось по причині втрати поваги один до одного, так як останній зловживає алкогольними напоями, матеріально сімю не утримує. Спору щодо поділу майна не має, примирення та збереження сімї неможливе. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 04.10.1986р. Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, актовий запис № 871; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, під час державної реєстрації шлюбу, що розривається просила залишити їй прізвище Трофімова. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим провести заочний розгляд за його відсутності, за наявними матеріалами справи. З пояснень позивача та досліджених матеріалів справи вбачається, що сторони по справі 04.10.1986р. зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-КГ № 418312, виданим Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, актовий запис № 871. Враховуючи те, що між сторонами по справі втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне господарство вони не ведуть, неповнолітніх дітей не мають, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливо позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 1970 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. З 2012 року шлюбні відносини фактично припинені у звязку з психологічною несумісністю з відповідачкою. Подальше сумісне проживання вважає неможливим та просить шлюб з відповідачкою розірвати. Сторони у судове засідання не зявились, направили до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу з 24.01.2070 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Вказані обставини підтверджуються: - свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON], виданим в Палаці одруження м.Жданова (м.Маріуполя) Донецької області (актовий запис № 251 від 24.01.1970 року). З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, у звязку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сімї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

[PERSON] перебуває в шлюбі із [PERSON] і від цього шлюбу вона народила дочку [PERSON], [INFO]. З червня 2012 року вони почали проживати окремо, вона з дочкою у своїх батьків, відповідач у себе. Просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їх дочки в розмірі 1/3 всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилається на те, що відповідач не надає належної їм допомоги на утримання дочки, так як він працюючий, а вона отримує лише допомогу по безробіттю. Кошти , що їй дає чоловік на утримання дитини дуже малі, і їх потрібно випрошувати у нього. Відповідач по телефону повідомив суд , що він з позовом згідний і проив справу розглядати в його відсутсності. Оцінивши докази , суд вважає, що позов слід задоволити частково з таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народженння [PERSON] [INFO] є дитиною батьків [PERSON] та [PERSON]. Як видно з довідки Золочівського районного центру зайнятості № 8356 від 31.10.2012 року позивачка перебувала як безробітня на обліку до 30 вересня 2012 року. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проте, позивачкою, не обгрунтовано чому саме їй потрібні аліменти в розмірі 1/3 доходу відповідача. Ніяких доказів про необхідність стягнення аліментів в такому розмірі вона не представила і в судому засіданні ніякого обгрунтування цього не привела. Тому, суд вважає, що законним і справедливим буде стягнення алментів із відповідача на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 доходу щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт приналежності її матері Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 081301 від 2 квітня 2004 року, виданого на ім'я [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що її мати [PERSON] за роботу в колгоспі отримала Державний акт на землю площею 1,8819 га, що складається з двох частин. 16 квітня 1997 року її мати померла. З спадкоємців залишилася тільки вона. Прийнявши у спадок будинок та інші речі вона не може прийняти земельну ділянку матері, так як у Державному акті записано не правильно по батькові її матері, а саме : [PERSON]. Дана помилка не дає їй успадкувати все майно її матері, тому вона змушена звернутися до суду для встановлення факту приналежності Державного акту на земельні ділянки її матері. в суд надійшли листи від управління деркомзему у Золочівському районі, Золочівської державної нотаріальної контори, та Гологірської сільської ради Золочівського району про розгляд справи у їх відсутності. Оцінивши докази , суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку видно, що він виданий на [PERSON] . Копією свідоцтва про народження підтверджується, що по батькові [PERSON] була Пантелеймонівна. Так само вказано по-батькові і в її свідоцтві про смерть . Отже, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 081301 від 2 квітня 2004 року виданий на ім'я [PERSON] фактично належав [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. У позовній заяві посилається на те, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 16.05.2001року. [PERSON] не виявляє батьківського піклування, не бере участі у вихованні та утриманні, не цікавиться здоровям дитини, її фізичним та духовним розвитком. Дитина в даний час проживає разом з матір»ю, яка повністю утримує її, піклується про неї. Відповідач не сплачує аліментів на утримання дитини, станом на 15.11.2012 року заборгованість по аліментах становить 17 745 грн 47 коп. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання обов»язку по вихованню дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримав, в своїх поясненнях суду послалася на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовільнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення сторін, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, з»ясувавши думку прокурора, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Як пояснила позивачка [PERSON], відповідач не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям, здоров»ям, навчанням, проживає окремо, не надає матеріальної допомоги. З письмових пояснень класного керівника та дирекції [PERSON] ступенів №1 м. Володимира-Волинського, ученицею якої є неповнолітня [PERSON], вбачається, що відповідач [PERSON] жодного разу школи не відвідував, не цікавився успіхами доньки, участі у батьківських зборах не брав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Висновком органу опіки і піклування стверджується, що позбавлення відповідача батьківських прав буде доцільним та в інтересах дитини. Прокурор також вважає, що за таких обставин позбавлення батьківських прав [PERSON] є законним та не суперечить законодавству. Таким чином, наведені обставини підтверджують ухилення відповідача від обовязків по вихованню дітей, що відповідно до ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, оскільки у них різні погляди на життя, між ними постійно виникають непорозуміння, сімейні скандали, тому вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу таким, що буде суперечити їх інтересам. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином через оголошення в пресі. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує представник позивача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2000 року, про що відділом РАГСу Підгаєцького районного управління юстиції було видане свідоцтво про одруження серії 1-ИД № 044454. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Судом зясовано, що між сторонами склались неприязні стосунки, їх шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 08.09.2010 року відповідач [PERSON], яка є членом кредитної спілки, подала заяву про надання її кредиту та 08.09.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, за яким її було надано кредит у розмірі 1 700 грн. терміном на 12 місяців. Однак в повному обсязі та належним чином відповідач свої обовязки не виконав, у звязку із чим станом на 03.09.2012 року виникла заборгованість за кредитом договором у розмірі 2 033,61 грн. Просив суд стягнути з відповідача у відшкодування заборгованості за кредитним договором 2 033,61 грн., а також понесені судові витрати судовий збір у розмірі 214, 60 грн. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, у письмовій заяві підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити, розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 08.09.2010 року між Кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія»та [PERSON] укладено кредитний договір № 13731/10-Ф2, на підставі якого відповідачу було видано кредит у розмірі 1 700 грн. терміном на 12 місяців, та вона зобовязалася у встановлений строк повернути всю суму кредиту шляхом щомісячних платежів згідно графіку повернення, зі сплатою 0,15 % за користування грошима. Однак відповідач до теперішнього часу взяті на себе зобовязання належним чином та в повному обсязі не виконав, не одноразово затримував сплату кредиту та відсотків за кредитом, кредит не повернув і заборгованість не відшкодував. Згідно ст. 526, 527 ЦК України зобовязання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обовязки, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом чи іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобовязання. Сума заборгованості відповідача підтверджується розрахунком банку та складає 2 033,61 грн. Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов в повному обсязі, стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 13731/10-Ф2, від 08.09.2010 року в розмірі 2 033,61 грн. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати судовий збір 214,60 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до КС «Берегиня»про стягнення коштів, вказуючи про те, що 17.06.2006 року позивачка уклала депозитний договір № Д 463 з віждповідачем на суму 11000 грн. строком на 24 місяців під 28 відсотків річних з щомісячною виплатою. 17.06.2008 року строк депозитного договору закінчився. В січні 2008 року відповідач припинив виконання зобов»язань перед вкладниками. З серпня 2007 року відсотки не сплачувалися. Станом на 01.11.2012 року КС «Берегиня»не повернула позиваччці депозит, а також нараховані, але несплачені відсотки. Загальна сума заборгованості станом на 01.11.2012 року складає 19298,65 грн. Враховуючи викладене, позивачка змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила суд позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріалисправи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Пунктом 3 ч.1 ст.21 Закону України «Про кредитні спілки»передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту в процесі господарської діяльності вправі залучати надоговірних засадах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності ( ч.1 ст.23 Закону). Судом встановлено, що 17.06.2006 року між сторонами укладений договір Д 463 про внесення термінового членського внеску на особовий рахунок КС «Берегиня»в сумі 11000 грн. під річний відсоток 28% з виплатою відсотків кожного місяця з можливістю поповнення вкладу на термін 24 місяці. 17.016.2008 року строк депозитного договору закінчився та спілка не повернула суму депозитного вкладу. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми. В звязку з тим, що в період з 11.06.2008 по 01.12.2012 р. депозит позивачу не повернутий, суд приходить до висновку, що з відповідача на її користь необхідно стягнути з відповідача 19298,65 грн. неповернутого вкладу та нарахованих і невиплачених відсотків, оскільки обґрунтовані на нормах Закону України «Про кредитні спілки»та відповідають умовам укладених між сторонами договорів. Також до стягнення з відповідача на користь держави в силу вимог ст. 88 ЦПК України підлягають судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 214,60 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до суду до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №CSU0GR0000000225 від 5 вересня 2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 20600 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,67% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02 грудня 2015 року. В забезпечення виконання зобов?язань за кредитним договором з відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки №CSU0GR0000000225. Відповідачі порушили покладені на них зобовязання і тому станом на 06.02.2012 року виникла заборгованість у сумі 43129,91 доларів США. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити та стягнути з відповідачів заборгованість у сумі 43129,91 доларів США та судові витрати. Пояснив, що 28 грудня 2009 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області було винесено рішення на користь банку про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 6875,45 доларів США. Кредитні відносини між позивачем та відповідачем не припинились і 5 вересня 2008 року був укладений договір №CSU0GR0000000225 на суму 20600 доларів США. В судовому засіданні відповідачі позов не визнали, проти задоволення заперечували, оскільки вони не згідні з тим як банк проводить нарахування штрафних санкцій та пені. Коли брався кредит, то курс долара був один, а потім він змінився. При погашенні кредиту розрахунок був 2500 гривень в місяць, потім виявилось, що погашення іде тільки відсотків, а тіло кредиту не погашається погашення. Банк вчиняє шахрайські дії стосовно своїх клієнтів, сплатити кредит не має можливості.. Як вбачається з кредитного договору №CSU0GR0000000225 від 5 вересня 2008 року він був укладений між ПАТ КБ „Приватбанк та [PERSON] на суму 20600 доларів США. 5 вересня 2008 року був укладений договір поруки №CSU0GR0000000225 між ПАТ КБ „Приватбанк та [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до задоволення, як обґрунтований та документально підтверджений, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі дійсно не виконують умов кредитного договору, на всі звернення позивача до них не звертають уваги. На підставі ст.ст. 16, 526, 553, 554, 555, 615, 623, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved