Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] заборгованість за квартплату та плату за комунальні послуги у розмірі 15656,24 грн., а також відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати, що є предметом позовних вимог. Представник позивача Решетниченко О.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пояснила, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], квартира не приватизована. Починаючи з 01 жовтня 1995 року по 01 вересня 2011 року відповідач, як споживач послуг, не виконує обов'язки по сплаті за спожиті житлово-комунальні послуги, при цьому не висловлює наміру відмовитись від отримання такої категорії послуг, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по квартплаті та платі за комунальні послуги на загальну суму 15656,24 грн.. З боку працівників позивача з відповідачем неодноразово проводились бесіди з приводу необхідності сплачувати за отримані послуги, також пропонувалось укласти договір про реструктуризацію заборгованості, однак відповідач ці пропозиції проігнорував, до цього часу не сплачує поточні щомісячні платежі та не має наміру погашати заборгованість, що спонукало позивача звернутись з даними позовом до суду. Відповідач [PERSON] судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, пояснив, що відповідач зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS]. Однак, на даний час відповідач не має роботи, оскільки з попереднього місця роботи він був незаконно звільнений, протягом тривалого часу вимушений звертатись до різних компетентних органів з вимогою сприяти у вирішенні питання щодо відновлення його порушених трудових прав, така ситуація вкрай негативно впливає на матеріальне становище відповідача, який не має можливості працювати, як і не отримує інших доходів, відповідно не має коштів сплачувати за житлово-комунальні послуги, при цьому відповідач визнає той факт, що взагалі не сплачує за житлово-комунальні послуги, що призвело до виникнення заборгованості, однак погасити борг відповідач не має змоги, тому просить суд, при винесені рішення, врахувати його майновий стан та відсутність постійного місця роботи. Заслухавши думку представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово - комунальні послуги", відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується ордером №2517 від 24 травня 1978 року, виданий Бюро з обміну жилих приміщень Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящихся. (а.с.8) Відповідно до ст.68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, за період з жовтня 1995 року по серпень 2011 року у відповідача виникла заборгованість перед підприємством позивача по оплаті за житлово-комунальні послуги в розмірі 15656,24 грн., яка включає заборгованість по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4897,49 грн., та оплаті за комунальні послуги в розмірі 10758,75 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість по сплаті за комунальні послуги та заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової територій власника квартири, розрахунком боргу за комунальні послуги, які приєднано до матеріалів справи, ці обставини визнані відповідачем, тому не підлягають доказуванню, як це передбачено ч.1 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України. (а.с.12-15,17-20) Загальний строк позовної давності, встановлений статтею 71 Цивільного кодексу України у редакції Закону України від 11 липня 1995 року "Про внесення змін до статті 71 Цивільного кодексу України", застосовується з 27 липня 1995 року за позовами усіх осіб, право яких порушено, тобто як фізичних осіб, так і юридичних осіб. Відповідно до статті 75 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін. Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. (ч.1 ст.80 Цивільного кодексу України) Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України , положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Як передбачено у п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року) зазначається, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплинув до набрання чинності цим Кодексом. З огляду на викладене, суд вважає правомірним застосування в межах даного спору позовної давності до заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 жовтня 1995 року до 01 січня 2004 року, у зв'язку зі сплином загального строку позовної давності, як це передбачено ст.71 Цивільного кодексу України ( в редакції від 18 липня 1963 року), з урахуванням положень п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року), тому позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва про стягнення з [PERSON] заборгованості по сплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3195,17 грн. та комунальні послуги в розмірі 5899,65 грн., задоволенню не підлягає, оскільки ці вимоги пред'явлено поза межами загальних строків позовної давності. З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до [PERSON] про стягнення заборгованості за квартплату та плату за комунальні послуги підлягає задоволенню частково, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва заборгованість за квартплату та комунальні послуги в розмірі 9094,82 грн., в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 214,60 грн., які сплачено позивачем при зверненні з даними позовом до суду, що підтверджується оригіналами платіжних документів, які долучено до матеріалів справи. (а.с.3,4) Враховуючи викладене та

Outcome: partial