Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 900 грн. та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн., а також сплачені кошти за правову допомогу. У позові вказала, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через постійні сварки в сімї та застосуванням відповідачем фізичної сили, внаслідок чого сторони з грудня 2012 року проживають окремо. Матеріальної допомоги на утримання дітей [PERSON] не надає, хоча має таку можливість працюючи по найму. Сторони у судове засідання не зявилися, на адресу суду надали заяви у яких просили справу слухати у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач визнає позовні вимоги, не заперечує проти стягнення аліментів. Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини, що мають істотне значення, а саме матеріальне становище платника аліментів, уважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Основне значення тут має факт походження дитини від особи, тобто кровне споріднення. Посвідчення походження дитини є формальною ознакою, що надає кровному спорідненню правове значення. Розривати ці два моменти не можна. Орган РАЦС лише реєструє народження дитини, і при дотриманні батьками відповідних вимог закону, не вправі відмовити в реєстрації. Видача свідоцтва про народження як така нових юридичних наслідків не породжує, а лише засвідчує факт народження дитини. Сторони з 10.10.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серія 1-КЕ № 069619 видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області. (а.с. 3) Відповідно до свідоцтв про народження: [PERSON], [INFO], серія 1-КЕ № 120772 від 14.07.2010 року, та [PERSON], [INFO], серія 1-КЕ № 138124 від 04.07.2011 року; батьком записано [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 4-5). Неповнолітні діти проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p.1, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Крім того, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є вони працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Обов'язок з утримання дітей покладається законом рівною мірою на обох батьків. На даний час позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за [PERSON] до досягнення нею трьох річного віку. Відповідач на даний час має нерегулярний, мінливий дохід, однак він хвилюється від виховання та покращення матеріального становища дітей. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. Відповідно до довідок виданих дитячою консультацією Пирятинської центральної районної лікарні від 08.02.2013 року [PERSON] народження 25.06.2011 року на Д обліку у дитячій консультації не перебувають, а [PERSON] народження 09.07.2010 року перебуває на Д обліку з діагнозом вроджена вада серця та потребує лікування. (а.с. 6-7) У ч. 1 ст. 184 СК України зазначено, що можуть існувати також інші суттєві обставини для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Наприклад, до них можуть бути віднесені обставини, коли платник аліментів працює нелегально або одержує доходи з різних джерел (неможливо встановити всі джерела й визначити загальний розмір доходів). Однак суд звертає увагу на те, що у разі задоволення в повному обсязі позову у [PERSON] на своє утримання залишаться кошти, сума яких становитиме менше ніж прожитковий мінімум доходів громадян, що безумовно утруднить його існування, оскільки він має мінливий дохід. У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У свою чергу, ст. 79 ЦПК України відносить до судових витрат і витрати на правову допомогу. Таким чином, при стягненні витрат на правову допомогу визначального значення набуває саме документальне підтвердження понесених витрат. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] понесла витрати на правову допомогу у розмірі 300 грн. (а.с. 13-14)

Outcome: partial