Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-12 00:00:00

Позивач 31.10.2013 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначила, що 02 березня 2013 року, в районі Автовокзалу м. Кривого Рогу на вул. Дніпропетровське шосе, мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в якій було пошкоджено належний позивачу на праві приватної власності автомобіль марки ЗАЗ ТР698К, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 березня 2013 року винним у скоєнні ДТП виз нано [PERSON] (надалі - третя особа), водія автобуса марки Ікарус-250, номер державної реєстрації [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність заподіюваної шкоди третьої особи, згідно полісу обо в'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС 1140262 від 14.02.2013 року, застраховано у ВАТ «Національна акціонерна стра хова компанія «ОРАНТА». 04 березня 2013 року позивачем була подана відповідачу заява про страхове відшкодування спричиненої їй майнової шкоди, також до заяви були додані всі необхідні до кументи, а 19 квітня 2013 року, позивачем, відповідачу був наданий останній документ з переліку передбаченого Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідаль ності власників наземних транспортних засобів", а саме копія постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 березня 2013 року. Позивач вважає, що перебіг 90-то денного строку для виплати позивачу стра хового відшкодування розпочався 20 квітня 2013 року і закінчився 20 липня 2013 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування у розмірі 6 065,33 гривень, пеню за прострочення виплати страхового відшкодування розмірі 224,15 грн., 3% річних у розмірі 50,84 грн., судовий збір у розмірі 229,40 грн. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала повноваження представнику (а.с.17 - копія довіреності). Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, згідно якої просить розглянути справу у його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.45 - заява). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про слухання справи був неодноразово повідомлений встановленому законом порядку ( а.с.20,21,36 - повідомлення), надав суду заперечення на позовну заяву (а.с.37-39 - заперечення). Третя особа у судове засідання не з'явився, про слухання справи був неодноразово повідомлений встановленому законом порядку ( а.с.22,23,41 - повідомлення), про причини неявки в судове засідання заяв не надавав. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 02 березня 2013 року, в районі Автовокзалу м. Кривого Рогу на вул. Дніпропетровське шосе, мала місце дорожньо-транспортна пригода (а.с.8 - копія довідки), в якій було пошкоджено належний позивачу на праві приватної власності автомобіль марки ЗАЗ ТР698К, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.10 ). Згідно постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 березня 2013 року (а.с.7 - копія постанови) винним у скоєнні ДТП виз нано третю особу. Цивільно-правова відповідальність заподіюваної шкоди третьої особи, згідно полісу обо в'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС 1140262 від 14.02.2013 року, застраховано у ВАТ «Національна акціонерна стра хова компанія «ОРАНТА». 04 березня 2013 року позивачем була подана відповідачу заява про страхове відшкодування спричиненої їй майнової шкоди (а.с.9 - копія заяви). Листом № 09-02-09/17883 від 14.08.2013 року (а.с.11 - лист) відповідач підтвердив позивачу згоду щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 6 065,33 грн. Листом № 09-02-09/22113 від 08.10.2013 року (а.с.12 - лист) відповідач у друге підтвердив позивачу згоду щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 6 065,33 грн., крім того надав позивачу копії матеріалів справи, а саме: калькуляцію ремонту (а.с.13) в якій вказано, що вартість ремонту складає 6 575,33 грн., що на 480,00 грн. менш ніж сума яку відповідач зобов'язався відшкодувати позивачу. Відповідач надав суду заперечення 09.12.2013 року (а.с.27-29) та 20.01.2014 року (а.с.37-39), згідно яких, просить вимоги позивача задовольнити частково та стягнути відшкодування у розмірі 5 555,33 грн.. В обґрунтуванні заперечень, відповідач зазначив, що за результатами проведених аварійним комісаром оглядів пошкодженого ТЗ спеціалістом ВАТ HACK «Оранта» було проведено дослідження та складено Страховий акт № ОЦВ-13-3221/1, згідно з висновком якого було зроблено Розрахунок страхового відшкодування матеріального збитку, завданого Позивачу в результаті пошкодження ТЗ який склав 6 065,33 грн. з урахуванням суми франшизи. Договором страхування була передбачена безумовна франшиза розмір якої складає 510,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України "Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката)." Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України " Про страхування ", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акту (аварійного сертифікату), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідач не надав суду документи на які він посилається, а саме: страховий акт № ОЦВ-13-3221/1, розрахунок страхового відшкодування матеріального збитку, та договір страхування в якому вказано розмір безумовної франшизи. Згідно п. 2 ст. 12.1 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи." Відповідно ст. 36.6 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ", страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування." Відповідач не довів наявність в договорі страхування франшизи. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком відповідно до договору страхування. Статтею 979 ЦК України передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату). Відповідач по справі вважає, що позивач не узгодив з відповідачем розмір вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Це ствердження не відповідає дійсності, в зв'язку з тим, що відповідач листом № 09-02-09/17883 від 14.08.2013 року (а.с.11 - лист) та листом № 09-02-09/22113 від 08.10.2013 року (а.с.12 - лист), підтвердив позивачу свою згоду здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 6 065,33 грн. Статтею 36.5 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Несвоєчасну виплату страхового відшкодування слід вважати простроченням грошового зобов'язання, за яке настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, у вигляді сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь суму страхового відшкодування у розмірі 6 065,33 гривень, пеню за прострочення виплати страхового відшкодування розмірі 224,15 грн., 3% річних у розмірі 50,84 грн., судовий збір у розмірі 229,40 грн. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно ст. 57 ЦПК України, розглядаючи спір, суд встановлює фактичні обставини на підставі наданих сторонами письмових або речових доказів, пояснень свідків чи інших передбачених законом фактичних даних. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Outcome: approved