Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в неї з відповідачем є спільна дитина. Вона з дочкою проживають окремо від відповідача. У звязку з тим, що відповідач з часу фактичного не проживання спільно, розмір аліментів визначає самостійно (а саме спочатку сплачував добровільно аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, в подальшому самостійно зменшив розмір аліментів не погодивши його з позивачем до 16% від суми доходу), що на думку позивача порушує права дитини, у звязку з чим звернулась із зазначеним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про слухання справи у її відсутності за участю представника. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та посилаючись на доводи та обґрунтування викладені в позовній заяві та на матеріали справи просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вважає за можливе стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини від його доходів. В обґрунтування своєї правової позиції відповідачем зазначено, що 16 лютого 2010 року він уклав шлюб з іншою жінкою [PERSON] з якою в них є спільна дитина [PERSON], [INFO], а також в його дружини ([PERSON] Ю.) є своїх двоє дітей від іншого чоловіка, які також проживають спільно з ними, у звязку з чим просить задовольнити позовні вимоги частково в розмірі 1/6 частини від його доходів. Дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, вислухавши пояснення сторін зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне. Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач не проживають спільно. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком дитини являється [PERSON] (а.с.4). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конститу ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує у тому числі: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, має на утриманні ще одну малолітню дитину [PERSON], непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина не має, проблем зі здоровям, а також інших обставин, які не дозволяли б йому сплачувати аліменти на утримання дитини також не має. З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, з врахуванням загальних засад цивільного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині, а саме: з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, але їх розмір повинен становити 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: partial