Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Харків, вул. К.Маркса 29 а, кв.18, та скасувати паспортну реєстрацію [PERSON]. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач вказує, що 22.03.2012 року, приватним нотаріусом ХМНО засвідчений договір дарування, за яким він набув право власності на квартиру [ADDRESS]. Вказаний договір належним чином зареєстровано в КП «Харківське МіськБТІ»,що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №331660467 від 30.03.2012 р. Після набуття права власності на квартиру [ADDRESS], як зазначив позивач попередній власник, гарантував йому, що зареєстрований в квартирі [PERSON] в добровільному порядку анулює свою реєстрацію за цією адресою. Однак до теперішнього часу [PERSON] не скасував свою реєстрацію за адресою №18 по вул. К.Маркса,29а м. Харкова. Оскільки позивач придбав спірну квартиру на законних підставах та є її законним власником, то реєстрація відповідача у його квартирі порушує його майнові права. У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засіданні не зявився. Про слухання справи був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 22.03.2012 року, приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] засвідчений договір дарування, за яким [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS]. Вказаний договір належним чином зареєстровано в КП «Харківському Міському Бюро технічної інвентаризації». Ця обставина підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №331660467 від 30.03.2012 р. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були повязані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для особистого проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно зі ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. На підставі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім,ї ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловими приміщеннями в обсязі, визначеним власником. Тобто право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника приватної власності на це майно. За таких обставин суд вважає, що наявність зареєстрованого відповідача [PERSON] в квартирі № 18, в будинку № 29 «а», по вулиці Карла Маркса, 29 у місті Харкові, яка належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] є перешкодою у здійсненні ним права власності та позбавляє позивача можливості вільного розпорядження цією квартирою, змушує його сплачувати квартирну плату та комунальні платежі за зареєстрованих в його квартирі осіб. Зняття особи з реєстраційного обліку проводиться на підставі п. 14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. № 35, згідно якому зняття з реєстраційного обліку особи проводиться також на підставі рішення суду. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved