Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

23 липня 2012 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 6 210 гривень 77 копійки за період з 01 липня 2011 року по 01 липня 2012 року. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 17 червня 2002 року у справі № 2-624 з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше передбаченого законом мінімуму, починаючи з 10.06.2002 року і до повноліття дочки, тобто до 23.06.2014 року, але відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів, починаючи з квітня 2005 року та до 01.07.2012 року аліменти не сплачував. За період з 15.04.2005 року по 30.06.2012 року відповідач має борг по аліментах в сумі 18\~648,56 грн., що підтверджується розрахунком Відділу ДВС Баранівського РУЮ в Житомирській області. Відповідно до вимог ст.196 Сімейного кодексу України є підстави для стягнення пені у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву від 20.09.2012 року, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] подав до суду заперечення проти позову від 17.08.2012 року, в яких підтвердив про наявність боргу по аліментах в сумі 18\~648 грн. та зазначив, що заборгованість виникла внаслідок відсутності у нього постійної роботи. Просив застосувати ч. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України та зменшити розмір пені до 1000 грн., оскільки постійно хворіє. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, подав до суду заяву від 20.09.2012 року, якою просив розглянути справу без його участі та надав копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 10854 від 06.05.2003 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 17 червня 2002 року у справі № 2-624 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 10.06.2002 року і до повноліття дочки, тобто до 23.06.2014 року, що підтверджується копією виконавчого листа Баранівського районного суду Житомирської області від 17.06.2002 року (а.с. 3). Згідно розрахунку державного виконавця Відділу ДВС Баранівського РУЮ [PERSON] заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 02.07.2012 року складає 18\~648,56 грн. (а.с. 4). На підставі ч. 1 ст. 196 СК України, [PERSON] має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, так як відповідач заборгував по їх сплаті. Розрахунок неустойки, який зроблено позивачкою [PERSON], всього в сумі 6210 гривень 77 коп. за період з 01.07.2011 року по 01.07.2012 року, є правильним. Відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів для застосування ч. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України для зменшення розміру неустойки. Надана відповідачем копія виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 10854 від 06.05.2003 року, згідно якої [PERSON] перебував у період з 13.04.2003 року по 06.05.2003 року на стаціонарному лікуванні не може бути підставою для зменшення неустойки, оскільки позивач просить стягнути пеню по сплаті аліментів за період з 01 липня 2011 року по 01 липня 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вказані обставини свідчать про наявність законних підстав для ухвалення рішення.

Outcome: approved