Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

[PERSON] в позовній заяві вказує, що з відповідачем зареєстрували шлюб 09 серпня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку Анну, [INFO], та доньку Єлизавету, [INFO]. З відповідачем шлюбні відносини не склалися, з грудня 2012 року вони проживають окремо, спільно господарство не ведуть. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сім'я розпалася та збережена не може бути. Після розлучення просить суд залишити її прізвище без змін, та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подачі позову до досягнення повноліття дітьми. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а вона дуже потребує такої допомоги. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, але, відповідно до телефонограми, яка є у справі, просить суд розглянути справу у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивачки, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи: - 09 серпня 2002 року було зареєстровано шлюб позивачки з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого є у справі; - позивачка та відповідач мають двох дітей: доньку Анну, [INFO], та доньку Єлизавету, [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких є у справі; - сторони проживають окремо, спільно господарство не ведуть, втратили почуття любові один до одного. Діючим законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду: ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1 СК України. При цьому, згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як дана сім'я розпалася та збережена бути не може. При цьому, суд враховує інтереси сторін та їх дітей. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки суд вважає необхідним залишити без змін, про що вона сама просить суд. Відповідно до ст.180 СК України, позивачка та відповідач зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Позивачка з дітьми проживає окремо, діти перебувають на її утриманні, при цьому, відповідач не надає позивачці належної матеріальної допомоги на утримання дітей. Ці факти підтверджуються поясненнями позивачки, довідкою виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, яка є у справі. Позивачка наполягає на стягненні з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подачі позову до досягнення повноліття дітьми, а відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно ч.2 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Розмір аліментів, про стягнення якого просить позивачка, суд вважає обґрунтованим. Аліменти мають бути стягнуті з відповідача від дня пред'явлення позову. Також, згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України Про судовий збір, з відповідача на користь державного бюджету Василівського району Запорізької області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved