Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-22 00:00:00

В серпні 2011 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому просить суд припинити право власності останнього на 1/6 частку в 45/100 будинку №9 по провулку Піонерському в. м. Новограді-Волинському, Житомирської області із сплатою грошової компенсації. Позивач посилаючись на те, що оскільки частка відповідача є незначною, виділена в натурі бути не може та припинення права власності не завдасть відповідачу істотної шкоди, просить суд позво задовольнити. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали і просять його задовольнити. Відповідач та його представник позво не визнали і просять у його задоволені відмовити, оскільки для припинення права власності необхідно встановлення наявності усіх чотирьох підстав, передбачених частиною першою статті 365 ЦК України. Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що після смерті [PERSON] 12 листопада 2007 р., відкрилась спадщина, яка складається з 45/100 часток у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель №9, що знаходиться в м. Новограді-Волинському по провулку Піонерському, де відповідач [PERSON] успадкував після смерті своєї матері 1/6 частину, а [PERSON] відповідно 5/6 частки. Згідно частини першої статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї (постанова Верховного Суду України №6-81кс11). Встановлено, що згідно висновку будівельно-технічної експертизи 1/6 частка відповідача [PERSON] складає 4,25 м.кв, що є незначною і не може бути виділена в натурі. Ринкова вартість 45/100 будинку складає 62303 грн., а дійсна ринкова вартість 1/6 частки складає 10\~383,83 грн./а.с.73-115/. Також встановлено, що відповідач будинком не користується, що в судовому засіданні не заперечував, а його твердження, що йому позивач створює перешкоди в користуванні цім будинком, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, оскільки відповідачем в порушення вимог ст. 10, 60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів. Згідно ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як вбачається з квитанцій №18024910 від 11.08.2011 р. та №25139555 від 10.05.2012 р., зазначена вартість 1/6 частки була перерахована [PERSON] на депозитний рахунок суду. Отже, оскільки позивачка володіє та користується спільним майном, а саме: 45/100 частини будинком по провулку Піонерському, 9, однак не може виділити належну їй частку будинку та прибудинкової території в натурі, а відповідач не володіє і не користуються спільним майном, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи частка відповідача є незначною та виділення її в натурі не вбачається можливим, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved