Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у розмірі 135 881 грн., проценти за користування позикою у розмірі 19 876,67 грн., проценти за прострочення повернення позики у розмірі 7 706,13 грн., а всього 163 463,80 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 09 серпня 2010 року між ним та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого він передав [PERSON] 17 000 доларів США, зі строком повернення до 31.12.2010 року. На підтвердження укладення договору боржник склав розписку від 09.08.2010 року. Однак, в зазначений строк відповідач кошти добровільно не повернув, в звязку з чим позивач звернувся з позовом до суду. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило, у звязку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, які підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, а саме розпискою від 09.08.2010 року [PERSON] взяв у [PERSON] суму в розмірі 17 000 доларів США та зобов'язався її повернути не пізніше 31.12.2010 року /а.с.7/. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Зважаючи на те, що відповідач не був присутній в судовому засіданні, заперечень та пояснень по суті позовних вимог суду не надав, суд розглядає справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів, на підставі ст.60 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України встановлено порядок відповідальності за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що позивач надав відповідачу у борг 17000 доларів США. Відповідно до розписки, розмір процентів за користування чужими грошима в ній не вказаний. Таким чином, відповідач у відповідності до ст..1049, 625 ЦК України повинен повернути позивачу 17000 доларів США та 3% річних від вказаної суми. Згідно ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконано у гривнях. Відповідно до витягу з офіційного сайту Національного Банку України курс долара США по відношенню до гривні України на день винесення рішення станом на 13 грудня 2012 року складає: 1 долар США = 7,99 гривні України. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON]: суму боргу 17 000 Доларів США, що еквівалентно 135830 грн. (за курсом 17 000*7,99=135830 гривень) три відсотка річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 9915,35 грн. (нараховується за 709 днів, тобто з 01.01.2011 р до 13.12.2012 р, а саме: 135830 грн х 709д/365д х 0,03 = 7915,35 грн). Враховуючи, що угодою від 09.08.2010 року боржник отримав кошти в іноземній валюті, тому вважаю, що процент за користування позикою, який визначається на рівні облікової ставки НБУ в даному випадку не може бути застосований. Тому, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням наведеного судом розрахунку, оскільки відповідач отримав кошти за договором позики, та не повернув у визначений строк, чим порушив майнові права позивача, які підлягають захисту судом. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають присудженню позивачеві з відповідача судові витрати у справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial