overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

Позивачка в позовній заяві до суду просить розірвати з відповідачем шлюб. Свої позовні вимоги обгрунтовує слідуючим : з 12.07.2008 року вона перебуває в шлюбі з [PERSON], який зареєстрований у відділі РАЦС Бобровицького РУЮ в Чернігівській області ,актовий запис № 53. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO]. Спільне життя між ними не склалося. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач не бажає спільно з нею проживати та вести домашнє господарство. Вважає таке життя нестерпним . На примирення не згодна, так як впевнена, що зберегти сімю неможливо. В судове засідання сторони не зявилися ,надали суду заяви, в яких кожний окремо просять справу розглянути без їх участі ,позивачка позовні вимоги підтримує, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дані підстави дають можливість суду розглянути справу у відсутності сторін. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Суд , дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб 1- ЕЛ № 035122 від 12.07.2008 року ( а.с.3 ); від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.4 ). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин ,дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги , взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу. Однак враховуючи те, що подружжя фактично припинило сімейні відносини, проживають за різними адресами, наміру відновлювати шлюбні відносини не мають, на примирення позивачка не згодна, а тому суд знаходить поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачкою і вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечить їх інтересам .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

Позивачка в своїй позовній заяві просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в с. Браниця Бобровицького району Чернігівської області, вул. Шевченка, 13 в порядку спадкування за законом, після померлої 12.03.2012 року [PERSON], посилаючись на слідуючі обставини: 31 грудня 2001 року помер її батько [PERSON], який постійно проживав та був прописаний за вищезазначеною адресою. Після його смерті спадщину фактично прийняла його дружина, а її мати [PERSON], так як постійно проживала та була прописана зі спадкодавцем, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. 12 березня 2012 року вона також померла. Після смерті матері відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Браниця Бобровицького району, вул. Шевченка, 13. За заповітом, складеним матірю при житті, все своє майно, в рівних долях вона заповідала своїм онукам , синам позивачки- Мартову Г.В. та [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини. Фактично, вона прийняла спадщину, звернувшись з заявою до Бобровицької державної нотаріальної контори, однак у звязку з відсутністю первинної реєстрації в Ніжинському МБТІ та правовстановлюючих документів, вона не може належним чином оформити спадковий будинок , тому вимушена звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності . Позивачка в заяві до суду просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Відповідач до суду не зявився , надав суду листа в якому просить справу розглянути у відсутності його представника, вказав , що позовні вимоги позивачки визнає і не заперечує проти їх задоволення . Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши всі матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і обєктивному дослідженні, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою № 14 по вул. Садовій, 7 смт. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області, а саме звільнити з під арешту 1/4 частку квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на заявлених позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнала у повному обсязі. Представник третьої особи не заперечував про зняття арешту з майна. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно рішення Новопсковського районного суду від 02.05.2012 року по цивільній справі № 2/1219/190/2012 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто витрати на лікування у сумі 9531,75 грн. Відповідно до Акту опису й арешту майна № 33066114 виданого 04.10.2012 року ВДВС Новопсковського РУЮ, державним виконавцем проведено опис та арешт майна за адресою смт. Білолуцьк, вул. Садова, 7/14 було описано і накладено арешт на 1/4 частки квартири за зазначеною адресою. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1994 року квартира за адресою: смт. Білолуцьк, вул. Садова, 7/14 Новопсковського району перебувала у спільній сумісній власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За договором дарування частини квартири від 25.07.2007 року, посвідченим нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] подарували [PERSON] 3/4 частки квартири №14, розташованої в будинку № 7 по вул. Садова, смт. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області. Таким чином на даний час [PERSON] є єдиним власником зазначеної квартири, яка належить їй на праві приватної власності. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з цього майна арешту. За зазначених вище обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] про зняття арешту з майна обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що 24 липня 1997 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 004001 виданого 06 березня 1996 року. Спадкоємці першої черги, відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON], не бажають приймати спадщину та не заперечують щоб спадщину прийняв він. Розмір земельної частки (паю) становить 6,98 умовних кадастрових гектара без виділення в натурі (на місцевості). Державний акт на право приватної власності на земельну частку (пай) бабуся не отримала, так як на момент виготовлення державного акту вона померла. Прохає суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 6,98 умовних кадастрових гектара з земель Пологівської міської ради Запорізької області в порядку успадкування після смерті бабусі, [PERSON]. В судовому засіданні позивач обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримав позовні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, але від них надійшли заяви про визнання позову та розгляд справи без їх участі. Представник відділу Держкомзему в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, викликався належним чином. Суд перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, дійшов до наступного. Встановлено, що 24 липня 1997 року померла бабуся позивача [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) у розмірі 6,98 умовних кадастрових гектарів в площі земель колективної власності колишнього КСП «Аврора» Пологівської міської ради Запорізької області. Відповідно до довідки відділу Держкомзему у Пологівському районі Запорізької області № 2852/01-04 від 06 серпня 2012 року [PERSON] мала право на земельну частку (пай), відповідно до сертифікату серії ЗП № 004001. Розмір земельної частки (паю) по КСП «Аврора» становить 6,98 умовних кадастрових гектара без виділення в натурі. На підставі викладеного, ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 05 липня 2003 року в Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 282. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, різні характери, шлюбно-сімейних відносин не має, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Примирення та збереження сімї не можливо і не є доцільним. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив шлюб із [PERSON] розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 05.07.2003 [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], зареєстрований в Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 282, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (серія 1-ВЛ № 189816. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитині інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, різні характери. Шлюбно-сімейних відносин припинені, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Спільного господарства не ведуть. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу у судовому засіданні не надано та судом не встановлено, тому подальше збереження сімї та не доцільно. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] 01 липня 1989 року в Охочевській селищній раді Щигровського району Курської області, про що зроблено актовий запис № 17. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Причиною розладу у сімї є різні характери, погляди на життя та розвязання сімейних та побутових проблем . В наслідок чого, між ними виникали сварки, що привело до втрати почуття поваги та кохання один до одного. У судове засідання позивач та відповідачка не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримав, відповідачка проти позову не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 липня 1989 року в Охочевській селищній раді Щигровського району Курської області, про що зроблено актовий запис № 17. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження родини - неможливе. Відповідно до ч. 2 ст.. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, тому підлягають задоволенню. Родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. Оскільки відповідачкою заявлено клопотання про залишення їй шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище обране при реєстрації шлюбу - [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовують тим, що 17.08.2006 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/5 частини в квартирі [ADDRESS]. Спадкоємцями після її смерті були [PERSON], який у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті матері та [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини. 27.02.2012 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із 2/5 частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями після його смерті є позивач, його дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини в користь позивача. Вона у встановлено законом порядку прийняла спадщину на 1/5 частину квартири, про що свідчить свідоцтво на спадщину за законом від 14.09.2012 року, однак оформити іншу 1/5 частину квартиру вона не може, оскільки чоловік за життя не оформив правовстановлюючих документів. Просить суд, визнати за нею право власності на вказане спадкове майно після смерті [PERSON] Позивач та її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали з підстав в ній викладених. Просили суд, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, а подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 029603 від 17.08.2012 року, 17 серпня 2006 року померла [PERSON] (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/5 частини квартири [ADDRESS],, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.02.1999 року (а.с. 7). У відповідності до ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають позивачі, як діти спадкодавця. Спадкоємцями після її смерті були [PERSON], який у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті матері та [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини. 27.02.2012 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із 2/5 частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями після його смерті є позивач, його дружина та діти [PERSON] та [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини в користь позивача З пояснень позивача та досліджених в судовому засіданні письмових доказів, суд встановив, що позивач прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в нотаріальну контору, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, про відмову від прийняття спадщини не заявляла. Доказів наявності інших спадкоємців та прийняття ними спадщини суду не представлено. Таким чином, суд прийшов до висновку, то позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

У вересні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу укладеного між нею та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що сімя розпалася через те, що вони втратили взаємну повагу, розуміння, збереження шлюбу стало неможливими. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені. Примирення з відповідачем за таких обставин неможливе. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені нею в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вказав, що розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 026642, 22 листопада 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району міста Миколаєва зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено запис за № 859. Згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-ФП № 033938 позивач і відповідач мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач, як на підставу позову послалася на обставини, які визнані в судовому засіданні відповідачем, а саме, що проживання однією сімєю припинено два роки тому, через те, що в них різні погляди на життєво важливі питання, що спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, на час розгляду справи не має. Зясувавши обставини справи, враховуючи думку обох сторін, суд приходить до висновку про недоцільність застосування заходів, передбачених ст. 111 СК України, щодо примирення подружжя. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що сторони прийшли до спільної згоди розірвати шлюб, шлюбні стосунки фактично припинено подружжям, а їх поновлення та примирення сторін не можливе та подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 107,3 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

Зважаючи на складнiсть у викладаннi повного рiшення суду, пов`язаного з потребою у обгpунтуваннi доводiв cторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхiдне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідним проголосити вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

У зв'язку зі складністю в постановленні повного судового рішення, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини на підставі ст. 209 ч. З ЦПК України та відкласти складання повного рішення на строк не більше 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-29 00:00:00

В квітні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позивачка вказує на те, що 26 вересня 2001 року вона придбала у відповідачки квартиру [ADDRESS], уклавши договір купівлі продажу, який був зареєстрований на БН «Едвайс-Консульт» за № 1878 та в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації. При укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов, але від нотаріального посвідчення договору сторони відмовились. У звязку з необхідністю вчинення подальших правових дій, щодо реалізації права власності позивачка просила про визнання договору купівлі-продажу вказаної квартири дійсним. В судове засідання сторони та представник третьої особи не зявилися, Про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Від позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. 26 вересня 2001 року укладений письмовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]. Сторони повністю виконали всі суттєві умови договору, за яким відповідачка передала зазначену квартиру у власність позивачки, а остання прийняла нерухоме майно і сплатила за нього певну грошову суму. Даний договір було зареєстровано на БН «Едвайс-Консульт» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомим майном за № 1878 26 вересня 2001 року. Придбану за договором квартиру [ADDRESS] позивачка зареєструвала на праві власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації (реєстровий № 16584, реєстрова книга № 92), а також зареєструвала своє місце проживання в ній. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, та п.4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з внесеними змінами), якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачки [PERSON] про визнання спірного договору дійсним є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved