Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-20 00:00:00

13 лютого 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить скасувати усиновлення ним неповнолітнього [PERSON], [INFO] та внести зміни до актового запису свідоцтва про народження дитини. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що з 14 червня 2003 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 16 грудня 2003 року його визнано усиновителем неповнолітнього - [PERSON], [INFO]. На даний стосунки між сторонами зіпсувалися, рівно як і стосунки з сином [PERSON] На даний час позивач не має змоги незалежно від своєї волі виконувати свої батьківській обов'язки, з дитиною він не спілкується, не забезпечує йому сімейного виховання, хлопець на даний час спілкується зі своїм біологічним батьком, а тому він просить суд позов задовольнити. Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести за його відсутності та відсутності його представника [PERSON], на задоволенні позову наполягав з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] про скасування усиновлення визнала у повному обсязі не заперечувала обставин, викладених у позовній заяві, просила провести розгляд справи за її відсутності про що надала відповідну заяву. Від Служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області надішла заява про розгляд справи за відсутності їх представника та зазначенням доцільності задоволення позовних вимог. Представник Зміївського районного центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді Зміївської районної державної адміністрації Харківської області у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином про причини неявки не повідомили. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 16 грудня 2003 року, [PERSON] було визнано усиновителем малолітнього [PERSON], [INFO] та внесені зміни до актового запису про народження. / а.с.7/ З незалежних від позивачів причин, стосунки між ними та дитиною склалися такі, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання позивачами своїх батьківських обов'язків. Згідно зі ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод людей, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно з ч. 1 п. 3 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасовано за рішенням суду, якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. Як вбачається з п. 5 ст. 239 СК України за бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім"я по-батькові, які вона мала до усиновлення. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої особи, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 240 СК України право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається з ч. 1 ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов"язаний надіслати копію рішення до державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Судом достовірно встановлено, що позивач в повній мірі на даний час не виконує свої обов'язки по утриманню та вихованню усиновленої дитини. Вказані обставини свідчать про те, що між [PERSON] та усиновленою дитиною склалися стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків, що власне визнається і відповідачем, а тому усиновлення необхідно скасувати. Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON], витрат понесених з оплатою юридичних послуг в розмірі 2000 грн., суд приходить до висновку про необхідність відмовити в її задоволенні, оскільки позивачем на виконання вимог Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах" яким встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні, не надано будь - яких фактичних даних, рівно як і відомостей, які б свідчили про здійснення [PERSON] оплати та отримання його представником відповідної суми коштів за надання правової допомоги.

Outcome: partial