Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розподіл житлового будинку в натурі, встановлення порядку користування земельною ділянкою, мотивуючи позов тим, що позивачці та відповідачу належить домоволодіння по ? частині кожному, що розташоване по [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.2002р. З грудня 2003р. сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 31.03.2009р. Земельна ділянка за вказаною адресою, площею 0,23га, сторонами не приватизована та виділена у спільне користування сторін згідно рішення Мошнівської сільської ради від 29.05.2003р. №6-5. Після розірвання шлюбу сторони не можуть дійти згоди про порядок володіння та користування вказаним домоволодінням і земельною ділянкою, між ними постійно виникають сварки та суперечки, оскільки розподіл майна в натурі не проведений. Тому, позивачка і звернулась з даним позовом до суду, просила провести реальний розподіл домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] , з урахуванням ідеальних часток сторін ? до ? та встановити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою, шляхом проведення судової-будівельно-технічної експертизи. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Ульянов С.М. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Також просили стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по справі. В судових засіданнях, які проводились у 2010р., відповідач [PERSON] первісний позов [PERSON] не визнав, подавши зустрічний позов про визнання за ним права власності на здійснені поліпшення домоволодіння та збільшення його частки з ? до ? частини домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] (а.с.20-22 Т.1). [PERSON] не згідний із запропонованим позивачкою розподілом, зазначивши, що ним були здійснені поліпшення вказаного домоволодіння в результаті чого його частка збільшилась. В квітні 2003р. ним за 11660грн. було продано домоволодіння по [ADDRESS] . В грудні 2007р. ним було продано автомобіль ВАЗ-2109 д.н. [NUMBER] за 19190грн.. Вказане домоволодіння і автомобіль були особистою власністю [PERSON] , оскільки набуті ним до шлюбу з [PERSON] . Вказав, що отримані грошові кошти на загальну суму 30850грн. були вкладені в поліпшення домоволодіння [ADDRESS] за згодою [PERSON] . Перелік поліпшень та їх вартість наведені в зустрічному позові. Вказав, що згідно ч.3 ст.357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Після прийняття даної справи до провадження судді Суходольського О.М. відповідач за первісним позовом [PERSON] в судові засідання не з`являвся. Позивачка [PERSON] зустрічний позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити повністю, подавши письмове заперечення. Вказала, що всі поліпшення домоволодіння по [ADDRESS] сторони проводили за спільні кошти і за спільною згодою. Кошти, які [PERSON] отримав від продажу власного автомобіля, він витратив на придбання (по генеральному дорученню) іншого автомобіля і відкрив депозитний рахунок в банку. З відповідачем вона фактично проживала з червня 2002р. однією сім`єю без реєстрації шлюбу і вели спільне господарство. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить домоволодіння по ? частині кожному, що розташоване по [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.2002р. З грудня 2003р. сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 31.03.2009р. Земельна ділянка за вказаною адресою, площею 0,23га, сторонами не приватизована та виділена у спільне користування сторін згідно рішення Мошнівської сільської ради від 29.05.2003р. №6-5. Після придбання домоволодіння по [ADDRESS] сторони за рахунок спільних коштів проводили ремонт, переоблаштування та добудову у вказаному домоволодінні. На домоволодіння сторонами був оформлений технічний паспорт в КП «ЧОО БТІ». Сторони не можуть дійти згоди про порядок володіння та користування вказаним домоволодінням і земельною ділянкою, між ними постійно виникають сварки та суперечки, оскільки частка кожного із співвласників в натурі не виділена, порядок користування об`єктами домоволодіння не встановлений. Судом також встановлено, що на момент прийняття даного рішення, сторони розділили все рухоме майно, грошові кошти, що були ними нажиті в період шлюбу і спір стосується лише домоволодіння і земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ своєї частки в натурі. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. 19.05.2010р. за клопотанням позивачки ухвалою суду по даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено експертам ТОВ «Контакт-Сервіс». Під час проведення експертизи, експертом було встановлено наявність самочинного будівництва (самовільно збудованих будівель, перепланування без передбаченого законом дозволу та погодження з компетентними органами) на території домоволодіння по [ADDRESS] . Вивчивши дане питання, судом було доручено експерту провести експертизу за ухвалою суду лише щодо того майна, на яке є правовстановлюючі документи у сторін, тобто без врахування самочинно збудованих і не узаконених споруд. 10.01.2013р. Черкаським районним судом отримано з ТОВ «Контакт-Сервіс» висновок експертизи від 19.12.2012р. №39/Буд, в якому запропоновано два варіанти розподілу вказаного домоволодіння і два варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою між власниками. Згідно висновку експерта загальна вартість домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] , становить 81903грн. Ідеальна частка кожного із сторін дорівнює по вартості 40951грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] погодилась на варіант №1 розподілу домоволодіння і варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно додатку №3 експертного висновку, запропоновані експертом. При виборі варіанту розподілу суд враховує рівність часток власників, враховує, що експертом запропоновано 2 варіанти розподілу; враховує, що при обранні першого варіанту розподілу будуть максимально дотримані принципи цілісності та відокремленості як будівель і споруд, так і частин земельної ділянки; даний варіант не передбачає встановлення спільного користування земельною ділянкою та на перший варіант погодилась позивачка. Тому суд вважає необхідним і доцільним провести розподіл в натурі вказаного домоволодіння за варіантом №1 та встановити порядок користування земельною ділянкою згідно додатку №3, що запропоновані експертом. Таким чином, первісні позовні вимоги [PERSON] є доведеними, обґрунтованими і підлягають до задоволення. Суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] не підлягає до задоволення, оскільки позовні вимоги не підтверджені належними доказами та спростовуються іншими матеріалами справи. [PERSON] не довів та не надав суду доказів про те, що поліпшення нерухомого майна, що вказані в зустрічному позові, були дійсно зроблені за його особисті кошти. Будь-яких квитанцій, актів виконаних робіт, договорів з іншими особами на виконання робіт, тощо, які б підтверджували факт виконання робіт, факт оплати [PERSON] за товари і роботи тих коштів, що вказані в позові, - відповідач до суду не надав. У зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для застосування вимог ч.3 ст.357 ЦК України і вважає, що частки сторін у праві власності на спірне домоволодіння є рівними. Судом встановлено, що [PERSON] понесені судові витрати по справі на загальну суму 4722грн., в т.ч.: 102грн. судовий збір, 120грн. витрати з ІТЗ судового процесу, 1000грн. витрат з оплати правової допомоги та витрати в сумі 1000грн. + 2500грн. пов`язані з проведенням судової експертизи по справі, що підтверджується квитанціями про оплату. Суд вважає, що при задоволенні первісного позову судові витрати по справі підлягають розподілу між сторонами в рівних частинах 50/50, оскільки винної сторони по справі немає. З відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки [PERSON] 50% судових витрат по справі, що складають 2361грн. Крім цього, враховуючи вартість спірного домоволодіння в сумі 81903грн., що визначена експертом, суд вважає необхідним стягнути із [PERSON] і [PERSON] на корить держави суму недоплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved