Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем в даній справі, який зареєстровано 21.05.2010 р. виконкомом Сутисківської селищної ради Тиврівського району (актовий запис № 7). Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося через різні погляди на життя. Місце роботи, ведення спільного господарства, внаслідок чого між ними виникали часті сварки, що негативно впливало на її стан та на стан дитини, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства у листопаді 2011 р. : вона з донькою переїхала проживати до своїх батьків. За таких обставин збереження шлюбу є недоцільним. Спроби зберегти сімю не дали позитивних результатів. Відповідач добровільно коштів на утримання доньки не надає.. На даний час вона не працює, оскільки навчається за контрактом у Вінницькому медичному коледжі імені академіка [PERSON], земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде, тому їй одній важко утримувати дитину належним чином. Відповідач має постійне місце роботи : працює у ТОВ „Валром Україна смт.Сутиски, стабільний дохід (його щомісячна зарплата становить близько 2000 грн.). Просить розірвати шлюб, зареєстрований 21.05.2010 року виконкомом Сутисківської селищної ради Тиврівського району (актовий запис № 7) між нею та відповідачем ; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі даної заяви до її повноліття ; стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, тобто до 04.09.2013 року ; рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить позов задоволити з підстав, викладених у ньому. Відповідач позовні вимоги визнав частково : в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини визнав повністю, а в частині стягнення аліментів на утриманні дружини не визнав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 21.05.2010 р. виконкомом Сутисківської селищної ради Тиврівського району (актовий запис № 7), що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Подружнє життя у них не склалося через різні погляди на життя. Місце роботи, ведення спільного господарства, внаслідок чого між ними виникали часті сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків у листопаді 2011 р. : позивачка з донькою проживає у своїх батьків. За таких обставин збереження шлюбу є недоцільним. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.4). Дівчинка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою № 2489 від 30.12.2011 р. (а.с.5). Відповідач добровільно коштів на утримання доньки не надає.. На даний час позивачка не працює, оскільки навчається за контрактом у Вінницькому медичному коледжі імені академіка [PERSON], що стверджується довідкою даного закладу № 12 від 14.02.2012 р. (а.с.7). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 30.12.2011 р. (а.с.6) позивачка земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде, проживає з донькою у батьківській квартирі тому їй одній важко утримувати дитину належним чином. Відповідач має постійне місце роботи : працює у ТОВ „Валром Україна смт.Сутиски, стабільний дохід (його щомісячна зарплата становить близько 2000 грн.). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття . Відповідно до ст.11 Закону України „Про охорону дитинства мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, позивачка має право на утримання від чоловіка, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що за наведених підстав збереження шлюбу є недоцільним, а тому позов підлягає до задоволенняв цій частині повністю, а також врахувавши матеріальний та сімейний стан сторін, часткове визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини і дружини є обґрунтованим і підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідач працює і може допомагати в утриманні дитини та в утриманні дружини до досягнення донькою трирічного віку. На підставі ст.ст. 110, 112, 180-183, 84 СК України,

Outcome: approved