Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-12 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача, про розірвання шлюбу в якому зазначив, що 06.10.2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис №3394. Від спільного проживання сторони мають дитину -донька [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують з квітня 2012 року, шлюб носить лише формальний характер. Спору щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя у сторін, на момент звернення до суду, немає. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим з підстав несумісності характерів, різних звичок та систематичних непорозумінь. У зв`язку із вказаними вище підставами просив розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з`явився однак, подав письмову заяву якою позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, які в зазначені в позовній заяві та справу розглянути за її відсутності та після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище „ [PERSON] ". Відповідач в судове засідання не з`явився однак, подав до суду письмову заяву в якій позов визнав в повному обсязі та просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. За наявності зазначених вище заяв сторін суд вважає за можливе справу розглянути за їх, сторін, відсутності. Вивчивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 06.10.2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис №3394. Від спільного проживання у сторін народилася дитина -донька [PERSON] , [INFO] яка проживає із позивачем проти чого відповідач не заперечує. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують з квітня 2012 року, шлюб носить лише формальний характер. Спору щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя у сторін, на момент звернення до суду, немає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень позивача почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved