overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

В березні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення ними повноліття. Представник позивача в своїй заяві від 28.05.2013 р. просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) не приймає участі в утриманні дітей. У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони по справі від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей. Діти проживають разом з матірю. Встановлено, що відповідач у справі не приймає участі в утриманні дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст. 182 СК України). Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що відповідач не виконує свій обовязок по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, а також враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, суд дійшов до висновку про задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

В березні 2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння у подружньому житті, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. В судове засідання позивач не зявився, проте надав заяву від 28.05.2013 р., в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не зявився. У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлені і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 26.03.1994 року зареєстровано Виконавчим комітетом Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області шлюб між сторонами по справі, актовий запис № 11. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору щодо поділу майна не існує. Діти будуть проживати з матірю. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

В березні 2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння у подружньому житті, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Про час та місце розгляду справи позивач та відповідач повідомлені належним чином в судове засідання не зявилися проте надали заяви в яких позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, відповідач проти позову не заперечив, сторони по справі просили слухати справу у їх відсутність. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 25.09.2004 року зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції у Київській області шлюб між сторонами по справі, актовий запис № 342. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Встановлено, що спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору щодо поділу майна та місця проживання дитини між сторонами не існує. Дитина буде проживати з матірю. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дитини, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

В березні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитини повноліття. Заявою позивача від 28.05.2013 р. змінено позовні вимоги у звязку з чим просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно та просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) не приймає участі в утриманні дітей. У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони по справі від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає разом з матірю. Встановлено, що відповідач у справі не приймає участі в утриманні дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст. 182 СК України). Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що відповідач не виконує свій обовязок по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, а також враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, суд дійшов до висновку про задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

В березні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння у подружньому житті, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. В судове засідання позивач не зявився, однак надав до суду заяву від 11.04.2013 р. в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання також не зявився. У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 20.02.1988 року зареєстровано Виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області шлюб між сторонами по справі, актовий запис № 9. Спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору щодо поділу майна не існує. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні свого позову вона вказала, що перебувала з відповідачем у незареєстрованому в органах РАЦСу шлюбі з 2005 по 2012 роки. Від даних стосунків вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, де в графі батько зазначено [PERSON]. Син мешкає разом з відповідачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає кошти на утримання дитини, але повинен це робити. Відповідач працездатний, працює в ООО Буд-Пласт с. Кочеток, Чугуївського району, Харківської області, отримує стабільний дохід, інших осіб на своєму утриманні не має. Позивачка просить розглядати справу за її відсутності, свій позов вона підтримала. Відповідач проти позову не заперечує, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за таких обставин. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], перебувала з відповідачем у незареєстрованому в органах РАЦСу шлюбі з 2005 по 2012 роки. Від даних стосунків вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, де в графі батько зазначено [PERSON]. Син мешкає разом з відповідачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає кошти на утримання дитини, але повинен це робити. Відповідач працездатний, працює в ООО Буд-Пласт с. Кочеток, Чугуївського району, Харківської області, отримує стабільний дохід, інших осіб на своєму утриманні не має. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду, у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

У лютому 2013 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між ними 20 червня 2012 року в м.Полтава в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 20 червня 2012 року. Протягом останніх семи місяців їхнє сімейне життя погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим, тому вона змушена звернутися до суду з позовом. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала (а.с.13). Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, (а.с. 12, 17), про причини неявки суд не повідомив. З цих підстав суд, відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 20 червня 2012 року уклали шлюб в м.Полтава в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №451, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 095435 від 20 червня 2012 року (а.с.5). Від вказаного шлюбу позивачка та відповідач дітей не мають. Сторони шлюбних стосунків не підтримують протягом останніх семи місяців, спільного господарства не ведуть, позивачка сімю зберегти не бажає. Судові витрати по справі, понесені позивачем, становлять 114 грн. 70 коп. судового збору. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б інтересам позивачки, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

враховуючи значний обсяг описової і мотивувальної частини рішення суду, виготовлення яких вимагає тривалого часу, суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну часитини рішення, відклавши складання повного рішення суду на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, згідно вимог ч.3 ст. 209 ЦПК України. На підставі ст.ст. 203, 215, 237, 248, 1268 ЦК України та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

Виходячи зі складності складання повного рішення по справі, у відповідності з ч. З ст. 209 ЦПК України, суд вважає за можливе проголосити його вступну і резолютивну частини, а складання повного рішення по справі відкласти на п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне відкласти складання повного рішення на пять днів, проголосити його вступну та резолютивну частини у порядку, встановленому ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми заборгованості по кредиту. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у наведені доводів, суд важає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

13 лютого 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зазначивши ,що перебувала з відповідачем в шлюбі , від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком дитини . На утримання доньки з відповідача згідно рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13.05.2002 року було стягнуто аліменти в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку на утримання 2 неповнолітніх дітей , в тому числі і на доньку [PERSON] . В теперішній час 2 доньки вже повнолітні і з відповідача на утримання доньки [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/ 6 частини його заробітку. Тому просила ухвалити рішення , яким збільшити розмір стягуваних на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON] до 1/4 частини заробітку відповідача . Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі , наполягала на їх задоволенні . Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково , не заперечував проти збільшення розміру аліментів до 1 / 5 частини його заробітку , оскільки в теперішній час не працює і єдиним його джерелом доходів є пенсія . Вислухавши сторони , проаналізувавши матеріали справи, суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні , сторони перебували у шлюбі , який було розірвано 01.03.2001 року . Від шлюбу мають трьох доньок , одна з них - [PERSON], [INFO] , є неповнолітньою Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дітей Яни , [INFO] , Ганни , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку відповідача до повноліття дитини . В теперішній час дві доньки є повнолітніми , а на утримання [PERSON] відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини зі всіх видів свого заробітку , що підтверджується матеріалами справи і що підтвердив відповідач в судовому засіданні . Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей які потребують допомоги, а згідно зі ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі , або в частці від заробітку. Згідно положень ст. 192 ч.1 Сімейного кодексу України , розмір аліментів , визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках передбачених цим кодексом . Таким чином , на утримання доньки [PERSON] відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини , тоді як повинен сплачувати 1/ 4 частину , а тому суд вважає , що на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти повинні бути збільшені до 1/4 частини заробітку відповідача . Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, то суд їх задовольняє. Крім того, суд стягує з відповідача і судовий збір в доход держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed