Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

20.09.2012 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на Ѕ частину квартири, третя особа Харківська обласна філія UniCredit Bank, в якому вказала, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 10.07.2009 року був розірваний за рішенням суду. Під час шлюбу сторони 20.02.2008 року придбали трьохкімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS] за 138875 грн., з яких 50500 грн. було сплачено до підписання договору купівлі-продажу, а 88375 грн. кредитні кошти UniCredit Bank (раніше АКІБ СР «УкрСоцБанк») відповідно до кредитного договору від 20.08.2008 року, після укладення договору. Куплена квартира № 11, розташована в м. Змієві Харківської області, вул. Донецька, 10, зареєстрована в КП «Зміївське БТІ»на імя [PERSON] Як відомо [PERSON] кредитні зобовязання на даний час ще не виконані. Враховуючи вимоги сімейного законодавства, позивач стверджує, що вищевказана квартира є спільною сумісної власністю колишнього подружжя [PERSON], з Ѕ частина повинна належати [PERSON] Оскільки відповідач [PERSON] не бажає в добровільному порядку ніяким чином вирішити питання про поділ даної квартири № 11, [PERSON] просила розділити між нею та відповідачем спільне майно подружжя; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, свої інтереси довірила представляти [PERSON], яка в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи провести у її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, місце розгляду справи, відповідно до ст. 74 ЦПК України, був повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надавав, тому зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: З копії Свідоцтва про одруження, серія І-ВЛ № 004313, актовий запис № 526, вбачається, що 22.04.1994 року Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] /а.с. 12/. Даний шлюб 10.07.2009 року Московським районним судом м. Харкова було розірвано /а.с. 7/. Відповідно до копії Договору купівлі-продажу від 20.02.2008 року [PERSON] придбав квартиру № 11, розташовану у буд. № 10 по вул. Донецькій в м. Змієві Харківської області /а.с. 8, 9, 11/. Право власності [PERSON] на квартир № 11, розташовану за адресою Харківська обл., м. Зміїв, вул. Донецька, 10 підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серія ССГ № 724443 /а.с. 10/. Відповідно до ч. 2 ст. 54 СК України, усі найважливіші питання життя сім'ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Дружина, чоловік мають право противитися усуненню їх від вирішення питань життя сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Як слідує з вимог ч. 2 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно до ч. 1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Зі змісту ч. 1 ст. 69 СК України слідує, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»розяснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюб, під якого придбали квартиру № 11, яка розташована по вул. Донецькій, 10 в м. Змієві Харківської області, що підтверджено наданими доказами по справі. Отже, дана квартира є спільною сумісною власністю. Відповідач [PERSON], в порушення ст. 60 ЦПК України, доказів та заперечень проти позову не надав. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову та можливість розподілу спільного майна подружжя, а саме визнання за [PERSON] право власності на Ѕ частини квартири № 11, розташованої в буд. № 10 по вул. Донецькій в м. Змієві Харківської області.

Outcome: approved