Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.05.2012 року на перехресті вул. Драйзера та вул. Бальзака у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем Мітсубісі д\\н [NUMBER] що належить позивачці та під її керуванням, та автомобілем Фольксваген д\\н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва відповідач визнаний винним у даній ДТП. В результаті ДТП позивачці завдано матеріальної та моральної шкоди. Так, в результаті ДТП був пошкоджений її автомобіль Мітсубісі і матеріальний збиток склав 178001,66 грн., частина якого була відшкодована Страховою компанією, де була застрахована цивільна відповідальність водія [PERSON], в розмірі 50.000 грн. Залишок невідшкодованої суми складає 128001, 66 грн. Крім того, позивачкою витрачено кошти на послуги спеціаліста при огляді автомобіля, що проводився для визначення вартості робіт по відновленню автомобіля, в розмірі 500 грн. Також діями відповідача позивачці завдані моральні збитки, які вона оцінює в 5.000 грн., що виражаються в тому, що вона тривалий час не має можливості використовувати свій автомобіль, через що виникли певні проблеми, погіршилися стосунки в сім"ї, внаслідок цього позивачка постійно відчуває нервове напруження, перебуває у стані стресу та розпачу. Оскільки відповідач добровільно не бажає відшкодувати завдану шкоди, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 128001, 66 грн., витрати на послуги спеціаліста в розмірі 500 грн., моральну шкоду в розмірі 5.000 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивачки повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки матеріальну шкоду в розмірі 128001, 66 грн., витрати на послуги спеціаліста в розмірі 500 грн., моральну шкоду в розмірі 5.000 грн. та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що, дійсно, його вина у вказаній ДТП доведена постановою судді. Страхова компанія, де він застрахував свою цивільну відповідальність, сплатила позивачці 50.000 грн. Залишок невідшкодованої шкоди є значно завищеним, оскільки після сплати коштів у позивачці залишається автомобіль, який вона може в подальшому продати і отримати кошти. Вважає, що розмір не повинен перевищувати 50.000 грн. Просив позовні вимоги задовольнити частково. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.05.2012 року на перехресті вул. Драйзера та вул. Бальзака у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем Мітсубісі д\\н [NUMBER] що належить позивачці, та під її ж керуванням, та автомобілем Фольксваген д\\н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 21.08.2012 року, залишеною без змін постановою судді Апеляційного суду м. Києва від 18.12.2012 року, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу (а.с.6-10). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цієї особою. Як вбачається з письмових матеріалів справи, вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON], який допустив порушення вимог Правил дорожнього руху. Даний факт винності [PERSON] у скоєній ДТП знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та був підтверджений письмовими доказами. Також слід зазначити, що відповідач [PERSON] із скаргами на дії або бездіяльність працівників ДАІ при складанні матеріалів ДТП до будь-яких органів не звертався, відповідні документи по даній ДТП ним не оскаржувалися. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені вимоги Правила дорожнього руху, що призвело до зіткнення, а тому його вина у скоєній ДТП є доведеною. В результаті ДТП автомобіль Мітсубісі, що належить позивачці, отримав механічні пошкодження, а позивачці було спричинено матеріальну шкоду. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в Страховій компанії "Здорово". Вказана Страхова компанія відшкодувала позивачці матеріальну шкоду в розмірі 50.000 грн., відповідно до умов Договору та діючого законодавства. На підтвердження завданої матеріальної шкоди позивачкою було надано суду Звіт № 1684 від 08.06.2012 року (а.с.14-21), відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 178001, 66 грн. На даний час розмір шкоди, що залишається невідшкодованою, складає 128001, 66 грн. Згідно із вимогами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв"язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовується в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"ю або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З урахуванням вищенаведеного та досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на її користь повинно бути стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 128001,66 грн. Також підлягають відшкодуванню і витрати позивачки на послуги спеціаліста при проведення експертного дослідження в розмірі 500 грн. (а.с.13). Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то судом встановлено наступне. Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як встановлено судом, внаслідок вищевказаної ДТП позивачка вимушена була тривалий час знаходитися без транспортного засобу, що негативно вплинуло на її нервовий стан, викликало моральні переживання, проблеми в сім"ї. Але разом з тим суд вважає, що розмір моральної шкоди є завищеним і становить 500 грн., які і підлягають стягненню на користь позивачки з відповідача. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1290,02 грн., відповідно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial