Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-09 00:00:00

05 жовтня 2012 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 702/06/02-К24 від 28 липня 2006 року в розмірі 9503,16 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 28 липня 2006 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачеві був наданий кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 110000,00 грн. зі сплатою 20% річних. В забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору відповідач [PERSON] виступила як поручитель за виконання [PERSON] зобовязань за зазначеним кредитним договором. Проте, відповідач [PERSON], порушуючи взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, виконував свої зобовязання неналежним чином, в результаті чого станом на 18.09.2012 року в нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 9503,16 ґрн. В зв'язку з тим, що відповідач не бажає добровільно погасити заборгованість за кредитним договором, представник позивача просив стягнути цю суму в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали по справі, суд і знаходить позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28 липня 2006 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON]В був укладений кредитний договір № 702/06/02-ІШ, згідно якого Банк надав кредит у вигляді кредитної лінії розмірі 110000,00 грн. зі сплатою 20% річних строком по 27 липня 2009 року. Додатковою угодою ліміт кредитної лінії був зменшений до 60000 грн. строком по 27 липня 2011 року. В забезпечення виконання зобовязань по вищевказаному кредитному договору [PERSON] виступила поручителем за виконання [PERSON] зобовязань за зазначеним кредитним договором. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконав, в звязку з чим станом на 18 вересня 2012 року в нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 9503,16 грн., з яких: 7627,45 грн. - сума заборгованості за кредитом; 45,84 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1829,87 грн. - сума заборгованості по пені. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: договорами; додатковими угодами; заявою; довідкою (а. с. 5-16; 19; 22-24). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, .передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, тому відсотки за користування кредитом та пеня за прострочення строків повернення кредиту нараховані правомірно. Відповідно до ч.І ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Крім того, згідно з ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідачів обовязок сплати судового збору.

Outcome: approved