Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: 14.07.1990 року вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований міським відділом Діліжанського запису актів громадянського стану Вірменія. Актовий запис № 93. після реєстрації шлюбу вона своє прізвище не змінювала. В період шлюбу у них народилось троє дітей, двоє з яких є вже повнолітніми, а третій син [PERSON], [INFO] на даний час ще неповнолітній. В березня 2011 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини та перестали спілкуватись Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що через різність характерів вони з чоловіком не розуміють один одного, через що у них часто виникають сварки по різним побутовим питанням. Крім того відповідач ображав та бив її, не працював, чим ставив сімю в скрутне матеріальне становище, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи . Відповідач в судове засідання не зявився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 14.07.1990 року позивач вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований міським відділом Діліжанського запису актів громадянського стану Вірменія. Актовий запис № 93, що підтверджується свідоцтвом про шлюб В період шлюбу у сторін народилось троє дітей, двоє з яких є вже повнолітніми, а третій син [PERSON], [INFO] на даний час ще неповнолітній. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між сторонами. Крім того відповідач застосовував до позивачки фізичне насилля, не працював, чим ставив сімю в скрутне матеріальне становище. В результаті чого їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. З березня 2011 року сторони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та спільне проживання. Сторонам судом надавався строк для примирення, але примирення між ними не відбулося. За таких обставин, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін, шлюб між ними потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Судом встановлено, що в звязку з укладенням шлюбу позивачка не змінювала своє дівоче прізвище, тому після розірвання шлюбу позивачці потрібно залишити її прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Так як з позивачкою залишається проживати неповнолітня дитина, суд вважає, що витрати повязані з реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану повинні бути покладені на відповідача. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню всі понесені судові витрати, а саме 250 грн., за надання правової допомоги та 107 грн. 30 коп., за сплачений судовий збір. На основі ст. 110 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved