Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-18 00:00:00

У липні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить [PERSON] [PERSON] визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташований за адресою: 08600, Київська область, м. Васильків, пров. Пушкіна, буд. № 25. Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що вона являється власником ? частини житлового будинку, який знаходиться по переулку Пушкіна, 25 в м. Васильків Київської області., що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 09.06.2010 року Васильківською міською державною нотаріальною конторою, реєстр №1-1527. Відповідно до договору найму житлового приміщення №40 від 26.07.2011 року, укладеного між позивачкою та [PERSON] та договором найму житлового приміщення №39 від 26.07.2011 року укладеного між позивачкою та [PERSON] терміном на 1 рік. За твердженням позивача, відповідачі не проживали за вказаною адресою жодного дня, на її прохання виписатися, вони так цього і не зробили, всі витрати за комунальні послуги несе позивач. Оскільки реєстрація відповідачів в її будинку не дозволяє позивачеві розпоряджатись її майном на власний розсуд та обмежує її законні права, вона змушена звернутись до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №25 по переулку Пушкіна в м. Васильків Київської області. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в тому числі у відповідності до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи і розгляд справи буде проведено за його відсутності. У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що позивач є власником ? частини житлового будинку, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 09.06.2010 року Васильківською міською державною нотаріальною конторою, реєстр №1-1527, який знаходиться за адресою: 08600, Київська область, м. Васильків, пров. Пушкіна, буд. № 25 (а.с.10). Згідно Будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у [INFO], в зазначеному будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Довідкою, виданою депутатом Васильківської міської ради VI скликання [PERSON], підтверджується, що будинок №25 за адресою пров. Пушкіна в м. Васильків Київської області належить [PERSON] на основі права власності. 26.07.2011 року [PERSON] згідно Договору найму житлового приміщення №39 від 26 липня 2011 року прописала в своєму будинку громадянку [PERSON] та громадянина [PERSON], але ні одного дня вони в будинку не проживали і комунальні послуги не сплачували. Згідно ст. 71 ЖКУ, за особою, що без поважних причин відсутня в житловому приміщенні, право користування ним зберігається на протязі шести місяців. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до положень ч. 1 ст. 316, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, оцінуючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про необхідність захисту майнових прав позивача, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірною вищезазначеним житловим будинком. На підставі наведеного та

Outcome: approved