Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] установи «Центральна районна лікарня» м. Костянтинівка (ЄДРПОУ 01990756) про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він у період з 26 травня 1986 року по 04 червня 1986 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, перебуваючи у другій зоні небезпеки, за який йому нараховувалась заробітна плата. 17 травня 2012 року він звернувся до відповідача із вимогою про видачу довідки про заробітну плату за період перебування в зоні небезпеки Чорнобильської АЕС для перерахунку пенсії, але відповідач відмовив у видачі такої довідки, мотивуючи це тим, що вже у 2008 році така довідка йому видавалася. Він не погоджується із даними, викладеними у довідці про нараховану заробітну плату, виданій відповідачем у 2008 році, оскільки при її видачі не були враховані положення: постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ради СРСР, [PERSON] Міністрів СРСР і ВЦРПС № 524-156 від 07.05.1986 року, щодо нарахування премії 60 % на підвищену заробітну плату; постанови [PERSON] Міністрів СРСР № 665-195 від 05.06.1986 року щодо кратності за роботу в другій зоні небезпеки. Позивач просив визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача провести перерахунок заробітної плати за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 26 травня 1986 року по 04 червня 1986 року та видати довідку про заробітну плату з урахуванням перерахунку на суму 1666,56 крб. для подання до УПФУ з метою нарахування пенсії. Позивач [PERSON] у судове засідання надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представники відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечували та просили відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення представників відповідача, дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON], як також підтверджує відповідач у письмових запереченнях під час розгляду справи, у період з 26 травня 1986 року по 04 червня 1986 року працював в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У травні 2012 року позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] установи «Центральна районна лікарня» м. Костянтинівка з питання видачі довідки про заробітну плату за період перебування в зоні небезпеки Чорнобильської АЕС для перерахунку пенсії, на підставі розсекречених нормативно-правових документів, які передбачають додаткові нарахування по заробітній платі за роботу в зонах Чорнобильської АЕС, але відповідач відмовив у видачі такої довідки, мотивуючи це тим, що вже у 2008 році така довідка йому видавалася. Позивач вважає розрахунок у зазначеній довідці здійснений відповідачем необґрунтовано та вважає, що відповідачем порушуються його права, у звязку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Суд погоджується з такими висновками позивача з огляду на наступне. Конституція України у статті 46 встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до статті 70 Закону громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси. Суд вважає, що представниками відповідача не доведено правомірності здійснення нарахування позивачу заробітної плати за період роботи з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з огляду на наступне. Так, у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, повязані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року № 10-769 повідомлено, що [PERSON] Міністрів СРСР зняла гриф «секретно» з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної [PERSON] СРСР, [PERSON] Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156, [PERSON] Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195, [PERSON] Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року № 1767-рс від 11 грудня 1986 р. № 2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови [PERSON] Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року № 168-5, від 10 червня 1986 р. № 207-7, розпорядження [PERSON] Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року № 530-рс, від 16 грудня 1986 року № 694-рс, від 6 січня 1988 р. № 12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення [PERSON] Міністрів УРСР: № 4с від 9 травня 1986 року, № 58с від 11 червня 1986 року, № 132с від 16 вересня 1986 року, № 179с від 25 грудня 1986 року, № 8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. [PERSON] Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» від 05 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати. Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови [PERSON] Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови [PERSON] Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи. Відповідно до постанови [PERSON] Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. № 665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, повязані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова [PERSON] Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, повязані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням [PERSON] Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. № 964 - у III, II, І зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством. Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної [PERSON] СРСР, [PERSON] Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено право керівників підприємств, установ підвищити тарифні ставки (посадові оклади) працівникам підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%. Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови [PERSON] Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7). [PERSON] Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної [PERSON] СРСР, [PERSON] Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади. Також, оскільки статтею 3 Закону України «Про правонаступництво України» передбачене, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, крім перерахованих вище, іншими нормативними актами не передбачені, отже, вони є діючими на цей час. З урахуванням зазначеного, позивачу повинен бути зроблений перерахунок заробітної плати, оскільки його робота за період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС повинна бути оплачена з обліком всіх зазначених вище постанов, що регламентують порядок оплати праці. Таким чином, відповідач у даних правовідносинах діяв у межах повноважень, але не у спосіб, що передбачений діючим законодавством, у звязку із чим суд вважає обґрунтованим позов у частині визнання дій відповідача щодо нарахування позивачу заробітної плати без врахуванням вказаних нормативно-правових актів, неправомірними та відповідача варто зобовязати зробити перерахунок заробітної плати позивача з урахуванням зазначених нормативно-правових актів та видати відповідну довідку для предявлення до органів УПФУ для нарахування пенсії. Разом з тим, вимоги позивача про зобовязання відповідача видати довідку про його заробітної плати із зазначенням конкретної суми - 1666,56 крб., зазначеної позивачем, суд вважає передчасними, оскільки відповідача зобовязано перерахувати суму грошового утримання. На підставі [PERSON] міністрів СРСР та ВЦРПС № 655-195 від 05 червня 1986 року, постанови [PERSON] Міністрів УРСР і Української республіканської [PERSON] професійних Спілок від 10 червня 1986 року № 207-7, постанови [PERSON] Міністрів СРСР № 524-156 від 07 травня 1986 року, постанови Держкомітету СРСР з праці і ВЦРПС № 153/10-43 від 07 травня 1986 року,

Outcome: partial