Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди і моральної шкоди, заподіяних йому внаслідок дорожньо транспортної пригоди, і просив стягнути з відповідача на його користь 27240 грн. 37 коп., сплачений судовий збір в розмірі 272 грн. 40 коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. посилаючись на те, що 08 січня 2011 року близько 21 години 30 хвилин відповідач, керуючи належним йому автомобілем «Ford Escort», державний номер [NUMBER], порушив вимоги п. 12.1 ПДР України і допустив ДТП, внаслідок якої заподіяв автомобілю позивача марки «Ford Fiesta», державний номер [NUMBER], механічні ушкодження, вартість відновлювального ремонту яких становить 45041 грн. 91 коп. НАСК «Оранта»відшкодувала йому 8722 грн. ТДВ «МСК»відшкодувала 15680 грн. Відповідач добровільно відшкодував франшизу в розмірі 588 грн. і втрату товарної вартості в розмірі 3361 грн. 54 коп. Розмір не відшкодованої матеріальної шкоди, завданої майну позивача, становить 16690 грн. 37 коп. Також позивач поніс витрати на визначення розміру цієї шкоди в сумі 550 грн. Позивач вважав, що винними діями відповідача йому було заподіяно моральну шкоду в розмірі 10000 грн., оскільки відсутність власного автотранспорту суттєво ускладнила його підприємницьку діяльність, збільшила накладні витрати і зробила цю діяльність нерентабельною, внаслідок чого він був змушений з 04 січня 2012 року її припинити, хоча раніше отримував валовий дохід: у 2010 році 55000 грн., у 2011 році 48000 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав і зменшив свої позовні вимоги, відмовившись від стягнення з відповідача на його користь витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. До участі в справі за клопотанням відповідача на його стороні було залучено в якості третьої особи ТДВ «Міжнародна страхова компанія». Відповідач та представник третьої особи позов визнали частково, в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача не відшкодованої йому за рахунок страхових виплат матеріальної шкоди в розмірі 16690 грн. 37 коп. позов визнали, в частині відшкодування моральної шкоди позов не визнали і пояснили, що позивачем не надано суду належних доказів її заподіяння і не доведено причинно-слідчий звязок між припиненням позивачем підприємницької діяльності і пошкодженням відповідачем належного йому автомобіля. Вислухавши сторони, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 08 січня 2011 року близько 21 години 30 хвилин відповідач, керуючи належним йому автомобілем «Ford Escort», державний номер [NUMBER], порушив вимоги п. 12.1 ПДР України і допустив ДТП, внаслідок якої заподіяв автомобілю позивача марки «Ford Fiesta», державний номер [NUMBER], механічні ушкодження, вартість відновлювального ремонту яких становить 45041 грн. 91 коп. НАСК «Оранта»відшкодувала позивачу 8722 грн., ТДВ «МСК»- відшкодувала 15680 грн. Відповідач добровільно відшкодував позивачу франшизу в розмірі 588 грн. і втрату товарної вартості в розмірі 3361 грн. 54 коп. Розмір не відшкодованої матеріальної шкоди, завданої майну позивача, становить 16690 грн. 37 коп. Наведені обставини визнані відповідачем і відповідно до положень ст. 61 ЦПК України доказування не потребують. З метою визначення розміру матеріальних збитків, завданих майну позивача, було проведено автотоварознавче дослідження (а.с. 7), і позивачем було оплачено послуги експерта в розмірі 550 грн., що підтверджується копією товарного чеку № 0489 від 26 січня 2011 року (а.с. 6) Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому суд вважає обґрунтованим стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі невідшкодованої вартість ремонту автомобіля в розмірі 16690 грн. 37 коп. та витрат на оплату послуг експерта в розмірі 550 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано внаслідок дії джерела підвищеної безпеки. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. На підставі наданих доказів суд вважає факт заподіяння позивачу моральної шкоди і її розмір не доведеними, оскільки з наданої в підтвердження припинення позивачем підприємницької діяльності копії його заяви до ДПІ від 14 березня 2012 року (а.с. 33) вбачається, що свою підприємницьку діяльність позивач взагалі не припинив, а лише перейшов до іншої загальної системи оподаткування його як фізичної особи підприємця. Крім того, з копії рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 травня 2012 року по справі № 2029/2-2251/11 вбачається, що з підстав порушення робочого процесу позивача, що фактично є тотожнім з підставами, викладеними ним в цьому позові в обґрунтування моральної шкоди, в задоволенні позову йому вже було відмовлено і це рішення суду вступило в законну силу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого ним судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 214 грн. 60 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд -

Outcome: partial