Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-11 00:00:00

26.12.2012 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, яку в ході судового розгляду уточнили, та прохали стягнути з останньої заборгованість у сумі 5521 грн. 32 коп. Мотивували позов тим, що сторони 15.02.2008 року уклали договір про відкриття кредитної лінії у формі овердрафту № 009-W/008401. за яким надав останній кредит з лімітом в сумі 800.00 гривень строком повернення до 26.02.2010 року. Кредитні кошти були перераховані банком на платіжну картку відповідача № 4476070034595215 відкриту на ім'я відповідача на підставі договору № 009-W/008401 від 29.08.2005 року про відкриття карткового рахунку, надання і використання кредитної карти, за допомогою якої відповідач використав надані банком кредитні кошти. Відповідач своїх зобов'язань згідно умов кредитного договору не виконала. Станом на 26 вересня 2012 року загальна сума заборгованості склала 5521 грн. 32 коп. в тому числі: -заборгованість прострочена (несанкціонована^ кредитом - 829 грн. 02 коп.; -нараховані відсотки по заборгованості - 274 грн. 44 коп.; -нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості - 681 грн. 23 коп.: -- пеня - 3736 грн. 63 коп. -А тому, позивач прохав стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість в сумі 5521 грн. 32 коп. та понесені витрати по сплаті судового збору. -Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та прохав уточнені позовні вимоги задовольнити. -Відповідач - [PERSON] уточнений позов визнала повністю та в судовому засіданні прохала, з посиланням на ст.551 ЦК України, зменшити розмір пені. -Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, позивача, дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків. -У судовому засіданні встановлено, що 15.02.2008 року між позивачем та відповідачем укладений договір про відкриття кредитної лінії у формі овердрафту № 009-\\?/008401 за яким відповідачу надано кредит з лімітом у сумі 800 грн. Строк надання кредит\ встановлений договором до 26.02.2010 року. Відповідно до ч.І ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Проте, всупереч умов цього договору до цього часу відповідач не дотримувалася вказаних зобов'язань, у зв'язку з цим у відповідача перед Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» виникла заборгованість, яка станом на 26 вересня 2012 року становить 5521 грн. 32 коп.., яка складається з: - заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитом - 829 грн. 02 коп.; -нараховані відсотки по заборгованості 274 грн. 44 коп.; -нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості - 681 грн. 23 коп.; -пеня - 3736 грн. 63 коп. Оскільки, грошове зобов'язання виконано відповідачем не було, вона порушила вимоги ст. 1054 ЦК України, за якою банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати! грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526 та 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чине«\ відповідно до умов договору у встановлений строк. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не присту пив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав зобов'язання, передбачені вищезазначеними кредитним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.І ст.612, ст.610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання. Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості, заборгованість по сплаті кредиту на час звернення до суду з позовом склала 1784 грн.69 коп., а заборгованість з пені становить - 3736 грн. 63 коп., тобто в декілька раз перевищує суму заборгованості за кредитом. За правилами ч.2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, а ст. 1050 ЦК передбачено, що сплата неустойки в разі невиконана зобов'язання позичальником проводиться відповідно до статей 549-552 ЦК України. Стаття З ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань». Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту. що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.З ст.551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки закон (ч.З ст.551 ЦК) не визначає обов'язковою умовою для зменшення розміру пені одночасну наявність обох підстав, тобто наявність значного перевищення розміру збитків та наявність інших обставин, які мають істотне значення, суд має право зменшити розмір неустойки за наявності будь-якої однієї з зазначених в ч.З ст.551 ЦК підстав. З огляду на зазначене та враховуючи, що пеня є засобом цивільно-правової відповідальності, суд в даному випадку має достатньо підстав для застосування ч.З ст.551 ЦК України. Отже, оскільки пеня є різновидом неустойки та її розмір значно перевищує розмір основи і боргу перед банком, суд вважає, що такий розмір може бути зменшений до 1500 грн., зменшення пені не є істотним для банку, однак має суттєве значення для відповідача. Приймаючи до уваги ту обставину, що відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов'язання, прийняті ними у відповідності до Кредитного договору та аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково, стягнувши з відповідача суму заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії у формі овердрафту № 009- W/008401 від 15.02.2008 року у розмірі 3284 грн. 69 коп. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у відшкодування понесеного позивачем, який документально підтверджений.

Outcome: partial