Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-26 00:00:00

Позивач ПП «Сальницьке» просить винести рішення, яким виділити йому в натурі та визнати право власності на майно пайового фонду КСП «Зірка» с.Сальник Калинівського району Вінницької області, а саме: будівлю гаража на пять автомобілів, вартістю 10178,26 грн., розташовану по вул.Колгоспна,34ш; будівлю корівника №3, вартістю 18154,25 грн., розташованого по вул.Колгоспна,34є; будівлю свинарниквідгодівельника, вартістю 28755,39 грн., розташовану по вул.Колгоспна,34т; будівлю молочний блок, вартістю 13063,70 грн., розташовану по вул.Колгоспна,34ж; будівлю склад Модуль, вартістю 24751,33 грн., розташовану по вул.Колгоспна,34к-1; будівлю адміністративно-побутового комплексу, вартістю 63483,22 грн., загальною площею 700,9 м2 (крім площі приміщення, яке займає Сальницька сільська рада); будівля зерносушилка, вартістю 7420,11 грн., розташована по вул.Колгоспна,34л; зерноплощадка, вартістю 16862,40 грн., розташована по вул.Колгоспна,34н; будівля зерносклад, вартістю 26748,29 грн.; будівля склад матеріальних цінностей, вартістю 3090,48 грн.; будівля зернопіднавіс, вартістю 14025,42 грн.; автомобіль ЗІЛ 555, № 12-23, вартістю 1235,91 коп., вага ВА-201, вартістю 2430,50 грн., розташована по вул.Колгоспна,34ч; інкубатор, вартістю 6485 грн.; ? частка будівлі електростанції,вартістю 1802,75 грн., розташована по вул.Колгоспна,34й; будівля птахоферма, вартістю 20224,70 грн., розтошована по вул.Леніна,92а; сівалка СЗТ-3.6, вартістю 138,39 грн.; оприскувач ОП-2000, вартістю 2887,71 грн.; ємкість ГСМ 5м3, вартістю 15,61 грн.; будівля комбікормого цеху, вартістю 6654,18 грн., розташована по вул.Колгоспна,34с; будівля пилорама, вартістю 13854,94 грн., розташована по вул.Колгоспна,34ю; будівля зерносклад, вартістю 1844,88 грн., яка розташована по вул.Колгоспна,34м, на загальну суму 284164,48 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником майнових паїв КСП «Зірка» с.Сальник Калинівського району Вінницької області, згідно виданого Сальницькою сільською радою Калинівського району майнового сертифікату. Позивач вказує,що звертався до голови Спілки із заявою про проведення зборів та виділення в натурі майна пайового фонду, проте голова Спілки не тільки не провів зборів, але навіть не дав відповіді. В подальшому 29.07.2011 року позивач звернувся до суду з позовом про зменшення позовних вимог, вказуючи, що оскільки в приміщенні адміністративно-побутового комплексу знаходиться сільська рада та її виконавчий комітет, тому просив зменшити позовні вимоги, а саме в частині виділення в натурі та визнання права власності лише на ? частини вказаного приміщення. Крім того, позивач також просить визнати недійсним протокол засідання комісії Спілки співвласників майна від 12.02.2011 року, яким в порушенням вимог законодавства деяким власникам майнових паїв було виділено майно в натурі. В позовних заявах позивач зазначив, що йому Сальницькою сільською радою Калинівського району було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Зірка» с.Сальник -3- (майновий сертифікат), правонаступником якого був СВК «Зірка» с.Сальник, який підтверджує, що йому належать майнові паї на загальну суму 284164,48 грн. 31.03.2007 року зборами засновників (а.с.66-69) було затверджено Статут Спілки (об»єднання) громадян-співвласників майнових паїв реорганізованого КСП «Зірка», який було зареєстровано 24.09.2007 року виконавчим комітетом Сальницької сільської ради за №1. Ухвалою суду від 13.04.2011 року було обєднано провадження по справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ПП «Сальницьке», [PERSON] про визнання права власності на майно, яке було виділено комітетом співвласників майнових паїв реформованого КСП «Зірка» с. Сальник. 04.05.2011 року ПП «Сальницьке» звернулось до суду із зустрічною позовною заявою про визнання недійсним протоколу засідання комітету співвласників майнових паїв реорганізованого КСП «Зірка» с. Сальник від 12.02.2011 року. Ухвалою Калинівського районного суду від 29.07.2011 року провадження у справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ПП «Сальницьке», [PERSON] про визнання права власності на майно, яке було виділено комітетом співвласників майнових паїв реформованого КСП «Зірка» с. Сальник закрито у звязку з відмовою позивачів від позовних вимог. Ухвалою Калинівського районного суду від 27.07.2012 року провадження у справі в частині позовних вимог до СВК Зірка с.Сальник закрито, в зв'язку з ліквідацією відповідача СВК «Зірка» с.Сальник. В судовому засіданні співвідповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов не визнали. В судовому засіданні співвідповідачка [PERSON] позов не визнала, однак в матеріалах справи наявна її заява, в якій вона позов визнає та просить справу слухати без її участі. В судовому засіданні співвідповідачі [PERSON], [PERSON] пояснили, що при винесенні рішення по справі покладаються на думку суду. В судовому засіданні співвідповідачка [PERSON] та представник співвідповідача [PERSON] позов не визнали, однак в подальшому звернулись до суду із заявою, в якій просять слухати справу без їх участі. В судовому засіданні представник співвідповідачів [PERSON], [PERSON] , [PERSON] позов не визнав, однак в подальшому [PERSON] та [PERSON] звернулись з заявою, в якій просять слухати справу без їх участі. В судовому засіданні співвідповідачка [PERSON] позов не визнала, однак в подальшому звернулась до суду з заявою, в якій просить слухати справу без її участі, зауваживши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судовому засіданні співвідповідач [PERSON] позов не визнав, однак в подальшому звернувся до суду з заявою, в якій просить слухати справу без їх участі. В судовому засіданні співвідповідачі [PERSON], [PERSON] позов не визнали, однак на наступні судові засідання не з»являлись, хоча про дату час та місце розгляд справи були повідомлені належним чином. В судовому засіданні співвідповідачка [PERSON] відмовилась від дачі пояснення. В судовому засіданні співвідповідач та представник співвідповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], -4- [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], - [PERSON] (який діє на підставі доручення наявних в матеріалах справи) позовні вимоги ПП «Сальницького» визнав повністю. В судовому засіданні представник співвідповідачки [PERSON] [PERSON]Г.( який діє на підставі доручення наявного в матеріалах справи) позовні вимоги ПП «Сальницького» не визнав повністю. В судовому засіданні відповідач та представник співвідповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнали повністю. До судового засідання співвідповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], не з»явились, однак до суду надійшли заяви (від кожного зокрема), в яких останні позов ПП «Сальницьке» до СВК «Зірка» та інших про виділення майна в натурі та визнання права власності на нього визнають повністю та просять справу слухати без їх участі. До судового засідання Арбітражний керуючий СВК «Зірка» [PERSON] не з»явився, однак до суду надійшла від нього заява, в якій останній вказує, що позовні вимоги ПП «Сальницького» до СВК «Зірка» та інших визнає повністю та просить слухати справу без його участі. До судового засідання співвідповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з»явились, причину неявки до суду не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До судового засідання співвідповідачі [PERSON], [PERSON] не з»явились, однак до суду повернулись повідомлення, з позначкою про відмову від отримання повістки. До судового засідання співвідповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], однак до суду надійшла заяв, в якій останній вказує, що позов ПП «Сальницьке» до СВК «Зірка» та інших про виділення майна в натурі та визнання права власності на нього не визнають повністю та просять справу слухати без їх участі. До судового засідання співвідповідач [PERSON] не з»явився, однак до суду надійшла заява, в якій останній просить справу слухати без його участі та просить винести рішення згідно чинного законодавства. До судового засідання співвідповідачі [PERSON], [PERSON], не з»явились, однак до суду надійшли заяви, в яких останні просять справу слухати без їх участі, відносно розгляду справи покладаються на думку суду. До судового засідання співвідповідачка [PERSON] не з»явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак до суду надійшла заява від її представника [PERSON], який діє на підставі доручення, -5- наявного в матеріалах справи, в якій останній вказує, що позов ПП «Сальницьке» не визнає та просить слухати справу без його участі. До судового засідання співвідповідач [PERSON] не з»явився, однак до суду надійшла заява, в якій осатаній просить справу слухати без його участі, позов ПП «Сальницьке» визнає не повністю. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON], які діють за дорученням, підтримали позовні вимоги, аргументуючи їх мотивами, викладеними в позовних заявах, усних та письмових поясненнях. Крім того, просили надати оцінку як нікчемному правочину договору оренди від 24.12.2007 року, у звязку з тим, що ним передано в оренду будівлі та інші споруди строком на 5 років за відсутності нотаріального посвідчення договору і це вважають прямим порушенням вимог ст. 220, 793 ЦК України. Представник відповідача [PERSON] [PERSON], який діє на підставі угоди, позовні вимоги визнав частково, а саме, вважаєть, що протокол комітету Спілки співвласників майна від 12.02.2011 року слід визнати недійсним, а також визнати право власності та виділити право власності на частину адміністративно-побутового комплексу та сівалку в натурі позивачу. В іншій частині позову слід відмовити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], який діє на підставі довіреності, позов не визнають. Представник третьої особи голова Сальницької сільської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме вважає, що в приміщення адміністративно-побутового комплексу взагалі не підлягало розпаюванню, оскільки в приміщенні знаходиться сільська рада, тому просить в цій частині позову відмовити. Заслухавши пояснення представників позивача, представників відповідачів, відповідачів, третьої особи, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Встановлено, що позивач являється власником майнового паю члена КСП «Зірка» , реорганізованого в СВК «Зірка» с.Сальник Калинівського району Вінницької області на суму 284164,48 грн., що підтверджується майновим сертифікатом, виданим Сальницькою сільською радою . Даний майновий пай придбаний ним за договорами купівлі-продажу у власників майнових паїв члена КСП «Зірка» с.Сальник Калинівського району Вінницької області, що підтверджується поясненнями сільського голови в судовому засіданні. Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, а саме свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільського господарського підприємства (майновий сертифікат) позивач має право на пайовий фонд майна КСП «Зірка» с.Сальник Калинівського району Вінницької області, правонаступником якого був СВК «Зірка» с.Сальник Калинівського району Вінницької області на загальну суму 284164,48 грн. (а.с.177 т.3). 27.11.2007 року співвласники майнових паїв СВК Зірка уклали договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності (а.с.8-24 т.1), зареєстрованим в Сальницькій сільській раді 18.01.2008 року, пунктом 5.1 передбачено, що всі спори, які можуть виникнути за цим договором, вирішуються шляхом переговорів між Сторонами, а при неможливості їх вирішення в судовому порядку. Протоколом загальних зборів співвласників майнових паїв від 23.09.2007 року (а.с.156-158 т.4) головою Спілки та її комітету обрано [PERSON] та надано йому право представляти інтереси спілки. Спілка легалізована в установленому порядку, тому її Статут прийнятий рішенням загальних зборів співвласників як вищим органом управляння на підставі ст.ст.9,23 Закону України «Про об»єднання громадян» є обов»язковим для виконання членами Спілки. Відповідно до ст.13 Закону України «Про об»єднання громадян» у статутному документі можуть бути передбачені інші положення, що стосуються особливостей створення і діяльності об»єднання громадян. 07.04.2010 року ПП «Сальницьке» звернулося до голови комітету Спілки співвласників майна із заявою про виділення йому в натурі майна. Проте, незважаючи на це, голова Спілки не тільки не забезпечив скликання та проведення загальних зборів співвласників щодо розгляду заяви позивача про виділення йому майна в натурі, але й не надав ПП «Сальницьке» будь-якої відповіді, що підтверджується в судовому засіданні поясненнями [PERSON] Крім того, 07.04.2010 року ПП»Сальницьке» звернулося до підприємства-правонаступника КСП «Зірка» - СВК «Зірка» з аналогічною заявою, проте отримало відповідь про необхідність звернення до Спілки. Згідно листа №125 від 14.06.2012 року арбітражним керуючим вказано, що розпайоване майно не є власністю СВК «Зірка», не включено до ліквідаційної маси, не відноситься до його компетенції та рекомендовано звернутися до суду. В подальшому позивач звернувся безпосередньо до зборів співвласників, які протоколом від 27.11.2011 року за згодою 26 співвласників погодили виділення йому в натурі спірного майна, але арбітражний керуючий (ліквідатор) по заяві позивача майно по акту прийому-передачі не передав. У звязку з неможливістю реалізації права на виділення частки з майна шляхом одностайного голосування всіх співвласників та його невизнання частиною з них позивач звернувся до суду за захистом власних прав. Залишкова вартість майна пайового фонду зазначена у списках майна пайового фонду КСП «Зірка» с.Сальник Калинівського району на час розпаювання (а.с. 246-269 т.2). Таким чином, позивач просить виділити в натурі та визнати право власності на суму, яка забезпечена його майновим сертифікатом. Встановленим фактам відповідають правовідносини, визначені чинним законодавством України та такі, що захищають невизнане право спільної часткової власності позивача, яка підлягає судовому захисту шляхом виділення майна в натурі та визнання права власності на нього. Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» судам підвідомчі усі спори про захист прав і свобод громадян. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права власності та зміна правовідносин. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Разом з тим у відповідності до ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Тобто, учасники спільної сумісної власності здійснюють свої права на засадах загальної згоди, та не мають права на самостійне розпорядження колективною власністю. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорується або не визнається іншою особою. Як передбачено ч.3 ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Постановою Кабінету Міністрів України №177 від 28.02.2001 року «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» затверджено Порядок визначення майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, пунктом 13 якого майновий пай підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства. Відповідно до п.4 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України №62 від 14.03.2001 року дія вказаного Порядку поширюється на підприємства, у тому числі реорганізовані, у яких незавершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення процесу та не реалізовано право селян відповідно до законодавства. Пунктом 16 вказаного наказу передбачено, що визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників майнових паїв може бути здійснено одним із нижченаведених способів за рішенням зборів співвласників: за структурою пайового фонду; конкретним майном за взаємною згодою співвласників; на конкретних засадах шляхом проведення аукціону. Спірні питання щодо розподілу майна між співвласниками вирішуються в судовому порядку. У розділі 4 наказу Міністерства аграрної політики України №315 від 20.05.2008 року «Про затвердження Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств» передбачено процедуру виділення частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності. Співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна, що перебуває у спільній частковій власності, подає уповноваженій особі, а у разі відсутності зборам співвласників відповідну заяву. Визначаючись щодо наполягання відповідача [PERSON] на той факт, що майно пайового фонду передано йому в оренду і він має право на нього, судом встановлено, що 24.12.2007 року між головою Спілки співвласників майна в особі [PERSON] та [PERSON] підписано договір оренди (а.с.89-93 т.4), яким останньому в оренду строком на п»ять років передано майно, серед якого будівлі та капітальні споруди. Такі посилання відповідача та його представника суд до уваги не приймає і погодитись не може, оскільки відповідно до п.9 Статуту спілки (а.с.67-69,84 т.1) майно, яке перебуває у спільній частковій власності членів спілки, передається користувачеві за цивільно-правовими договорами. Відповідно до ч.2 ст.793 ЦК України станом на 24.12.2007 року договір найму будівель або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином, головою Спілки було порушено вимоги чинного законодавства в частині укладення договору оренди спільного часткового майна власників майнових паїв. Суд в порядку ст.220 ЦК України договір оренди від 24.12.2007 року (а.с.89-93 т.4) оцінює як нікчемний правочин, який не породжує юридичних наслідків, оскільки він не посвідчений нотаріально. Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами закону про нотаріальне посвідчення договору оренди такий договір є нікчемним. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам необхідно враховувати, що згідно зі ст.ст.4,10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України. Пунктом 13 вищевказаної постанови з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемним є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов»язковому нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому випадку визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Таким чином, наполягання відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] на те, що [PERSON], як власник майнового паю користується майном пайового фонду на законних підставах суд оцінює критично. В частині позовної вимоги щодо визнання протоколу засідання комітету співвласників майнових паїв реорганізованого КСП «Зірка» с.Сальник від 12.02.2011 року (а.с.371-374 т.3), суд вважає, що вказана позовна вимога підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до п.19.4 Статуту Спілки (а.с.66-69 т.1)до повноважень зборів членів Спілки відноситься серед іншого прийняття рішень з питань, передбачених п.10.3 Статуту, а саме вирішення питань щодо виділення майнових часток членам Спілки, які бажатимуть виділити свою частку з спільного майна. Збори скликаються за необхідності Комітетом Спілки, але не менше одного разу на рік з повідомленням про це членів Спілки (уповноважених -9- представників) не пізніше, ніж за 7 днів до зборів (п.20 Статуту) (а.с.68 т.1). Відповідно до п.10.3 Статуту до виключної компетенції зборів співвласників майнових паїв входить вирішення питання виділення майна. Проте, в порушення вимог ч.1 ст.367 ЦК України члени комітету співвласників майнових паїв вирішують питання про виділення майна в натурі [PERSON] (голова), його дружині та іншим членам комітету. Відповідно до ст.202 ЦК України вказаний протокол є правочином, оскільки спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов»язків. Вказаним протоколом виділено майно яке є об»єктом спільної часткової власності усіх співвласників, право на яке закріплено як частка, виражена у грошовому та відсотковому виразі, в майнових сертифікатах. Таким чином, судом достовірно встановлено, що комітет співвласників майнових паїв в порушення вимог чинного законодавства вийшов за межі своєї компетенції, що призвело до порушення прав інших членів колективної власності КСП «Зірка» с.Сальник на вільне володіння, користування та розпорядження належною їм часткою в колективному майні. За таких обставин суд вваждає відновити порушене право власників шляхом прийняття відповідного судового рішення щодо визнання недійсним протоколу комітету співвласників майнових паїв СВК «Зірка» від 12.02.2011 року. При вирішенні вказаного позову суд враховує також ту обставину, що в приміщенні адміністративно-побутового комплексу знаходиться Сальницька сільська рада та її виконавчий комітет, що не оспорюється ніким із сторін, тому суд прийшов до думки, що при виділенні ? частини вказаного приміщення не враховується площя приміщення, яке займає Сальницька сільська рада. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимозі на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд не приймає до уваги та вважає необгрунтованими посилання представника відповідача [PERSON]на те, що спірні обєкти нерухомості побудовані самочинно, оскільки обєкти нерухомості, на які претендує позивач, були побудовані господарським способом на землях бувшого колгоспу Зіркас.Сальник за часів існування колгоспу Зірка с.Сальник та експлуатуються до даного часу. Виготовити технічну документацію на даний час позивач в установленому законом порядку не має можливості, оскільки акти введення в експлуатацію даних обєктів не збереглися. Таким чином, за наявності встановлених обставин, які доводять право позивача на частку в майні, яке перебуває у спільній частковій власності та відсутності об»єктивних перешкод для виділу майна в натурі, заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved