Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом від 27.09.2012 року, та просила суд стягувати з [PERSON], на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі ? часки з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 21 березня 2000 року між нею та відповідачем був розірваний шлюб. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається на першому курсі в інституті нафти та газу в «Північному Федеральному Університеті імені [PERSON]»на денній формі навчання в РФ та потребує матеріальної допомоги. Відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки працює, але добровільно цього не робить. 18.12.2012 року Представник позивача подав заяву про зміну позовних вимог. Просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі ? частини його заробітку (доходів). 22.01.2013 року представник позивача збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/2 частки з усіх його доходів (заробітку). Відмовився від позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання в розмірі не менше 30% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.01.2013 року закрито провадження в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання в розмірі не менше 30% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача, позов з внесеними змінами підтримав з викладених в ньому підстав та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначив, що у нього на утриманні знаходиться малолітня дитина [INFO], мати дитини [PERSON], яка знаходиться у соціальній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, та його мати [PERSON], яка має похилий вік та тяжкий стан здоровя. А тому він зазначив, що може платити на утримання повнолітнього сина в період його навчання 1/6 частку від заробітку (доходів). Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії І-КЕ №062502, яке видане 21 березня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області. Від вказаного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І- КЕ № 250901, яке видане 14 липня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного виконкому м. Кременчука. Сторони визнали, що син [PERSON] має задовільний стан здоровя. Повнолітній син сторін [PERSON] з 01.09.2012 року навчається на першому курсі інституту Нафти та газу в «Північному(Арктичному) федеральному університеті імені [PERSON]», на денній формі навчання, навчання триватиме до 30.06.2012 року, що підтверджується довідкою № 20/390 від 03.09.2012 року. [PERSON] та [PERSON] мають місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку на території Крюківського району м. Кременчука, що підтверджено довідкою (випискою з домової книги про склад сімї і реєстрації) №2010 від 17.08.2012 року, що видана ТОВ «Добробит». [PERSON] проживає з позивачкою по справі, що не оспорювалося сторонами. [PERSON], будучи студентом Інституту нафти та газу «Північного (Арктичного) федарального університету ім. М.В. Ломоносова», отримує стипендію в розмірі 1870 російських рублів, що відповідно до курсу НБУ станом на 22.01.2013 року складає 703 грн. 69 коп.. Разом з тим відповідач [PERSON] працює в КФ АКБ «Індустріалбанк»на посаді начальника сектора центра технічного обслуговування відділу інформаційних технологій та отримує заробітну плату в розмірі 18759 грн. 34 коп. за півроку, тобто середню в місяць 3126 грн. 56 коп. [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія 1-КЕ №169239, видане 04.10.2012 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. [PERSON] мати малолітньої дитини відповідача, на даний час знаходиться в соціальній відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 19.11.2012 року та не отримує заробітну плату, що підтверджено довідкою №4594 від 21.11.2012 року, виданою ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК»Кременчуцькою філією. Сторони повідомили, що відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України за заявою відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] не відраховуються, в порядку ст. 188 Сімейного кодексу України відповідач від обовязку утримувати сина [PERSON] не звільнений, угоди про сплату аліментів, згідно ст.189 Сімейного кодексу України чи про припинення права на аліменти, згідно ст.190 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з п.20 розясненнь Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»Обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 с.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з якими вони проживають. Оскільки [PERSON] є повнолітнім сином [PERSON], який не досяг 23 років та продовжує навчання, між сторонами в справі виникли правовідносини, щодо реалізації обовязку батьків по утриманню їх повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Оскільки, повнолітній син сторін проживає разом із матірю позивачкою по справі, тому зважаючи на положення ст.199 СК України, вона має право на звернення до суду з вказаним позовом за місцем свого проживання, зареєстрованому в установленому законом порядку Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON], має задовільний стан здоровя, самостійний заробіток (стипендію). Встановлюючи можливість [PERSON] надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину [PERSON], суд враховує наступне. Відповідач [PERSON] працює, зобовязаний відповідно до ст.ст. 180, 91, 84 СК України утримувати також малолітню дитину [PERSON] [INFO] дитину та матір цієї дитини [PERSON] яка доглядає дитину до трьох років. Хоча відповідач [PERSON] стверджував в судовому засіданні, що утримує матір [PERSON] похилого віку, яка має тяжкий стан здоровя, проте належних, допустимих, та достатніх доказів цьому не надав. Відповідно до статті 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ненадання матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка навчається і потребує в звязку з цим допомоги, є порушенням батьківського обовязку, передбаченого ст. 199 Сімейного Кодексу України. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, матеріальний стан та стан здоровя позивача, відповідача та повнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню у повному обсязі, і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня предявлення позову до суду, з 27.09.2012 року та до закінчення навчання [PERSON], тобто по 30.06.2016 року. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: partial