Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення солідарно з відповідачів суми боргу за кредитним договором, заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені, посилаючись на такі обставини. 06 листопада 2007 року сторони уклали кредитний договір № 014/0044/74/85383, за умовами якого позивач надав [PERSON] до 06 листопада 2027 року грошові кошти в сумі 497350,0 грн., в тому числі комісія 7350,0 грн. із розрахунку 12,95 % річних із цільовим використанням: кошти видаються на споживчі цілі, а відповідач зобов'язався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором. В забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов'язаних із порушенням умов кредитного договору, згідно п. 3.5 кредитного договору, банк укладає в день укладення цього договору з [PERSON] договір поруки № 014/0044/74/85383/235 від 06 листопада 2007 року. Відповідно до договору поруки поручитель поручилася за виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань у повному обсязі. У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 13.05.2009 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором на загальну суму 546558,52 грн., на підставі цього позивач вимагає стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором і судових витрат на розгляд справи. Після неодноразового уточнення своїх позовних вимог, станом на 30.11.2010 року заборгованість збільшилась, а тому позивач просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"заборгованість за кредитним договором № 014/0044/74/85383 від 06.11.2007 року на загальну суму 888014,09 грн, яка складається з: - заборгованість за кредитом -489658,15 грн., - заборгованість за відсотками -146040,25 грн.; - пеня за прострочення тілу кредиту -17044,75 грн., - пеня за прострочення відсотків по кредиту - 235270,94 грн., а також стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача суму судових витрат в розмірі 1950,0 грн. [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" про зобов'язання внести зміни до кредитного договору, та після неодноразового уточнення своїх зустрічних вимог просив зобов'язати ПАТ „Райффайзен Банк Аваль"внести зміни до: п. 9.1. Кредитного договору № 014/0044/74/85383 від 06 листопада 2007 року та викласти його в наступній редакції: "Кредитор має право вимагати дострокового погашення Позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання Позичальником умов цього Договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим Договором , з одночасним розірванням кредитного договору"; п.10.1 Кредитного договору № 014/0044/74/85383 від 06 листопада 2007 року та викласти його в наступній редакції: "За порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення". В обґрунтування своїх вимог він посилався на те, що 06 листопада 2007 року між ним та Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль"було укладено кредитний договір № 014/0044/74/85383. Відповідно п. 1.1 Договору Кредитор, на положеннях та умовах цього Договору, надає Позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 497350,00 (Чотириста дев'яносто сім тисяч триста п'ятдесят гривень 00 копійок), а Позичальник зобов'язується належним чином використати та повернути Кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно Договору та [PERSON], та виконати всі інші зобов'язання в порядку та в строки, визначені Договором." Згідно п. 1.2 Договору кредит надається на строк по "06"листопада 2027 року для використання на купівлю житлового будинку та земельної ділянки. Починаючи з моменту укладання кредитного договору до вересня 2008 року він сумлінно та своєчасно виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, однак внаслідок світової економічної кризи, яка охопила також і Україну, масштаби якої виходять за межі звичайного фінансового ризику, потрапив в скрутне матеріальне становище. Цей факт став причиною виникнення заборгованості за договором він був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності (фізична особа - підприємець) та на той час займався будівельними роботами. Даний від діяльності дозволяв йому отримувати стабільний дохід. Довгий час після цього він перебивався тимчасовими заробітками. Однак цих грошей не вистачало для внесення платежів за договором. Наслідки економічної кризи лише погіршили його положення, він не зміг виправити виниклу ситуацію навіть зміною виду діяльності. (роздрібна торгівля одягом.). Протягом 4-го кварталу 2008 року значне зростання курсу долара США по відношенню до гривні України (до 52,5%) спричинило суттєве зменшення ціни об'єкту нерухомого майна - предмету іпотеки. При порівняні з цінами, які існували на моменту укладання договору та цінами на нерухомість, які склалися на сьогоднішній день, об'єкт нерухомості став значно дешевше. Отже навіть реалізація предмету застави на даний час не дозволить виконати зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та призведе до зростання боржником його боргів перед позивачем. Банк буде продовжувати нараховувати пеню та штрафи на ту частину боргу, що залишиться після реалізації предмету застави. На даний час він знаходжуся у важкому матеріальному становищі внаслідок вищезазначених обставин, та не отримує доходу, про що свідчать копії декларацій про доходи за перший та другий квартали 2010 року. На даний час його дружина, яка є поручителем по вказаної справі, [PERSON] не працює та знаходиться на його утриманні та також троє дітей: [PERSON] [INFO]., [PERSON] [INFO]., [PERSON] [INFO]. У той час він не міг своїми силами вирішити виниклу проблему та зі сторони банку не було запропоновано реального виходу з ситуації, що склалася між ними як сторонами кредитних правовідносин. Були дзвінки від співробітників банку на домашній телефон з погрозами погасити швидше заборгованість за кредитом. Таким чином, на сьогоднішній день виникла значна заборгованість за кредитом, яку він не має фінансової можливості виконати в повному обсязі, однак він не ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором та вважає за розумне вирішити питання заборгованості шляхом внесення відповідних змін в діючий кредитний договір. По суті заявлених ним позовних вимог вважає повідомити наступне: Згідно до п. 6.5.