Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-29 00:00:00

В серпні 2012 року позивач [PERSON] звернулася до суду із даним позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], в обґрунтування якого вказала, що в 1991 році її син [PERSON] разом із членами своєї сім'ї: дружиною та сином [PERSON] вселився та був зареєстрований в [ADDRESS]. В цій квартирі також проживали та були зареєстровані позивач [PERSON] та її нині покійний чоловік [PERSON] Між ними постійно виникали конфлікти з приводу користування вказаним житловим приміщенням, наслідком чого стали неодноразові звернення сторін до суду. Однак в грудні 2011 року позивач дізналась про те, що рішенням виконавчого комітету Корабельної районної ради народних депутатів № 135 від 18.09.1992 року було скасовано дозвіл на прописку [PERSON] та членам його сім'ї. Позивач вважає відповідачів: [PERSON] та його сина [PERSON] такими, що самоправно зайняли житлове приміщення за вищевказаною адресою. На даний час в квартирі залишається зареєстрованим [PERSON], який не приймає ніякої участі в утриманні квартири, чим ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Через неправомірні дії відповідачів позивачка починаючи з 1991 року зазнає душевних страждань, приниження її честі та гідності, крім цього, змінився її звичний спосіб життя, так як відповідачі постійно звертались зі скаргами та заявами в різні органи та установи. Посилаючись на викладене, позивач просить: -Виселити відповідача [PERSON] із житлового приміщення в квартирі [ADDRESS] без надання йому іншого житлового приміщення; -Стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2 000 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, просили його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать повідомлення про одержання ними судових повісток, причину своєї неявки суду не повідомили. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він заперечував проти позову та посилався на те, що позивач постійно чинить йому перешкоди в користування вказаною квартирою, і утримує у великій кількості у квартирі бродячих собак, котів та курей, створюючи йому неможливість проживання. Заяв про розгляд справи у його відсутність відповідач [PERSON] суду не подавав. Представник третьої особи без самостійних позовних вимог КП ДЕЗ Корабел в судове засідання не зявився, подав заяву із проханням слухати справу у його відсутність. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи без самостійних позовних вимог КП ДЕЗ Корабел в судове засідання не зявився, подав заяву із проханням слухати справу у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача та його представника, та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] є неприватизованою, її наймачем є позивач по даній справі [PERSON], крім неї в квартирі починаючи з 2002 року зареєстрований онук позивачки, відповідач по справі [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли житлове приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. 28 серпня 2009 році [PERSON], з однієї сторони, та відповідачі, з другої сторони уклали усну угоду купівлі продажу будинку [ADDRESS]. Позивач в рахунок майбутніх платежів за будинок, надав відповідачам аванс у розмірі 300 доларів США, (згідно довідки ПАТ Приват Банк станом на 15.09.2009 рік курс продажу долару США до гривні складає 8,60, курс купівлі долару США до гривні 8,45), про що відповідачами була складена відповідна розписка, в якій також були обумовлені строк укладання угоди купівлі продажу будинку - з 28.08.2009р. по 28.10.2009 р. Крім цього відповідачі зобовязувалися повернути позивачу сплачені кошти у подвійному розмірі, у випадку відмови продати йому вказаний будинок. Проте в обумовлений сторонами строк договір купівлі-продажу між сторонами не був укладений через ухилення відповідачів, а позивачу не були повернені сплачені ним кошти. Відповідно до ч.1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання товару або повернення суми попередньої оплати, що передбачено ч. 2 ст. 693 ЦК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сплачені позивачем кошти за своєю правовою суттю є авансом, а не завдатком, тому вони підлягають поверненню позивачу лише у фактично сплаченому ним розмірі, тобто у сумі - 2580 грн. , що є еквівалентом 300 доларів США. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути сплачені ним при подачі позову судові витрати у вигляді: 51 грн. судового збору, 150 грн. витрат, повязаних із розглядом справи, та 350 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: partial