Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про поділ квартири, автомобілю та земельної ділянки, що перебувають у їх спільній сумісній власності як подружжя. На обґрунтування заявлених вимог у позові зазначе- ю, що 08 вересня 1990 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану за актовим записом № 2062. За час шлюбних відносин, за спільні кошти, було придбано наступ¬ів майно: земельну ділянку, площею 1,7900 га, що знаходиться на території Зарічанської сільської ради; земельну ділянку, площею 0,2100 га, що розташована в с. Дениніші Житомирського району, Житомирської області по вул. Лісовій; квартиру № 188 за адресою вул. Вітрука, 42/7 в м. Житомирі; автомобіль, марки «Mitsubishi Outlander !.4», р/н [NUMBER]. Вказане майно є спільною сумісною власністю. Після припинення шлюбних відносин відповідач ухиляється від поділу вказаного майна, на даний час між сторонами як співвласниками виникають непорозуміння і суперечки з приводу користування, утримання та його збереження і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. В судовому засіданні позивач та її представник уточнили заявлені вимоги, відмовились від поділу спільної земельної ділянки, площею 0,2100 га, що розташо- вана по вул. Лісовій в с. Дениші, Житомирського р-ну у звязку із її відчуженням, та подали заяву від 26.06.2012 року у якій просили за висновком будівельно-технічної експертизи № 316/09.11, виділити у користування позивачці житлову кімнату поз. 4, відповідачу житлові кімнати поз. 5, 8, із сплатою їй компенсації в сумі 12027 грн., автомобіль також виділити відповідачу із сплатою компенсації в розмірі 95655 грн., земельну ділянку на території Зарічанської сільської ради поділити між ними у рів¬них частках. Відповідач та його представник в судовому засіданні уточнені вимоги по¬зивачки визнали, у своєму письмовому зверненні від 26.06.2012 року відповідач вка¬зав, що запропонований позивачем варіант поділу спільного майна його влаштовує і на виплату компенсацій він згоден. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Як встановлено з матеріалів справи, між сторонами 08 вересня 1990 року укладено шлюб, який зареєстровано Житомирським міськвідділом реєстрації : громадянського стану згідно актового запису № 2062. За час шлюбу сторонами за спільні сімейні кошти, було придбано наступне майно: земельну ділянку, площею )0 га, що знаходиться на території Зарічанської сільської ради, що стверджується- договором міни земельних ділянок від 30.04.2008 року (вартість 11115,74 грн.) і ;авним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 807862 від >.2008 p.; земельну ділянку, площею 0,2100 га, що розташована по вул. Лісовій у ниші, Житомирського району, Житомирської області, що стверджується догово- купівлі-продажу земельної ділянки від 22.10.2008 року і державним актом на - власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 736298 від 11.12.2008 p.; квартиру № по вул. Вітрука,42/7 у м. Житомирі, що стверджується договором купівлі- (ажу від 13.07.2001 року; автомобіль марки «Mitsubishi Outlander 2.4», р/н 110АХ, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії № 082045. Вказане майно є спільною сумісною власністю сторін. На час звернення до суду та при розгляді справи, між сторонами, як співласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та його збереження і угоди про спосіб виділення в натурі його ки із сумісного спільного володіння не досягнуто. В процесі розгляду справи відбулось відчуження земельної ділянки, площею 0,2100 га, що розташована по вул. Лісовій у с. Дениші, Житомирського району, Житомирської області, і позивач не бажає здійснювати поділ даної ділянки. Відповідач з цього приводу не заперечував, своїх вимог щодо цієї ділянки перед судом не ив. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 10.08.2011 року № 316/09.11 вбачається, що ринкова вартість квартири № 188 за адресою вул. Вітрука, 42/7 в м. Житомирі станом на вересень 2011 року становить 353 730 грн., ринкова вартість автомобіля [NUMBER] станом на вересень 2011 року становить 191 310 грн.. Розділити вказане майно неможливо. Розмір компенсації одному із подружжя, кому виділений автомобіль, як цілісний об»єкт, складає 95 655 грн.. За експертним висновком у справі можливий лише один ант порядку користування спірною квартирою: співвласнику І (належна частка 100) виділяється: житлова кімната поз. 4, площею 17,6 м2. Вартість частини квартири, що переходить в користування складає 164 838 грн.. Співвласнику II (належна частка 50/100) виділяється: житлова кімната поз. 5, площею 10,2 м2; житлова кімната поз. 8, площею 11,8 м2. Вартість частини квартири, що переходить в користування складає 188 892 грн.. В спільному користуванні співвласників, при даному варіанті поділу, залишається коридор поз. 1, площею 13,2 м2; комора поз. 2, площею 1,1 м2; ню поз. З, площею 6,9 м2; ванна кімната поз.6, площею 2,7 м2 та туалет поз. 7, площею 1,2 м2. Різниця між приміщеннями квартири, що переходять в користування власникам в грошовому еквіваленті складає 12027 грн.. За ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, ляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуально- користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Пленум повного Суду України в своїй постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»(далі постанова Пленуму) зазначає, що спільною сумісною власністю подружжя, що підля¬гає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 69, ч. 1 ст. 71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалеж¬но від розірвання шлюбу, яке ділиться між ними в натурі. Поділ здійснюється за вза¬ємною згодою подружжя, а в разі недосягнення згоди судом. Положення ч. ч. 1, 3 ст. 70 СК України, п. ЗО постанови Пленуму вказують на те, що в разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чо-ловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним до¬говором. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і роз¬поряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються май¬ном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності под¬ружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домо¬вленістю між ними або шлюбним договором або рішенням суду (ст. 70 Сімейного ко¬дексу України, ст. 372 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної суміс¬ної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з под¬ружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивіль¬ним кодексом України. В суді з'ясовано, що у своїх вимогах про поділ майна позивач відступає від рівності часток і вимагає присудження грошової компенсації. Відповідно до ч.З ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте под¬ружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встанов¬лено договором або законом. З огляду на встановлені судом обставини справи, процесуальну позицію сторін у ній та представлені ними докази, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved