Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просить визнати за ним право власності на ? частину будинковолодіння № 30 по вул. Лісова в с. Мархалівка Васильківського району, виділити йому в користування кімнату 1-8 площею 2,5 кв.м, 1-9 - 10,80 кв.м, 1-10 -15,60 кв.м., 1-11- 30,8 кв.м та гараж. Відповідачу виділити кімнати 1-1 площею 20,1 кв.м., 1-2 - 11,6 кв.м., 1-3 10,00 кв.м, 1-4 - 1,30 кв.м, 1-5 - 15,80 кв.м., 1-7 - 2,10 кв.м та погріб, криницю залишити в загальному користуванні. Виділити йому мякий куточок вартістю 1200 грн., пральну машину Арго - 2500 грн., мякий куточок ( диван) -3200 грн. та холодильник Атлант - 2500 грн., всього майна на суму 9400 грн. Відповідачу виділити прихожу- шафу вартістю 900 грн., трюмо- 300 грн., розкладний диван -700 грн., кухню : 4 навісних шафи - 800 грн., 3 столи -тумби - 800 грн., мийку -200 грн., стіл - 200 грн., насосну станцію- 1900 грн., супутникову антену -900 грн., броньовані двері 2100 грн., газову колонку Веста - 800 грн., газову плиту Зовмаш - 650 грн., телевізор Самсунг - 2000 грн., тумбу під телевізор - 500 грн., 6 рулонів сітки - рябиці - 1500 грн., всього майна на суму 13\~ 450 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачкою проживав в фактичних шлюбних відносинах з 1999 року. В 2001 році за спільні кошти придбали 51/100 частину недобудованого будинку № 30 по вул. Лісова в с. Мархалівка Васильківського району, власником будинку є відповідач, в 2001 році вони зареєстрували шлюб, за спільні кошти здійснили перебудову будинку, поставили пластикові вікна, утеплили будинок, обклали пінопластом, провели воду, повністю перепланували кімнати в будинку. За час спільного проживання вони також купили мякий куточок, пральну машину Арго, прихожу - шафу, трюмо, мякий куточок (диван), розкладний диван, кухню: навісні шафи, столи - тумба 3 шт., стіл, мийку, насосну станцію, броньовані вхідні двері, супутникову антену, газову плиту, газову колонку, телевізор Самсунг, тумбу під телевізор, холодильник Атлант, 6 рулонів сітки-рябиці, всього майна на суму 22850 грн. 01.06.2011 року шлюб між ними був розірваний, в добровільному порядку спільне майно відповідач не бажає розділити, в звзку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON], просить визнати за нею право власності на ? частину будинку №10 по вул.. Новомосковська в с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області, в задоволенні позову [PERSON] до неї відмовити. В обґрунтування своїх зустрічних вимог посилається на те, що до серпня 2001 року вона жила в [ADDRESS], яка належала їй на праві приватної власності , в серпні 2001 році продала квартиру та за виручені кошти придбала 31.08.2001 року 51/100 частину будинку №30 по вул..Лісова в с.Мархалівка, 12.10.2001 року вони уклали шлюб із [PERSON], стали проживати на її житловій площі в с. Мархалівка, по вул. Лісова, 30. За період сумісного проживання вони перебудову будинку не проводили, майно, що знаходиться в її будинку, куплене нею за власні кошти до шлюбу, так як [PERSON] періодично працював охоронцем та отримував невеликі кошти. За її кошти, які залишилися від продажу квартири , вони вставили пластикові вікна , утеплили будинок. Крім того, вони за спільні кошти добудовували будинок №10 по вул..Новомосковська в с.Хотів, маючи намір подарувати його доньці позивача від першого шлюбу. Коли будинок в с.Хотів був добудований, позивач став вести себе агресивно, виносив з будинку речі, через що вона зверталася до міліції, а в 2011 році шлюб був розірваний, і позивач ввів будинок в с.Хотів в експлуатацію на своє ім.я. В звязку з поданням зустрічного позову, судом до участі у справі за цим позовом третіми особами були залучені [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За клопотанням відповідача [PERSON] ухвалою суду від 15.02.2013 року її зустрічна позовна заява залишена без розгляду. В судовому засіданні позивач свій позов в частині визнання за ним права власності на ? частину будинковолодіння №30 по вул..Лісова в с.Мархалівка та виділення його частки в натурі не підтримав. Що стосується позову про розділ іншого майна , підтримав повністю та пояснив, що документів на придбання матеріалів, майна в нього нема, майно придбане десь в 2005- 2008 роках, оцінив майно за його покупною вартістю, скільки воно на сьогодні коштує, не знає, просить стягнути з відповідача 20000 грн. вартості витрат на утеплення будинку, встановлення пластикових вікон, дверей, вартості 95 кв.м лінолеуму, проведених добудов у хаті, якщо відповідач не заперечує, виділити йому кухонний мякий куточок , мякий куточок (диван). Відповідач в судовому засідання позов в частині визнання права власності на ? частину будинковолодіння та виділ його частки в натурі, не визнала, в частині розділу рухомого майна визнала частково , пояснивши, що купівля будинку та майна проведена за її кошти від продажу квартири в м.Київ, майно куплена за її кошти або до укладення шлюбу, або після його розірвання, сіткою рябицею обгороджений будинок, огорожа залишилася від продавця, газова плита теж, деякі речі позивач забрав з будинку, коли готувався до розлучення з нею, наприклад, супутникову антену, розібрав огорожу з сітки рябиці, холодильник в неї був і є Кристал, іншого не було, кухня давно вийшла з ладу, її нема, позивач не довів свого позову, сума 20000 грн. надумана, тому вона не згодна нічого йому сплачувати, якщо хоче, хай забере кухонний мякий куточок ( 1000 грн. на даний час), диван ( 400 грн.). Свідок [PERSON] , дружина брата позивача, в судовому засіданні показала, що позивач і відповідач з 1999 року жили разом, вели спільне господарство, купили хату в с.Мархалівка, коли приїздили до них в гості, то відповідач казала, що вони купили, а не вона купила, коли в 2008 році чи в 2009 році приїхав племінник відповідача, вона вигнала позивача. Вислухавши пояснення сторін, покази свідка , дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.10.2001року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб у Мархалівській сільській раді Васильківського району Київської області, актовий запис № 5. Згідно рішення Васильківського міськрайонного суду від 01.06.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, тобто сторони перебували в шлюбі з 12.10.2001 року до 01.06.2011 року. Відповідно до ст.ст.22, 28 Кодексу про шлюб та сімю України, який діяв на момент виникнення правовідносин по виникнення права спільного майна подружжя, майно, нажите подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, кожний із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном, при розділі майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя , їх частки визнаються рівними. Відповідно до договору купівлі продажу від 31.08.2001 року [PERSON]В купила у [PERSON] 51/100 частину будинковолодіння №30 по вул. Лісна в с. Мархалівка Васильківського району Київської області. Посилання позивача в обґрунтування позову на статті Сімейного кодексу України, які регулюють право спільної сумісної власності подружжя, не може бути прийняте судом до уваги, оскільки вказаний кодекс на момент виникнення правовідносин сторін не діяв. Крім того, будинок придбаний до укладення шлюбу, тому правовідносини з приводу нього регулюються ст..17 Закону України Про власність від 07.02.1991 року з наступними змінами та доповненнями, згідно якого майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними, розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. Ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінивши всі надані і досліджені докази по справі, суд вважає , що позивачем не доведено, що він з 1999 року по час укладення шлюбу, був з відповідачем членами сімї, що він вклав свої кошти у придбання ? частини будинковолодіння, що рухоме майно, на яке він посилається в позові, було придбане ними під час шлюбу, не довів його вартість, оцінку на момент розгляду справи в суді, не підтримав свої позовні вимоги в частині визнання права власності на ? частину будинковолодіння №30 по вул..Лісова в с.Мархалівка та виділу цієї частки в натурі, тому його позовні вимоги в цій частині та в частині стягнення з відповідача 20000 грн. вартості майна, яке він вважає своїм, не можуть бути задоволені. До показів свідка [PERSON] з приводу того, що сторони з 1999 року жили у фактичних шлюбних відносинах, купили за спільні кошти будинок, інше майно, суд відноситься критично, приймаючи до уваги, що вона дружина брата. Що стосується виділу позивачу мякого кухонного куточка оцінкою 1000 грн. та мякого куточка (дивана) оцінкою 400 грн., які відповідач згодна віддати позивачу, і на що згодний позивач, то суд вважає це таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.61 ЦПК України, яка передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі наведеного, ст.ст. ст.ст.22, 28 Кодексу про шлюб та сімю України , ст..17 Закону України Про власність,

Outcome: partial