Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-06 00:00:00

Позивач у травні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № DNI0AК11295140 від 22.07.2005 року у розмірі 108948,40 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1089,48 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору №DNI0AК11295140 від 22.07.2005 відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 75938,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,13% на місяць на суму залишку заборгованості та за розрахунково-касове обслуговування, на термін до 22.07.2010 року. Відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобовязання: не своєчасно та не повному обсязі погашав заборгованість за кредитом, комісії та інші платежі, які виникають в процесі обслуговування кредиту. Станом на 24.04.2012 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 108948,40 грн., яку позивач просив стягнути із відповідача та судові витрати по справі. Представник позивача відповідно до заяви від 07.02.2013 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суд не повідомив. Суд приходить вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Договору №DNI0AК11295140 від 22.07.2005 року відповідач [PERSON] отримав кредит для купівлі автомобіля та сплати страхових платежів в розмірі 75938,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,13% на місяць на суму залишку заборгованості та за розрахунково-касове обслуговування, на термін до 22.07.2010 року. Відповідно до п.3.3 договору №DNI0AК11295140 від 22.07.2005 року при порушенні зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості. Як вказав в своїй позовній заяві позивач предмет застави був реалізований, про що складений звіт та направлений відповідачу, однак відповідач продовжує порушувати виконання своїх зобовязань. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору №DNI0AК11295140 від 22.07.2005 року заборгованість станом на 24.04.2012 року склала 108948,40 грн., яка складається із наступного: 22166,27 грн. заборгованість за кредитом; 46881,73 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 2210,46 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 37689,94 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а тому відповідач зобов'язаний оплатити заборгованість за кредитним договорам, а саме: тіло кредиту в розмірі 22166 грн. 27 коп. Оскільки проценти та комісія є платою ( винагородою) за користування грошовими коштами, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом в розмірі 46881,73 грн. та комісія у розмірі 2210,46 грн. законні та підлягають задоволенню. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення пені нарахованої за неналежне повернення кредиту та сплату процентів в розмірі 37689,94 грн. Відповідно до ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Базою для розрахунку пені є сума виконаного неналежним чином грошового зобов'язання. При цьому неналежним виконанням грошового зобов'язання є його прострочення. За кредитними договорами простроченням є несплата чи несвоєчасна сплата позичальником кредиту та процентів за його користування. Пеня стягується за кожний день прострочення виконання обов'язків боржником щодо повернення кредиту. Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань регулюються ЦК України та Законом України № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 року. Згідно з пунктом 2 статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Слід зауважити, що ст.1 Закону України № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 року платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Але саме для пені по грошових зобов'язаннях встановлене обмеження ст. 3 Закону, відповідно до якої розмір пені не може перевищуй подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за яким сплачується пеня. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає за можливим зменшити розмір пені та стягнути із відповідача пеню в розмірі 2000 грн. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на його користь відповідно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 832,58 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial