Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Люботинського міського суду Харківської області суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що вона 03 жовтня 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 2175 від 03 жовтня 2008 року. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області від 10 лютого 2009 року на підставі актового запису № 32. [PERSON] в позовній заяві посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різне бачення на життя та виконання обовязків подружжя. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 21 грудня 2012 року. Подальше збереження шлюбу неможливе. Шлюб існує формально. Спільне господарство не ведеться. У зв'язку з наведеним позивачка просить розірвати шлюб, між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 2175 від 03 жовтня 2008 року. Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, але в судові засідання не зявилися. Позивачка [PERSON] направила до суду заяву, в якій зазначила, що підтримує свої позовні вимоги про розірванні шлюбу, просить їх задовольнити та розглядати справу без її участі. Від відповідача надійшла заява, в якій він зазначає, що проти розірвання шлюбу не заперечує, але не згоден з підставами розірвання шлюбу, які зазначила [PERSON] в позовній заяві, та просить розглядати справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі, які були належним чином та своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи, та висловили свою думку щодо розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, враховуючи думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 жовтня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 2175 від 03 жовтня 2008 року (а.с.3). Від спільного проживання 02 лютого 2009 року народився син [PERSON]. Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області від 10 лютого 2009 року на підставі актового запису № 32 ( а.с.4) Шлюбні відносини між сторонами припинені з 21 грудня 2012 року, спільне господарство не ведеться. Судом зясовано фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини звернення з позовом [PERSON] до суду. Перевіряючи доводи сторін, суд сприяв всебічному і повному зясуванню обставин і забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів та доведеності перед судом їх переконливості для вирішення справи на засадах змагальності. Зясовуючи обставини, суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно через те, що сторони мають різні погляди щодо вирішення спільних сімейних питань і виконання подружніх обовязків. Сторони не бажають підтримувати шлюбно-сімейні стосунки. Шлюбні стосунки не можуть бути поновлені, шлюб існує формально. Строк для примирення сторонам не потрібен, так як спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення для них. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як передбачено ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Суд, виходячи з положень статті 112 СК України та тих обставин, що шлюбно-сімені відносини між [PERSON] та [PERSON] припинилися і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення та робить неможливим їхнє подальше спільне проживання і збереження сімї, вирішив за доцільне, розірвати шлюб між сторонами. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме 114,7 грн. (сто чотирнадцять гривень, 70 копійок).

Outcome: approved