Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

У лютому 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус Костопільського нотаріального округу Рівненської області [PERSON], про скасування права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. Позивач зазначає, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було придбано приміщення м"ясо-овочевого павільйону, що знаходиться в м. Костопіль Рівненської області по вул. Бурова, 17, на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.1996 року. Оплату здійнили [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 26 лютого 1996 року Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації було видано реєстраційне посвідчення, у відповідності до якого придбане приміщення зареєстроване за вищезазначеними особами на праві спільної сумісної власності. 10 травня 2003 року [PERSON] та [PERSON] відчужили 2/6 частини вказаного павільйону, уклавши з [PERSON] договір дарування. Посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] не мали права відчужувати спірне майно, оскільки даний павільйон належить його співвласникам на праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного із них, уточнивши позовні вимоги, [PERSON] просив суд визнати договір дарування, укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 10 травня 2003 року недійсним та витребувати 2/6 частини павільйону з незаконного володіння [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені у письмовій заяві підстави. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] (дружина позивача ), в судове засідання не з"явилась, просила справу слухати за її відсутності. Представник третьої особи [PERSON] рахує, що відчуження співвласниками [PERSON] і [PERSON] 2/6 частини павільйону є незаконним, оскільки це майно є спільною сумісною власністю. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, покликаючись на те, що позивачем не наведено передбачених законом підстав для визнання договору недійсним. Окрім того, вказують на те, що спірне приміщення на момент укладення договорів відчуження за домовленістю між співвласниками перебувало у їх частковій власності в рівних долях. На підтвердження зазначеного покликаються на те, що в травні 2003 року [PERSON] і [PERSON] відчужили на користь [PERSON] по 1/6 частині павільйону, а [PERSON] та [PERSON] також по 1/6 частині - на користь [PERSON] Окрім того, представник відповідача [PERSON], заперечуючи проти позову, вказує на пропуск позивачем строку позовної давності. При цьому покликається на те, що про відчуження частини павільйону для [PERSON] позивачу було відомо ще в травні 2003 року, а звернувся він до суду лише в лютому 2010 року. Відповідач [PERSON] позов не визнав, покликаючись на те, що частки шести співвласників павільйону були визначені установчою угодою, зокрема: [PERSON], [PERSON], [PERSON], і його - по 20 %, а [PERSON] і [PERSON] - по 10 %. Частки визначались виходячи із суми коштів, внесених кожним на придбання павільйону. Особисто він свою частину коштів на придбання павільйону передав через [PERSON], з яким на той час разом працювали. Пізніше, коли виникла необхідність продати павільйон, то всі погодились на рівність часток кожного із співвласників. Виходячи з цього в травні 2003 року він і [PERSON] свої частки - по 1/6 відчужили [PERSON], а [PERSON] і [PERSON] по 1/6 - [PERSON] Відповідач [PERSON] позов не визнала з тих же підстав, що і відповідач [PERSON] Також пояснила, що кошти на придбання павільйону передала в касу колгоспу через свого родича [PERSON] У 2003 році при продажі павільйону вона та [PERSON] пропонували [PERSON] придбати їх частки. Однак, із-за недомовленості з [PERSON] відчужили свої частки [PERSON], який орендував частину приміщення. Рахує також, що позивачем пропущено строк позовної давності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на спермет спору на стороні відповідачів [PERSON] пояснив, що він був одним із співвласників приміщення м"ясо-молочного павільйону. На його придбання вносив як свої кошти, так і кошти [PERSON] В травні 2003 року він та [PERSON] відчужили [PERSON] свої частки, які за погодженням із співвласниками визначили по 1/6 частині приміщення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів [PERSON] дав суду аналогічні пояснення, що і [PERSON] Третя особа приватний нотаріус Костопільського нотаріального округу Рівненської області [PERSON] просила справу розглянути за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані ними письмові докази, суд рахує заявлені вимоги необгрунтованими. Судом встановлено, що 06 лютого 1996 року між КСП "Маяк" Костопільського району Рівненської області та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу приміщення м"ясо-овочевого павільйону, загальною площею 216, 6 кв.м., що знаходиться по вул. Бурова, 17 в м. Костопіль Рівненської області. На підставі зазначеного договору купівлі-продажу Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації видано реєстраційне посвідчення від 26.02.1996 року, яким посвідчено, що приміщення м"со-овочевого павільйону, розташоване в м. Костопіль по вул. Бурова, 17, ціле зареєстроване за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності. 10 травня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони, укладено договір дарування, згідно умов якого [PERSON] та [PERSON] в рівних долях подарували, а [PERSON] прийняв у дар 2/6 частини павільйону, загальною площею 216, 6 кв.м., що знаходиться по вул. Бурова, 17 в м. Костопіль Рівненської області. 23 травня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони, укладено договір дарування, згідно до умов якого [PERSON] та [PERSON] в рівних долях подарували, а [PERSON] прийняв у дар 2/6 частини згаданого павільйону. Позивач, обгрунтовуючи свій позов, покликається на те, що невизначеність часток у спільній сумісній власності на спірне майно не надавало право відповідачам розпоряджатися ним. З такими доводами позивача та його представника суд не погоджується, виходячи з наступного. В ході судового розгляду встановлено, що згідно до установчої угоди від 15.02.1996 року про створення ТОВ "Агрофірма "[PERSON]" за взаємною згодою учасників було визначено частки кожного із співвласників у статутному фонді, в т.ч. і у вартості приміщення м"ясо-овочевого павільйону. Зокрема, частку у вартості вказаного приміщення визначено: для [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 270750000 крб, а для двох інших учасників: [PERSON] і [PERSON] - відповідно в сумі 235 000000 крб та 216 000000 крб. За положеннями ст. 113 ЦК України в редакції 1963 року учасник спільної часткової власності має право на оплатне або безоплатне відчуження іншій особі своєї частки в спільному майні. 22 грудня 2000 року учасники спільної власності прийняли рішення про необхідність відчудження приміщення м"ясо-овочевого павільйону. При цьому було обумовлено, що кожен може продати свою частку, яка визначається пропорційно до його грошового вкладу. 13 січня 2003 року один із співвласників спірного майна [PERSON] помер. З повідомлення Костопільської державної нотаріальної контори за спадщиною після смерті [PERSON] ніхто не звернувся. В травні 2003 року співвласники розпочали відчудження своїх часток. При цьому, як видно з пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], всі співвласники погодились виходити з рівності часток кожного ( 1/6 ). 10 травня 2003 року [PERSON] і [PERSON], а 23 травня 2003 року [PERSON] і [PERSON] згідно договорів дарування відчужили свої частки ( по 1/6 ) відповідно - [PERSON] та [PERSON] За наведених обставин суд прийшов до переконання, що на момент укладення оспорюваного договору дарування від 10 травня 2003 року спільне майно ( м"ясо-овочевий павільйон ) перебувало вже у спільній частковій власності, і її учасники мали право на відчудження своїх часток. У зв"язку з необгрунтованістю позовних вимог про визнання договору дарування недійсним не підлягають до задоволення і позовні вимоги в частині витребування майна з чужого незаконного володіння. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed