Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до відповідачки [PERSON] про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири, в якому просить стягнути з відповідача 13\~ 400, 00 гривень, 3\~ 000,00 гривень моральної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що 09 грудня 2012 року відбулося залиття квартири власником якої вона є, з вище розташованої квартири в якій проживає [PERSON]. Оскільки відповідачка відмовляється добровільно відшкодувати завдану позивачу матеріальну шкоду остання просить стягнути її в примусовому порядку. Позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON], який діє на підставі довіреності ВТС № 933045 від 03.04. 2013 року ( а.с.106) в судовому засіданні уточнили позовні вимоги та підтримали їх , просили стягнути з відповідачки заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 9 400 гривень, витрати на проведення незалежної оцінки заподіянню збитків у розмірі 4000 гривень та судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. . Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі договору про надання послуг від 24.04. 2013 року ( а.с. 107) в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, просив відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, показання свідка директора ТОВ "ЖЕК-2617" [PERSON], дослідивши матеріали справи та об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування квартири від 22. 09. 2011 року та копією витягу про державну реєстрацію прав (а.с. 16, 60). 09 грудня 2012 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] з квартири № 48, що розташовано поверхом вище та належить відповідачу. 29 грудня 2012 року комісією у складі директора ТОВ ЖЕК-2617 [PERSON], головного інженера [PERSON], слюсаря-сантехніка [PERSON] було складено Акт на предмет затікання внутрішньої та зовнішньої стіни в квартирі № 43. Комісією вирішено, знімати плитку на підлозі та шукати порив труби (а.с. 6). 18 січня 2013 року комісією у складі директора ТОВ ЖЕК-2617 [PERSON], головного інженера [PERSON], слюсаря-сантехніка [PERSON] було складено Акт на встановлення причини затікання внутрішньої та зовнішньої стіни в квартирі № 43. Комісією було встановлено, що затікання квартири № 43 стялося внаслідок пошкодження труби системи опалення болтом при встановленні плінтуса в квартирі відповідачки (а.с. 7). Оскільки власник квартири № 48 на погодилася з висновком комісії та була категорично проти виконання робіт поставлених комісією ТОВ ЖЕК-2617, позивачці було запропоновано звернутись до незалежного експерта та вирішити питання в судовому порядку. На підставі складених Актів позивачка звернулася до відповідачки з приводу відшкодування шкоди, але відповідачка заподіяну позивачці шкоду відшкодовувати відмовилася. Для встановлення розміру заподіяної позивачці залиттям квартири шкоду, вона звернулася до ТОВ САМСОН, яке має Сертифікат субєкта оціночної діяльності, щодо проведення незалежної оцінки ринкової вартості збитків, заподіяних внаслідок затоплення квартири позивачки. Між позивачкою та ТОВ САМСОН було укладено договір № 01/ео від 23.01.2013 року, за виконання робіт з незалежної оцінки (а.с. 11-13), за виконання робіт позивачка заплатила ТОВ САМСОН 4\~ 000,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 171991000631261359444611 від 29 січня 2013 року (а.с. 15). Згідно Звіту про незалежну оцінку, здійснену ТОВ САМСОН, ринкова вартість прямих збитків, заподіяних внаслідок затоплення квартири, яка складається із вартості відновлюваного ремонту, складає 9\~ 400 гривень (а.с. 18-42). Згідно зведення результатів оцінки та висновку про вартість збитків (а.с. 39) вартість ремонту квартири [ADDRESS] складає 3\~ 373, 99 гривень. В поданих представником відповідача запереченнях він стверджує, що всупереч аргументам та доводам позивача, відповідач не затоплювала квартиру позивача, в зв'язку з чим на його думку не повинна нести майнової відповідальності. Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими не лише при з'ясуванні обставин справи по суті, а й, як у даному випадку, при поданні заперечень щодо вимог позивача. Суд вважає вищезазначені заперечення представника відповідача не обґрунтованими та не доведеними, а тому не приймає їх до уваги. Також під час розгляду справи в якості свідка була допитана [PERSON], яка є директором ТОВ ЖЕК-2617, яка в судовому засіданні підтвердила факт залиття належної позивачу квартири та надала в судове засідання акт щодо площі пошкодження місць затікання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27. 03. 1992 № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди шкода заподіяна особі майну громадянина або заподіяну майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно ч. 1 ст. 177 ЖК України, громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітинах та в інших місцях загального користування. Відповідно до п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08. 10. 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Враховуючи викладене вище, а також те, що судом було встановлено, що залиття квартири [ADDRESS], що належить позивачці сталось з вини мешканки кварти № 48 в наслідок порушення правил експлуатації та недбалого відношення до сантехнічного обладнання, суд вважає, що позивачем було доведено ті обставини на які вона посилалась, як на підставу своїх вимог, а відтак приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в зв'язку із затопленням квартири позивача в сумі 9\~ 400, 00 гривень, а також вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 4\~ 000, 00 гривень понесених позивачем витрат за виконані роботи ТОВ САМСОН. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням задоволення позову, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved