Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-14 00:00:00

У січні 2012 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], де третіми особами є приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та [PERSON], про визнання недійсними довіреностей. Позивачі зазначали, що 30.01.2009р. видали [PERSON] довіреності, що посвідчені приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до яких вони уповноважили відповідача представляти їх інтереси при вирішенні будь-яких питань, що стосуються оформлення та продажу, на умовах та за його власним розсудом належної їм на праві спільної часткової власності - квартири [ADDRESS],а також представляти їх інтереси в різних інстанціях з правом підпису від їх імені в договорі купівлі-продажу. Довіреності були видані відповідачу на один рік до 30.01.2010р. без права передоручення іншим особам. Однак даний правочин вони вчинили під впливом обману відповідача, який навмисно ввів їх в оману, щодо видачі йому цих довіреностей, переконуючи їх, що він бере ці довіреності не на продаж квартири, а для забезпечення договірних зобовязань по повернення кредиту банку. Однак у той же день, [PERSON] уклав договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений 30.01.2009р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого відповідач від їх імені, на підставі довіреностей, передав у власність [PERSON] спірну квартиру. Грошей за квартиру не віддав та борг за кредитним договором не погасив. Стверджували, що їх волевиявлення не було вільним, т.я воно не було спрямовано на продаж своїх часток спірної квартири та не відповідало їх внутрішній волі. Також пояснювали, що у [PERSON] була з відповідачем усна домовленість про те, що він погасить перед банком заборгованість [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором, а за це вони передадуть йому в заставу свої частки спірної квартири. В звязку з чим, відповідач у той же день, написав їм розписку про те, що він бере на себе обовязок вирішення фінансового питання банківської заборгованості [PERSON] та [PERSON] Вирішення матеріальної частини своїх витрат взяв на себе, під залог майна (довіреності) на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Документи на квартиру та довіреності взяв собі до завершення угоди по іпотеці. Спірна квартира тепер належить [PERSON], який хоче їх виселити, іншого житла у них нема. Посилаючись на наведене, просили позов задовольнити на підставі положень ст.ст.203,215,216,230 ЦК України. В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали позов з підстав, викладених у ньому. Стверджували, що їх волевиявлення не було спрямовано на продаж квартири, а їх ціль була передати відповідачу квартиру в заставу, крім того, він завірив їх, написавши розписку, що він насправді взяв документи та розписки в залог для забезпечення договірних зобовязань, при цьому видав їм квитанцію на суму 1800грн. за свою послугу. При розмові переконав їх видати їм на його імя довіреності для здійснення представительських функцій для забезпечення договірних зобовязань з обовязковістю повернення довіреностей після виконання ним своїх зобовязань по поверненню кредиту, який він зобовязався надати [PERSON] Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час слухання справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивачів, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Треті особи приватний нотаріус [PERSON] та [PERSON] просили у задоволенні позовної заяви позивачів відмовити, оскільки вимоги позивачів є безпідставними через те, що процедура посвідчення довіреностей відповідає закону. [PERSON] пояснив, що домовився з [PERSON] про продаж спірної квартири за 35000 доларів США, які він передав відповідачу до укладання договору купівлі-продажу. Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.237 ЦК України представництвом є право відношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Судом встановлено, що 30 січня 2009 року [PERSON] на виконання договору доручення цією довіреністю уповноважив [PERSON] представляти його інтереси при вирішенні будь-яких питань, що стосуються оформлення та продажу, на умовах та за його власним розсудом, належної йому на праві спільної часткової власності, 3/8 частки квартири [ADDRESS],а також представляти його інтереси в різних інстанціях з правом підпису від його імені в договорі купівлі-продажу. Довіреність була видана відповідачу на один рік до 30.01.2010р. без права передоручення іншим особам, яка була посвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 148. ( а. с. 5) 30 січня 2009 року [PERSON] на виконання договору доручення цією довіреністю уповноважила [PERSON] представляти її інтереси при вирішенні будь-яких питань, що стосуються оформлення та продажу, на умовах та за його власним розсудом, належної їй на праві спільної часткової власності, 3/8 частки квартири [ADDRESS],а також представляти її інтереси в різних інстанціях з правом підпису від його імені в договорі купівлі-продажу. Довіреність була видана відповідачу на один рік до 30.01.2010р. без права передоручення іншим особам, яка була посвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №149.(а.с. 6) 30 січня 2009 року [PERSON] на виконання договору доручення цією довіреністю уповноважила [PERSON] представляти її інтереси в при вирішенні будь-яких питань, що стосуються оформлення та продажу, на умовах та за його власним розсудом, належної їй на праві спільної часткової власності, 1/4 частки квартири [ADDRESS],а також представляти її інтереси в різних інстанціях з правом підпису від його імені в договорі купівлі-продажу. Довіреність була видана відповідачу на один рік до 30.01.2010р. без права передоручення іншим особам, яка була посвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №152.(а.с. 7) Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою, шостою ст. 203 ЦК України. Вимогами ч.3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За правилами ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення( ч.1 ст.229 цього Кодексу) такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину,або якщо вона замовчує їх існування. Підтвердження омани відповідача є наявність порушеної кримінальної справи у відношенні [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ст.190 КК України, за фактом шахрайства, а також та обставина, що в текстах довіреностей відсутня сума за яку відповідач мав би продати спірну квартиру позивачів. Згідно ч. 1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадках навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] написав розписку, з тексту якої видно, що він бере на себе зобовязання по вирішенню фінансової проблеми [PERSON] та [PERSON] Матеріальну частину витрат бере на себе під залог майна(довіреності) за адресою6 [ADDRESS]. Документи на квартиру та довіреності знаходяться у нього до завершення угоди по іпотеці. Після завершення угоди та при умові повного розрахунку він зобовязується передати ці документи власникам. ( а. с. 8 ) Відповідно до договору купівлі-продажу від 30.01.2009р. [PERSON] від імені [PERSON], [PERSON] та [PERSON] передав у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], продаж здійснено за 69899грн. ( а.с. 25-26 ), а згідно довідки ММБТІ №11837 від 06.08.2012р. спірна квартира належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. ( а.с. 57) На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved