Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до судуз позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів та встановлення опіки. В обгрунтування заявлених вимог вказує, що відповідачка у справі є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO] року народження. [PERSON] відмовилась від батьківських прав відносно свого сина, написавши нотаріально посвідчену заяву від 30 вересня 2011 року. Посилаючись на те, що відповідачка практично з дня народження сина не займався його вихованням, не цікавився його життям, не спілкувався з ним, не підтримувала матеріально, виражаючи турботу про дитину, з метою встановлення правового статусу дитини та забезпечення його права на соціальний захист, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, передбаченого для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно. У судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному об'ємі, давши пояснення за обставинами, викладеними в ньому, та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає за можливе згідно ст. ст. 224 - 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. В судовому засіданні представник служби у справах дітей Білоцерківського міської ради Махаринський Григорій Володимирович райдержадміністрації Трохименко Світлани Леонідівни, яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора Шинкарчук А.С., який в судовому засіданні послався на те, що підстави для позбавлення відповідача батьківських прав суду надані, вони ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає, розглянувши матеріали справи, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження відповідачка у справі [PERSON] будучи матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], з моменту його народження ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не відвідує та не спілкується з ним, не займається його вихованням. Як роз"яснив постанови Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Оцінюючи в сукупності здобуті докази, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON], яка є фізично здоровим, працездатною, свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина, оскільки не піклується про нього, не дбає про його фізичний та духовний розвиток. Враховуючи, що наведені обставини передбачені законом, як підстава для позбавлення батьківських прав, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, передбаченого для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно. підлягають до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Тому з [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 109 грн. 40 коп. На підставі ст. 367 ЦПК України суд може допустити негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежів за один місяць.

Outcome: approved