Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та зміну розміру аліментів. Позов мотивує тим, що 21.10.1995 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Вороблевицькою сільською радою Дрогобицького району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №15. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. З жовтня 1999 року відповідач перебуває у Португалії на заробітках, практично постійно там проживає, виробив документи, які підтверджують його легалізацію на проживання та офіційно працевлаштований. З 2002 року вони не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства та діти залишились на її утриманні. У звязку з чим, в серпні 2007 року нею подано позовну заяву до Дрогобицького міськрайонного суду про стягнення з відповідача аліментів та, яку було задоволено і За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружної сім'ї, оскільки через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя у них почали виникати сварки та непорозуміння. На даний час він прийшов до висновку, що їхній шлюб існує лише формально, зберігати його не має змісту, примирення між ними неможливе, крім цього вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. А тому просить суд постановити рішення, про розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, крім цього пояснив, що у нього є інша жінка, з якою має намір укласти шлюб та виїхати за межі території України, тому просить їх задоволити. Відповідачка в судовому засіданні не заперечила проти розірвання їхнього з позивачем шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні, підтверджено матеріалами справи і сторонами не оспорюється, відповідач згідно виконавчого листа №2-1563/2008, виданого на виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.06.2010 року, сплачує в користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 250,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що на час звернення позивачки до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матір'ю в будинку №52 по вул. Плебанія в м. Дрогобичі (довідка №6142 від 14.12.2010 року, видана КП "Будинкова управа-3"). З урахуванням матеріального становища позивачки та відповідача, суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач спроможний таку допомогу надати, а тому з нього слід стягувати в користь позивачки на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно, що відповідає положенням ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 51,00 грн. та згідно Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року за №1258 з наступними змінами, - витрати на ІТЗ в сумі 120,00 грн. Разом з тим, суд вважає, що попередній виконавчий лист по справі слід відкликати.

Outcome: approved