overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

Заявник [PERSON], звернувся з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], який помер 19 грудня 2010 року мотивуючи, це тим, що у свідоцтві про народження виявились розбіжності у написанні прізвища спадкодавця, що унеможливлює оформлення спадщини. Заявник заяву повністю підтримав і пояснив, що встановлення даного факту йому потрібно для оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] Заінтересовані особи Великобудківська сільська рада Недригайлівського району Сумської області, [PERSON] та [PERSON] заяву визнали і просили задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 2010 року помер батько заявника [PERSON] після смерті якого заявник вирішив юридично оформити спадкові права. Спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Великі Будки Недригайлівського району Сумської області, присадибної ділянки та земельних ділянок (паїв). Спадкоємцем за заповітом являється брат заявника [PERSON], а спадкоємцями за законом є заявник та його брат [PERSON] Інших спадкоємців та спадкоємців, які б мали право на обов»язкову частку немає. Заявник є спадкоємцем за законом, а тому має право на зазначене майно. Спадщину заявник прийняв, але не може оформити спадщину через неможливість підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем так, як у свідоцтві про народження заявника його прізвище зазначене як «Бирченко», а в його паспорті та інших правовстановлюючих документах прізвище зазначене як «Бірченко», що підтверджується поясненням сторін, копіями свідоцтв про смерть та про народження, довідкою сільської ради, копією паспорту. Відповідно до п.7 , 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до норм цивільно процесуального кодексу України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки та у правовстановлюючі документи неможливо внести відповідні виправлення. Обставини, що [PERSON] є батьком заявника [PERSON] підтверджується документами виданими РАЦС , довідкою сільської ради та показаннями заінтересованих осіб. Приймаючи до уваги вищевикладене суд вважає, що заява доведена і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений факт родинних відносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

У червні 2011 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом відповідач), про поділ спільного майна подружжя. Зазначила, що 30.10.1976 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Під час шлюбу за спільні кошти було побудовано кооперативну квартиру [ADDRESS]. 31.05.1985 року відповідачу було видано ордер № 035827 серія Ж, на підставі рішення Київської міської ради народних депутатів від 05.03.1983 року № 379, на сімю у складі чотирьох осіб: [PERSON], [PERSON] та двох дітей [PERSON] та [PERSON]. На момент подання позову позивачу стало відомо, що 14.10.2004 року відповідач оформив право власності на квартиру [ADDRESS] виключно на себе. Крім того, 18.06.2008 року відповідач придбав автомобіль [NUMBER], який оформив на себе. Вважає, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. В судовому засіданні 20.09.2012 року представник позивача подала заяву про залишення позовної заяви в частині вимог про визначення права власності на 1/2 частину автомобіля [NUMBER] без розгляду. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20 вересня 2012 року залишине без розгляду позов [PERSON] до [PERSON], про поділ майна подружжя, в частині позовних вимог про визнання права власності на 1/2 частину автомобіля VOLKSWAGEN Jetta, н.з. АА 3184 ІЕ. В судовому засідання позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як розяснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, у судовому засіданні відповідач по справі визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

13 січня 2012 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у сумі 12 412,19 грн. та судові витрати. В обгрунтування позову позивач вказував на те, що відповідно до укладеного договору № ВL_ЖГ00007668 від 06.01.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення 06 січня 2014 року. Однак відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач у судове засіданні не з'явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06 січня 2011 року між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] був укладений кредитний договір № ВL_ЖГ00007668, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 8 000,00 грн. на поточні потреби строком повернення до 06.01.2014 року зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 20 % на рік та щомісячною комісією у розмірі 1,5% від суми кредиту. Відповідно до п. 2.5.2 Кредитного договору відповідач зобов'язався поповнювати рахунок позивача у валюті кредиту в сумах не менших за суми платежів, встановлених в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом не пізніше дати, встановленої в графіку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. На підставі ст. ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачем не виконані взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору у зв'язку із чим станом на 12.12.2011 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 12 412,19 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 7 636,94 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1174,30 грн., заборгованості по комісії за управління кредитом - 1080,00 грн. та заборгованості по сплаті штрафних санкцій - 2 520,95 грн. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: розрахунком, договором. Таким чином вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

24 травня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» звернулося до суду з позовом в якому просило стягнути з [PERSON] на їх користь збитки, понесені у зв'язку з виплатою Страхувальнику страхового відшкодування в сумі 2 957, 20 грн., та судові витрати в сумі 214, 60 грн. В обгрунтування позову позивач вказував на те, що 04 березня 2009 року [PERSON] уклав з Відкритим акціонерним товариством «УСК «Дженералі Гарант» в особі Миколаївської філії (правонаступником якого було ВАТ «УСК «Гарант-Авто», а в подальшому позивач) Договір-поліс № 19- 0274191 добровільного страхування транспортного засобу «ЗАЗ Ланос», реєстраційний номер BE 8099 АК на випадок його пошкодження чи знищення внаслідок ДТП. 22 квітня 2009 року сталася ДТП за участю автомобіля «ВАЗ 2108», реєстраційний номер BE 1960 АО під керуванням [PERSON] та автомобілю «ЗАЗ Ланос», реєстраційний номер BE 8099 АК під керуванням [PERSON] та автомобілю «Пежо», реєстраційний номер BE 8010 АК під керуванням водія [PERSON] Відповідно до Постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва № 3-2170/09 від 12.054.2009 року, водій автомобілю «ВАЗ 2108» [PERSON] порушив п. 13.1 ПДР, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Ланос», його було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до відповідальності. Страховик

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

15 травня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» звернулося до суду з позовом в якому просило стягнути з [PERSON] на їх користь збитки, понесені у зв'язку з виплатою Страхувальнику страхового відшкодування в сумі 3 643, 11 грн., та судові витрати в сумі 214, 60 грн. В обгрунтування позову позивач вказував на те, що 12 серпня 2008 року [PERSON] уклав з Відкритим акціонерним товариством «УСК «Дженералі Гарант» в особі Миколаївської філії (правонаступником якого було ВАТ «УСК «Гарант-Авто», а в подальшому позивач) Договір-поліс № 19- 0209728 добровільного страхування транспортного засобу «Шевралет», реєстраційний номер BE 9001 AM на випадок його пошкодження чи знищення внаслідок ДТП. 14 лютого 2009 року сталася ДТП за участю автомобіля «Саманд», реєстраційний номер BE 0123 АК під керуванням [PERSON], та автомобілю «Шевралет», реєстраційний номер BE 9001 AM під керуванням водія [PERSON] (власник автомобілю [PERSON]П.) Відповідно до Постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва № 3-1281/09 від 18.03.2009 року, водій автомобілю «Саманд» [PERSON] порушив п. 13.1 ПДР, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з автомобілем «Шевралет». Страховик

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

31 травня 2012 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця на утримання дитини, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем шлюбі, який був зареєстрований 20.02.2004 р. Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянсього стану м.Миколаєва, актовий запис № 36. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, відповідач офіційно не працює, проте їй відомо, що він має додатковий заробіток, а тому він має можливість, відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно на дитину на її користь, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дитини. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача 500 гривень аліментів на утримання сина. Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що він на теперішній час не працює. Згоден платити аліменти в розмірі 300 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд зясував такі фактичні обставини. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 20.02.2004 р. Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянсього стану м.Миколаєва, актовий запис № 36. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO]. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача, батько дитини матеріальну допомогу на утримання сина надає нерегулярно, хоча є працездатним та не позбавленим можливості збільшувати свій дохід, а отже і виплачувати аліменти. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може ї визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням потреб дитини і можливостей батька, який немає стабільного заробітку, суд встановлює розмір аліментів в твердій грошовій сумі розмірі 345 грн. щомісячно для сплати позивачці на утримання дитини, починаючи з 31.05.2012 року і до повноліття дитини з урахуванням індексів інфляції. У відповідності до 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 214, 60 грн. в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені 01 червня 2012р., через непорозуміння, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає, від спільного подружнього життя мають дітей: доньку Юлію, 21.08.2004р.н., доньку Ангеліну, 25.11.2010р.н. та сина [PERSON], 01.05.2002р.н. Позивачка в судове засідання не зявилася, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, на примирення не згодна, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, у письмовій заяві позов визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, на примирення не згоден, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 червня 2004 р. Привільською міською радою м. Лисичанська, Луганської області, актовий запис № 14. Подружні стосунки між сторонами були припинені 01 червня 2012р., через непорозуміння, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають, від спільного подружнього життя мають дітей: доньку Юлію, 21.08.2004р.н., доньку Ангеліну, 25.11.2010р.н. та сина [PERSON], 01.05.2002р.н. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилася донька Анна, [INFO] та донька Діана, [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом, просить стягнути аліменти на неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 500,0 гривень щомісячно на дітей, так як відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітніх дітей не надає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 500 гривень на кожну дитину щомісяця до досягнення повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 400,0 гривень щомісячно. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження дітей Анни, [INFO] та Діани,[INFO] вони являються дітьми позивачки та відповідача /а.с.4,7/. Із довідки вид. КП ЖЕО № 1 від 22.08.2012 року видно, що діти проживають з матірю /а.с.5/. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування дітей не надає. Позивачка проживає з дітьми, які перебувають на її утриманні. Відповідач в даний час працездатний, на утриманні інших осіб не має, будь яких інших стягнень з нього суду не представив, згідний сплачувати аліменти в розмірі 400,0 гривень, а тому суд розцінює, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути в користь позивачки з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 450,00 гривень щомісячно на кожну дитину так як він має нерегулярний, мінливий дохід.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути ви.рачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резулятивну частини. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту\~ рішення суду, пов"язаного з потребою\~ у обгрунтуванні доводів сторони, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою\~ у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та\~ резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

25.06.12р. заявники (подружжя) [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, вважають, що подальше збереження сім`ї неможливе. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] . Між ними укладено договір та визначено місце проживання і виховання малолітньої дитини, розмір та порядок сплати аліментів на її утримання. Просять розірвати укладений між ними шлюб. Заявники [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явились, заздалегідь надали суду письмові клопотання про розгляду справи без їх участі, на задоволенні заявлених вимог наполягали. Відповідно до положень СК України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 25.10.1997 року відділом реєстрації одружень м.Миколаєва, актовий запис №1183, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Заявники досягли згоди щодо розміру та сплати аліментів на утримання дитини та визначення місця проживання і виховання дитини шляхом укладення договору, посвідченого 07.06.2012 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грищенко Л.А., зареєстрований в реєстрі за №792. В судовому засіданні встановлено, що заявники намірів поновлювати шлюбні стосунки та примиритись не мають, дитина залишається проживати разом з матір [PERSON] , що не заперечували заявники. З матеріалів справи вбачається, що заявники звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу 25.06.2012 року, на час розгляду справи, із заявами про відкликання заяви про розірвання шлюбу, в порядку ч.4 ст.109 СК України, заявники до суду не звертались. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, між ними втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між заявниками не можливе і суперечить інтересам подружжя та дитини. Виходячи з вище викладеного, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

14 серпня 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що сторони перебувають у шлюбі із січня 2012 року. Від шлюбу дітей не мають. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с. 2). \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Позивач у судовому засіданні позов підтримав; відповідач не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Викладені вище спірні правовідносини врегульовано Сімейним кодексом України (далі СК України). Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.12.2011 р. (а.с.6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім`ю, з січня 2012 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивач зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно і збереження сім`ї неможливе. Спору щодо поділу майна не має. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved