Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-22 00:00:00

Позивач ТОВ "ДІМСЕРВІС" звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, посилаючись на те, що [PERSON] є власником трикімнатної квартири [ADDRESS], йому надаються послуги з утриманням будинку та прибудинкової території, а також послуги з центрального опалення. Однак відповідач своєчасно не оплачує їх, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з травня 2012р. по січень 2013р. в розмірі 4787,28грн. за спожиті житлово-комунальні послуги, в сумі 2048,15грн. за спожите тепло, яку позивач просив стягнути з відповідача з урахуванням індексу інфляції в сумі 8,50грн. та трьох процентів річних в розмірі 51,46грн., а всього 6895,39грн. Представник позивача в судовому засіданні подав заяву про збільшення позовних вимог, оскільки [PERSON] продовжує нехтувати своїми зобов'язаннями щодо оплати за надані йому послуги, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з травня 2012р. по березень 2013р. в розмірі 5851,12грн. за спожиті житлово-комунальні послуги, в сумі 3388,49грн. за спожите тепло, яку представник позивача просить стягнути з відповідача з урахуванням індексу інфляції в сумі 8,50грн. та трьох процентів річних в розмірі 51,46грн., а всього 9299,57грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти задоволення, оскільки вважає нарахування безпідставним та пояснив, що для нього стало повною несподіванкою існування у ТОВ "ДІМСЕРВІС" договору від 10.03.2010р. №182 про надання послуг з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій, бо він договір не підписував. Батареї у його квартирі відключені, фактично в опалювальному сезоні з 15.10.2012р. - 15.04.2013р., як і у попередньому опалювальному сезоні його квартира не підключалась до опалення, доказом є акт від 30.03.2013р., складений за участю учасників Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків "Лісова пісня". Крім того, відповідач [PERSON], додав, що у квартирі [ADDRESS] не проживає і не отримує зазначених позивачем послуг, усі комунальні послуги отримає за фактичним місцем проживанням у квартирі [ADDRESS], де він зареєстрований і проживає з 1986р., що підтверджується довідкою ЖЕК №301. Тому вважає нарахування ТОВ "ДІМСЕРВІС" боргу з оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в період з травня 2012р. по березень 2013р. є безпідставними та незаконними. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що ТОВ "ДІМСЕРВІС" є балансоутримувачем та обслуговуючою організацією, яка здійснює утримання та обслуговування будинку по [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право власності від 27.01.2010р. [PERSON] на праві приватної власності належить трикімнатна квартира № 35, загальною площею 101,90кв.м., яка розташована по [ADDRESS]. 10 березня 2010р. між ТОВ "ДІМСЕРВІС" та [PERSON] був укладений договір № 182 про надання послуг з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій, за умовами якого позивач зобов'язаний надавати послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у житловому будинку [ADDRESS], а відповідач зобов'язується своєчасно оплачувати такі послуги за встановленими тарифом у строки та на умовах, що передбачені цим договором. Твердження відповідача [PERSON], що він зазначений договір не підписував, судом оцінюється критично, оскільки цей факт вже був встановлений Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 12.09.2012р. яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ "ДІМСЕРВІС" заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги за період з грудня 2009р. по травень 2011р. та Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 13.11.2012р., Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 25.09.2012р., яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ "ДІМСЕРВІС" заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги за період з червня 2011р. по квітень 2012р. та Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 28.11.2012р. Рішення апеляційної інстанції набрали законної сили. Таким чином, вказані рішення набули преюдиціального значення і в силу змісту ст. 61 ЦПК України ці обставини не потребують доказування. Отже основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені у Законі України "Про житло-комунальні послуги". Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житло-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговуваннявнутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт,вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Згідно ст. 14 Закону України "Про житло-комунальні послуги", залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди). Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" від 17.11.2009р. із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 10.11.2010р. № 933, погоджено та затверджено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються ТОВ "ДІМСЕРВІС" по будинку [ADDRESS] в розмірі 5,22грн. за 1кв.м. загальної площі за місяць (з ПДВ), а для квартир, які знаходяться на першому поверсі будинку 4грн. за 1кв.м. У пункті 4 укладеного договору № 182 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 10.03.2010р. сторони також погодили, що розмір щомісячної плати за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій становить 5,22грн. За період з травня 2012р. по березень 2013р. позивачем надавались комунальні послуги, тарифи на які розроблено КП Головний інформаційно-обчислювальний центр та затверджено, відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 17.11.2009р. Відповідач [PERSON] щомісячно отримував від позивача рахунки на оплату квартирної плати та комунальні послуги із зазначеннями суми боргу, однак платежі здійснювалися відповідачем у розмірі на власний розсуд, що призвело до утворення заборгованості. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Статтею 28 Закону України "Про місцеве самоврядування", визначено, що до повноважень міських рад відноситься встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги. Згідно ст.ст. 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов'язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг, а також визначене коло учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник. Зокрема, обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком-оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Тобто, особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи має намір користуватися) цими послугами. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. Відповідач мав змогу також відмовитися від отримання певних послуг по даній квартирі (відключення водопостачання холодної та гарячої води, водовідведення, теплопостачання, постачання газу, тощо), відповідно до ст. 20 Закону України "Житлово-комунальні послуги", так як не в змозі за них сплачувати належним чином, але не скористався цією можливістю. Посилання позивача, що батареї у його квартирі відключені, фактично в опалювальному сезоні з 15.10.2012р. - 15.04.2013р., як і у попередньому опалювальному сезоні його квартира не підключалась до опалення, доказом є акт від 30.03.2013р., складений за участю учасників Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків "Лісова пісня", судом оцінюється критично, оскільки як встановлено в судовому засіданні, відповідно до порядку, встановленого Правилами надання послуг центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. №630, відповідач [PERSON] не відмовлявся у встановленому порядку від користування послугами централізованого опалення. Згідно ст.ст. 156,162 ЖК України, власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до ст.179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду ЖБК, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Обов'язок на власників жилого приміщення по несенню витрат на утримання будинку і при будинкової території, сплаті комунальних послуг покладений також нормами ст.322 ЦК України, ст.ст.12,13,20,29 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги". З наданого позивачем рахунку-вимоги вбачається, що відповідач має заборгованість за сплату житлово-комунальних послуг за період з травня 2012року по березень 2013року у сумі 9239,61грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексі інфляції за весь час прострочення та 3% річних. В силу ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд вбачає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за житлового комунальні послуги у розмірі 9239,61грн. з урахуванням індексу інфляції в сумі 8,50грн. та 3 % річних в сумі 51,46грн., а всього 9299,57грн. є правомірними та обґрунтованими. Згідно із ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 229,40грн. у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат.

Outcome: approved