overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-14 00:00:00

В серпні 2012 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20 листопада 1999 року Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 553. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - Яну, ЗО січня [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивачка в судове засідання не з»явився, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явилась, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 20 листопада 1999 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 553. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - Яну, [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує,що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка - [PERSON] висловила своє бажання відновити своє дошлюбне прізвище - «Смолдирева».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-14 00:00:00

В серпні 2012 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 27 серпня 2005 року Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 364. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - Владиславу, [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із відповідачкою. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивач в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просила слухати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 27 серпня 2005 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 364. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - Владиславу, [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із відповідачкою. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка - [PERSON] висловила своє бажання й надалі іменуватися прізвищем -«Ванжула».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-14 00:00:00

В вересні 2012 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08 травня 1996 року Заводським райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 133. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивачка в судове засідання не з»явився, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явилась, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 08 травня 1996 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Заводським райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 133. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-14 00:00:00

В серпні 2012 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10 червня 2011 року Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 180. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - Бассам, [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивачка в судове засідання не з»явився, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явилась, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 10 червня 2011 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 180. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - Бассам, [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка - [PERSON] висловила своє бажання й надалі іменуватися прізвищем - «Каялі».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-14 00:00:00

В вересні 2012 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15 вересня 2007 року Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 1270. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивачка в судове засідання не з»явився, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явилась, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 15 вересня 2007 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 1270. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка - [PERSON] висловила своє бажання й надалі іменуватися прізвищем - «Богатирьова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-14 00:00:00

В вересні 2012 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10 вересня 2005 року Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 1037. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - Володимира, [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивачка в судове засідання не з»явився, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явилась, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 09 вересня 2005 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис N9 1037. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - Володимира, [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка - [PERSON] висловила своє бажання відновити своє дошлюбне прізвище - «Павленко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-14 00:00:00

У серпні2012 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 31 серпня 1996 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 341. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - Артема, [INFO]. Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 31 серпня 1996 року, між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 341. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - Артема, [INFO]. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка - [PERSON] висловила своє бажання й надалі іменуватися прізвищем «Істратова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-14 00:00:00

У вересні 2012 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05 березня 2005 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 76. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - Єлизавету, [INFO]. Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 05 березня 2005 року, між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 76. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - Єлизавету, [INFO]. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка - [PERSON] висловила своє бажання й надалі іменуватися прізвищем «Рип'янчина».

Outcome: approved