Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-04 00:00:00

15.03.2013 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла позовна заява ТОВ "Ржищівський порт" до [PERSON] про визнання права власності на рухоме майно, в якій вказано що, 22 лютого 2008 року відповідно до договору купівлі-продажу № 22/02-12 від 22.02.2012 року ТОВ "Ржищівський порт" придбав у ТОВ "Порто-Флот" рухоме майно, а саме: навантажувальна машина марки CASE 580-K TURBO, № рами [NUMBER], 1998 року випуску, вартістю 240756 грн. В день укладення договору ТОВ "Ржищівський порт" було оплачено відповідні кошти, а ТОВ "Порто-Флот" передано даний транспортний засіб, що підтверджується актом приймання-передачі до договору купівлі-продажу № 22/02-12 від 22.02.2012 року. Але, ТОВ "Ржищівський порт" не може належним чином користуватись своєю власністю, оскільки відсутня реєстрація у відповідних органах державного контролю. При зверненні директора ТОВ "Ржищівський порт" [PERSON] за реєстацією, йому було відмовлено, так як відсутні всі необхідні документи для реєстрації, про необхідність яких йому нічого не було відомо. ТОВ "Порто-Флот" в особі [PERSON] відмовився надати позивачу будь-які інші документи крім договору та акту приймання-передачі. З часу укладання договору купівлі-продажу навантажувальної машини і до сьогоднішнього дня, вона перебуває в позивача на зберіганні та в його володвнні, але до цього часу він не має змоги повноцінно користуватися та розпоряджатися придбаним майном, оскільки не може зареєструвати його належним чином відповідно до законодавства. Також позивач вважає, що діями [PERSON] завдано моральної шкоди ТОВ "Ржищівський порт", яка оцінюється в 10 000 грн. В позовній заяві позивач просить визнати за ТОВ "Ржищівський Порт" право власності на навантажувальну машину марки CASE 580-K TURBO, № рами [NUMBER], 1998 року випуску, вартістю 240756 (двісті сорок тисяч сімсот п"ятдесят шість) гривень, а також стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Ржищівський Порт" моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився з поважних причин, про що надав письмову заяву, згідно якої останній просить проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з поважних причин, про що надав письмову заяву, згідно якої останній просить проводити розгляд справи у його відсутність, в задоволенні позову відмовити, позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, щодо задоволення частково позовних вимог ТОВ "Ржищівський порт" до [PERSON] про визнання права власності на рухоме майно, обґрунтовуючи своє рішення нижчезазначеними доказами. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно договору купівлі-продажу № 22/02-12 від 22.02.2012 року, ТОВ "Порто-Флот", в особі [PERSON], передав у власність ТОВ "Ржищівський порт", в особі директора [PERSON], навантажувальну машину марки CASE 580-K TURBO, № рами [NUMBER], 1998 року випуску, вартістю 240756 (двісті сорок тисяч сімсот п"ятдесят шість) гривень (а.с. 6-7). Згідно Акту приймання-передачі до Договору купівлі-продажу № 22/02-12 від 22.02.2012 року, ТОВ "Порто-Флот", в особі [PERSON] передав, а ТОВ "Ржищівський порт", в особі директора [PERSON], прийняв навантажувальну машину марки CASE 580-K TURBO, № рами [NUMBER], 1998 року випуску вартістю 240756 (двісті сорок тисяч сімсот п'ятдесят шість) гривень. Сторони претензій щодо якості, комплектності товару та його оплати не мають (а.с. 8). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.031995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Факт заподіяння позивачу відповідачем моральних страждань позивачем під час розгляду справи не підтверджено і тому позовні вимоги, в частині стягнення моральної (немайнової) шкоди не підлягають до задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Факт сплати позивачем судового збору в розмірі 2407,56 грн. підтверджується платіжним дорученням № 321 від 26.03.2013 року. Відповідно з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача ТОВ "Ржищівський порт" 2407 (дві тисячі чотириста сім) гривень 56 копійок судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial