Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-12 00:00:00

В жовтні 2012 року позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просила передати їй після смерті її чоловіка [PERSON] всі права та обовязки забудовника, в тому числі право здачі та введення в експлуатацію, реєстрації права власності на нерухоме майно, отримання Свідоцтв на право власності на нерухоме майно - цілий житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Торговій, № 23 в м. Миколаєві. В обгрунтування позову вказувала, що 15 липня 2005 року помер її чоловік [PERSON], [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді цілого житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами і будівлями, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вулиця Торгова, № 23. Вона звернулася до Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва на право на спадщин\' за законом після смерті чоловіка, проте їй було відмовлено з тих підстав, що до нотаріальної контори не надано витягу з реєстру прав власності про реєстрацію права власності на жилий будинок № 23 по вулиці Торговій в м. Миколаєві, який необхідний для оформлення спадкової справи. Тоді вона звернулася до Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації з заявою про видачу їй такого витягу, однак їй також було відмовлено через те, що [PERSON] (батько її чоловіка) був власником житлового будинку, побудованого до 1952 року. Згідно з технічною інвентаризацією від 17.06.2012 року на цій земельній ділянці за вказаною адресою, знесений старий будинок, а збудовано у 1966 році І новий житловий будинок, який не зданий в експлуатацію та право власності на який не оформлений. Рішенням № 107 виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 09.02.1952 року право власності на домоволодіння, розташоване по вулиці Торговій (Торгівельній) , 17 було визнано за [PERSON], а дублікат свідоцтва про право власності, зареєстрований 21.12.2006р. Рішенням виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 12.01.1962 р. [PERSON] було надано дозвіл на будівництво нового жилого будинку за адресою: м. Миколаїв, вулиці .Торгова, № 23. взамін старого, що прийшов в непридатний стан. В подальшому новий будинок був збудований, але не зданий в експлуатацію та не зареєстрований в ММБТІ. Вказаний жилий будинок [PERSON] 21.11.1974 р. заповів своєму синові [PERSON]. В спадковому будинку вони з чоловіком були зареєстровані та мешкали разом з [PERSON], тобто її чоловік фактично прийняв спадщину, однак не вспів оформити своїх спадкових справ, у звязку із смертю. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає після смерті чоловіка.. Посилаючись на наведене, вважає, що вона має право на перевід прав та обовязків забудовника на себе після смерті свого чоловіка, який фактично прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] за заповітом, однак не вспів оформити спадщину у звязку із смертю, та просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася надала заяву про розгляд справи в її відсутність, направила для участі у справі своїх представників, які позовні вимоги підтримали в повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити. Представник відповідача: Миколаївської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просив вирішити спір на розсуд суду. Третя особа: Пята Миколаївська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, однак направила заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.09.1954 року та були зареєстровані і мешкали разом з батьками чоловіка позивачки в будинку по вулиці Торговій. Лд 23 (раніше № 17) в м. Миколаєві, що підтверджується довідкою КП ДЕЗ „Океан. Право власності за [PERSON] (свекром позивача) на домоволодіння, розташоване по вулиці Торговій, № 17 (тепер № 23), було визнане рішенням № 107 виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 09.02.1952 року та зареєстроване згідно витягу № 12989481 про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 21.12.2006р., реєстраційний № 17245106 , № запису 86 в книзі 1. ( а. с.10). Рішенням виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 12.01.1962 р. [PERSON]Г було надано дозвіл на будівництво нового жилого будинку за адресою: м. Миколаїв, вулиця Торгова, № 23 взамін старого, який прийшов в непридатний стан, (а .с. 11). З технічного паспорту № 2479 на індивідуальний житловий будинок (а.с.12-18) вбачається, що за вказаною адресою замість старого будинку був побудований новий капітальний будинок, проте не був зданий в експлуатацію та не зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації. За життя [PERSON] залишив на випадок своєї смерті заповіт, яким заповів побудований ним жилий будинок № 23 по вулиці .Торговій в м. Миколаєві своєму синові - [PERSON]. 26.11.1975 р. [PERSON] помер, на день відкриття смерті спадкодавця позивачка та її чоловік були зареєстровані та мешкали в спадковому будинку, тобто [PERSON] фактично прийняв спадщину, проте отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом не оформив, у звязку із смертю. 15.07.2005 р. помер чоловік позивачки [PERSON]. Після його смерті позивачка, як дружина спадкодавця, звернулася у встановлений законом строк до нотаріальної контори, разом із дітьми: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від спадщини на користь матері [PERSON] . 27.12.2005р. була відкрита спадкова справа № 696/2005р. та внесена до ЄРЗСС за № 38317910. При зверненні до Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті чоловіка, нею була отримана відмова з тих підстав, що до нотаріальної контори не надано витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. Після звернення до Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації з заявою про видачу такого витягу, позивачка також отримала відмову через те, що [PERSON] (батько її чоловіка) був власником житлового будинку, побудованого до 1952 року. Згідно з технічною інвентаризацією від 17.06.2012 року на земельній ділянці за вказаною адресою збудовано новий житловий будинок в 1966 році, право власності на яке не оформлено. Суд зазначає, що частиною 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Із вимог ст. 1261 ІДК України (в редакції ЦК 2003р.) вбачається, що в першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є позивачка у справі. З матеріалів справи вбачається, що домоволодіння за адресою: м. Миколаїв, вулиця Торгова, № 23, складається з житлового будинку літ. А, житловою площею 62,8 кв. м, загальною - 94,5 кв. м: сараю літ. «Б», розмірами 5,0*2,34 м; веранди літ. б розмірами 1,45*2,40м; гаражу літ. Д розмірами 3,81*6,12 м; літньої кухні літ. Ж розмірами (3,60+3,53)/2*5,03) м; веранди літ.ж1 розмірами 3,35*3,15 м; тамбуру літ. «ж» розмірами 0,7*1,0 м; котельної літ. «З» розмірами 2,13*1,98 м; сараю літ. «И» розмірами (3,04*2,10)- (1,0*040) м; сараю літ.»К» розмірами 3,62*1,76 м; сараю літ.»Л» розмірами (3,40*3,40)+(1,18*1,32) м, загальною вартістю 95472 грн. Згідно з довідкою КП Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації право власності на житловий будинок № 23 по вулиці Торговій в м. Миколаєві було зареєстровано за [PERSON], а після зведення у 1966 році нового житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами та огорожами він не введений в експлуатацію і право власності ні за ким не зареєстровано. Відповідно до норм ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, шо належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Обєктами цивільних прав відповідно до ст.177 ЦК України та ст.190 ЦК України є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, а також майнові права. Відповідно до ч.І ст. 178 ЦК України обєкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від одної особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або є невідємними частинами фізичної або юридичної особи. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» регламентовано, що при здійсненні будівництва згідно із законом, у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки, як забудовника, входять до складу спадщини. З поданих позивачем доказів вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який в свою чергу успадкував будинок від свого батька [PERSON], що є забудовником спірного будинку, відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом. Оскільки позивачка не має інших засобів захисту свого права на спадщину, суд вважає що відповідно до ст.16 ЦК України її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за спадкоємцем прав та обовязків забудовника в порядку спадкування за законом. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved