Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-22 00:00:00

Заступник прокурора Київської області діючи в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації звернувся до суду з вказаним позовом в якому зазначив, що перевіркою законності відведення у власність громадянам земельних ділянок на території Білоцерківського району Київської області встановлено, що відповідачем [PERSON] районною державною адміністрацією Київської області 11.05.2011року прийнято розпорядження за № 318, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 54-ом громадянам із земель житлової забудови для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. 20.01.2012 року відповідачем [PERSON] районною державною адміністрацією Київської області прийнято розпорядження № 47, яким затверджено проект відведення із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 54-ом громадянам для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. На підставі вказаного розпорядження відповідачі фізичні особи отримали державні акти на право власності на земельні ділянки. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що розпорядження відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Київської області від 20.01.2012 року № 47, яким затверджено проект відведення із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 54-ом громадянам для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області прийнято з порушенням вимог діючого законодавства, зокрема ст.ст. 20, 52, 122 Земельного кодексу України, та частин 1, 2 п. 2 Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року № 502. Тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просить суд визнати незаконним та скасувати розпорядження відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Київської області від 20.01.2012 року № 47 «Про затвердження проекту відведення із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 54-ом громадянам для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області», визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, видані громадянам, визнати за державою в особі Київської обласної державної адміністрації право власності на земельні ділянки загальною площею 5,1668 га за відповідними кадастровими номерами, та зобовязати відповідачів повернути їх державі в особі Київської обласної державної адміністрації. В судовому засіданні представник позивача прокурор Маційчук О.А. повністю підтримав позовні вимоги, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, а також уточнив їх, зазначивши, що вказаним розпорядження [PERSON] РДА від 20.01.2012 року № 47 достроково припинено право користування та розірвано за взаємною згодою сторін договір оренди земельної ділянки площею 6,0168 га, укладений між [PERSON] районною державною адміністрацією та ПП «БТС Глобал» від 26.02.2009 року № 3, що зареєстрований [PERSON] районним відділом Київської обласної філії Центру ДЗК 19.11.2010 року за № 041093602183 та переведено вказану земельну ділянку (землі житлової забудови) в категорію земель рекреаційного призначення. Даним розпорядження також затверджено проект відведення із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 54-ом громадянам для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області з порушенням вимог ст.ст. 17, 52, 116, 118, 122, 186 Земельного кодексу України, ст.. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації». Представник Київської обласної державної адміністрації у судове засідання не зявився. 14.05.2013 року до суду надійшло письмове пояснення за підписом заступника голови Київської облдержадміністрації [PERSON] в якому зазначено, що Київська обласна державна адміністрація не здійснює функції держави у даних спірних правовідносинах, позовну заяву прокурора області не підтримує, просять справу розглянути без участі їхнього представника (т.2,а.с. 233-234). Враховуючи зазначений лист Київської облдержадміністрації суд вважає, що в даних правовідносинах заступник прокурора Київської області, який діє в інтересах держави, вправі звертатись до суду та підтримувати позовні вимоги в межах повноважень, визначених законом, згідно ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» та ч.2 ст.45 ЦПК України. Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України та п. 2 ст. 5 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів держави полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій спрямованих на захист у суді інтересів держави, у випадках визначених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів в наслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або державою. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Київської області [PERSON] позов не визнав в повному обсязі, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, надав суду письмові заперечення з додатками ( т.2 а.с.108-113). При цьому пояснив, що в позовній заяві позивач посилається на ст. 33 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», відповідно до якої обласна державна адміністрація в межах своїх повноважень спрямовує діяльність райдержадміністрацій та здійснює контроль за їх діяльністю, а також на ст. 122 Земельного кодексу України, яка в 4-й частині встановлює повноваження обласної державної адміністрації щодо надання земельних ділянок державної власності у власність або користування. У звязку з цим відповідач [PERSON] районна державна адміністрація зверталась до Київської обласної державної адміністрації з проханням про погодження проекту землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 54-м громадянам для індивідуального дачного будівництва в межах Фурсівської сільської ради, на що отримала відповідь від 07.11.2011року № 11-22-18617. Даною відповіддю Київська обласна державна адміністрація повідомила, що до її повноважень не відноситься затвердження проектів землеустрою з відведення земельних ділянок та надання їх у власність в процесі безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, в тому числі, для індивідуального дачного будівництва. Крім того, громадяни відповідачі по справі зверталися до Держземагенства України з проханням розяснити питання щодо безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам із зміною цільового призначення із земель житлової та громадської забудови для земель індивідуального дачного будівництва на території Фурсівської сільської ради Білоцерківського району та отримали відповідь про те, що така передача земельних ділянок із зміною цільового призначення не суперечить чинному законодавству, а розпорядження про затвердження проекту землеустрою приймається за місцем розташування земельної ділянки, тобто [PERSON] районною державною адміністрацією. Представник відповідача також пояснив суду, що при розробці проекту відведення із землеустрою усі вимоги чинного законодавства щодо відведення земельних ділянок були дотримані, зокрема отримано позитивні висновки Управління Держкомзему, Відділу містобудування, архітектури та розвитку інфраструктури, [PERSON] районної санстанції, Управління культури та туризму, Державного управління охорони навколишнього природного середовища, Комісії з розгляду питань погодження документації із землеустрою. Представник відповідачів: [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] адвокат [PERSON] позов не визнав у повному обсязі про що надав суду письмові заперечення ( т.2 а.с. 56-58). Представник вважає, що позовні вимоги прокурора є незаконними та необґрунтованими. У судовому засіданні представник зазначених відповідачів пояснив, що позивач помилково посилається на норми ч. 3 ст. 122 ЗК України, яка визначала загальні повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування. При цьому позивачем не враховано те, що ст. 118 ЗК України чітко врегульований порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, якою визначено як механізм передачі земельних ділянок громадянам, так і повноваження органів виконавчої влади та місцевого самоврядування. Таким чином, спеціальні правила приватизації земельних ділянок громадянами визначені саме ст. 118 Земельного кодексу України, в той час як положення ст. 122 Земельного кодексу України є загальними і не передбачають порядку приватизації земельних ділянок громадянами. Також пояснив, що жодною нормою Земельного кодексу України не встановлене повноваження обласної державної адміністрації щодо безоплатної передачі у власність громадян земельних ділянок із земель державної власності, в тому числі для індивідуального дачного будівництва. Зазначив, що вказане, також, підтверджується листами Держземагенства України від 12.01.2012 року № 392/27/К145-12, Головного управління Держкомзему у Київській області № 0705-3/К-10947 від 08.06.2011 року та Голови Київської обласної державної адміністрації № 11-22-18617 від 07.11.2011 року. Окрім цього, пояснив, що твердження позивача стосовно порушення ч. 3 ст. 20 ЗК України, ст. 1 Закону України «Про землеустрій» та Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року № 502, не відповідають дійсності з огляду на те, що ч. 2 ст. 20 ЗК України визначено, що зміна цільового призначення земель проводиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, а вказаний Порядок, застосовується до правовідносин щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб. Так, на дату прийняття відповідачем [PERSON] районною державною адміністрацією Київської області розпорядження від 20.01.2012 року № 47, яким затверджено проект відведення із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 54-ом громадянам для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, громадяни не мали права власності на земельні ділянки, тому відсутні жодні порушення ч. 2 ст. 20 ЗК України та вказаного Порядку. Отже, зміна цільового призначення земельних ділянок згідно розпорядження від 20.01.2012 року № 47 здійснювалась у відповідності до вимог ч. 2 ст. 20 ЗК України. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] у судовому засіданні також заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, надала суду письмові заперечення з додатками (т.2 а.с.114-123), які повністю підтримала під час розгляду справи, підтримала позицію інших представників відповідачів, просить суд у задоволені позовних вимог відмовити повністю, оскільки вважає їх незаконними та необґрунтованими. При цьому пояснила суду, що ст. 122 ЗК України (в редакції від 05.01.2013) визначає повноваження районної державної адміністрації щодо передачі на їхній території земельних ділянок із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема для індивідуального дачного будівництва. Дана обставина свідчить про те, що відповідач [PERSON] районна державна адміністрація Київської області діяла в межах закону, який діяв на момент прийняття оскаржуваного розпорядження, та підтверджує законність її дій щодо прийняття розпорядження, як на цей момент, так і на момент подання позивачем позовної заяви до суду, оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» (5245-17), згідно з яким внесено зміни до ст. 122 ЗК України, набрав чинності з 01.01.2013. Виходячи з наданих пояснень стверджувала, що [PERSON] районною державною адміністрацією, жодним чином, не завдано шкоди інтересам держави в особі Київської обласної державної адміністрації в інтересах якої, позивачем подано позов до суду. Окрім цього, пояснила, що позивачем не зазначено у позові, в якому саме розмірі завдано шкоди інтересам держави в особі Київської обласної державної адміністрації. Також пояснила, що її довіритель - відповідач [PERSON] набула право власності на земельну ділянку виключно відповідно до закону, а саме, ст.ст. 78, 81, 116, 118 ЗК України, та згідно зі ст. 41 Конституції України не може бути протиправно позбавлена цього права. Щодо позовних вимог про визнання за державою в особі Київської обласної державної адміністрації право власності на земельні ділянки та зобовязання відповідачів повернути державі в особі Київської обласної державної адміністрації земельні ділянки, пояснила, що вони є незаконними, оскільки, відповідно до ст. 84 ЗК України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Так, ст.ст. 118, 122 ЗК України визначено, як повноваження обласних державних адміністрацій щодо розпорядження земельними ділянками із земель державної власності, та які перебувають на їхній території, так і районних державних адміністрацій. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Павленко ( яка змінила прізвище на [PERSON] т.2 а.с.183), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали у повному обсязі, просять суд відмовити у задоволені позову та пояснили суду, що набули право власності на земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва у порядку, встановленому чинним земельним законодавством. При цьому затратили великі грошові кошти на виготовлення та отримання державних актів на право власності на земельні ділянки, повністю підтримали представників відповідачів. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать почтові повідомлення, в судове засідання не зявились, тому справа вирішується у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України без їх участі на підставі наявних у справі даних та доказів. Представник третьої особи - Управління Держкомзему в Білоцерківському районі, Київської області, правонаступником якого з квітня 2011 року є Відділ Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області, [PERSON] позовні вимоги заступника прокурора Київської області не підтримав, вважає позов безпідставним. При цьому представник пояснив суду, що громадянам передані у власність земельні ділянки, які відносяться до земель рекреаційного призначення. На ділянках знаходяться зелені насадження, лісова рослинність, але ділянки не відносяться до земель лісового фонду України. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, вивчивши та дослідивши надані сторонами докази, письмові матеріали страви, дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації від 11.05.2011року № 318 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 54-ом громадянам фізичним особам із земель житлової забудови для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Іншим розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації від 20.01.2012 року № 47 затверджено проект відведення із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 54-ом громадянам для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області ( т.1, а.с. 30-36). На підставі зазначених розпоряджень [PERSON] РДА Київської області відповідачам фізичним особам, були видані Державні акти на право власності на земельні ділянки, а саме: [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 040634, площею 0,1 га кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0089; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046041, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0096; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046039, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0094; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046031, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0086; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046037, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0092; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046042, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0097; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046064, площею 0,0925 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:00119; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046065, площею 0,0925 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0120; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046057, площею 0,0925 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0112; [PERSON] М.1. отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046033, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0088; [PERSON] Р.1. отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046036, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0091; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046055, площею 0,0925 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0110; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046040, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0095; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046035, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0090; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046054, площею 0,0926 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0109; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046060, площею 0,0926 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0115; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046058, площею 0,0926 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0113; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046049, площею 0,0926 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0104; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046046, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:00101; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046032, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0087; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046066, площею 0,0925 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0 121; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046052, площею 0,0925 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0107; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046059, площею 0,0926 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0114; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046019, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0074; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046021, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0076; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046023, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0078; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046022, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0077; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046047, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0102; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046062, площею 0,0925 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0117; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046026, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0081; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046017, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0072; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046024, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0079; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046018, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0073; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046020, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0075; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №046053, площею 0,0926 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0108; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №046063, площею 0,0925 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0 118; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №046028, площею 0,0934 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0083; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №046027, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0082; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №046014, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0069; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №046016, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0071; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №046051, площею 0,0926 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0106; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №046056, площею 0,0926 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0111; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №046061, площею 0,0926 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0116; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №046043, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0098; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №046030, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 220488300:05:008:0085; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну серії ЯК №046050, площею 0,0926 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05 :[PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №046038, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0093; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №046044, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0099; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046015, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0070; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046045, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0100; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046048, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0103; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046013, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0068; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046025, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0080; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046029, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки відповідно 3220488300:05:008:0084., що повністю підтверджується наданими суду копіями зазначених Державних актів ( т.1 а.с.37- 91). Судом також встановлено, що вищезазначеним розпорядження [PERSON] РДА від 20.01.2012 року № 47 достроково припинено право користування та розірвано за взаємною згодою сторін договір оренди земельної ділянки площею 6,0168 га, укладений між [PERSON] районною державною адміністрацією та ПП «БТС Глобал» від 26.02.2009 року № 3, що зареєстрований [PERSON] районним відділом Київської обласної філії Центру ДЗК 19.11.2010 року за № 041093602183 та переведено вказану земельну ділянку (землі житлової забудови) в категорію земель рекреаційного призначення. При вирішені справи по суті позовних вимог суд погоджується з доводами представника позивача, що розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 20.01.2012 року № 47, прийнято з порушенням вимог ст.ст. 17, 52, 116, 118, 122, 186 Земельного кодексу України, ст.. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» виходячи з наступного. Згідно ст.116 ЗК України громадяни набувають права власності на земельні ділянки із земель державної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст.118 ЗК України. У відповідності до ст. 17 ЗК України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування передбачені ст. 122 Земельного кодексу України (з поправкою на положення п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України) в редакції, чинній на час видання оскаржуваного розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 20.01.2012 за № 47. Частинами 3,4 ст.122 ЗК України визначено, що районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті. Обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою,сьомою цієї статті. Відповідно до ст. 51 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації. У ч. 4 ст. 52 цього ж Кодексу зазначено, що порядок використання земель рекреаційного визначається законом. Водночас, обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб. Аналізуючи положення вищевказаних вимог Земельного кодексу України до повноважень районної адміністрації не належить передача земельних ділянок у власність громадянам для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель рекреаційного призначення. При цьому суд не погоджується з доводами відповідачів та їх представників в тому, що положення статті 122 Земельного кодексу України, в частині визначення повноважень щодо передачі у власність громадянам земельних ділянок не поширюються на передачу земель громадянам в порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, передбаченому статтею 118 Земельного кодексу України, оскільки безоплатна передача у власність громадянам земельних ділянок повинна проводитись відповідним органом виконавчої влади відповідно до їх повноважень, які передбачені лише в ст. 122 Земельного кодексу України. Під час розгляду справи судом також встановлено, що проект землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 54-ом громадянам із земель житлової забудови для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, затверджений зазначеним розпорядженням без проведення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації, що є порушенням наступних норм земельного законодавства. Так, п. 9 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що [PERSON] міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Частиною 3 ст. 186 Земельного кодексу України передбачено, що деякі види землевпорядних матеріалів, в тому числі і проекти землеустрою, підлягають державній експертизі, яка здійснюється органом по земельних ресурсах відповідно до закону. Таким законом є Закон України «Про державну експертизу землевпорядної документації». Статтею ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» передбачено, що обов'язковій державній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. В даному випадку зазначена державна експертиза не проводилась. Згідно наданих суду копій схеми розташування земельних ділянок, затвердженого відділом Держземагенства у Білоцерківському районі та акту обстеження дерево-чагарникових насаджень на земельній ділянці, площею 5,3934 га, яка знаходиться на території Фурсівської сільської ради і яка була передана у власність відповідачам, встановлено, що при обстеженні земельної ділянки в натурі вона вкрита дерево-чагарниковою рослинністю. У деревному ярусі переважаючою породою є дуб звичайний з домішками береста та поодинокими екземплярами акації та клена гостролистого. Орієнтовний середній вік дерев 80 років. Деревостан одноярусний. Повнота насадження 0,55 (нерівномірна), з наявністю галявин. Серед дерев є сухостійні, зломані вітром та відмираючі, які потребують видалення з метою оздоровлення насадження. У підрості поодинокі клени та черемуха звичайна. Підлісок середньої густоти, переважно із бузини. Через земельну ділянку густо проходять пішохідні стежки. За своєю структурою та виглядом земельна ділянка нагадує лісопарк ( т.2 а.с. 237, т.3 а.с. 24-26). Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що проект землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 54-ом громадянам із земель житлової забудови для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, затверджений розпорядженням голови [PERSON] державної адміністрації від 20.01.2012 року за № 47, підлягав до обовязкової державної експертизи землевпорядної документації, так як відводились земельні ділянки рекреаційного призначення з видом користування для індивідуального дачного будівництва. Крім цього, вказаний проект землеустрою містить висновок відносно розгляду матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва в межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, виданий Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Київській області за № 06-13/6317 від 09.06.2011, в якому відсутні дані про зелені насадження, розташовані на вказаній земельній ділянці, в проекті відведення також відповідні дані (акт обстеження) відсутній, що є порушенням Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Мінприроди від 05.11.2004 N 434, а саме п. 15 Додатку № 1 вказаного порядку, яким передбачено перелік документів, які мають входити до матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, що надаються на погодження природоохоронним органам, згідно якого в матеріалах проекту відведення земельної ділянки повинен міститись акт технічного обстеження зелених насаджень (лісових площ) (у відповідних випадках. Враховуючи викладене, зазначені земельні ділянки являються об'єктом права власності Українського народу, відносяться до земель державної власності рекреаційного призначення, передані відповідачам фізичним особам у власність з порушенням вимог чинного законодавства, позов заступника прокурора Київської області слід задовольнити у повному обсязі Відповідно до вимог ст.373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно. Ці положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. У відповідності до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Частиною 3 ст.388 ЦК України визначено, якщо майно було набуте безпідставно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Згідно ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. [PERSON] майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Зважаючи на те, що відповідачами спірні державні акти на право власності на земельні ділянки були зареєстровані у встановленому законом порядку, відновити становище, яке існувало до порушення, можливо лише шляхом скасування реєстрації зазначених державних актів. Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. [PERSON] власності набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відносини, пов'язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими. Порушення вимог законодавства в сфері земельних відносин може завдати шкоди інтересам держави і це, відповідно до ст. 121 Конституції України зобов'язує прокуратуру представляти інтереси держави в суді. При зазначених обставинах, суд вважає за можливе позов заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до [PERSON] районної державної адміністрації Київської області, [PERSON], та інших 53 осіб, третя особа Управління Держкомзему в Білоцерківському районі, Київської області про визнання незаконними та скасування розпорядження, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування їх державної реєстрації та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Судом були надані рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. При вирішені питання щодо судових витрат суд враховує, що позивач та відповідач [PERSON] райдержадміністрація, як державні органи, звільнені від сплати судового збору згідно ст. 5 Закону України « Про судовий збір». Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідачів в доход держави. Враховуючи наведене суд вважає за необхідне стягнути з кожного із відповідачів - фізичних осіб на користь держави судовий збір у розмірі 114,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved