Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 08 червня 2012 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно у вигляді квартири, що належала її померлому чоловікові [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі ордера адвоката та угоди про надання правової допомоги, позов підтримав та пояснив, що 23 квітня 2006 року помер чоловік позивача [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді квартири №6, розташованої в м.Кодима по вул.Леніна, 102 Одеської області. На момент смерті чоловіка позивач постійно проживала разом з ним, тому відповідно до ст.1268 ЦК є такою, що прийняла спадщину батька, однак у видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, через наявний між позивачем та відповідачем спір. В ході розгляду справи позивач сплатила відповідачеві вартість належної їй частки у спадщині, у звязку з цим просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала, підвередивши факт сплати позивачем належної частки у спадщині, про що надала відповідну заяву до суду. В цій же заяві просила справу розглянути без неї (а.с.23). Вислухавши представника позивача, дослідивши надані сторонами письмові докази та матеріали цивільної справи, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує прав і інтересів сторін і інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає необхідним позов задовольнити з таких підстав. Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 23 квітня 2006 року помер чоловік позивача [PERSON], про що 24 квітня 2006 року виконкомом Будеївської сільської ради Кодимського району було видано свідоцтво про смерть серії 1-ЖД №052181 (а.с.12). До складу спадкового майна [PERSON] ввійшла квартира №6, розташована в м.Кодима по вул.Леніна, 102 Одеської області, яка належала йому відповідно до договору дарування від 27 вересня 2001 року (а.с.4-6, 8). Заповіту [PERSON] не склав. Відповідно до ст.1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. У звязку з цим, спадкоємцями спадково майна [PERSON] за законом у рівних долях є позивач, як його дружина, та відповідач його донька. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Судом встановлено, що жодної з цих дій відповідач [PERSON] не вчинила, з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не зверталась, що відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України свідчить про неприйняття нею спадщини [PERSON] Натомість позивач [PERSON] передбачену ст.ст.1269 та 1270 ЦК вимогу виконала. Зокрема, у визначений рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 23 березня 2012 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, проте 01 червня 2012 року нотаріусом було відмовлено у видачі їй зазначеного свідоцтва через наявність іншого спадкоємця відповідача [PERSON] (а.с.7,9). Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкуваннязазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, а обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає ст.16 ЦК України, тому її позов підлягає задоволенню, позаяк за нормами ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України позивач є такою, що прийняла спадщину. До того ж під час судового розгляду справи позивач [PERSON] компенсувала вартість належної відповідачеві частки спадщини [PERSON], сплативши їй половину вартості належної спадкодавцеві квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved