Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 23.09.2007 року вона уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у виконкомі Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 29. Під час шлюбу ними на підставі договору купівлі продажу від 27.11.2008 року була придбана у власність квартира [ADDRESS], яка була зареєстрована в КП ВООБТІна імя відповідача. В подальшому шлюбні стосунки між ними не склалися, внаслідок чого вони з лютого 2012 року перестали проживати однією сімєю та вести спільне господарство. В травні 2012 року її чоловік звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Оскільки відповідач не визнає за нею права на частину вищезазначеного майна, вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Тому вважає, що вона має право на ? частки вищевказаного нерухомого майна. Відповідно до висновку спеціаліста ТОВ Подільський експертний центр№ 8 від 10.05.2012 року вартість квартири становить 123\~658 грн., а вартість ? її частки відповідно 123\~658,00: 2 = 61\~829, 00 грн. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Просить визнати за нею право власності на ? ідеальну частку квартири [ADDRESS], позначеної на плані КП ВООБТІлітерою Азагальною площею 34,8 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м. з балконом площею 1,1 кв.м., яка складається з коридору 1 площею 4,1 кв.м., санвузла 2 площею 3,2 кв.м., кухні 3 площею 9,0 кв.м., кімнати 4 площею 18,5 кв.м. ; стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 618,29 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила суду, що вони не проживають разом 11 місяців і збереження даного шлюбу є неможливим. Відповідач позов визнав, не заперечує проти задоволення позову, пояснив суду, що у нього інша сім: дружина і дитина. Наміру на збереження даного шлюбу він не має.. Судом встановлено, що 23.09.2007 року сторони уклали шлюб, який було зареєструвано виконкомом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 29, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.16). Під час шлюбу сторонами на підставі договору купівлі продажу від 27.11.2008 року (а.с.14) була придбана у власність квартира [ADDRESS], яка була зареєстрована в КП ВООБТІна імя відповідача. Вподальшому шлюбні стосунки між ними не склалися, внаслідок чого вони з лютого 2012 року перестали проживати однією сімєю та вести спільне господарство. В травні 2012 року чоловік позивачки звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який розірвано 12.06.2012 р., що стверджується сторонами в засіданні. Згідно з висновку спеціаліста ТОВ Подільський експертний центр, враховуючи вимоги державних будівельних норм ДБН 79-92**, ДБН В.2.2.-15-2005, виконати розподіл спірної квартири в натурі, з виділенням сторонам житлових кімнат площею не менше 17 кв.м., а також необхідних площ побутових приміщень та санвузла, тобто виділення в ізольовані квартири неможливо. Єдиним варіантом розподілу є грошова компенсація однієї сторони на користь іншої. Відповідач позов визнав, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує прав інших осіб Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.88 ЦПК України суд присуджує судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved