Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

В Рівненській міській суд надійшов цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. В обґрунтування позову позивач покликається на те, що він [PERSON] відповідно до Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2007 р. набув права власності на 1/2 нежитлового приміщення офісу. Внаслідок поточної інвентаризації, відповідно до технічного паспорту РМБТІ від 29.09.2011 року, приміщення вказаного нежитлового приміщення складається з: 1 основне площею 36,7 м ; 2 коридор площею 3,8м2; 3 коридор площею 4,2м2; 4 туалет площею 3,0м2; 5 кухня площею 7,4 м2; загальною площею 55,1м , позначено на по поверхневому плані літ. А-3, і знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. Симона Петлюри, буд.7. Іншим співвласником даного нежитлового приміщення - офісу є [PERSON], який являється власником ? даного нежитлового приміщення - офісу, відповідно до договору дарування посвідченого 14.02.2009 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] Приміщення офісу не використовує, оскільки частки умовні без виділення в натуру. Дійти згоди, щодо конкретного користування приміщеннями в офісі неможливо і тому виникають конфлікти, так, як відсутній розподіл приміщення. Прохання щодо розподілу офісного приміщення позасудовим шляхом відповідачем ігноруються, незважаючи на те, що дане приміщення є подільне, і є також можливість влаштування окремого входу з вулиці, для того, щоб не створювати незручності один одному при використанні своїх (виділених) часток. Відповідач самостійно використовує все приміщення, що було зафіксовано протоколом огляду приміщення від 29.09.2011 року. Відповідач здав в оренду власну частку в праві власності, але в договорі оренди вказав визначену частку приміщення, чим порушив норми ЦК України. Приміщення 100% використовувалося орендарем .Після обміну листами щодо пропозиції поділу приміщення домовленість не була реалізована, оскільки відповідач зайнятий інтими справами і не зробив необхідних кроків для укладення договору поділу, посвідченого в нотаріальному порядку. Просить позов задовольнити та виділити у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнати право власності за ним на право власності на самостійний об'єкт нерухомого майна нежитлове приміщення офіс, який знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. С.Петлюри, 7, та складається з наступних приміщень : 1 основне площею 18,35 м2; 2 коридор площею 1,9 м2; 4 туалет площею 1,5м ; 5 кухня площею 7.4 м2; загальною площею 29,15м2 В наданий суду запереченнях зазначено,що даний позов відповідач визнає частково, в частині необхідності виділення часток, які є у спільній частковій власності в натурі, однак не погоджуються із запропонованим варіантом поділу нежитлового приміщення - приміщення офісу, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] з наступних міркувань. Відповідач [PERSON], згідно договору дарування серія ВМС № 107634 р № 508 від 14.02.2009 року набув права спільної часткової власності на 1/2 нежитлового приміщення - приміщення офісу, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в Рівненському міському бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером 22539799 від 24.03.2009 року. Іншим співвласником вказаного приміщення є [PERSON], право власності яким набуте відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2007 [PERSON], його 1/2 частки приміщення офісу не використовується, він не несе жодних витрат на утримання даного приміщення та не оплачує комунальні платежі. Всі витрати по утриманню даного приміщення несу він особисто. Ці факти підтверджуються наданими суду копіями платіжних документів про оплату комунальних послуг за все приміщення, договори про розподіл витрат з КТП Комуненергія, ЗАТ Ей-І-Ес Рівнеобленерго . Він неодноразово звертався до позивача [PERSON] з пропозицією про спільне використання приміщення або про виділ часток в натурі, однак від жодним чином не реагував. Він неодноразово пропонував [PERSON] викупити його частку. Дана пропозиція була погоджена та укладено попередній договір купівлі-продажу приміщення та сплачено завдаток. Однак на призначену дату підписання основного договору відповідач не з'явився і нотаріусом відмовлено в посвідченні договору купівлі-продажу Завдаток за попереднім договором купівлі-продажу в сумі 3000 (три тисячі) доларів США ним повернено не повернено. Відповідачем зроблено ремонт у всьому приміщенні, оскільки частка не була виділено в натурі. Дійти згоди, щодо конкретного користування приміщеннями в офісі ми вони не можуть і тому виникають конфлікти, так, як відсутній розподіл приміщення.Його прохання, щодо розподілу офісного приміщення позасудовим шляхом [PERSON] проігноровані. В судовому засіданні позивач та представник позивача повністю підтримали заявлений позов. Представник позивача додатково пояснив, що на момент розгляду справи в суді позивачем зроблено перепланування приміщення та отримано новий технічний паспорт на спірний обєкт та укладені договори послуг тепло- ,водо- ,газо- постачання на ту частину приміщення , яку він просить відповідно до позовних вимог. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача суду пояснили,що позовні вимоги щодо виділення правої частини приміщення,відповідно до плану ,який зазначений в технічному паспорті вони не визнають. Вважають ,що всі дії Позивача до винесення рішення по справі по розподілу майна, яке перебуває у спільній частковій власності, спрямовані на виготовлення технічної документації, влаштування перегородки, без погодження з іншим співвласником, влаштування додаткового виходу, є незаконним та свідчить про самоуправство Позивача. Свідок [PERSON] суду пояснив,що позивач з 2008 року по 2011 рік своє приміщення не використовув, а почав використовувати його з 2011 року зробивши там перепланування та окремий вхід. Також зазначає, що у позивача з відповідачем [PERSON] неодноразово виникали конфлікти з приводу умов використання спірного приміщення. Заслухавши учасників судового процесу, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового з задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] набув права спільної часткової власності на 1/2 нежитлового приміщення - приміщення офісу, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності яким набуте відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області (Справа№ 2-9149/07) від 30.11.2007 року. Іншим співвласником вказаного приміщення є [PERSON], який згідно договору дарування серія ВМС № 107634 р № 508 від 14.02.2009 року набув права спільної часткової власності на 1/2 нежитлового приміщення - приміщення офісу, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в Рівненському міському бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером 22539799 від 24.03.2009 року. Відповідно до технічного паспорту нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS], виконаного КП Рівненське міське бюро технічної інвентаризації23 липня 1998 року, копія якого долучена представником позивача до позовної заяви, 1 поверх зазначеного приміщення складалось із коридора площею 3.6 кв.м., підсобного приміщення - 11.2 кв.м., коридора - 3 .8 кв.м., коридора - 4.2 кв.м.,туалета 3.0 кв.м., кухні 7.4 кв.м. та основного приміщення 20.8 кв.м. Вказане приміщення не було поділено між власниками в натурі. Відповідно до ст.360 Цивільного кодексу України Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Як встановлено в судовому засідання та оспорювалось учасниками судового процесу позивачем [PERSON] його 1/2 частки приміщення офісу за адресою: [ADDRESS] до другої половини 2011 року не використовувалась. Витрати на утримання даного приміщення та оплату комунальних платежів він як співвласник приміщення не здійснював. Крім того, 09.10.2008 року між сторонами укладено попередній договір купівлі-продажу приміщення та відповідачем [PERSON] сплачено завдаток в сумі 3000 доларів США. Після підписання попереднього договору відповідачем по справі зроблено ремонт у всьому приміщенні. Підписання між сторонами попереднього договору купівлі-продажу спірного приміщення та подальші дії відповідача щодо його поліпшення суд розцінює як підтвердження наміру [PERSON] на подальше його придбання вцілому. Вартість ремонтних робіт відповідно дослідженого в судовому засіданні експертного дослідження № 20221/2-ЮШ станом на 20.02.2012 року становить 78857 грн. Зазначена сума не була оспорена сторонами по справі. Відповідно до п.1 ст.328 ЦК України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні Відповідно до п.1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.. Відповідно до ч.3 ст.364 Цивільного кодексу України Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Всупереч зазначеним нормам цивільного кодексу України позивач [PERSON], без згоди іншого співвласника [PERSON] збудував цегляну перегородку та влаштував додатковий вихід нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Після звернення позивача [PERSON] до суду ним замовлено та отримано технічний паспорт на нежитлове приміщення (1/2 частки) [ADDRESS] із збудованою перегородкою, відповідно до якого вказане приміщення складається із основних приміщень площею 18.1 кв.м., 17.9 кв.м., коридорів площею 2.8 кв.м.,4.2. кв.м.,1.2 кв.м., туалетів 1.4 кв.м.,1.4 кв.м. кухні 7.4. кв.м. Управлінням містобування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради винесено Припис про необхідність спільно з Позивачем (іншим співвласником) привести нежитлове приміщення [ADDRESS] до стану, зазначеного у технічному паспорті, виготовленому КП Рівненське МБТІ05.11.2008 року . Однак, із долучених та досліджених матеріалів справи вбачається, що [PERSON], без згоди співвласника нежитлового приміщення [PERSON], уклав договори на встановлення лічильників води та світла на тій частині нежитлового приміщення, яка фактично йому в натурі не виділена. З вищевикладеного вбачається, що позивач [PERSON] без укладання договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна , без згоди іншого співвласника майна самовільно вживав дії спрямовані на поділ приміщення в натурі. З оглянутого в судовому засіданні висновку експерта № 02 судової будівельно-технічної експертизи від 06.02.2012 року, виконаного на виконання ухвали суду від 28.11.2011 року встановлено, що поділ нежитлового приміщення - офісу за адресою: м. Рівне, вул. С.Петлюри, 7 можливий з розмежування 26,5 м2 та 27,9 м2. Вартість компенсації різниці в площі 1,4 м2 становить 9 535,4 гривень. Відповідно до ч.1 ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази,які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Суд не бере до уваги висновки експерта в частині виділення нежитлового приміщення офісу в м.Рівне, вул. С.Петлюри,7 із зазначенням конкретних субєктів, оскільки , в порушення вимог Закону України Про судову експертизута вимог ухвали Рівненського міського суду експертом, з власної ініціативи було визначено, яку частину потрібно виділити позивачу, а яку відповідачу, що ним було підтверджено під час його допиту в судовому засіданні. Крім того, ні позивачем, ні представником позивача не надано суду жодних доказів того, що відповідач по справі [PERSON] отримав лист-відповідь на його пропозицію щодо поділу нежитлового приміщення в договірному порядку. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Оцінкою вищенаведених досліджених доказів у відповідності до положень чинного законодавства суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності. Проаналізувавши надані суду докази суд вважає необхідним визнати право власності за [PERSON] на самостійний обєкт нерухомого майна нежитлового приміщення офіс, за адресою м.Рівне, вул. С. Петлюри,7 та складається з наступних приміщень : №1 площею 18,1 кв. м.; №2 площею 2,87 кв.м.; №3 площею 4,2 кв.м; №4 площею 1,4 кв.м; загальною площею 26,5 кв.м, якізазначені в технічному паспорті на нежитлове приміщення по вул.С.Петлюри,7 (кв.4) в м.Рівне

Outcome: partial