Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 01.11.2007 року відповідач отримав кредит, шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінії. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Зазначає, що відповідач протягом дії кредитного договору систематично порушував його умови, в наслідок чого утворилась заборгованість перед банком в сумі 7224,34грн.: в тому числі: сума основного боргу за кредитним договором 6699,34грн. та 525грн. пені. У звязку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, в прохальній частині позовної заяви просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не зявився, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнає просить суд застосувати строки позовної давності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №025-25899-011107 від 01 листопада 2007 року, банк (позивач) відкрив картковий рахунок в національній валюті та видав відповідачу платіжну картку та встановив ліміт кредитної лінії в сумі 5000грн. /а.с.6,7/. Відповідно до п.3.6 даного Договору та п.1.1 -1.4 держатель картки зобовязаний щомісячно, в останній робочий день поточного місяця здійснювати погашення заборгованості, у вигляді обовязкового мінімального платежу. Як вбачається з розрахунку заборгованості в наслідок несвоєчасного виконання зобовязання, відповідач заборгував перед банком в сумі 7224,34грн.: в тому числі: сума основного боргу за кредитним договором 6699,34грн. та 525грн. пені /а.с.13/. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановлених статтями 253 - 255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання…. (ч.5 п.2 ст. 261 ЦК України). Як видно з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, а саме з розширеного розрахунку заборгованості відповідачка останній платіж здійснила 16 жовтня 2008 року. При цьому у відповідності до вимог п.3.6 даного Договору №025-25899-011107 від 01 листопада 2007 року та п.1.1 -1.4 додатку до договору, держатель картки зобовязаний щомісячно, в останній робочий день поточного місяця здійснювати погашення заборгованості, у вигляді обовязкового мінімального платежу. Отже з 01 грудня 2008 року, позивач довідався про порушення свого права на отримання боргу, оскільки черговий платіж в листопаді відповідачем не був здійснений і відповідно до вимог ч. 1 ст. 261 ЦК України, саме з цієї дати почався перебіг строку позовної давності, який відповідно до вимог ч. 1 ст. 257 ЦК України закінчився 01.12.2011р., а з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду лише у червні 2012 року, то суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності. Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України). Оскільки ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду після спливу строку позовної давності і про застосування позовної давності заявлено відповідачем, а також те, що позивач не клопоче визнання поважними причини пропуску строку позовної давності, то сплив позовної давності, відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови у позові. Також суд вважає, що слід зазначити, що сама по собі умова договору про дію договору до повного виконання сторонами зобовязання (п.5.2 Договору) не може розглядатися як установлення строку дії кредитного договору, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed