Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 жовтня 2008 року близько 10 год. 50 хв. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], перебкваючи в стані алкогольного сп'яніння, рухаючись в лівій смузі руху в м. Біла Церква по проспекту Князя Володимира в напрямку до вулиці Леваневського, виїхав на смугу зустрічного руху, де на мосту через р. Протока допустив зіткнення з мікроавтобусом "Мерседес - Бенц 208" д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який виконував пасажирські перевезення по маршруту № 19 та рухався в зустрічному напрямку, тобто в напрямку до влиці Шевченка. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.3 б, 12.1.,11.2.,11.4, "Правил Дорожнього руху України". При цьому, на час скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у соєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Білоцерківського місбькрайонного суду Київської області від 31 березня 2009 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «"Мерседес - Бенц 208" д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], який мав [PERSON] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № ВВ/4323752 з терміном дії з 06 жовтня 2008 року по 05 жовтня 2009 року. Зазначена шкода відповідачем не була відшкодована потерпілій стороні. У зв'язку з настанням страхової події позивач 16 квітня 2009 року здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі [PERSON] в розмірі 25 500 грн. 00 коп. Після проведення виплати у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі понесених витрат, а саме 25 500 грн. 00 коп., судовий збір за подання позову до суду у сумі 255 грн. 00 коп., а також витрати на правову допомогу у сумі 2 000 грн. 00 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі -ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 31 жовтня 2008 року близько 10 год. 50 хв. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], перебкваючи в стані алкогольного сп'яніння, рухаючись в лівій смузі руху в м. Біла Церква по проспекту Князя Володимира в напрямку до вулиці Леваневського, виїхав на смугу зустрічного руху, де на мосту через р. Протока допустив зіткнення з мікроавтобусом "Мерседес - Бенц 208" д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який виконував пасажирські перевезення по маршруту № 19 та рухався в зустрічному напрямку, тобто в напрямку до влиці Шевченка. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.3 б, 12.1.,11.2.,11.4, "Правил Дорожнього руху України", що підтверджується довідкою ВДАІ з обслуговування м. Біла Церква при УДАІ ГУ МВС України в Київській області. Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного сулу Київської області від 31 березня 2009 року відповідача було визнано винною у вчиненні вищезазначеного ДТП та на підставі ст. ст. 1, 6 Закону України "Про амністію" від 12.10.2008 року звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України. Кримінальну справу провадженням закрито у зв'язку з амністією. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «"Мерседес - Бенц 208" д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], який мав [PERSON] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № ВВ/4323752 з терміном дії з 06 жовтня 2008 року по 05 жовтня 2009 року. Зазначена шкода відповідачем не була відшкодована потерпілій стороні. У зв'язку з настанням страхової події позивач 16 квітня 2009 року здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі [PERSON] в розмірі 25 500 грн. 00 коп. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі -ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як встановлено у судовому засіданні, на день вчинення ДТП відповідач не мав чинного [PERSON] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Разом з тим, згідно звіту оцінки мікроавтобувса "Мерседес - Бенц 208" д.н.з. [NUMBER] № 185 від 03 листопада 2008 року, який складений СПД [PERSON], який є суб'єктом оціночної діяльності (сертифікат № 5373/06, виданого Фондом державного майна України 27 грудня 2006 року), матеріальний збиток, пошкодженого автомобіля марки "Мерседес - Бенц 208" д.н.з. [NUMBER] складає 101 875 грн. 08 коп.. Відповідно до п.п. «а»п. 41.1 ст. 41 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. При цьому, положеннями п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»встановлено, що обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25 500 гривень на одного потерпілого. Таким чином, на підставі заяви [PERSON] від 19 листопада 2008 року, згідно звіту оцінки мікроавтобувса "Мерседес - Бенц 208" д.н.з. [NUMBER] № 185 від 03 листопада 2008 року та приймаючи до уваги довідку № 2040 від 15 грудня 2008 року, позивачем було видано наказ № 966 від 16 квітня 2009 року, відповідно до якого позивач виплатив [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 25 500 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 3959 від 16 квітня 2009 року. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) в частині стягнення в порядку регресу з [PERSON] витрат, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 255 грн. 00 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом та витрат понесених у зв'язку з розміщенням оголошення в пресі в сумі 200 грн.. При цьому, положеннями частини першої ст. 84 ЦПК України встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині відшкодування за рахунок відповідача витрат на оплату правової допомоги в розмірі 2 000 грн. 00 коп., виходячи з наступного. Як вбачається з наданого позивачем платіжного доручення № 5181 від 30 листопада 2011 року, позивачем сплачено ФОП [PERSON] 2 000 грн. 00 коп. за надання правової допомоги (справа № 6375) згідно додаткової угоди № 12 від 21 листопада 2011 року до контракту № 31/1 від 05 травня 2010 року. При цьому, відповідно до додаткової угоди № 2 від 21 листопада 2011 року до Контракту про надання правової допомоги № 31/1 від 05 травня 2010 року, яка укладена між Моторним (транспортним) страховим бюро України (Замовник) та ФОП [PERSON] (Виконавець), сторони домовились, що відповідно до умов контракту про надання правової допомоги № 31/1 від 05 травня 2010 року, Замовником передано, а Виконавцем прийнято завдання на ведення від імені замовника судових справ, серед іншого, справи № 000-10-6375 нз за позовом Замовника до [PERSON]. Також, згідно зі ст. 10 Контракту про надання правової допомоги № 31/1 від 05 травня 2010 року, сторони домовились, що вартість послуг Виконавця за ведення від імені Замовника зазначеної судової справи, не може перевищувати 2 000 грн. 00 коп. Однак, в межах розгляду даної цивільної справи інтереси позивача представляв його представник за дорученням, виданим від імені Моторного (транспортного) страхового бюро України. Крім того, позивачем не надано акту прийому-передачі виконаних робіт (надання юридичних послуг) в тій частині, яка стосується його виконання, пов'язаного з розглядом в суді даного спору, а тому визначену вартість наданих послуг з правової допомоги в сумі 2 000 грн. 00 коп. суд вважає необґрунтованою, тому в цій частині вимоги позивача визнає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відтак, суд прийшов до висновку, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, підлягає частковому задоволенню. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 9, 22, 38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»та

Outcome: approved