Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом проти Громади, просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] . У письмовій заяві позивач свої вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутністю. Сільський голова звернувся з аналогічним клопотанням, позов визнав. Судом встановлені обставини, які відповідають цивільному праву. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог на засадах змагальності та диспозитивності. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] (а.с.15, 16), внаслідок чого відкрилася спадщина на все належне йому майно. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом (а.с. 18), протягом шести місяців від спадщини не відмовлявся. Громада не порушує питання про відумерлість спадщини у порядку ст.. 1277 ЦК України. Згідно з ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зі змісту ст.ст. 1296, 1297 ЦК України вбачається, що оформлення права на спадщину, в тому числі на нерухоме майно, проводиться шляхом видачі нотаріусом відповідного свідоцтва. Частину спадщини позивач оформив (а.с. 13), проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок [PERSON] було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлювального документу на нього (а.с. 18). Право власності спадкодавця підтверджується довідкою № 493 від 12.06.2012 про те, що спадкове майно, згідно погосподарської облікової книги № 26 за 2011-2012 рр. виконкому Ліщинської сільської ради, особовий рахунок № [NUMBER] , рахувалося за спадкодавцем, як за власником з 1965 року (а.с.9). Це узгоджується також і з наданою технічною документацією (а.с. 6-8). Наявність таких облікових матеріалів за відсутності правовстановлювальних документів на спірний будинок є однією з умов для оформлення права власності за позивачем. Окрім цього спірний будинок побудовано у 60-х роках минулого століття і відповідно до чинного на той час ЦК України (в редакції 1963 року) житлові будинки обов`язковій державній реєстрації в БТІ не підлягали. З матеріалів справи також вбачається, що спірний будинок розташований на приватизованій спадкодавцем земельній ділянці, яку передано для обслуговування саме цього житлового будинку, що підтверджується відповідним державним актом(а.с.12). А тому суд дійшов висновку, що спірний житловий будинок побудовано на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці. За роз`ясненнями, що викладені в п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», згідно яких право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому законом порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Матеріали справи свідчать про те, що спадкодавець побудував спірний будинок на відведеній для будівництва земельній ділянці на законний підставах (а.с. 12), що не заборонено законом. Позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом, проте використати це своє право не може, а тому, враховуючи всі обставини справи, положення ст.ст. З, 16 ЦК України, суд вважає, що у даному випадку право власності може бути встановлено судом.

Outcome: approved