Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, укладену між нею та відповідачем, дійсною, такою, що відбулася, та визнати за нею право власності на вище вказаний житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 910 м. кв. по вулиці Ломоносова,78 в м.Балта Одеської області, стверджуючи, що 10.07.2012 року вона уклала з відповідачем угоду купівлі-продажу вище вказаного житлового будинку і сплатила відповідачу гроші у сумі 30000 грн., про що складена відповідна розписка, а відповідач передав їй правовстановлюючі документи, технічний паспорт на будинок, сам житловий будинок з господарськими будівлями, але оформити належним чином угоду купівлі-продажу у нотаріальній конторі неможливо по причині того, що вище вказаний будинок раніше належав тітці відповідача [PERSON], померлій 22.10.2011 року, після її смерті відповідач, як спадкоємець за заповітом, фактично прийнявши спадщину, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини, свідоцтво про право на спадщину не отримав, крім того, у відповідача відсутній державний акт на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями. Вказані обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном. З цього приводу позивач змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, підтвердив викладені в позові обставини справи, просить справу розглянути за його відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що тітці відповідача [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину від 11.10.1993 року, виданого Балтською державною нотаріальною конторою, реєстр №2198, належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці площею 910 м. кв. по вулиці Ломоносова,78 в м.Балта Одеської області, 05 жовтня 2006 року [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла своєму племіннику [PERSON] все належне їй на день смерті майно (заповіт посвідчений 05.10.2006 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], реєстр №4652, заповіт ніким не змінено і не скасовано), після її смерті спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв її племінник відповідач [PERSON], який своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину не отримав, що відповідач продав позивачу вище вказаний житловий будинок з господарськими будівлями, що угода купівлі-продажу житлового будинку відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивач виконала всі умови угоди, сплатила за придбаний житловий будинок грошові кошти, предметом угоди купівлі-продажу є нерухоме майно, а не земельна ділянка, що згідно ст.ст.210,640 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом, такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації, перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом, але на сьогоднішній день закону, який визначає вище вказаний перелік, немає, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції, що за таких обставин у відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України суд може визнати такий договір дійсним і у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається, що позивач є добросовісним набувачем і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved