Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], реєстрація якого відбулась 26 серпня 1995 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 809, а також залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. При цьому позивач посилається на те, що 26 серпня 1995 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. В період шлюбу у них народилась дочка [PERSON]. Але сімейне життя між подружжям не склалося, тому з 2006 року вони живуть окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спору між сторонами щодо спільного майна не існує. Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею. До канцелярії суду надійшла заява позивача, якою він просить розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, місце слухання справи повідомлявся належним чином. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав: 26 серпня 1995 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси 26 серпня 1995 року зроблено відповідний актовий запис № 809. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Під час перебування у шлюбі, 28 квітня 2002 року у подружжя народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 399907. З 2007 року подружжя [PERSON] припинило шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сумісно не проживають. Шлюб носить формальний характер. Наявність майнового спору на час розгляду справи судом не встановлена. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. В силу статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу за допомогою будь-яких видів насильства. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач змінює прізвище з Галушкіної на Піскуновська. На підставі викладеного,

Outcome: approved