Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виключення майна з опису та арешту, визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. 28 травня 2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було досягнуто домовленості про придбання автомобіля Хундай Акцент 2007 року випуску, д/н [NUMBER], на підтвердження чого було передано відповідачу 7000 доларів США та останнім написано розписку, що претензій він не має та отримав як плату за автомобіль дані кошти. Крім того, на підтвердження придбання автомобіля, 28.05.2009 року, було складено акт приймання-передачі спірного транспортного засобу. На підтвердження укладеної угоди [PERSON] видав довіреність 28.05.2009 року на розпорядження автомобілем строком до 28.05.2012 року. 22 квітня 2012 року протоколом огляду та затримання вказаного транспортного засобу було вилучено автомобіль, в звязку з оголошеним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві розшуком автомобіля, в межах виконавчого провадження. Посилаючись на норми ст. ст. 207, 328, 638, 639, 655, ЦК України, вважає, що обовязкова письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля не передбачена та обовязкове нотаріальне посвідчення або державна реєстрація такого правочину не вимагається. Просив суд визнати за ним право власності на автомобіль та виключити з акту опису та арешту майна від 23 квітня 2012 року, складеного в м. Києві по вулиці Пухівська, 3, державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва [PERSON] автомобіль Хундай Акцент 1.4. свідоцтво про реєстрацію ТЗ ААС № 585\~991, д/н [NUMBER]. Під час розгляду справи представником позивача було подано уточнену позовну заяву та просили суд: визнати за [PERSON], право власності на автомобіль Хундай Акцент 1.4. свідоцтво про реєстрацію ТЗ ААС № 585\~991, д/н [NUMBER], виключити з акту опису та арешту майна від 23 квітня 2012 року, складеного в м. Києві по вулиці Пухівська, 3, державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва [PERSON] - автомобіль Хундай Акцент 1.4. свідоцтво про реєстрацію ТЗ ААС № 585\~991, д/н [NUMBER]; зобовязати відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві зняти арешт з автотранспортного засобу автомобіля Хундай Акцент, свідоцтво про реєстрацію ТЗ ААС № 585\~991, д/н [NUMBER]. Судом до участі у справі в якості третьої особи було залучено окрім залученої позивачем в якості третьої особи - [PERSON] ще й [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. В поясненнях зазначила також, що на момент відкриття виконавчого провадження спірний автомобіль вже знаходився у власності позивача. 28 травня 2009 року [PERSON] уповноважив [PERSON] розписуватись за нього, в тому числі підписувати договори про відчуження чи передачу прав користування спірним автомобілем. Після чого було підписано акт приймання-передачі автомобіля. З моменту передання майна за договором, право власності набуто позивачем. Законодавством не встановлено вимог щодо нотаріального посвідчення чи державну реєстрацію договору купівлі-продажу транспортного засобу, укладеного між двома фізичними особами. Державна реєстрація транспортних засобів не є державною реєстрацією права власності на транспортний засіб і не впливає на момент переходу права власності. Право власності позивача порушено, оскільки належний позивачу автомобіль у нього вилучено. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, про що подав суду письмову заяву. Суду пояснив, що виданою на імя [PERSON] довіреністю він передав право власності на вказаний автомобіль. Акт приймання передачі автомобіля укладали для того, щоб у випадку ДТП за участю [PERSON], він не ніс відповідальність як особа на яку зареєстровано автомобіль. Представник відповідача державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва [PERSON] на попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнавала, але відмовлялась подавати письмову заяву про визнання позову та заперечувала проти постановлення рішення на попередньому судовому засіданні. Представники відповідача державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва в судовому засіданні подали письмові заперечення на позовну заяву. Суду пояснили, що підстав для задоволення позовних вимог не має. Арешт на автомобілі накладено у відповідності до вимог чинного законодавства, підстав для визнання права власності за позивачем не вбачається. Третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили суд не задовольняти позов, оскільки вважають його необґрунтованим, крім того, вважають, що визнання права власності на вказаний автомобіль за позивачем позбавить його можливості отримати на свою користь стягнення за виконавчим листом, також, подали суду письмові заперечення на позов щодо неправомірності та безпідставності вимог позивача про визнання за ним права власності на спірний автомобіль. Третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили суд не задовольняти позов, оскільки вважають його необґрунтованим, крім того, вважають, що визнання права власності на вказаний автомобіль за позивачем позбавить його можливості отримати на свою користь стягнення за виконавчим листом. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що автомобіль Хундай Акцент 1.4. свідоцтво про реєстрацію ТЗ ААС № 585\~991, д/н [NUMBER] в органах ДАІ зареєстровано за відповідачем [PERSON]. [PERSON] довіреності від 28.05.2009 року [PERSON] уповноважив [PERSON] бути своїм представником щодо користування, експлуатації та продажу належного [PERSON] автомобіля. Для цього надано право, зокрема, розписуватись за нього, в тому числі підписувати договори про відчуження чи передачу прав користування згаданим автомобілем. [PERSON] приймання-передачі транспортного засобу від 28.05.2009 року спірний транспортний засіб передано позивачу відповідачем. 23.04.2012 року вказаний автомобіль у позивача було вилучено, у звязку з оголошеним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві розшуком цього автомобіля, в межах виконавчого провадження по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 429600,00 грн. Як вбачається з матеріалів зведеного виконавчого провадження №33786434 по виконанню виконавчих листів про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] коштів, виконавче провадження було відкрито у відділі ДВС Деснянського районного управління юстиції в м. Києві та проводились виконавчі дії по виконанню вказаного вище виконавчого документу. Після отримання відомостей про наявність зареєстрованих на праві власності за [PERSON] транспортних засобів, було накладено арешт на спірний, транспортний засіб та оголошено його в розшук. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. [PERSON] з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Порядок державної реєстрації та перереєстрації автомобіля передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі -Правила), згідно з п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб. Відповідно до зазначених Правил (в редакції яка діяла в 2009 році) державна реєстрація транспортних засобів провадилась на підставі письмового договору купівлі-продажу за умови попереднього зняття транспортного засобу з обліку в підрозділах ДАІ. В редакції яка діє на даний час, зокрема п.33, пп.2,5 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок - при перереєстрації транспортних засобів у разі зміни їх власників зняття з обліку таких транспортних засобів не проводиться. Для проведення перереєстрації транспортних засобів, зазначених в абзаці другому цього пункту, до підрозділів Державтоінспекції подаються засвідчені підписами сторін, що скріплені печатками, акти приймання-передачі транспортних засобів із зазначенням їх кольору, марки, моделі, року випуску, ідентифікаційних номерів складових частин (далі - реквізити), а для проведення перереєстрації транспортних засобів у разі їх відчуження - документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби, разом із зазначеними актами. [PERSON] ч. 3 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, в момент передачі, як стверджує позивач йому у власність, залишався зареєстрованим за [PERSON], заява від останнього про зняття з обліку автомобіля не подавалась і його огляд органами ДАІ не здійсню вався. Не надходила така заява й від позивача, який мав право на розпорядження вказаним транспортним засобом згідно довіреності від власника автомобіля. Відповідно до п. 8 зазначених Правил, Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; вантажна митна декларація на паперовому носії або електронна вантажна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери ; договір фінансового лізингу. Сукупність зібраних судом доказів свідчить про те, що в установленому порядку право власності позивача на спірний транспортний засіб не набуто, підстав для визнання за ним права власності в даний момент суд не вбачає. Доводи позивача про те, що підставою для визнання права власності на автомобіль є довіреність на представлення інтересів акт приймання-передачі автомобіля є безпідставним, оскільки суперечить вищезазначеним вимогам закону. Правових підстав для задоволення позовних вимог про виключення майна з акту опису та арешту суд також не вбачає, оскільки арешт було проведено на законних підставах у спосіб передбаченний чинним законодавством. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed