Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-07 00:00:00

Давидченко звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на факт прийняття спадщини на земельну ділянку розміром 0,2500 га (державний акт серії ЯЛ № 322672, кадастровий № 3221880402:10:089:0154 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд), що розташована на території Абрамівської сільської ради Вишгородського району Київської області в [ADDRESS] , після смерті його матері [INFO] [PERSON] . В зв`язку з тим, що державний акт на право власності на землю спадкодавця в передбачений законом строк не зареєстровано, порушує питання про визнання за ним права власності на цю земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. У судовому засіданні позивач просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Ствердив, що державний акт на земельну ділянку хоч і виготовлений, але належним чином своєчасно не оформлений, на підставі чого йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і таке перешкоджає здійсненню його права спадкування. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, таким чином дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у загальному порядку. Проти заочного розгляду справи представник позивачки заперечив. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Про зазначені позивачем обставини йдеться в представлених суду доказах. Як убачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 0,2500 га (державний акт серії ЯЛ № 322672, кадастровий № 3221880402:10:089:0154 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд), що розташована на території Руднє-Димерської сільської ради Вишгородського району Київської області в [ADDRESS] . Про зазначене йдеться у відомостях копії державного акту серії ЯЛ № 322672, кадастровий № 3221880402:10:089:0154, виданого на підставі рішення Абрамівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 2025 від 29 липня 2009 року, згідно з яким померла [PERSON] була єдиним володільцем вказаного нерухомого майна. Державний акт зареєстровано після смерті спадкодавця 19 квітня 2011 року. [PERSON] є матір`ю позивача, якому вона заповіла усе своє майно, що підтверджується заповітом від 25 квітня 2007 року, посвідченим секретарем виконкому Абрамівскьої сільської ради Вишгородського району Київської області Зазначене також підтверджується і матеріалами спадкової справи № 141/2011 від 24 лютого 2011 року після померлої [PERSON] . 06 грудня 2011 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого останній успадкував після смерті своєї матері житловий будинок [ADDRESS] . Під цим будинком знаходиться земельна ділянка, на яку після смерті матері виготовлено згаданий державний акт. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без змни її цільового призначення. Згідно відповіді державного нотаріуса від 08 грудня 2011 року № 4444/02-14 видача свідоцтва про право власності на спадщину є неможливою в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно зі ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця Відповідно до вимог ст.. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Враховуючи, що до позивача перейшли права на земельну ділянку, та яку позивач не має змоги оформити відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що реєстрація права власності на успадковану земельну ділянку уповноваженими органами своєчасно в передбачений законом строк не проводилася, хоча державний акт на ім`я спадкодавця виготовлений, а тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину, з яким закон пов`язує здійснення права спадкування на нерухоме майно. Обставини, що визначаються згаданими документами, встановлено в судовому засіданні, а тому прийнята позивачем спадщина, за правилами ст. 1241 ЦК України, вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, заявлені позивачем права підлягають визнанню, а пред`явлений позов -задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved