Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-29 00:00:00

01 квітня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Переробка технічних відходів» (далі ТОВ «ПТВ») про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 7566 гривень 00 копійок та середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 7400 гривень 00 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що в період з 30.04.2004 року по 31.01.2013 року працював у ТОВ «ПТВ», у тому числі і на посаді заступника директора з загальних питань. 31.01.2013 року був звільнений з роботи за згодою сторін у відповідності до п.1 ст.36 Кодексу законів про працю України затвердженого законом №322-ІІІ від 10.12.1971 року (далі КЗпП України). Під час роботи заробітну плату своєчасно не отримував, тому на день звільнення утворилась заборгованість, розмір якої позивач визначає у 7566 гривень 00 копійок. В подальшому після звільнення, ТОВ «ПТВ» не розрахувалось із позивачем по заборгованості із заробітної плати, хоча останній 21.03.2013 року звертався із відповідною заявою до директора ТОВ «ПТВ», а також позивачу не надали довідку про заборгованість ТОВ «ПТВ» по заробітній платі позивача. Тому, позивач рахує, що середній заробіток, за час затримки розрахунку дорівнює - за період 01.02.2013 року. по 28.02.2013 року 3700 гривень 00копійок, та з 01.03.2013 року по 31.03.2013 року 3700 гривень 00 копійок, а всього 7400 гривень 00 копійок. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 7566 гривень 53 копійки. В частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку позовні вимоги не визнав та пояснив, що вини ТОВ «ПТВ» не вбачає, оскільки ТОВ «ПТВ» могло розрахуватися з позивачем, але останній не звертався до каси ТОВ «ПТВ» за розрахунком. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, з трудової книжки БТ-ІІ №0095982 заповненої 27 вересня 1988 року на імя [PERSON], [INFO], вбачається наступний запис: - ТОВ «ПТВ»: запис №21, 30.04.2004 року прийнятий до ТОВ «ПТВ» різноробочим, наказ №4 від 30.04.2004 року; запис №24, 31.01.2013 року звільнений із займаної посади за згодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України, наказ №41-к від 31.01.2013 року. (а.с.2). Із заяви [PERSON] до директора ТОВ «ПТВ» від 21.03.2013 року вбачається, що в ній зазначено прохання надати довідку про заборгованість заробітної плати та довідку із зазначенням середньоденної заробітної плати. Дана заява отримана ТОВ «ПТВ» 21.03.2013 року. (а.с.3). Із заяви [PERSON] до директора ТОВ «ПТВ» від 21.03.2013 року вбачається, що в ній зазначено прохання провести повний розрахунок по заробітній платі за час роботи у ТОВ «ПТВ» у звязку зі звільненням. Дана заява отримана ТОВ «ПТВ» 21.03.2013 року. (а.с.4). З паспорта громадянина України МА 854642 виданого Шоскинським МВ УМВС України в Сумській області 31 липня 2000 року вбачається, що [PERSON] народився 25 квітня 1971 року у м.Шостка Сумської області. (а.с.13). З довідки виданої ТОВ «ПТВ» 12 квітня 2013 року за №22-А вбачається, що заробітна плата [PERSON] за січень 2013 року склала до отримання 3005 гривень 95 копійок. 18.02.2013 року [PERSON] отримана заробітна плата за січень 2013 року в сумі 1502 гривні 98 копійок. (а.с.20). З довідки про середньоденну заробітну плату виданої ТОВ «ПТВ» 01 квітня 2013 року за №19 вбачається, що [PERSON] за 22 відпрацьовані дні у листопаді 2012 року нарахована заробітна плата у розмірі 2000 гривень 00 копійок; за 21 відпрацьований день у грудні 2012 року нарахована заробітна плата у розмірі 2000 гривень 00 копійок. Всього за 43 відпрацьовані дні у листопаді та грудні 2012 року нарахована заробітна плата у розмірі 4000 гривень 00 копійок. Середньоденна заробітна плата складає 93 гривні 02 копійки. (а.с.21). З наказу ТОВ «ПТВ» від 01.10.2007 року за №13/к «Про призначення [PERSON]В.» вбачається, що призначено [PERSON] на посаду заступника директора ТОВ «ПТВ» із загальних питань з 01.10.2007 року. (а.с.25). З наказу ТОВ «ПТВ» від 31.01.2013 року за №4/к «Про звільнення [PERSON]В.» вбачається, що звільнено [PERSON], заступника директора, з 31.01.2013 року за згодою сторін ст.36 п.1 КЗпП України. (а.с.26). З листа виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Переробка технічних відходів» 27 травня 2013 року за №35 вбачається, що заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] складає 7566 гривень 53 копійки, у тому числі: - за липень 2011 року 3031 гривня 78 копійок; - за серпень 2011 року 3031 гривня 78 копійок; - за січень 2013 року 1502 гривні 97 копійок. (а.с.32). Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього ж Кодексу, якою передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, які належать йому від підприємства, установи організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-ІV (далі ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що стягнення заборгованості із заробітної плати підлягає до задоволення у межах заявлених вимог, а саме у розмірі 7566 гривень 00 копійок. Згідно зі ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню на користь працівника, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Всупереч вимогам ст.10 ЦПК України, доказів про поважність причин, або обєктивних перешкод, не виплати заробітної плати відповідач суду не надав. Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідно виплата. Згідно з п.5 Порядку нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період, У разі, коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п.8 Порядку). З позовної заяви слідує, що позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток у розмірі 7400 гривень 00 копійок. В той же час: середньоденний заробіток становить 93 гривні 02 копійки; робочих днів було у лютому 2013 року 20, у березні 2013 року 20, у квітні 2013 року 22, у травні 2013 року 18, а тому середній заробіток за час затримки розрахунку (з 01 лютого 2013 року наступний день після звільнення, до 30 травня 2013 року день ухвалення рішення) становитиме 7441 гривня 60 копійок (80 днів х 93,02 грн.). Отже, враховуючи вимоги ч.1 ст.11 ЦПК України, вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає до задоволення в межах заявлених вимог, а саме, у розмірі 7400 гривень 00 копійок. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З врахуванням вимог частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок. (1 відсоток від суми задоволених вимог, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01 січня 2013 року), оскільки необхідно задовольнити позовні вимоги на загальну суму 14966 гривень 00 копійок (7566+7400).

Outcome: approved