Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2007 року, від якого вони мають сина [PERSON] [INFO], їхня сімя розпалася, дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення повноліття. В суді позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав, щодо стягнення аліментів не заперечує, але вказав на те, що він надає матеріальну допомогу на утримання сина. За п.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання відповідачем позову провадиться в порядку, передбаченому ст.174 цього Кодексу. За п.4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2007 року, від якого мають сина [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про одруження, про народження дитини. Судом також встановлено, що малолітній [PERSON] зареєстрований разом з позивачкою по пров.Інститутському,4 кв.95 в м.Білій Церкві і знаходиться на її утриманні, що слідує з довідки Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори № 6. Відповідач приймає участь у вихованні та матеріальному забезпеченні сина, але позивач бажає, щоб така допомога з боку відповідача носила постійний і стабільний характер, крім того, предметом судового розгляду є також справа про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. За ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоровя, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А тому відповідно до ст.183 СК України суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на користь позивачки на утримання дитини1/4 частину всіх видів заробітку /доходу/ відповідача з врахуванням всіх вищенаведених обставин. Таким чином, судом приймається до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України та відповідно до Закону України Про судовий збір, який діє з 01.11.2011 року, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн.60 коп. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави при зверненні до суду з даним позовом. За ст.367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved