Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, просила вселити її до будинку №68, розташованого в м. Херсоні с. Степанівка, вул. Шкільна. В обґрунтування позову посилається на те, що їй чиняться перешкоди в користуванні вказаної квартири, відповідачем по справі. Позивачка зазначає, що є колишньою дружиною позивача, в шлюбі з яким перебувала з 15.10.1994 року. Рішенням Суворовського районного суду від 30.09.2011 року, шлюб між сторонами розірвано, від шлюбу мають дитину, доньку - [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає за вказаною адресою. Також зазначила, що з 1996 року вселилась до вказаного будинку, власником якого є відповідач, як член сімї та зареєструвалась за вказаною адресою. Таким чином вважає, що набула права користування житлом в вказаному домоволодінні, будучі членом сімї власника та у відповідності до ч.4 ст.156 ЖК України має право користуватись ним. Не зважаючи на це відповідач перешкоджає вільному користуванню вказаного домоволодіння, змінивши замки та заборонивши дочці позивачки відкривати матері двері. Вказані перешкоджання також підтверджуються неодноразовим зверненням позивачки до правоохоронних органів. З врахуванням наведеного, просить суд вселити її до вказаного домоволодіння, з одночасним зобовязанням відповідача надати ключі від будівлі. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, зазначив, що він є власником зазначеного домоволодіння та на даний час проживає разом новою дружиною та дочкою, позивачка постійно чинить скандали та створює нестерпні умови для нормального проживання нової сімї, також зазначив що [PERSON] є колишній член сімї, од же не має права на проживання в вказаному домоволодінні, просить суд в задоволенні позовних вимог позивачці відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1994 року. Рішенням Суворовського районного суду від 30.09.2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судом встановлено, що відповідно до довідки БТІ від 27.02.2013 року та копії договору дарування від 25.09.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом м. Херсона [PERSON], №4861, вказаний будинок належить - [PERSON] Згідно копії домової книги для реєстрації громадян що проживають в домоволодінні 68 по вул. Шкільната с. Степанівка, що не заперечувалося сторонами зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є адреса: м. Херсоні с. Степанівка, вул. Шкільна №68. Згідно довідки адресного бюро та не заперечувалося сторонами зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є також вказана адреса. Також за вказаною адресою зареєстрована дочка сторін [PERSON], [INFO]. Од же позивачка припинила бути членом сімї власника будинку, однак не припинила користуватись вказаним домоволодінням. Також судом встановлено, що відповідач чинить перепони в здійснені позивачкою права користування вказаним домоволодінням, як колишній член сімї, що підтверджується поясненнями сторін та постановою від 17.11.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи. В судовому засіданні не встановлено, що позивачка має право власності на інше житло або має інше постійне місце проживання. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Судом встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачці у вселенні в спірну квартиру, оскільки вважає що остання не має права проживання у вказаній квартирі та що не заперечувалося ним самим в судовому засіданні. Згідно ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє її права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч.1. ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачка має право на користування вказаним домоволодінням №68, що розташоване в м. Херсоні с. Степанівка, вул. Шкільна, а тому підлягає вселенню у вказане житло з одночасним зобовязанням відповідача надати [PERSON] ключі від вказаного домоволодіння.

Outcome: partial