Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-22 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов з заявою про уточнення позовних вимог, обґрунтовуючи які представник позивачки зазначає, що позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 1998р. по 2007р. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] 28.05.2004р. 2002р. позивачка та відповідач разом виїхали до Португалії. Влітку 2007р. сторони остаточно припинили сімейно-шлюбні відносини, після чого позивачка разом із сином залишилися проживати в Португалії, а відповідач повернувся до України. Починаючи з літа 2007р. неповнолітній син [PERSON] повністю перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не надає фінансової допомоги на утримання сина, тому у червні 2008р. прокурором державної прокуратури при Суді у справах сімї та неповнолітніх м.Кашкайш(держава Португалія) було порушено справа за позовом про урегулювання батьківських прав проти [PERSON] та [PERSON] стосовно їхнього сина [PERSON], оскільки батьки не проживають разом і між ними не було досягнуто ніякої домовленості щодо виконання батьківських обовязків, тому судом у справах сімї та неповнолітніх м.Кашкайш було прийнято рішення зокрема про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 10 % від щомісячного доходу батька, надано дозвіл на примусове виконання даного рішення іноземного суду. Однак відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню сина, не піклується про нього, не забезпечує його матеріально, не створює умов для отримання сином освіти, хоча є здоровою, працездатною особою, не одружений, інших стягнень не має, має постійне місце роботи. Тому на підставі викладеного позивачка та її представник просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 800 грн., також додаткові витрати та утримання сина у розмірі 1944,60 грн.; а також стягнути фактично понесені разові додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1033,12 грн., та витрати на послуги з перекладу у розмірі 1500,00 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, та в судовому засіданні пояснив, що рішенням Португальського суду з нього вже стягнуто аліменти на утримання сина і він не заперечує проти їх сплати позивачці, однак не має рахунку, на який має перераховувати кошти. Всі інші вимоги відповідач вважає безпідставними та недоведеними, тому просить відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши, оцінивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1998р. по 2007р. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 28.05.2004р.н., який на даний час проживає разом з позивачкою в Португалії, та перебуває на повному її утриманні. З 2007р. сторони остаточно припинили відносини, після чого позивачка з сином залишилася проживати в Португалії, а відповідач повернувся до України, та припинив матеріально допомагати сину. В червні 2008р. Прокурором державної прокуратури при Суді у справах сімї та неповнолітніх м.Кашкайш(держава Португалія) було порушено справа за позовом про урегулювання батьківських прав проти [PERSON] та [PERSON] стосовно їхнього сина [PERSON], оскільки батьки не проживають разом і між ними не було досягнуто ніякої домовленості щодо виконання батьківських обовязків. 16.02.2011р. Судом у справах сім'ї та неповнолітніх м.Кашкайш було прийнято рішення по вище зазначеній справі, яким вирішено: Покласти обов'язок по догляду і виконанню батьківських обов'язків щодо неповнолітнього Натанаела [PERSON] на його матір, з якою він проживає; Батькові гарантується право/обов'язок спостерігати за вихованням і умовами життя сина, а також право на інформацію щодо способу виконання батьківських обов'язків матір'ю; Батько може безпосередньо спілкуватися з неповнолітнім, використовуючи будь-який засіб зв'язку, завжди, коли забажає, водночас поважаючи шкільний розпорядок і періоди часу, передбачені для харчування та відпочинку неповнолітнього. Батько може відвідувати неповнолітнього, завжди коли забажає, водночас поважаючи розпорядок і періоди часу, передбачені для харчування та відпочинку неповнолітнього та про який він попередньо домовиться з матір'ю. Батько може брати до себе неповнолітнього, включно залишати у себе на ніч на вихідні або свята (святкові дні) в такій формі, як про це буде домовлено між батьками; Встановити матеріальну допомогу, яка виплачуватиметься батьком неповнолітній дитині у розмірі 10 % від щомісячного доходу батька. 31.10.2012р. Бориспільським міськрайонним судом Київської області була прийнята Ухвала по справі №2-к/1005/3/2012 (1005/8168/2012) про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду від 16 лютого 2011 року по справі №2893/08.4TBCSC за позовом прокурора державної прокуратури при Суді у справах сім'ї та неповнолітніх м.Кашкайш (держава Португалія) про урегулювання батьківських прав проти [PERSON] та [PERSON] стосовно їхнього сина [PERSON] Натанаела, що проживає в м.Алкабідеш . 06.12.2012р. Позивачем до ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції було подано заяву про примусове виконання рішення іноземного суду від 16.02.2011 року по справі №2893/08.4TBCSC, на виконання виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.10.2012р. по справі №2-к/1005/3/2012 (1005/8168/2012). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач свій обовязок по утриманню дітей не виконує. Згідно статті 192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Крім того позивачкою [PERSON] та її представником було надано висновки про стан здоровя дитини [PERSON], які не легалізовані в Україні, тому судом вони не можуть бути прийняті як належні докази. Тому при визначенні розміру аліментів, що будуть стягуватися з відповідача на користь позивачки судом враховується матеріальний стан відповідача [PERSON], але позивачка [PERSON] та її представник не надали доказів стосовно розміру доходів відповідача [PERSON] та не довели той факт, що відповідач може сплачувати кошти у визначеному ними розмірі. При цьому слід зазначити, що відповідачем [PERSON] було надано довідку №26/03-1 від 26.03.2013р., відповідно до якої [PERSON] працює на ТОВ „[PERSON] ЛТД з 01.05.2008р. на посаді охоронця з посадовим окладом 1420,00 грн. тому суд приходить до висновку, що з відповідача мають бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Згідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається. Оскільки судом збільшується розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], то виконавчий лист від 31.10.2012р. №2-к/1005/3, виданий 12.11.2012р. Бориспільським міськрайсудом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної допомоги у розмірі 10 % щомісячного доходу батька, згідно якого відкрите виконавче провадження №35580363 ВДВС Бориспільського МРУЮ Київської області, повернути до суду без подальшого виконання.

Outcome: partial