Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-12 00:00:00

В травні 2011 року громадянка Російської Федерації [PERSON], звернулася до суду України з позовом до [PERSON], в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], громадянина України. В обґрунтування позову позивачка зазначала, що [INFO]. в місті [PERSON] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з цілого жилого будинку з усіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить померлому. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вчасно не звернулася через те, що їй стало відомо про смерть батька лише в кінці серпня 2009 року, оскільки жінка батька [PERSON], з якою батько проживав, не повідомила її про його смерть. В кінці серпня 2009 року вона звернулася до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька. Крім того, їй стало відомо, що дружина батька звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і не сповістила нотаріуса, що спадкоємцем є не тільки [PERSON], а і вона, донька померлого від першого шлюбу. Коли вона звернулася до нотаріуса, то їй було відмовлено у прийнятті спадщини через те, що вона не є громадянкою України і не має картки фізичної особи-платника податків, яка видається Державною податковою адміністрацією України. Таку картку вона отримала лише 14.06.2010р. Після отримання такої картки, вона знову звернулася до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Листом № 884 від 16.06.2010р. їй було відмовлено у прийнятті спадщини за законом оскільки вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька, який закінчився 30.09.2007р. 23.05.2011р. вона звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Вважає, що пропустила строк з поважних причин через те, що проживає в іншій державі, деякий час хворіла, ніде не працювала,її матеріальний стан був незадовільний, рідко дзвонила до м. Миколаєва, де проживав її батько. Коли дзвонила, то до телефону підходила дружина батька і повідомляла їй, що у них все добре, батько працює по змінах. Про смерть батька їй ніхто не повідомив, цей факт від неї скривала його дружина та чинили їй всілякі перешкоди в прийнятті спадщини. Про його смерть вона дізналася тільки у серпні 2009 року, коли приїхала до м. Миколаєва та прийшла до будинку за адресою: [ADDRESS], де він проживав разом з дружиною [PERSON] Далі зазначала, що коли вона подзвонила до будинку, то вийшла дружина та нічого не говорячи їй, закрила перед нею калитку на ключ. Сусід [PERSON] повідомив їй, що її батько помер ще весною 2007р. Просила визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини, визнавши поважною причину пропуску нею цього строку. У попередньому судовому засіданні позивач та її представник заявили клопотання про заміну відповідача з [PERSON], яка померла [INFO]. на правонаступника - дочку померлої [PERSON], яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері. Ухвалою суду від 15.02.2012р. був замінений відповідач по справі на правонаступника [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON], допитана судом за правилами ст.62 ЦПК України, заперечувала проти визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] через недоведеність позивачем поважності причин пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Просила у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON], допитана судом за правилами ст.62 ЦПК України, позов не визнала та підтвердила, цей факт не заперечувала позивачка, що [PERSON] приїздила до м. Миколаєва в 2007 році протягом шести місяців після смерті батька три рази: у квітні 2007р. на 9 днів після смерті батька, у червні, коли привозила свого сина, [INFO] на відпочинок та у липні, коли сама відпочивала у [PERSON] та забирала свого малолітнього сина. Третя особа: П'ята Миколаївська державна нотаріальна контора в суд свого представника не направила, надала заяву про слухання справи у відсутності їх представника та просила суд відмовити у задоволенні позову і надала дві спадкові справи за № 290/2007 після смерті [PERSON], померлого [INFO] року та за № 256/2010 після смерті [PERSON], померлої [INFO].. Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків та дослідивши докази по справі встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.73 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземці мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Правилами ст. 70 цього Закону з урахуванням статей 71,72 цього Закону спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкоємець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. Згідно ч.3 ст.1222, ч.1 ст. 1220, ч.1 ст.1270 ЦК України за загальними правилами про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За правилами ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, або ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкодавця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то положення ч.3 ст.1272 ЦК не застосовуються. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судам при розгляді такого позову слід перевірити наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено судом та згідно Спадкової справи № 290/2007 до майна померлого [INFO]. [PERSON], яка внесена до Спадкового реєстру за № 42549661 від 05 червня 2007 року, після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з цілого жилого будинку з усіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] та транспортного засобу ЗАЗ 11024,державний № [NUMBER], які належали [PERSON] ( а.с. 29-82 т. 1) 05.06.2007 року до П'ятої Миколаївської нотаріальної контори звернулася з заявою про прийняття спадщини дружина померлого - [PERSON]. ( а.с. 33, 35 т. 1) 10.10.2007р. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль ЗАЗ 11024, випуску 2002р. державний № [NUMBER] ( а.с. 57 т. 1) та 21.01.2008р. свідоцтво про право на спадщину за законом цілого жилого будинку з усіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться у [ADDRESS]. (а.с.72 т. 1) Ствердження [PERSON], що нотаріусом було відмовлено у прийнятті її заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька з причин, що у неї нема картки фізичної особи-платника податків спростовується листом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори за № 884/02-14/230-2007 від 15.06.2010р.( а.с.79 т. 1 ), яким її було повідомлено, що спадкова справа закрита, оскільки оформлена на іншу спадкоємицю, яка звернулася до контори вчасно. Тому зареєструвати її заяву про прийняття спадщини неможливо через пропуск строку на прийняття спадщини, який закінчився 30 вересня 2007 року та рекомендували їй звернутися до суду. ( а.с. 14, 79 т. 1) Однак [PERSON] звернулася до суду, через свого представника [PERSON], тільки 23.05.2011р., тобто через 11 місяців після відмови. ( а. с. 6-8 т. 1) Судом встановлено, що причиною чому [PERSON] не вказала, що у померлого є дочка від першого шлюбу [PERSON] послужив той факт, що позивачка змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON], а по батькові з Володимирівни на Геннадіївну і підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] виданого повторно 18.11.2008 року Ізмайловським відділом РАГС м. Москви. ( а.с. 11,76 т. 1), свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого повторно 09.08.1996р. Ізмайловським відділом РАГС м. Москви на ім'я [PERSON], [INFO] ( а.с. 10т.1) та свідоцтвом про укладання шлюбу [NUMBER], виданого повторно 20.12.2002р. Ізмайловським відділом РАГС м. Москва між [PERSON] та [PERSON]. ( а.с.15 т.1 ) Однак встановлено, що [PERSON] у своєї заяві про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка, вказала мати спадкодавця - [PERSON]. Наведені вище обставини підтвердили також свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], допитані у судовому засіданні та які були присутні на обіді з приводу 9 днів після смерті [PERSON], які пояснили, що дочка від першого шлюбу [PERSON] знала про смерть батька та приїхала з м. Москви на обід з приводу дев'яти днів після смерті батька, подавала їжу на стіл, прибирала. Ходила на кладовище разом з [PERSON] на могилу батька. Знають, що позивачка у 2007р. приїздила до [PERSON] три рази, привозила сина на все літо та сама забирала його, а в 2008 році вона разом [PERSON] їздила на відпочинок до Коблева. Повідомили суду, що [PERSON] неодноразово розказував, що дочка від першого шлюбу [PERSON] відмовилася від нього, змінила його прізвище та по батькові, а тому він був впевнений, що її удочерив чоловік його колишньої дружини [PERSON]. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в суді пояснили, що вони були на похоронах [PERSON], бачили, що дочки [PERSON] на похоронах батька не було, однак знають, що [PERSON] повідомила її про смерть батька. Говорили, що дочка по документам має іншого батька. Підтвердили, що бачили [PERSON] літом 2007-2008р. у [PERSON], яка привозила на літо свого сина та і сама приїздила на відпочинок. Пояснення свідків також підтверджуються фотографіями про святкування дня народження [PERSON], якій виповнилося 45 років, згідно паспорту 10.06.2007р. де був присутній син позивачки та підтверджується факт, що в липні 2007р.позивачка їздила з [PERSON] до Коблева на відпочинок. (а.с. 3-10 т. 2 ) Згідно записів у копії трудової книжки на ім'я [PERSON] [NUMBER], виданої 14.08.2001р., вона не працювала на час смерті батька [PERSON] та протягом шести місяців мала можливість або приїхати до місця відкриття спадщини, або направити письмову заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори поштою. ( а. с. 11-15 т. 2) Порядок видачі свідоцтва про право на спадщини підтверджується «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. яка діяла на день відкриття спадщини. Відповідно до п. 207 цієї Інструкції письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до фотокопії картки фізичної особи платника податків виданої на ім'я [PERSON], внесеної 09.10.2009р. до Державного реєстру фізичних осіб (картка видана для пред'явлення до органів державної реєстрації, установ, банків та інших) вона отримала її 14.06.2010р.(а.с.78 т.1 ) Посилання позивачки про те, що при подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, він вимагає картку фізичної особи платника податків спростовується положеннями «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», т.я. така картка необхідна спадкоємцю не при подачі заяви, а при видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до ст.174 Податкового Кодексу України, згідно якої оподаткування доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи подарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав. Позивачка не надала суду жодного доказу про те, що вона взнала про смерть батька у серпні 2009 року від сусіда [PERSON], не один свідок, допитаний судом не підтвердив факту, що він говорив [PERSON] про смерть батька у серпні 2009р. Таким чином позивачем не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини за законом і вони не ґрунтуються на доказах по справі. На підставі викладеного суд вважає, що позивачка не надала суду жодних доказів про наявність причин пов'язаних з об'єктивними, непереборними істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]., а тому у суду нема законних підстав для задоволення такого позову.

Outcome: dismissed