Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-09 00:00:00

У лютому 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання. Зазначала, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. До досягнення дитиною повноліття він, за рішенням суду, періодично сплачував аліменти на її утримання. З 1 вересня 2012 року донька навчається у Київському національному лінгвістичному університеті на денному відділенні, проживає у гуртожитку, за проживання у якому сплачує 1900 грн. за 2 семестри. Оскільки матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання, відповідач не надає, маючи таку можливість, у звязку з навчанням донька потребує додаткових матеріальних витрат, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку на період навчання дитини. Позивачка у судове засідання не зявилась, але надала до суду письмову заяву від 10 квітня 2013 року, у якій зменшила позовні вимоги та просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини від усіх видів заробітку на період навчання дитини також просила справу слухати без її участі (а.с.27). Відповідач також не зявився у судове засідання та надав письмову заяву від 10 квітня 2013 року, якою просить справу слухати без його участі. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с. 31). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом установлено, що 19 січня 1995 року, у с. Саливінки Васильківського району, народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON], [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії 1-БК № 250354, виданим Саливонківської сільської радою Васильківського району Київської області, актовий запис про народження № 5 (а.с.4). Згідно довідки № 73 від 24 січня 2013 року, виданої виконавчим комітетом Саливонківської сільської ради, [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні (а.с.11). Відповідно до довідки № 15-01/19-2598 від 27 грудня 2012 року [PERSON] навчається на 1 курсі денного відділення факультету германської філології Київського національного лінгвістичного університету. Поселена у гуртожиток № 2 університету на 1 семестр 2012/2013 навчального року. Термін начання з 1 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року включно (а.с.9). Плата за проживання у гуртожитку за один семестр в середньому становить 950 грн., що підтверджується квитанціями наявними у матеріалах справи (а.с. 12, 13). Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів). Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Після доповіді про обставини справи, судом було зясовано, що відповідач позов визнав, зазначивши, що не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі ? частини від заробітку. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як розяснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права третіх осіб не порушує, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved