Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказала, що на підставі свідоцтва про право власності на житло за № 3036 від 16.02.1995 року є власницею квартири [ADDRESS]. З відповідачем по справі - [PERSON] вона з 03.12.2010 року по 25.02.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Зазначила, що в період шлюбу 11.01.2011 року місце проживання [PERSON] як члена її сім'ї було зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Однак в теперішній час спільне проживання з відповідачем [PERSON] стало неможливим через зловживання останнім спиртними напоями, через яке він проходив лікування у неврологічному відділенні Краснодонської ЦМЛ, постійними сварками, застосування до позивача фізичної сили. Враховуючи наведене, [PERSON] просить суд визнати відповідача - [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], виселити його з зазначеного жилого приміщення без наданні іншого жилого приміщення. Зобов'язати Управління Державної міграційної служби України в Луганській області зняти [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою. Позивач надала до суду заяву, у якій підтримала позов у повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON] не з'являється у судове засідання, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не з'являвся, про причину неявки суду не повідомляв, про час слухання справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. 03.04.2013 року судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Представник відповідача - Управління Державної міграційної служби України в Луганській області - в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло за № 3036 від 16.02.1995 року, [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] /а.с. 12/. В домовій книзі за адресою: [ADDRESS] зареєстрованими значаться - [PERSON] та [PERSON] /а.с. 7-8/. Згідно рішення Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 25.02.2013 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] /а.с. 30/. Постановою Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 17.01.2013 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: 30.12.2012 року о 07 годині 00 хвили, знаходячись за адресою: [ADDRESS] вчинив сімейно - побутову сварку зі своєю дружиною - [PERSON], висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. За вказане правопорушення [PERSON] підданий штрафу в розмірі 51 грн. /а.с. 16/. Згідно витягу з кримінального провадження № 12012030180000291 Краснодонського МВ ГУМВС України в Луганській області від 27.12.2012 року, 11.12.2012 року до Краснодонського МВ ГУМВС України з заявою звернулась [PERSON], в якій зазначила, що 10.12.2012 року приблизно о 17-00 год. [PERSON] заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді: забив м'яких тканин голови, забив передньої брючної стінки /а.с. 10, 11/. Згідно відповіді Краснодонського МВ ГУМВС України в Луганській області № 56/3244 від 01.04.2013 року, кримінальне провадження ЄРДР№12012030180000291 було розпочато 12.12.2012 року за заявою потерпілої [PERSON] 25.01.2013 року було закрито прокурором прокуратури м. Краснодон юристом 1 класу Бодрухіной О. М. на підставі письмового звернення [PERSON] (про відмову підтримання приватного обвинувачення відносно [PERSON]) в порядку п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України /а.с. 31/. Згідно вимог ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно правил ст. 41 Конституції України, гарантовано право володіти і користуватися своєю власністю, з вказівкою на те, що право приватної власності є непорушним. Також згідно вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 116 Житлового Кодексу України передбачено, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Враховуючи, що [PERSON] шляхом систематичного порушення правил співжиття робить неможливим для позивача проживання з ним в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Виселити [PERSON] з даного жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення. Зобов'язати УДМСУ в Луганській області зняти з реєстрації [PERSON] за вказаною адресою.

Outcome: approved