Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-23 00:00:00

У листопаді 2011 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що йому, на праві приватної власності, на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІV-КВ № 075576, що виданий та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 9.07.1998року за № 173, належить земельна ділянка, для будівництва та обслуговування житлових будинків по вулиці Лесі Українки, №61 в селі Петрівському Києво-Святошинського району, Київської області, площею 0,1199,82га. В 2010 році голова [PERSON] райдержадміністрації видав розпорядження про передачу у приватну власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2,0000 га в селі Петрівське в яку була включена і його вищевказана ділянка. На підставі цього розпорядження було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю на імя [PERSON] а ділянці присвоєно кадастровий №3222485800:03:005:0089. Зазначеними діями відповідачів порушені його права власника земельної ділянки, передбачені ч.2 ст.14, ст.41 Конституції України, ч.2 ст.3, 317, 319, 321, ч.2-5 ст.373 ЦК України, ст. 81 ЗК України. Ділянка позивача знаходяться в межах територіальної громади села Петрівське, отже передаватися у власність дана ділянка могла б лише за рішенням Петрівської сільської ради, а не розпорядженням райдержадміністрації. Адміністрація не має повноважень на передачу у власність земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності, чи приватній власності і передаючи відповідачу земельну ділянку у власність вийшла за межі своїх повноважень Ділянка позивача має цільове призначення «землі житлової та громадської забудови», а оскаржуваним розпорядженням райдержадміністрації їх передано [PERSON] у власність «для ведення особистого селянського господарства». Згідно ч.2 ст.20 Земельного кодексу України, зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, а з огляду на вищенаведене, такі рішення щодо земельної ділянки, яка знаходиться в межах села Петрівське, може приймати Петрівська сільська рада. Позивач зазначає, що вищевказані розпорядження РДА не підписані головою адміністрації, або уповноваженими заступниками, проект землеустрою, на підставі якого видано розпорядження, не погоджений з органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічним органом, органом містобудування і архітектури, органом охорони культурної спадщини, а також посадовими особами комісії з розгляду питань, повязаних з погодженням документації із землеустрою. У порушення «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах N 43 від 04.05.99 із змінами від 16.03.2009, вищевказаний державний акт видано без будь-якої технічної документації, що підтверджується відповіддю [PERSON] Держкомзему у [PERSON] районі Київської області від 11.04.2012 року на запит Києво-Святошинського районного суду Київської області, у якій вказано, що вищезазначеної технічної документації не виявлено. Крім того, відповідачка [PERSON], з метою виведення ділянки з під арешту, накладеного ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області та отримання можливості вільно розпоряджатися нею, написала у 2011 році нотаріально посвідчену заяву адресовану Компетентним органам та всім кого це стосується, у якій вона відмовився від частини вищевказаної ділянки. У подальшому [PERSON] виготовила новий державний акт на решту частини ділянки, від якої вона не відмовлялася і присвоїла цій частині ділянки новий кадастровий № 3222485800:03:005:0104. Оскільки ніде ні по яким базам та реєстрам не проходить що ділянка з новим кадастровим номером є частиною арештованої ділянки, [PERSON] за допомогою таких маніпуляцій по суті вивела землю з під арешту. Такі дії, як зазначає позивач, є незаконними, а нововиготовлений вищезазначений державний акт також має бути визнано недійсним. Так ні до Петрівської сільської ради ні до [PERSON] РДА відповідачка з відповідними заявами у порядку 142 ЗК України не зверталась. Ніяких угод з органом державної влади не укладалось, а було просто виготовлено інший державний акт на ту ж арештовану земельну ділянку. Тобто виходить, що [PERSON], не дотримавшись передбаченого законом порядку відмови від землі, по суті реально не відмовилась ні від якої частини ділянки і станом на даний час існує два державних акта на одну і ту ж земельну ділянку (на ділянку та її частину), а накладка на ділянку позивача як була так і залишилась. Відмова від прав на частину арештованої земельної ділянки це по суті відчуження цієї ділянки на користь відповідного органу державної влади, або місцевого самоврядування, тобто відчуження арештованого майна, невиконання рішення суду. Крім того, новий державний акт на частину вищевказаної ділянки виданий на землю, яка перебувала під арештом, а це також є вчиненням дій з арештованим майном і порушенням арешту. Позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги окремими заявами. З урахуванням всіх уточнень, зроблених до розгляду справи по суті, позивач просив: визнати недійсними: розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 63 від 12 січня 2010 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області; розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 2017 від 18 березня 2010 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області; Державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку, площею 2,0000 га, кадастровий №3222485800:03:005:0089, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області, ЯЛ № 021768 від 20.08.2010 року та скасувати кадастровий №3222485800:03:005:0089, присвоєний земельній ділянці, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Петрівської сільської ради [PERSON] району, Київської області та належить [PERSON] на підставі державного акту серія ЯЛ № 021768 від 20.08.2010 року; кадастровий № 3222485800:03:005:0104, присвоєний земельній ділянці, яка знаходиться на території Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області та належить [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] РДА проти позову заперечував. Представник відповідачки [PERSON] проти позову також заперечував. Відповідач [PERSON] Держкомзему у [PERSON] районі Київської області у судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Вислухавши сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, з наступних підстав. З державного акту на право приватної власності на землю ІV-КВ № 075576, що виданий та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 9.07.1998року за № 173 вбачається, що позивач, на підставі даного акту є власником земельної ділянки, площею 0,1199,82 га по вулиці Лесі Українки, №61 в селі Петрівське Києво-Святошинського району, Київської області, для будівництва та обслуговування житлових будинків. З розпоряджень [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 63 від 12 січня 2010 року, № 2017 від 18 березня 2010 року, з державного акту ЯЛ № 021768 від 20.08.2010 року вбачається, що на підставі даних розпоряджень, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства (розпорядження №63 - надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, а розпорядженням № 2017 затверджено даний проект та передано у власність), яка знаходиться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області, присвоєно кадастровий №3222485800:03:005:0089, виготовлено і зареєстровано на імя [PERSON] державний акт на право власності на цю ділянку, серія ЯЛ № 021768 від 20.08.2010 року. Судом встановлено, що вищевказана ділянка [PERSON] накладається на земельну ділянку позивача, по вулиці Лесі Українки, №61 в селі Петрівському, Києво-Святошинського району, Київської області, що вбачається з відповіді [PERSON] Держкомзему у [PERSON] районі Київської області від 07.09.2012 року на адвокатський запит від 06.09.2012 року, а отже видачею вищезазначених розпоряджень РДА та державного акту серія ЯЛ № 021768 від 20.08.2010 року було порушено право приватної власності позивача. Ст. 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно ст.155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади акта, яким порушуються права особи щодо володіння користування чи розпорядження земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Ст. 152 Земельного кодексу України передбачає захист прав громадян на земельні ділянки шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади. З відповіді Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18.12.2012 року на адвокатський запит від 18.12.2012 року вбачається, що земельна ділянка позивача по вулиці Лесі Українки, №61 в селі Петрівське, Києво-Святошинського району, Київської області, на яку накладається вищевказана ділянка [PERSON], на момент винесення вищезазначених розпоряджень РДА № 63 від 12 січня 2010 року, № 2017 від 18 березня 2010 року, знаходилася та станом на даний час знаходиться в межах населеного пункту села Петрівське, а отже [PERSON] РДА, розпорядившись такою землею, вийшла за межі своїх повноважень. До повноважень місцевих державних адміністрацій, згідно ст.17 Земельного кодексу України входить лише розпорядження землями державної власності, а згідно ч.1 ст.84 цього кодексу, землі комунальної та приватної власності не відносяться до земель державної власності. За ч.1 ст. 83 Земельного кодексу України комунальною власністю є землі територіальних громад. Згідно ст.12 Земельного кодексу України, розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок у власність громадян відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З державного акту ІV-КВ № 075576 вбачається, що ділянка позивача має цільове призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку», а оскаржуваним розпорядженням райдержадміністрації ділянку, що накладається на ділянку позивача, передано [PERSON] у власність «для ведення особистого селянського господарства». Згідно ч.2 ст.20 Земельного кодексу України, зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, а з огляду те, що [PERSON] РДА не має повноважень приймати рішення про передачу даної землі у власність, вона відповідно і не має права змінювати цільове призначення цієї землі, а отже змінивши цільове призначення землі, що входить до вищевказаної земельної ділянки позивача, [PERSON] РДА порушила порядок зміни цільового призначення землі. Відповідно до ст.21 Земельного кодексу України, порушення порядку встановлення та зміні цільового призначення земель є зокрема підставою для: - визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; - відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною. Таким чином вищевказані розпорядження, державний акт на земельну ділянку відповідачки [PERSON], площею 2,0000 га мають бути визнані недійсними, а кадастровий номер, присвоєний даній ділянці підлягає скасуванню. З відповіді [PERSON] Держкомзему у [PERSON] районі Київської області від 24.10.2012 року за № 17701 на запит Києво-Святошинського районного суду Київської області вбачається, що за рахунок вищевказаної ділянки [PERSON], площею 2,0000 га, кадастровий №3222485800:03:005:0089, була сформована інша земельна ділянка, кадастровий № 3222485800:03:005:0104. Оскільки дана ділянка сформована за рахунок ділянки, переданої [PERSON] на підставі розпорядження, яке суд визнає недійсним, кадастровий номер, присвоєний цій новій ділянці підлягає скасуванню. На підставі наведеного,

Outcome: approved