Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

18.10.2012 року відкрито провадження у справі. Позивач свої вимоги, в подальшому уточнені, мотивує тим, що з 2008 року працював в комунальному підприємстві „Охтирське міське бюро технічної інвентаризації на посаді юрисконсульта. 10.10.2012 року його було звільнено з займаної посади на підставі наказу директора підприємства [PERSON] № 44, відповідно п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Вважає звільнення незаконним, оскільки не скоював порушень трудової дисципліни та не допускав фактів невиконання трудових обовязків. Так, в травні 2012 року йому була оголошена догана за неналежну підготовку проекту рішення виконкому Охтирської міськради про офрмлення права власності на обєкти нерухомого майна по вул. Гончаренко, 17 м. Охтирка, хоча зазначений проект був перевірений та підписаний безпосередньо директором та потім був прийнятий виконкомом. При цьому, в порушення вимог ст. 149 КЗпП України, директором до застосування дисциплінарного стягнення не відбиралися його пояснення. На його запитання про підстави накладення стгнення, він отримав відповідь, що це необхідно для того, щоб питання про видачу свідоцтва про обєкт нерухомості не набуло подальшого резонансу та запевнення, що догана буде знята. В серпні 2012 року директором підприємства йому було усно оголошено чергову догану за непроведення службового розслідування по виконанню посадових обовязків інженером підприємства [PERSON], яка проводила технічну інвентаризацію обєктів нерухомості по вул. Гончаренко, 17 м. Охтирка. В порушення ст. 149 КЗпП України та п. 31 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників та службовців підприємств, установ, організацій, затверджених постановою № 213 від 20.07.1984 року Держкомітетом з праці та соціальних питань, наказ директора підприємства про оголошення зазначеної догани був наданий для ознайомлення головним інженером [PERSON] через півтора місяці після оголошення догани та оформлення наказу. 10.10.2012 року директор повідомив про проведення щодо нього службового розслідування, за результатами якого комісія рекомендувала звільнити його з посади за п. 3 ст. 40 КЗпП України, при цьому на прохання надати матеріали службового рослідування для перевірки відмовився. Директор також запропонував звільнитися за власним бажанням або за згодою сторін. При цьому повідомив, що скорочувати його не бажає, так як це потягне виплату заробітної плати протягом року в центр зайнятості. Питання його звільнення, в порушення ст. 43 КЗпП України, не було предметом розгляду профспілковою організацією. Внаслідок звільнення він переніс моральні страждання, а також був змушений звертатися за медичною допомогою, придбавати ліки. В звязку з викладеним, порушує питання про поновлення строку звернення до суду щодо оскарження догани за травень 2012 року; визнання наказів директора КП „Охтирське МБТІпро накладення дициплінарних стягнень за травень та серпень 2012 року та наказу № 44 від 10.10.2012 року про звільнення незаконними; поновлення його на посаді юрисконсульта в КП „Охтирське МБТІ та внесення відповідних змін в трудову книжку; стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у розмірі 55000 грн., стягнення матеріальної шкоди за лікування в розмірі 118,21 грн. та стягнення з відповідача судових витрат у повному обсязі. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги. Позивач доповнив, що в звязку з порушенням його трудових прав було принижено його честь та гідність, постраждала ділова репутація, оскільки запис в трудовій книжці негативно впливає на його подальше працевлаштування. Після звільнення він лікувався в звязку з отриманою психологічною травмою. Незаконне звільнення призвело до погіршення стосунків в сімї, так як його заробіток є основним джерелом доходу. Представник відповідача та третя особа заперечив проти заявлених вимог, зазначивши, що в обовязки позивача, крім іншого, входить розробка та погодження проектів рішень про оформлення права власності на обєкти нерухомості. Позивачем був підготовлений проект рішення з грубим порушенням вимог чинного законодавства, що призвело до подальшого скасування рішення та спричинення шкоди громадянам, і стало підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани. В подальшому позивачем не було виконане усне розпорядження про проведення службового розслідування, в звязку з чим йому була оголошена чергова догана. В послідуючому, оскільки позивач здійснював в робочий час діяльність по оцінці нерухомого майна, що не сумісне з завданнями БТІ, було призначено комісію, яка дійшла висновку, що позивач допустив порушення трудової дисципліни, після чого було прийнято рішення про звільнення його з роботи. Тому вважає, що дисциплінарні стягнення були накладені законно, обгрунтовано, в звязку з систематичним невиконанням позивачем своїх посадових обовязків. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що працює головним інженером КП „Охтирське МБТІ. З 2008 року позивач працював в Охтирському МБТІ на посаді юриста. Його посадові обовязки були розроблені пізніше. Позивач готував проекти рішень, які приймалися виконкомом щодо обєктів нерухомості, приймав участь у судових розглядах як представник підприємства. [PERSON] підготував проект рішення, який не відповідав вимогам закону, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності та йому було оголошено догану. Крім того, десь у червні 2012 року в кабінеті директор Охтирського МБТІ [PERSON] надав [PERSON] розпорядження про проведення службового розслідування щодо технічної інвентаризації гаражів по вул. Гончаренко, 17 м. Охтирка. В липні 2012 року [PERSON] був у відпустці. Після виходу з відпустки, у серпні 2012 року на запитання директора про виконання його розпорядження [PERSON] повідомив, що розслідування не проводив. В звязку з цим був виданий наказ про оголошення догани, який писала вона особисто та оголошувала [PERSON], однак останній відмовився його підписувати. Цей же наказ вона доводила до [PERSON] повторно у вересні місяці. Тоді ж у книзі наказів зазначила, що [PERSON] від підпису відмовився. Актів з даного приводу не складала, писала доповідну директору. У вересні 2012 року [PERSON] зателефонував з приймальні міського голови та повідомив про скаргу громадян на високу ціну проведення експертної оцінки [PERSON] Так як з даного приводу [PERSON] відмовився давати пояснення, був виданий наказ, щоб нею була проведене службове розслідування. Вона звернулася до [PERSON], однак той відмовився дати пояснення. Потім звернулася громадянка з вул. Фрунзе з приводу того, що [PERSON] виготовляв їй експертну оцінку нерухомого майна. Після цього був виданий наказ про створення комісії про розслідування того факту, що [PERSON] на робочому місці проводив експертні дослідження. До складу комісії, крім неї входили [PERSON], [PERSON] Комісія дійшла висновку, що дійсно [PERSON] проводив на роботі експертну оцінку та рекомендувала його звільнити. Після цього був виданий наказ про звільнення. Після звільнення [PERSON] в компютері знайшла текст експертної оцінки обєкта нерухомості. З наказом про проведення комісією службового розслідування вона [PERSON] не знайомила, пояснень не відбирала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює груповим інженером Охтирського МБТІ, займається перевіркою документації, що стосується обмірів та виготовлення технічних паспортів. З 2008 року [PERSON] працював юристом, був присутній при розгляді справ у суді, готував проекти рішень на виконком щодо права власності на обєкти нерухомості. Розяснювальної роботи по змінам в нормативних актах не проводив. Їй відомо, що у [PERSON] було два стягнення, одне з яких повязане з підготовкою проекту рішення виконкому щодо гаражів по вул. Гончаренко, 17 м. Охтирка, яке в послідуючому було скасоване. На підприємстві був підготовлений штатний розпис, в якому не було передбачено посади юриста, однак [PERSON] відмовився ставити підпис. Вона особисто приймала участь в роботі комісії, яка була створена в звязку з розглядом скарг громадян щодо зайняття [PERSON] підприємницькою діяльністю на підприємстві. Розглянувши заяву щодо виготовлення експертної оцінки нерухомого майна по вул. Шевченка, 16 м. Охтирка, склали акт про те, що [PERSON] на робочому місці приймав громадян і здійснював експертну оцінку обєкта нерухомості, хоча підприємство такою діяльністю не могло займатися, так як відсутня ліцензія. Комісія перевіряла діяльність [PERSON] з травня 2012 року. Особисто вона [PERSON] з наказом про проведення службового розслідування не знайомила, пояснень від [PERSON] не відбирала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює в Охтирському МБТІ і була включена до складу комісії з приводу здійснення [PERSON] експертних оцінок. Були заяви від громадян, про те, що [PERSON] виконував експертну оцінку обєктів нерухомості. Вона особисто бачила на робочому столі [PERSON] візитні картки, в яких було зазначено про здійснення ним експертної оцінки нерухомого майна. Комісія дійшла висновку, що [PERSON] здійснював діяльність по оцінці нерухомого майна у робочий час. Особисто вона [PERSON] з наказом про проведення службового розслідування не знайомила, пояснень не відбирала. В неї питань до [PERSON] як до юриста підприємства не було, також їй невідомо, які обовязки, як юрист підприємства, мав виконувати [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює в Охтирському МБТІ на посаді реєстратора. Вона повинна була видати свідоцтво про право власності на підставі рішення виконкому Охтирської міської ради. Так як в наявності будинку, на який мало бути зареєстроване право власності не було, вона не стала видавати свідоцтво про право власності та доповіла про це директору. