Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

30.09.2009 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про повернення кредиту, в якому просить суд: - стягнути з відповідачів на користь Акціонерного Товариства «[PERSON] та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «[PERSON] та Кредит» заборгованість у розмірі 108615,67 доларів США, а також витрати повязані з розглядом справи. 13.04.2010 року від представника відповідача [PERSON] за первісним позов надійшов зустрічний позов, в якому просить суд визнати недійсним кредитний договір №2090/л від 07.12.2006 року та усі укладені додаткові угоди. Дана цивільна справа знаходилась у провадженні судді Київського району м. Одеси [PERSON] У звязку з тим, що суддю Сватаненко В.І призначено на посаду судді Апеляційного суду Одеської області, цивільну справу 11.06.2012 року прийнято до провадження суддею Брайловською А.І. 19.02.2013 року від представника позивача за первісним позовом надійшло уточнення позовних вимог, відповідно до яких просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу у розмірі 163067,37 доларів США (еквівалент 1303397,49 грн. по курсу НБУ 7,993 грн. за 1 дол. США) на користь АТ «Банк» [PERSON] та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «[PERSON] та Кредит». Представник позивача за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом у судове засідання зявився, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом у судове засідання не зявилися. Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлені уточнені позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню з наступних підстав. 07.12.2006 року між АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії №к-2090/л, згідно до якого позивач надав відповідачу кредитні ресурси у сумі 108000,00 доларів США з оплатою процентів за користування Кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 20 % річних, а [PERSON] зобовязався повернути отримані кредитні ресурси у строк до 07.12.2016 року. Згідно до абзацу другого п.3.2. Кредитного договору №к-2090/л [PERSON] зобовязався щомісяця, починаючи з 18-го місяця користуватися кредитними ресурсами, здійснювати зменшення встановленого ліміту відповідно до Додатку і Кредитного договору, який є його невідємною частиною. Відповідно до п.4.3. Кредитного договору відповідач зобовязаний сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами щомісяця в термін з 01 по 10 числа кожного місяця. Крім того, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів по кредитному договору відповідач зобовязаний сплатити пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Згідно з п.3.4. кредитного договору банк має право припинити видачу кредитних ресурсів, відмовити позичальнику у продовженні строку дії цього договору, а також вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов кредитного договору, зокрема якщо: позичальник в період дії кредитного договору порушував будь-які умови цього договору, у тому числі: позичальник несвоєчасно або не в повному здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентами, відповідно до п.3.2, 4.3.,4.4 кредитного договору. На даний час заборгованість по кредиту відповідачами не погашається та станом на 19.02.2013 року складає 163067,37 доларів США (що еквівалентно 1303397,49 гривень за офіційним курсом Національного банку України станом на 19.02.2013 року за 1 долар 7,993 гривень). У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи неналежне виконання зобовязання, суд приходить до висновку про необхідність задоволення уточнених позовних вимог за первісним позовом. Одночасно суд вважає, що у задоволенні зустрічного позову [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] та кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» Акціонерного товариства «Банк «[PERSON] та Кредит», третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] «Про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки» слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року «При вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі статтею 1056-1 ЦК у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Виходячи із закріпленого Конституцією України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58), всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише з 10 січня 2009 року (Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1 -рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів). Враховуючи той факт, що банк змінював процентну ставку двічі (28.05.2008 року та 21.10.2008 року) і така зміна мала місце до 10.01.2009 року судом не вбачається порушення чинного на той час законодавства. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог за зустрічним позовом.

Outcome: approved