Договору: "Кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості Позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання Позичальником умов цього Договору та/або договором застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим Договором". Виходячи з вищенаведеного, дострокове погашення кредитної заборгованості означає по суті припинення договірних правовідносин між позивачем та відповідачем, але позивач свої позовні вимоги формулює тільки в стягненні заборгованості, а не в розірванні кредитного договору. Згідно ч. 2 п. 6.5 Договору термін таке дострокове погашення повинно бути здійснене Позичальником не пізніше 30 календарного дня з надіслання Позичальникові відповідного повідомлення від Кредитора з вимогою дострокового погашення. Тобто, суть кредитних правовідносин складається в поверненні кредиту та відсотків за кредитом, вважаю, що дострокове погашення кредитної заборгованості означає по суті припинення цих правовідносин, а саме розірвання кредитного договору. Отже, направлення позичальникові цього повідомлення фактично означає розірвання кредитного договору та у даному випадку вважається, що у зазначену в повідомленні дату договір вважається розірваним. Таким чином, він вважає за необхідне внести зміни в п. 6.5 Договору і викласти його в наступній редакції: "Кредитор має право вимагати дострокового погашення Позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання Позичальником умов цього Договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим Договором, з одночасним розірванням кредитного договору". Відповідно до п. 10.1. Договору: "За порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення". Згідно ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. В даному випадку згідно Кредитного договору № 014/0029/85/84070 від 12 жовтня 2007 року Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Проте розмір пені, передбачений статтею 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Таким чином, п. 9.1. Договору просить викласти в наступній редакції: "За порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення". Діючим цивільним законодавством передбачені особливі умови для зміни або розірвання договору приєднання, які не можуть бути підставами для розірвання звичайних договорів, оскільки визначення умов договору лише однією із сторін може мати наслідком його "однобічність", спрямованість на задоволення інтересів однієї сторони за рахунок інтересів другої (сторони, що приєдналася). Аналізуючи зміст кредитного договору № 014/0044/74/85383 від 06 листопада 2007 року, вбачається, що у даному випадку має місце бути виражена однобічність, яка спрямована на задоволення інтересів відповідача. Наприклад, порівнюючи об'єм прав сторін договору, позивач, як позичальник, наділений набагато меншим об'ємом прав, чим відповідач. Те саме стосується і об'єму обов'язків сторін, що дає можливість стверджувати, що між сторонами існують абсолютно нерівномірні обов'язки. Отже, це вже порушує принцип рівності, самостійності та незалежності учасників договірних правовідносин. [PERSON] вважає, що також був порушений і принцип справедливості, добросовісності та розумності, оскільки згідно нього регулювання та охорона цивільних правовідносин мають відбуватись справедливо, добросовісно та розумно і це вказує на спрямованість ствердження в українській правовій системі саме принципу верховенства права. Відповідач [PERSON] не визнаючи позов, надав до суду заперечення проти остаточного уточнення позовних вимог, в яких просив відмовити, посилаючись на те, що позивачем станом на 30.11.2010 р. був наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором № 014/0044/74/85383 від 06.11.2007 року. При дослідженні вказаного розрахунку були виявлені істотні розбіжності відносно видачі суми кредиту, вказаної в даному розрахунку заборгованості, і суми, вказаної в заяві на видачу готівки № К44/426-113 від 06.11.2007 року. У вищенаведеному розрахунку заборгованості 06.11.2007 року була здійснена операція по видачі суми кредиту у розмірі 497350,00 гривень. Однак, згідно вищенаведеної заяви на видачу готівки (СКО 55) відповідачем [PERSON] була фактично отримана сума у розмірі 490000,00 гривень. Згідно даного документу зміст операції складається з видачі з рахунків за вкладами громадян, видача кредитних коштів по кредитному договору № 014/0044/74/85383 від 06.11.2007 року. Таким чином, виходячи з вищевикладеного стає незрозумілим, чому позивач вказує в розрахунку заборгованості суму кредиту у розмірі 497350,00 гривень та на підставі цієї суми нараховує пеню по тілу кредиту та по відсоткам за кредитом. Отже, відповідач вважає, що позивачем при укладанні кредитного договору № 014/0044/74/85383 від 06.11.2007 року та складання додатку № 2 до нього (графіку платежів за кредитом) було невірно взято за основу суму видачі кредиту у розмірі 497350,00 гривень, тоді як необхідно було здійснити графік платежів на підставі суми у розмірі 490000,00 гривень, що впливає на суму щомісячного платежу за кредитним договором та таким чином щомісячний платіж за кредитом повинен був становити 5723,29 гривень замість 5809,13 гривень, що вказана у розрахунку заборгованості станом на 30.11.2010 р. та в додатку № 2 до кредитного договору. Таким чином, позивачем при здійсненні вищенаведеного розрахунку заборгованості булі невірно нараховані пеня по тілу кредиту та пеня по відсоткам за кредитом, а отже сума заборгованості за кредитом у розмірі 888041,09 гривень не відповідає дійсності та є необґрунтованою. [PERSON] надав до суду заяву про зменшення пені за прострочення по тілу кредиту у сумі 17044,75 гри., пені за прострочення відсотків по кредиту у сумі 235270,94 грн., що загалом складає 252315,69 грн. на 50%, обґрунтовуючи це тим, що починаючи з моменту укладання кредитного договору по вересень 2008 року він сумлінно та своєчасно виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, однак внаслідок економічної кризи, масштаби якої виходять за межі звичайного фінансового ризику, внаслідок чого значно зменшились доходи. Цей факт став причиною виникнення заборгованості за договором. На даний час він знаходиться у важкому матеріальному становищі внаслідок вищезазначених обставин, не отримую доходу, про що свідчать копії декларацій про доходи за перший, другий, третій та четвертий квартали 2010 року. На даний час його дружина, яка є поручителем по вказаної справі, [PERSON] також не працює та знаходиться на його утриманню та також троє дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO]. У той час він не міг своїми силами вирішити виниклу проблему та зі сторони банку не було запропоновано взаємоприйнятного реального виходу з ситуації, що склалася між ними, як сторонами кредитних правовідносин. Згідно розрахунку заборгованості станом на 30.11.2010 р. пеня за прострочення по тілу кредиту складає 17 044,75 грн., пеня за прострочення відсотків по кредиту 235 270,94 грн., загалом сума складає 252 315, 69 грн., що є майже половиною заборгованості за кредитом та відсотками. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Одною з обставин, які мають істотне значення, може бути істотне погіршення майнового стану боржника. Оскільки норма щодо можливості зменшення розміру неустойки в судовому порядку не є новою для цивільного права України, існує певна практика її застосування. Вона свідчить, що право судів, які розглядають спори про стягнення неустойки, трактується як їх обов'язок зменшувати неустойки, розмір яких перевищує середні величини. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2011 року провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль"до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"про зобов'язання внести зміни до кредитного договору зупинено до вирішення справи № 2-8494/11 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль"про розірвання кредитного договору. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2012 року провадження у цій справі відновлено, оскільки 26.10.2011 року Приморським судом м. Одеси в задоволенні позовним вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"про розірвання кредитного договору відмовлено, а 21.02.2012 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.10.2011 року залишено без змін. У наступні судові засідання відповідачі не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи. 16 січня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" про зобов'язання внести зміни до кредитного договору залишено без розгляду та продовжено провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ „Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених представником позивача письмових доказів. 20.09.2007 року [PERSON] звернувся до ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" із заявою про надання кредиту на купівлю будинку із земельною ділянкою в сумі 564340,0 грн. в тому числі комісія 8340,0 грн., що підтверджується заявою № 336 від 20.09.2007 року. 06 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції (зараз - Публічне акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ „Райффайзен Банк Аваль") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0044/74/85383, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 497350,0 грн., в тому числі комісія 7350,0 грн., строком з 06.11.2007 року по 06.11.2027 року із сплатою 12,95 % річних за користування кредитними коштами. Згідно з пунктом 5.1. кредитного договору позичальник зобов'язаний виконувати умови, передбачені цим договором, тобто повертати кредит та сплачувати передбачені договором платежі, щомісячно до 15 числа кожного місяця. В забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов'язаних із порушенням умов кредитного договору, згідно п. 3.5. кредитного договору, банк укладає в день укладення цього договору з [PERSON] договір поруки № 014/0044/74/85383/235 від 06 листопада 2007 року. Відповідно до договору поруки поручитель поручилася за виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань у повному обсязі, відповідно п. 3.5. договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати взяті на себе зобов'язання, не пізніше 5 (п'яти) банківських днів з моменту отримання повідомлення від кредитора про невиконання позичальником зобов'язань і необхідності їх виконання поручителем. У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 30.11.2010 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором № 014/0044/74/85383 від 06.11.2007 року на загальну суму 888014,09 грн. (вісімсот вісімдесят вісім тисяч чотирнадцять грн. 09 коп.), яка складається з: - заборгованість за кредитом -489658,15 грн., - заборгованість за відсотками -146040,25 грн.; - пеня за прострочення тілу кредиту -17044,75 грн., - пеня за прострочення відсотків по кредиту - 235270,94 грн. Згідно з пунктом 6.5 кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим договором. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а відповідно до ч. 2 цієї статті поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. За таких обставин суд не вбачає порушень прав відповідача при укладенні кредитного договору. Претензії до змісту договору виникли у відповідача лише після подання позову про стягнення кредитної заборгованості. Згідно вимог ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом не встановлено підстав для зменшення розміру пені. Протоколом Загальних Зборів акціонерів №3б-45 від 14.10.2009 року прийнято рішення про зміну найменування ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" на Публічне акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ „Райффайзен Банк Аваль"/ скорочене найменування Банку - АТ „Райффайзен Банк Аваль", що підтверджує статут від 04.11.2009 року, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи №646961 Серія А01 та довідка АА №213406 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Також підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача в рівних частках на користь позивача суму судових витрат в розмірі 1950,0 грн. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved