Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом до відповідачів, відповідно до змісту позовних вимог [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1\\2 частку квартири № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі, як частку у спільній сумісній власності подружжя, та на 1\\2 частку вказаного майна у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01.04.2012 року помер її чоловік [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі. Позивачка на час відкриття спадщини постійно мешкала із спадкодавцем за вказаною адресою. У встановлений законом строк позивачка звернулась до приватного нотаріусу ММНО [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Іншими спадкоємцями першої черги за законом є діти [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON], які звернулись до нотаріальної контори із заявами про відмову від спадщини. Проте позивачка належним чином не має можливості оформити свої спадкові права у зв'язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на квартиру № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі. В 1989 році її чоловік був прийнятий до членів ЖК «Жовтневий-168». 27.10.1989 року на підставі рішення загальних зборів членів кооперативу, затвердженим рішенням Виконкому Жданівської (Маріупольської) міської Ради народних депутатів № 301\\3 від 09.10.1989 року, на родину позивачки, яка складалась з 4-х чоловік було надано квартиру м № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі. Пайовий внесок за зазначену квартиру позивачка та її чоловік [PERSON] повністю сплатили у 1992 році. З огляду на викладене позивачка вважає, що вона та її чоловік [PERSON] фактично набули право власності на спірну квартиру. Враховуючи той факт, що квартира № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі була придбана за життя [PERSON],в час коли він та позивачка перебували у зареєстрованому шлюбу, вказана нерухомість є спільної сумісною власністю подружжя, при цьому частки кожного із подружжя є рівними. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про підтримку позовних вимог, просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Представник відповідача ЖБК «Жовтневий-168»- [PERSON], та відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідно їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу Серії ІІІ-НО № 253060 від 15.06.1978 року, між [PERSON] та [PERSON] 15.06.1978 року було зареєстровано шлюб, після реєстрація якого дружині присвоєно прізвище «Урляпова». Згідно із свідоцтвом про народження серії ІІІ-НО № 484896 від 04.11.1978 року [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], а [PERSON] його матір'ю. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО № 088527 від 08.09.2006 року, [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ордеру на жиле приміщення № 002991 серії КО, який було видано на підставі рішення Виконавчого комітету народних депутатів від 27.10.1989 року, [PERSON] та його родині з чотирьох чоловік дружини [PERSON], сина [PERSON] та доньки [PERSON] було виділено квартиру № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-БК № 233461 від 02.04.2012 року [PERSON] помер 01.04.2012 року. Відповідно до ст. 4 Заключних і перехідних положень Цивільного Кодексу України (в редакції 2004 р.) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного Кодексу України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. З огляду на викладене спірні правовідносини, щодо визнання за [PERSON] права власності на 1\\2 частку квартири № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі, як на частку у спільній сумісній власності подружжя, регулюються Цивільним Кодексом України (в редакції 1963 року), Кодексом про шлюб та сім'ю України, законом України «Про власність»від 07.02.1991 року який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідно до довідки, виданої головою ЖБК «Жовтневий-168»29.10.2012 року, померлий [PERSON] був членом ЖБК «Жовтневий-168»з моменту його виникнення до 23.10.2003 року. Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність»від 07.02.1991 року член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до довідки від 29.10.2012 року, виданою головою ЖБК «Жовтневий-168» повна вартість квартири № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі повністю було сплачена у грудні 1992 року. Згідно із ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, яке нажито подружжям під час шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. З огляду на зазначені норми законодавства, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що квартира № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі є об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON], оскільки позивачка [PERSON] не посилається на наявність обставин для відступу від презумпції рівності права спільної сумісної власності подружжя. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що той факт, що спірна квартира на підставі ордеру виділялась [PERSON], який був членом ЖБК „Жовтневий-168, не перешкоджає визнанню за позивачкою [PERSON] права власності на 1\\2 частину цієї квартири, оскільки вона була придбана у шлюбі і є предметом спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ст. 1261 Цивільного Кодексу України (в редакції 2004 року) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який його пережив. З огляду на наведене спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до інформації, яка надійшла на адресу суду від приватного нотаріусу ММНО [PERSON], в провадженні приватного нотаріусу [PERSON] знаходиться спадкова справа № 38\\2012 щодо майна померлого 01.04.2012 року [PERSON], який постійно мешкав за адресою м. Маріуполь б.Шевченка, 361-9. Подано заяву про прийняття спадщини від дружини померлого [PERSON] та заяви про відмови від спадщини від сина [PERSON] та доньки [PERSON] Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із положеннями п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи»№ 9 від 18.09.1987 року член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом. Суд приходить до переконання, що спадкодавцем [PERSON] за життя було набуто право власності на 1\\2 частку квартири № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі, оскільки ним у повному обсязі було сплачено пайовий внесок за вищезазначену квартиру до ЖБК «Жовтневий-168», що підтверджується довідкою, яка міститься у матеріалах справи. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на 1\\2 частку квартири № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі як на частку спільного майна подружжя [PERSON] та на 1\\2 частку вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], враховуючи той факт, що при розгляді судом даної справи встановлено фактичне набуття [PERSON] та померлим [PERSON] права власності на квартиру № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі

Outcome: approved