Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 03.06.2010 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу автомобіля «Шивроле Нива - 2123» д.н. [NUMBER], у звязку з чим в цей же день він сплатив відповідачу грошові кошти в сумі 46000 грн., при цьому останній пообіцяв в подальшому укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, але після отримання коштів від цього ухиляється. Посилаючись, що відповідач до теперішнього часу не посвідчив нотаріально договір купівлі-продажу, просив визнати дійсним такий договір укладений між ними в простій письмовій формі 03.06.2010 року. Позивач заявлені вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, про що надав заяву. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився повторно по невідомій причині, у звязку з чим суд вважає можливим справу розглянути без його участі за наявними доказами. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи 03.06.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений в простій письмовій формі договір купівлі продажу транспортного засобу, відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив автомобіль Chevrolet Niva 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який на праві власності належав продавцю, оплативши останньому обумовлену в договорі вартість 46000 грн. (а.с. ). З п.7.2.2 цього договору продавець зобовязується передати покупцю всі необхідні документи для експлуатації автомобіля та реєстрації автомобіля в органах ДАІ. При цьому разом з передачею транспортного засобу сторони підписують акт приймання-передачі транспортного засобу (п.4.3 Договору). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При цьому в силу ст.203 ЦК зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільству, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ч.2 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а також інші правочини, для яких законом передбачена письмова форма. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 4 Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» до компетенції Кабінету Міністрів України віднесено визначення порядку здійснення реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів. У межах визначеної компетенції Кабінет Міністрів України постановою від 07.09.1998 року №1388 затверджено Порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів,марок і моделей, причепів та мотоколясок (далі Порядок), якими встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обовязковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів. Зокрема пунктами 2,7,8 цього нормативного акту передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обовязковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності. При цьому пунктом 8 визначено, що правомірність придбання транспортного засобу підтверджується лише письмовими документами, зокрема договорами та угодами, укладеними на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, іншими засвідченими в установленому порядку документах, що встановлюють право власності на транспортні засоби. Відповідно до пунктів 4,8,40,42 необхідною передумовою відчудження автомобіля є те, що він повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ після його огляду на підставі заяви власника з поданням документу, що посвідчує особу, про що у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про його зняття з обліку для реалізації в межах України. Аналіз наведених положень свідчить про те, що до вчинення вищевказаних дій продавець не вправі відчужувати транспортний засіб, а продавець його придбавати. Однак позивач, не виконавши вимоги ст. 60 ЦПК України, не надав жодного доказу та не довів, що відповідачем, як власником транспортного засобу, було дотримано вищенаведені вимоги, у звязку з чим суд вважає встановленим, що [PERSON] до уповноваженого підрозділу ДАІ із відповідною заявою не звертався, передпродажний огляд автомобіля не проводився і рішень щодо його зняття з реєстраційного обліку не приймалося. Таким чином суд приходить до висновку про відсутність законних підстав вважати, що сторонами відповідно до вимог закону було вчинено договір купівлі -продажу автомобіля Chevrolet Niva 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] і що [PERSON] набув на нього право власності. Крім цього вимоги позивача про визнання такого договору купівлі-продажу дійсним з причин ухилення відповідача від його нотаріального посвідчення не ґрунтується на законі, оскільки до цих правовідносин не може бути застосовані положення ч.2 ст.220 ЦК України, так як підстави набуття права власності на транспортний засіб чітко визначені вищевикладеним законодавством, яке не вимагає обовязкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля. Здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача, у звязку з чим в задоволенні його позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed