Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив: - звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу - [PERSON], з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу, будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності та наданням позивачу всіх інших повноважень, необхідних для здійснення продажу; - виселити відповідача [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] із предмета іпотеки квартири [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказував, що 07.12.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем - [PERSON] Анатолієвною був укладений кредитний договір № NKTGGK09440014, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 49 560,00 (доларів США) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.12.2026 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 07.12.2006 р. уклали договір іпотеки. Згідно з договором іпотеки відповідач [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS], що належить на їй на праві приватної власності. Відповідач належним чином не виконує свої зобовязання за договором кредиту, внаслідок чого станом на 02.07.2010 р. [PERSON] має заборгованість на загальну суму - 53 547,29 доларів США, (що за курсом НБУ розпорядження №417/291 від 02.08.2010 р. еквівалентно 422 488,16 грн.). Згідно довідки КЖЕП, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та неповнолітній [PERSON], дата народження: 2009 р. Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку не бажає погашати заборгованість, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, виселити відповідача та її неповнолітнього сина без надання їм іншого житлового приміщення. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання неодноразово не зявлялася, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, тому зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Служба у справах дітей Адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей, з урахуванням законних інтересів неповнолітнього [PERSON]. Дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07.12.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] Анатолієвною був укладений кредитний договір № NKTGGK09440014, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 49 560,00 (доларів США) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.12.2026 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 07.12.2006 р. уклали договір іпотеки. Згідно з договором іпотеки відповідач [PERSON] Анатолієвна надала в іпотеку належне їй нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не належним чином виконує свої зобовязання, внаслідок чого станом на 02.07.2010 р. вона має заборгованість на загальну суму 53 547,29 доларів США, (що за курсом НБУ розпорядження №417/291 від 02.08.2010 р. еквівалентно 422 488,16 грн.) яка складається з наступного: - 41604.07 (доларів США) - заборгованість за кредитом; - 6917.68 (доларів США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 755.69 (доларів США) - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 1659.63 (доларів США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: - 63.37 (Долар США) штраф (фіксована частина); - 2546.85 (Долар США) - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч.1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки, пеню та штрафи у розмірах, передбачених умовами договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зі свого боку Банк виконав всі взяті на себе зобов'язання, а відповідачка навпаки, порушила його умови в частині своєчасної сплати кредитних платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заявлені банком вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати: судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати ІТЗ в розмірі 120 гривень.

Outcome: approved