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає поряд з господарством по вул. Гончаренка, 17 м. Охтирка і разом з іншими мешканцями вулиці вони більше року зверталися до правоохоронних органів, місцевої влади з приводу припинення будівництва гаражів за зазначеною адресою, оскільки при цьому порушувалися права інших мешканців. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, свідків, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Між сторонами виник спір, який підлягає вирішенню на підставі норм трудового законодавства. Судом встановлено, що наказом № 2 від 22.01.2008 року позивач прийнятий на роботу до комунального підприємства „Охтирське міське бюро технічної інвентаризації на посаду юриста. 27.07.2010 року, відповідно до наказу № 16 переведений на посаду юрисконсульта, що сторонами не оспорюється та підтверджується записами в трудовій книжці позивача. Наказом № 17 від 24.05.2012 року за неналежну підготовку проекту рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради за квітень 2012 року позивачу було оголошено догану та вказано на належне виконання своїх посадових обовязків та виконання вимог чинного законодавства, про що він був ознайомлений 24.05.2012 року під підпис, що підтверджується записом в книзі наказів КП „Охтирське МБТІ. Наказом № 33 від 08.08.2012 року за невиконання розпорядження директора КП „Охтирське МБТІ про проведення службового розслідування про порушення проведення технічної інвентаризації по вул. Гончаренка, 17 м. Охтирка та невиконання посадової інструкції юрисконсульта позивачу винесено догану. Підпис позивача про ознайомлення з наказом в книзі наказів відсутній. Наказом № 44 від 10.10.2012 року позивач звільнений з роботи за невиконання обовязків, покладених трудовим договором та правилами трудового розпорядку та застосуванням раніше заходів дисциплінарного стягнення, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України з 10.10.2012 року. Вирішуючи спір про законність накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді догани згідно з наказом № 17 від 24.05.2012 року встановлено наступне. Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення - догана; звільнення. Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосоване лише одне дисциплінарне стягнення. Відповідно до ІІ розділу посадової інструкції юрисконсульта КП „Охтирське МБТІ № 6, розробленої головним інженером КП „Охтирське МБТІ та затвердженої директором підприємства 10.01.2011 року, з якою цього ж дня був ознайомлений позивач, до обовязків юрисконсульта підприємства входить, зокрема, розробка і погодження проектів рішень виконкому та сесій міської ради. Позивачем, як юрисконсультом КП „Охтирське МБТІ був розроблений проект рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради про оформлення права власності, в тому числі [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Гончаренко, 17 м. Охтирка Сумської області, що сторонами не оспорюється. Зазначений проект був погоджений без зауважень директором КП „Охтирське МБТІ [PERSON], заступником міського голови [PERSON], начальником юридичного відділу [PERSON], керуючим справами виконкому [PERSON], що підтверджується довідками про погодження проекту рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради та 25.04.2012 року виконкомом Охтирської міської ради прийнято рішення № 81 про оформлення права власності. 11.05.2012 року за № 828 [PERSON] був підготовлений лист від КП „Охтирське МБТІ за підписом директора про призупинення оформлення та видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул. Гончаренко, 17 м. Охтирка [PERSON] в звязку з тим, що було виявлено, що частина господарських будівель ( гаражі ) знаходяться за межами приватної земельної ділянки [PERSON], на підставі якого 24.05.2012 року було прийнято рішення виконкому Охтирської міської ради № 92 про скасування п. 1.11 рішення від 25.04.2012 року № 81. Як зазначила в судовому засіданні свідок [PERSON], невідповідність технічної документації фактичній наявності будов нею було виявлено при здійсненні реєстрації обєктів нерухомості та видачі свідоцтва про право власності. Однак, сторони в судовому засіданні не оспорюють той факт, що інвентаризація обєктів нерухомості по вул. Гончаренка, 17 м. Охтирка, відповідно до вимог Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 24.05.2001 року № 127 та зареєстрованої в Мінюсті України 10.07.2001 року, була здійснена до підготовки проекту рішення виконкому Охтирської міської ради інженером КП „Охтирське МБТІ [PERSON] Нею були встановлені розбіжності між даними про обєкт нерухомості, що малися в декларації про готовність та фактичними даними інвентаризації. Матеріали інвентаризації були передані на перевірку головному інженеру та малися в інвентаризаційній справі. В судовому засіданні сторони не оспорюють, що доповідні записки з приводу виявлених розбіжностей ні інженером, ні головним інженером не складалися. Питання про наявність у діях зазначених осіб порушень на підприємстві не розглядалося. До обовязків юрисконсульта підприємства, відповідно до посадової інструкції, крім вищезазначеного, входить також здійснення методичного керівництва правової роботи на підприємстві, надання допомоги структурним підрозділам; надання висновків про відповідність чинному законодавству проектів наказів, положень та інших документів підприємства; участь у роботі по оформленню та укладанню господарських договорів, підготовка висновків про їх юридичну відповідність; прийняття участі в розробці проектів колективних договорів; своєчасне оформлення та подання на державну реєстрацію змін до статутних документів підприємства; складання позовних заяв, за дорученням захист інтересів підприємства в суді; консультація працівників підприємства та громадян, які звернулися до підприємства з питань чинного законодавства; підготовка обгрунтованих відповідей на заяви та звернення громадян, організацій; аналіз та узагальнення результатів розгляду цивільних і господарчих справ; оформлення матеріалів про притягнення працівників підприємства до дисциплінарної та матеріальної відповідальності; ведення довідково-інформаційної роботи з законодавства і нормативних актів із застосуванням технічних засобів, а також облік змін чинного законодавства, інших нормативних актів; ведення роботи по ознайомленню посадових осіб підприємства з нормативними актами, що стосуються їх діяльності, а також про зміни в чинному законодавстві; здійснення обліку і зберігання вирішених цивільних та господарських справ, а також тих, що знаходяться у провадженні. Таким чином, зазначеними обовязками не визначено здійснення юрисконсультом дій, повязаних безпосередньо з технічною інвентаризацією виконанням обстеження, обмірів, складанням схематичних креслень земельних ділянок, будинків, допоміжних будівель та споруд, як на тому наполягає сторона відповідача. А враховуючи, що підготовлений позивачем проект рішення був в наступному без зауважень погоджений директором підприємства та відповідальними особами виконкому Охтирської міської ради, які не виявили невідповідностей, та в результаті було прийняте рішення про оформлення права власності, неможливо погодитися з висновком відповідача щодо неналежної підготовки позивачем проекту рішення, виходячи з вимог посадової інструкції юрисконсульта. Крім того, при накладенні дисциплінарного стягнення директором підприємства було порушено порядок його накладення, оскільки від позивача пояснення не відбиралися. Вважати, що лист від 11.05.2012 року за № 828 за підписом директора [PERSON] підготовлений [PERSON] є його поясненням, як про це зазначив представник відповідача, підстав немає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що наказ № 17 від 24.05.2012 року, яким позивачу було оголошено догану є незаконним та підлягає скасуванню. Щодо наказу № 33 від 08.08.2012 року про винесення позивачу догани, встановлено наступне. Встановлено, що в червні 2012 року директор підприємства надав позивачу усне розпорядження про проведення службового розслідування щодо технічної інвентаризації гаражів по вул. Гончаренко, 17 м. Охтирка, що сторони не оспорюють та підтверджується показами свідка [PERSON] Хоча, як зазначалося вище, на той час [PERSON] вже був притягнутий до дисциплінарної відповідальності в звязку з виявленими в результаті проведення технічної інвентаризації невідповідностями. Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку КП „Охтирське МБТІ, узгоджених директором КП „Охтирське МБТІ та головою профспілки підприємства, затверджених зборами трудового колективу від 15.09.2010 року, працівник підприємства зобовязаний виконувати розпорядження роботодавця, які не суперечать чинному законодавству. Встановлено, що письмовий наказ про проведення службового розслідування не був винесений, а усне розпорядження не містило термінів його проведення та обсягів проведення необхідних дій. В матеріалах справи маються письмові пояснення позивача від 06.08.2012 року, згідно яких він зазначив, що службову перевірку ним не було проведено, оскільки з 27.06.2012 року по 29.07.2012 року був відсутній на робочому місці в звязку з перебуванням в щорічній відпустці. Зазначена обставина стороною відповідача не спростована. Дисциплінарний проступок є винна дія працівника в порушенні трудової дисципліни. Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів в підтвердження тієї обставини, що позивач, маючи конкретне розпорядження директора про відібрання пояснень від конкретних осіб з приводу конкретних обставин чи про проведення інших визначених ним дій, не виконав його в установлений строк. За таких обставин, не можна вважати доведеним факт умисного невиконання розпорядження директора з вина позивача, а тому накладення дисциплінарного стягнення є необґрунтованим та наказ про оголошення догани від 08.08.2012 року підлягає скасуванню. Пунктом 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року „Про практику розгляду судами трудових спорів, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни , судам необхідно зясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст.41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Пунктом 23 зазначеної Постанови визначено, що за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково ( ст. 51 КЗпП України ), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. Встановлено, що згідно наказу № 41 від 21.09.2012 року головний інженер [PERSON] повинна провести службове розслідування по проведенню юрисконсультом [PERSON] в робочий час в особистих інтересах експертної оцінки нерухомого майна по пров. Шевченка, 16 м. Охтирка. Згідно доповідної головного інженера [PERSON] від 21.09.2012 року [PERSON] відмовився надати письмове пояснення. 03.10.2012 року був винесений наказ № 47, згідно якого з метою обєктивного, повного та всебічного службового розслідування по факту прийняття замовлень експертної оцінки нерухомості в робочий час юрисконсультом [PERSON], не сумісного з видом діяльності БТІ наказано провести службове розслідування по відношенню до юрисконсульта [PERSON] по факту прийняття ним замовлень з експертної оцінки в робочий час, в звязку з цим створити робочу комісію про проведення службового розслідування в складі голови головного інженера [PERSON], членів комісії групового інженера [PERSON], інженера-інвентаризатора [PERSON] Комісії провести службове розслідування та скласти акт, який подати на розгляд до 08.10.2012 року. Відповідно до акту проведення службового розслідування від 08.10.2012 року, комісією встановлено, що юрисконсульт дійсно в робочий час в особистих інтересах приймав замовлення та проводив експертну оцінку нерухомого майна. Комісія дійшла висновку, що за систематичне порушення виконання службових обовязків, покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, раніше накладеними дисциплінарними стягненнями на юрисконсульта [PERSON] рекомендувати директору БТІ питання про звільнення [PERSON] з займаної посади вирішити за власним розсудом. Наказом № 44 від 10.10.2012 року позивач звільнений з роботи за невиконання обовязків, покладених трудовим договором та правилами трудового розпорядку та застосуванням раніше заходів дисциплінарного стягнення, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України з 10.10.2012 року. Встановлено, що позивач з наказами № 41 від 21.09.2012 року та № 47 від 03.10.2012 року ознайомлений не був, пояснення від нього комісією не відбиралися, що сторона відповідача не оспорює. Як пояснив позивач в судовому засіданні, на пропозицію [PERSON] надати пояснення він виявив бажання ознайомитися з наказом про проведення щодо нього службового розслідування, однак наказ для ознайомлення не був наданий. Про проведення комісією щодо нього службового розслідування він не знав. Щодо здійснення ним експертної оцінки нерухомого майна пояснив, що підприємницької діяльності не здійснює, в підтвердження чого надав виписку з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка містить запис про здійснення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності, працює за сумісництвом в ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг»оцінювачем, так як має свідоцтво про реєстрацію у Державному реєстрі оцінювачів, що підтвердив договором. Він дійсно здійснював оцінку обєктів нерухомості, однак у власний час. Громадян, які зверталися до КП „Охтирське МБТІ, він консультував з питань, які відносилися до діяльності підприємства, що входить до кола його посадових обовязків. Доказів в спростування таких тверджень позивача сторона відповідача не надала. Покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] в тій частині що позивач мав візитну картку, де було зазначено, що він здійснює експертну оцінку не підтверджують тієї обставини, що останній займався зазначеною діяльністю в робочий час. Надані стороною відповідача письмові пояснення [PERSON] щодо факту звернення її сина до юриста КП „Охтирське МБТІ [PERSON] з приводу проведення експертної оцінки також не можуть слугувати доказом проведення такої оцінки саме в робочий час, оскільки в поясненнях зазначено, що син [PERSON] [PERSON] звернувся до Охтирського МБТІ при оформленні документів купівлі-продажу квартири 03.09.2012 року о 10 годині, де юрист розяснив, що необхідна оцінка обєкту нерухомості та пояснив, що в тому числі може її провести, отримав висновок 26.09.2012 року. Щодо часу, коли саме було здійснено експертну оцінку, пояснення інформації не містять. Крім того, в акті комісії про проведення службового розслідування не зазначено, коли саме мало місце прийняття позивачем замовлень на здійснення експертної оцінки обєктів нерухомості, виходячи з яких обставин комісія дійшла висновку про встановлення такого факту, на підставі чого здійснений висновок про систематичне порушення позивачем виконання службових обовязків, покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку і яких саме обовязків. За таких обставин, факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку недоведений. Крім того, враховуючи наявність підстав для скасування наказів, якими до позивача було застосовано заходи дисциплінарного стягнення у вигляді доган, підлягає скасуванню і наказ № 44 від 10.10.2012 року. Суд не може прийняти до уваги доводи сторони відповідача щодо порушення позивачем строків на звернення до суду з позовом про оскарження наказу № 17 від 24.05.2012 року, оскільки наказ став складовою частиною підстав для звільнення, а тому строк на оскарження необхідно рахувати з часу, коли позивач дізнався про порушення свого права, а саме про звільнення. Враховуючи, що позивач звернувся з позовом про поновлення на роботі 15.10.2012 року, строки звернення до суду за захистом свого права ним не порушені. Таким чином, аналізуючи зібрані докази, суд дійшов висновку про незаконність звільнення позивача за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, в звязку з чим право позивача підлягає захисту шляхом поновлення його на роботі з виплатою середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, відповідно до положень ст. 235 КЗпП України. Відповідно до довідки про середню заробітну плату, наданої КП „Охтирське МБТІ та позивачем не оспореної, розмір середньоденного заробітку позивача становить 125 грн. Позивач просить стягнути середній заробіток у розмірі 8500 грн. Однак, враховуючи вимоги Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року, якою затверджено порядок обчислення середньої заробітної плати, стягненню підлягає: 125 ( середньоденний заробіток ) х 48( кількість робочих днів ) = 6000 грн. Відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд приймає до уваги доводи позивача, що порушення трудових прав з боку відповідача призвели до моральних страждань, внаслідок чого він проходив лікування в комунальному закладі Сумської обласної ради „ОСПЛ № 2, що підтверджується довідкою КЗ СОР „ОСПЛ № 2 від 05.11.2012 року № 203, а також його доводи щодо того, що звільнення призвело до погіршення стосунків в сімї, так як його заробіток є основним джерелом доходу. Однак позивачем не надані докази в підтвердження заявленого розміру заподіяної йому моральної шкоди. Враховуючи глибину моральних страждань, виходячи з наданих доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача в цій частині та стягнення з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн. Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини. Враховуючи, що позовні вимоги позивача про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку задоволені, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 214,60 грн. Згідно з положеннями ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться витрати на правову допомогу. Статтею 84 ЦПК України визначено, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 1 Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. В матеріалах справи мається угода про надання правової допомоги від 15.10.2012 року, згідно якої адвокат [PERSON], що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 630 від 28.10.2008 року, надав позивачу послуги у вигляді надання правової допомоги, захисту та представництва інтересів останнього. Згідно додатку до угоди, година роботи адвоката [PERSON] коштує 400 грн. До угоди надані акти виконаних робіт та розрахункові квитанції від 17.12.2012 року про сплату позивачем 5593 грн. та від 18.12.2012 року про сплату 230 грн. Виходячи з положень Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах, додатку до договору про надання допомоги від 15.10.2012 року, актів виконаних робіт, часу участі представника позивача в судових засіданнях та часу ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується журналами судових засідань та журналом видачі справ для ознайомлення, розмір компенсації витрат на правову допомогу складає 4393 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial