Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за договорами позики, посилаючись на те, що боржники по даний час не повернули отримані в борг кошти і на неодноразові його звернення до них про повернення отриманих коштів, добровільно цього зробити не бажають. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що 25 березня 2010 року до нього підійшов знайомий [PERSON], який був працівником банку, і запропонував йому співпрацю в свиноводстві. [PERSON] теж співпрацював з [PERSON], вони показали йому свій бізнес-план та поїхали в село Цвиліхівка, Теплицького району, де вони орендували ферму. Потрібно було закупити свиноматки за його гроші. Він позичив всього відповідачам: [PERSON] 671660 гривень і [PERSON] 105560 гривень на різні потреби, про що вони власноручно писали відповідні розписки. Були моменти, що відповідачі повертали йому частково позичені кошти. Пройшов час, закінчувався 2011 рік, але повернення коштів не було. Він неодноразово звертався з вимогою до відповідачів про повернення коштів, але безрезультатно. Відповідачі частковими сумами повернули лише 107 000 грн., які він не включав у позовну заяву. Коли він в черговий раз звернувся з питанням повернення коштів, відповідачі пояснили йому, що в звязку з сильними морозами приросту у свиней немає, тому на той момент вони не могли їх продати. А також так як все таки потроху відповідачі йому повертали кошти, він чекав. Ніякого договору між ним та відповідачами на спільну діяльність не було, він позичав відповідачам гроші на різні потреби, а не вкладав гроші в їх бізнес. Просив суд його позов задовольнити, стягнути з відповідачів на його користь позичені у нього кошти та понесені ним судові витрати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що дійсно він добре знає позивача і той позичав йому з [PERSON] кошти. Пояснення позивача щодо позики їм грошей відповідають дійсності, але він чомусь не повідомив суд, що йому щомісячно сплачувались відсотки за користування коштами, а також регулярно щомісяця перераховувались позичені кошти. 107000 гривень, це крапля в морі з того що вони повернули, вони повернули позивачу всі позичені кошти. Ніякого конфлікту між ними і позивачем не було. Дійсно їхній бізнес не пішов, після регулярного повернення позики частинами, вони звернулися до [PERSON] з проханням скласти акт звірки по повернутим коштам, але він відмовився, запевнивши що все буде нормально. Виявилося все по іншому, вони віддавали гроші, а він не знищив необхідні розписки. Вони повернули позивачу дуже багато коштів, а він мабуть хоче ще більше заробити. Він попав в схему обману, кошти вони повертали сімями, [PERSON] їх отримував. Коли він отримав позовну заяву, то був шокований, виявляється позивач не знищив розписок про позику після повернення йому коштів. На розписках є підписи свідків, [PERSON] це його дружина, а Макарова, Зайцева, Літвінова він в очі не бачив і не знає хто це, їх сказав записати позивач. Він повертав кошти позивачу щомісячно, відповідно до графіка погашень, оскільки довіряв позивачу, тому повертав йому гроші особисто, без його розписок, це можуть підтвердити свідки, а саме його і [PERSON] дружини. На той час він працював в податковій міліції, розумів, що потрібно оформляти повернення коштів документально, але ж він спочатку повністю довіряв [PERSON] і не міг навіть подумати, що таке може трапитися. Згодом вони з [PERSON] запропонували складати акт звірки на залишок боргу, але позивач відмовився і тоді у нього закралися сумніви щодо його порядності, тоді він частину грошей почав переводити через банк, про що є квитанції. В судовому засідання відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що дійсно вони здійснювали співпрацю так як пояснив [PERSON]. Він працював в банку, позивач є підприємцем, він звернувся до нього з питанням позики коштів на бізнес і позичив у [PERSON] кошти, вказані у наданих ним розписках. Протягом двох років вони доклали максимум зусиль і повернули позичені кошти. Ні про які 5% винагороди мови не було, він вперше про таке чує. Вони з [PERSON] були виконавцями бізнес-плану, а [PERSON] позичив їм на це гроші. Він немає письмових доказів про повернення боргу позивачу, єдине що для себе він вів щоденник, в якому записував всі повернуті суми. Позики вони брали протягом 2010-2011 року, вони планували повернути позику протягом 6-ти місяців, але повертали позичені кошти протягом двох років, щомісяця. Позивач визнавав те, що вони йому частково повернули борг, але були питання по сумах. У його щоденнику немає підписів [PERSON] про те, що той отримував у нього кошти на повернення позики. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення, як обґрунтований та документально підтверджений, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено і це підтверджено документально розписками [PERSON], що підтверджені його підписом, підписом свідків та його дружини [PERSON] на суму боргу 671660 гривень та розписками [PERSON] на суму боргу 105560 гривень, що підтверджені також його підписом, підписом свідків та його дружини [PERSON]І.(ас.-49-60) про те що, відповідачі [PERSON] та [PERSON] з березня 2010 року по 2011 рік здійснювали позику грошей у позивача [PERSON], зобовязувалися їх повернути на вимогу позивача, але по цей час цього не зробили. Суд не приймає до уваги пояснення відповідачів, як доказ про те, що вони повністю повернули борг позивачу, оскільки ними не надано суду доказів, окрім їх пояснень, які б підтверджували повернення позивачу боргу і не повідомлено суду джерело знаходження таких доказів.

Outcome: approved