Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-13 00:00:00

Заявниця [PERSON] у квітні 2012 р. звернулася до суду з зазначеною вище заявою, посилаючись на те, що з 18 березня 1999 р. вона проживала з громадянином [PERSON] однією сім'єю за адресою: [ADDRESS] без реєстрації шлюбу та були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Далі заявниця зазначає, що у липні 1999 р. [PERSON] продав належну йому на праві приватної власності квартиру в якій вони разом проживали та 03.09.1999 р. останній в присутності заявниці та громадянки [PERSON] придбав за спільні з нею кошти іншу квартиру по [ADDRESS]. Заявниця зазначає, що 17.10.2003 р. вона та громадянин [PERSON] зареєстрували шлюб та від цього шлюбу [INFO] заявниця народила дочку [PERSON]. Далі заявниця вказує, що [INFO] [PERSON] помер. Заявниця [PERSON] зазначає, що їй необхідно встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу з [PERSON] за період з 18.03.1999 р. по 17.10.2003 р. для можливості оформлення права на спадщину та одержання відповідного свідоцтва після смерті чоловіка, даний факт, на думку останньої може бути підтверджено показами свідків [PERSON] та [PERSON], а тому просила заяву задовольнити. Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити в повному обсязі. Заінтересовані особи: [PERSON], його представник та [PERSON] в судовому засіданні проти заяви заперечували, надали письмові заперечення та просили у задоволенні заяви відмовити в повному обсязі (а.с. 26-27). Суд, заслухавши пояснення заявниці, її представника, заінтересованих осіб, представника [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні заяви необхідно відмовити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 17 жовтня 2003 р. уклали шлюб (а.с. 4). Встановлено, що від зазнченого вище шлюбу [INFO] народилася [PERSON] (а.с. 5). Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер (а.с. 6). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що товаришує з заявницею [PERSON] тривалий час і їй відомо, що остання з 1999 р. проживала з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, часто бувала у гостях заявниці за часів коли вони проживали ще в квартирі по [ADDRESS], яку в подальшому [PERSON] продав. Свідок пояснила, що їй відомо, що за спільні кошти заявниці та [PERSON] була придбана квартира по [ADDRESS], оскільки заявниця позичила [PERSON] близько 2000 доларів США. При цьому, свідок зазначила, що не дивлячись на різницю вартості цих квартир у договорах, відповідно до яких квартира по [ADDRESS] коштувала більше ніж продана квартира по [ADDRESS], зазначені суми вказані символічно з огляду на те, що квартира по [ADDRESS] розташована у Печерському р-ні, а квартира по [ADDRESS], у Святошинському районі м. Києва. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає по [ADDRESS], та є сусідом заявниці [PERSON] Свідок зазначив, що заявниця та громадянин [PERSON] у 2003-2004 р.р. проводили ремонт в квартирі за зазначеною вище адресою, яка до придбання нині покійним [PERSON] була у дуже занедбаному стані та потребувала значного ремонту. При цьому показав, що з якого часу заявниця та громадянин [PERSON] проживали однією сім'єю, йому, свідку, не відомо, як і будь-яких інших обставин їх подружнього життя. Суд не приймає до уваги покази зазначених вище свідків, оскільки їх свідчення не підтвердили факт проживання з березня 1999 р. заявниці та громадянина [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, так свідок [PERSON] повідомила обставини, які їй відомо зі слів заявниці [PERSON], тобто вказаний свідок не була свідком будь-яких обставин, які б свідчили та підтвердили перебування заявниці у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] з березня 1999 р. (ведення спільного господарства, придбання предметів домашнього вжитку, спільні поїздки, святкування, тощо), при цьому, свідок [PERSON] повідомив, що йому відомо про спільний ремонт квартири заявниці та [PERSON] у 2003 р.чи 2004 р., тобто після реєстрації шлюбу останніх. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що був однокласником померлого [PERSON] та разом проходили службу в Збройних Силах України. Свідку відомо, що до січня-березня 1999 р. [PERSON] підтримував шлюбно-сімейні стосунки не з заявницею, а з іншою громадянкою на ім'я - «[PERSON]», проте, в подальшому ці стосунки були припинені, після чого приблизно з квітня 1999 р. [PERSON] переїхав проживати в квартиру своїх батьків за адресою: [ADDRESS], де разом проживав з ним, свідком, до кінця 1999 р., після чого на початку 2000 р., здійснивши ремонт в новопридбаній квартирі по [ADDRESS], [PERSON] переїхав до вказаного вище приміщення. Лише після переїзду [PERSON] у 2000 р. з батьківської квартири, свідок дійзнався, що останній зустрічається з заявницею та підтримує з нею шлюбно-сімейні стосунки, які у 2003 р. були оформленні офіційно. Як пояснили в судовому засіданні заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON], їх син лише у лютому 2002 р. познайомив їх з заявницею з якою мав намір в подальшому створити сім'ю, при цьому, заінтересовані особи вказують, що з покійним сином [PERSON] у них були довірительські стосунки та дуже теплі відносини, проте, останній жодного разу не обмовився, що тривалий час підтримує шлюбні стосунки з заявницею, а саме: з 1999 р. Також, заінтересовані особи зазначають, що їх син [PERSON], проживаючи у 1999 р. в квартирі по [ADDRESS], влаштовував гучні вечірки, пиячив, запрошував різних жінок, у зв'язку з чим сусіди неодноразово скаржились заінтересованим особам, а тому останні вважають, що така поведінка їх сина аж ніяк не свідчила про постійні та серйозні шлюбно-сімейні стосунки з однією жінкою, в даному випадку, з заявницею. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з громадянином [PERSON], який рішенням Радянського (нині Святошинського) районного суду м. Києва від 24.09.1998 р. був розірваний (а.с. 44), при цьому, заявниця зазначила, що реєстрацію розірвання зазначеного вище шлюбу оформила лише у 2001 р. Таким чином, в судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник в супереч ст. 60 ЦПК України, не надали суду письмових доказів в підтвердження перебування заявниці у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] саме за період з 18 березня 1999 р. по 17 жовтня 2003 р. Також, суд, відмовляючи у задоволенні заяви, виходив з того, що заявниця [PERSON] не вказала правову норму, на підставі якої вона просить встановити вищевказаний факт, що має юридичне значення. При цьому, судом встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин, в Україні діяв Кодекс про шлюб та сім'ю України, який не містив терміну «проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу». Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли до набуття чинності Сімейного Кодексу України від 2004 р., застосуванню підлягає Кодекс про шлюб та сім'ю України в редакції 1969 р. Так, згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969 р.), правове регулювання шлюбних і сімейних відносин в Україні здійснюється тільки державою. Визнається тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Релігійний обряд шлюбу, так само, як і інші релігійні обряди, не має правового значення і є особистою справою громадян. Згідно ч. 1 ст. 158 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969 р.), народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміна прізвища, імені, по батькові підлягають реєстрації в державних органах реєстрації актів громадянського стану. Таким чином, оскільки заявлені вимоги підпадають під застосування Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969 р.), нормами якого чітко визначено реєстрація шлюбу у державних органах реєстрації актів громадянського стану, при цьому, зазначений Кодекс не передбачав право встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вимоги заяви [PERSON] не підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи дослідженні матеріали справи в їх сукупності та співставленні, суд прийшов до висновку про безпідставність заявлених вимог, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Outcome: dismissed