Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-14 00:00:00

В січні 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визначення часток із майна, що є у спільній сумісній власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позивач вказує на те, що його матері [PERSON] та її чоловіку [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 24 липня 1998 року на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. 27 листопада 2009 року померла [PERSON], а 24 березня 2010 року [PERSON] Після смерті матері він звернувся до нотконтори із заявою про прийняття спадщини, проте після смерті [PERSON] йому позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері та [PERSON] було відмовлено. Посилаючись на те, що він є спадкоємцем померлої [PERSON] першої черги, спадкоємцем померлого [PERSON] четвертої черги, оскільки він надав фізичну, моральну та матеріальну підтримку матері та її чоловіку, фактичного проживав разом з ними, допомагав по господарству, робив у квартирі ремонт, сплачував комунальні послуги, просив суд задовольнити позов, визначити, що частки у спільній власності на квартиру [ADDRESS], є рівними, визначивши їх по 1/2 за кожним із співвласників, визнати за ним право власності на 1/2 частину зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 27 листопада 2009 року, визнати за ним право власності на 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом четвертої черги після смерті [PERSON], який помер 24 березня 2010 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання не зявились. Про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про право власності від 24 липня 1998 року, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду згідно з розпорядженням № 5292 від 7 липня 1998 року, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON]. 27 листопада 2009 року померла [PERSON] мати позивача [PERSON]. 24 березня 2010 року помер [PERSON]. Спадкоємці першої, другої та третьої черги відсутні. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена на підставі заяви [PERSON], в якій заявник вказував на те, що проживав однією сімєю з [PERSON] не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю доказів родинних та інших відносин. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 10/2010, заведеної після смерті [PERSON], 28 квітня 2010 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у звязку зі смертю обох співвласників квартири та неможливістю отримання інформації щодо укладення між ними договору про визначення часток, а також у звязку з тим, та частки у праві спільної сумісної власності не визначені. У відповідності до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, враховуючи відсутність у справі доказів про наявність таких, суд приходить до висновку, що частки кожного із співвласників квартири [ADDRESS] є рівними і складають по 1/2 частині за кожним. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] щодо визначення часток у спільній власності на квартиру [ADDRESS] по 1/2 за кожним із співвласників підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON], яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON], матеріалів позову, позивач [PERSON] є єдиним їх спадкоємцем, який здійснював догляд за літньою матірю та її чоловіком, надавав їм моральну та матеріальну підтримку, допомагав їм по господарству, сплачував комунальні послуги та у звязку з погіршенням стану їх здоровя фактично проживав з ними у спірній квартирі, вів зі спадкодавцями спільне господарство. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. За такого, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] щодо визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги, та на 1/2 частину квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON] в порядку спадкування за законом четвертої черги на підставі ст.. ст..1216, 1218, 1258, 1264, 1268-1270 ЦК України підлягає задоволенню

Outcome: approved