Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 27.09.1986 р. взяла шлюб із відповідачем за цим позовом та подружжя має доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], 22.-9.1994 р.н. Шлюб розірваний 13.01.2010 р. Як зазначається позивачем при зверненні до суду донька [PERSON] продовжує навчання та навчається на контрактній основі у державному навченому закладі «Дніпропетровський технолого економічний коледж», за договором про навчання плата за кожний семестр навчання складає 1 750,00 грн., та відповідач не надає допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання, та донька перебуває на утриманні матері (позивача). Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки, яка подовжує навчання, в розмірі ј частини заробітку відповідача. У судовому засіданні позивач підтримала позов повністю, надала пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві, та просила суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що ніколи не відмовлявся від обовязку утримувати дитину, що позивачем невірно зазначений розмір його заробітної плати, який не складає 2 000,00 грн., оскільки дана суми є такою, що наведена без врахування податків та інших зборів; разом з тим, відповідно до пояснень відповідача, оскільки його [PERSON] вигнала з дому, він мешкає разом із батьками похилого віку та допомагає також й батькам. Суд, заслухав сторін та дослідивши докази в межах заявлених вимог згін ст. 11 ЦПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Як було встановлено судом, 22.08.1994 р. у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилася дитина - [PERSON], про що відділом реєстрації актів громадянського стану у Книзі записів актів громадянського стану про народження було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; повнолітня донька є студенткою ІІІ курсу денного відділення Державного вищого навчального закладу «Дніпропетровський технолого економічний коледж»І рівня акредитації, навчається на контрактній основі та у червні 2013 р. закінчує навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати; якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1 ст. 199 СК). Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2 ст. 199 СК України). Як було встановлено судом, батьки повнолітньої [PERSON] не досягли згоди щодо виконання батьками обовязку щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, що й стало приводом для цього звернення до суду. За розгляду справи судом було встановлено, що [PERSON] досягла 18 років та продовжує навчання, та станом на дату розгляду справи судом є студенткою ІІІ курсу денного відділення Державного вищого навчального закладу «Дніпропетровський технолого економічний коледж», , мешкає разом із матірю та потребує матеріальної допомоги. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які підлягають присудженню до стягнення з відповідача, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На виконання ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача та повідомлені ним обставини щодо мешкання разом із батьками та відповідної причини для цього, що має істотне значення, що не заперечувалося позивачем та розцінюється судом як визнання ним даної обставини, тому для суду вбачаються підстави для ухвалення про задоволення позову частково в частині розміру аліментів та покладення на батька обовязку утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: partial