Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

01 лютого 2013 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з усіма господарськими будівлями, та спорудами, розташованого по вул. Тернопільська, 3/1 в м. Миколаєві, після смерті матері - [PERSON], що померла 18.09.2011 року. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 18.09.2011 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді зазначеного майна. Спадкоємцями після її смерті є позивач та її сестра [PERSON] Але при звернені до нотаріуса за свідоцтвом на право на спадщину позивачу було відмовлено, в звязку з тим, що відповідно до довідки КП ММБТІ за № 2569 від 23.05.2012 року право власності за спадкодавцем не зареєстровано. Для вирішення зазначеного питання було запропоновано звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, вказувала, що її мати [PERSON] є власником зазначеного будинку, але право власності за нею не зареєстроване, що робить неможливим позивачу прийняти спадщину. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, підтвердила викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача - Миколаївської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив суд слухати справу у його відсутність, рішення прийняти за наявними в справі матеріалами на підставі діючого законодавства. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача [PERSON], суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 2011 року померла [PERSON] (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Тернопільська, 3/1 в м. Миколаєві. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач та її сестра - відповідач по справі [PERSON] Але при звернені до нотаріуса за свідоцтвом на право на спадщину позивачу було відмовлено, в звязку з тим, що відповідно до довідки КП ММБТІ за № 2569 від 23.05.2012 року право власності за спадкодавцем не зареєстровано. Для вирішення зазначеного питання було запропоновано звернутися до суду. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Факт належності [PERSON] зазначеного майна підтверджується наступним. В 1979 році [PERSON] працевлаштувалася дояркою до радгоспу ім.. [PERSON], який з метою забезпечення житлом працівника та його сімї надав [PERSON] переселенський житловий будинок № 3/1 по вул. Тернопільська в м. Миколаєві. У 1989 році юридична особа радгосп ім.. [PERSON] реорганізована у агрофірмі ім.. [PERSON]. Згодом між агрофірмою ім.. [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленість, про те, що [PERSON] набуде право власності на будинок, сплативши визначену агрофірмою ім.. [PERSON] вартість будинку. В звязку з чим, остання сплатила агрофірмі ім.. [PERSON] вартість будинку в сумі 978,52 крб.. що підтверджено касовим ордером № 216 від 22.03.1990 року (а.с.14). Крім того, в 1994 році рішенням загальних зборів правління колективного господарства ім. К.Маркса вирішено передати в приватну власність будинки та квартири жильцям, що в них проживають, що підтверджується листом голови правління агрофірми ім. Карла Маркса від 25.05.1994 року № 179 (а.с. 19). Згідно довідки КП ММБТІ власність на житловий будинок № 3/1 по вул. Тернопільській в м. Миколаєві зареєстровано за радгоспом ім. К.Маркса на підставі реєстраційного посвідчення, виданого 03.04.1989 року згідно рішення Жовтневої районної ради від 21.03.1989 року № 79 (а.с. 14). При цьому, в період з 1991-2010 роки радгосп ім. К. Маркса зазнав низк&gв; реорганізацій, а саме 20.11.1992 року агрофірма ім.. [PERSON] реорганізована в колгосп ім. Карла Маркса, 07.06.1994 року колгосп ім.. [PERSON] перереєстровано\~ асоціацію ім.. [PERSON]. В подальшому правонаступниками асоціації ім.. [PERSON] відповідно до переданих паїв стали декілька юридичних осіб. Згідно довідки Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 47/2-96 станом на 05.05.2010 року «в реєстраційній справі юридично: особи правонаступника радгоспу ім.. [PERSON] у асоціації ім.. [PERSON] немає документів, які підтверджують передачу згідно акту прийому передачі житлових обєктів на баланс інших юридичних осіб» (а.с. 17). Таким чином, спірний житловий будинок радгоспом ім.. [PERSON] не передавався на баланс асоціації ім.. [PERSON], він також не передавався на баланс наступних правонаступників в звязку з тим, що будинок фактично перейшов в особисту власність [PERSON] після погашення нею своєї частки кредиту. Відповідно до п. 6 [PERSON] Міністрів Української PCP № 400 від 30.08.1973 року «Про пільги по переселенню» «... майно переходить в особисту власність переселенців після погашеннями своєї частки кредиту». Відповідно до ч. 1,2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Тому на підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя правомірно набула право власності на спірний будинок, що розташований по вул. Тернопільська, 3/1 в м. Миколаєві. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача, визнавши за останню право власності в порядку спадкування за законом на зазначений житловий будинок, що належав за життя її матері, що помер 18.09.2011 року. Суд не розглядає питання щодо стягнення з відповідачів судових витрат в порядку ст. 88 ЦПК України, оскільки дана вимога позивачем не заявлена.

Outcome: approved