Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-01 00:00:00

03 січня 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є її батьком. З вересня 2012 року вона навчається у Маріупольському державному університеті за денною формою, самостійного заробітку не має. Вона проживає спільно із матірю, якій важко її утримувати. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути з відповідача на свою користь та утримання аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку щомісячно і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення 23-річного віку. В подальшому позивачем було уточнено позовні вимоги, в остаточній редакції яких просила стягнути з відповідача на свою користь та утримання аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку щомісячно і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення 23-річного віку Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не зявився, надавши заяву про визнання уточненої редакції позовних вимог. Просив вирішувати справу у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналіз зазначеної норми на думку суду свідчить про те, що дане аліментне зобовязання це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність таких фактів, як продовження навчання дитиною після досягнення нею повноліття; не досягнення дитиною встановленого законом віку двадцяти трьох років; наявність потреби в матеріальній допомозі у дитини у звязку із навчанням; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 305254, виданого Орджонікідзевським відділом РАГС міста Маріуполя від 29.12.1994 року, [PERSON] народилася 13 грудня 1994 року, про що вчинено актовий запис № 1018. Батьками зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно із довідкою про склад сімї, наданою ПП «Жилфонд-279» від 05.12.2012 року, [PERSON] проживає спільно із матірю [PERSON] в місті Маріуполі по вулиці 130 Таганрозької Дивізії, 12-46. Як вбачається із довідки № 482, наданої Маріупольським державним університетом від 07.11.2012 року, [PERSON] у 2012 році вступила до даного освітнього закладу, де навчається за денною формою навчання. Термін закінчення навчального закладу у 2016 році. Таким чином, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд в сенсі ст.ст. 199, 200 СК України та враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, вбачаючи потребу [PERSON] у матеріальній допомозі через неможливість самостійно і повно себе забезпечувати себе у звязку із навчанням, а також можливість [PERSON] таку матеріальну допомогу надавати, вважає за можливе стягнути з останнього аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку щомісячно і до закінчення донькою навчання, але не пізніше досягнення нею 23-річного віку, тим самим задовольнивши предявлений позов. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та моральним засадам суспільства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на позивача понесені та документально підтверджені витрати на правову допомогу у сумі 140,00 гривень, а також на користь держави судовий збір у розмірі 214,60 гривень, оскільки позивача звільнено від його сплати при зверненні із позовом до суду. На підставі ст.ст. 181, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved