overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

В січні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 03 лютого 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за № 63. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній, спору щодо порядку виховання та утримання дитини не має. \~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Таким чином, визнання,відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~\~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона мала до реєстрації шлюбу, а тому відповідно до ст. 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище - Цветкова.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

В лютому 2013 року [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] в якій просила розірвати шлюб, що зареєстрований 12 серпня 2011 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за № 322. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з лютого 2012 року та відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON]., [INFO], яка проживає з позивачем по справі. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній, спору щодо порядку виховання та місця проживання дитини не має. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ст.ст. 110-112,114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхньої дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем заявлено клопотання про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до ст. 113 СК України, відповідачу слід залишити прізвище - [PERSON]. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

У січні 2013р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому зазначив, що 29.08.2008 року з відповідачкою було укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит у сумі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно. Однак відповідачем ця вимога не виконується, заборгованість складає 23930,28 грн. Просив суд стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитом та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 239,30 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі та задоволення позову. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи повідомленою про місце та час розгляду справи, у звязку з чим судом прийнято рішення розглянути справу в порядку ст. 224 ЦПК України на підставі доказів, що знаходяться у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, згідно умов кредитного договору від 29.08.2008 року [PERSON] банком було надано кредит в сумі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно. Згідно ст..526, 527 ЦК України зобовязання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обовязки, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків в цьому випадку встановлюється договором, законом чи іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобовязання. Так, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] в порушення умов кредитної угоди не виконує в повному обсязі взяті на себе зобовязання та не сплачує кредит та відсотки за користування грошовими коштами. Сума заборгованості відповідачки перед позивачем складає 23930,28 гривен, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, а саме: ? \~ \~ \~ \~6773,53 грн. заборгованість за кредитом, ? \~ \~ \~ \~15541,02 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, ? \~ \~ \~ \~500 грн. штраф (фіксована частина); ? \~ \~ \~ \~1115,73 грн. штраф (процентна складова). \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача всю суму заборгованості за кредитною угодою та судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

У січні 2013р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначив, що 21.03.2007 року з відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого йому був наданий кредит у сумі 6249,11 дол. США зі сплатою відсотків. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно. Однак відповідачем ця вимога не виконується, заборгованість складає 89256,58 грн. Просив суд стягнути солідарно з відповідачів, у тому числі [PERSON], як поручителя, на користь банку заборгованість за кредитом на суму 89256 грн. 58 коп. та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 892,56 грн. У судове засідання представник позивача не з*явився. В письмовій заяві просив суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про місце та час розгляду справи, у звязку з чим судом прийнято рішення розглянути справу в порядку ст. 224 ЦПК України на підставі доказів, що знаходяться у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, згідно умов кредитного договору від 21.03.2007 року [PERSON] банком було надано кредит в сумі 6249,11 дол. США зі сплатою відсотків річних. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно. Згідно ст..526, 527 ЦК України зобовязання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обовязки, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків в цьому випадку встановлюється договором, законом чи іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобовязання. Так, судом встановлено, що відповідачка в порушення умов кредитної угоди не виконує в повному обсязі взяті на себе зобовязання та не сплачує кредит та відсотки за користування грошовими коштами. Сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 89256,58 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідачка [PERSON], як поручитель за договорами, свої зобов*язання за вимогою банку не виконала. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути на користь позивача всю суму заборгованості за кредитною угодою солідарно та судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

У січні 2013р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 13.09.2007 року з відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит у сумі 2940 гривень зі сплатою відсотків. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно. Однак відповідачем ця вимога не виконується, заборгованість складає 25749,89 грн. Просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитом та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 257,50 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи без його участі та задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про місце та час розгляду справи, у звязку з чим судом прийнято рішення розглянути справу в порядку ст. 224 ЦПК України на підставі доказів, що знаходяться у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, згідно умов кредитного договору від 13.09.2007 року [PERSON] банком було надано кредит в сумі 2940 гривень зі сплатою відсотків річних. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно. Згідно ст..526, 527 ЦК України зобовязання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обовязки, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків в цьому випадку встановлюється договором, законом чи іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобовязання. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов кредитної угоди не виконує в повному обсязі взяті на себе зобовязання та не сплачує кредит та відсотки за користування грошовими коштами. Сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 25749,89 гривен, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, а саме: ? \~ \~ \~ \~2117,50 грн. заборгованість за кредитом, ? \~ \~ \~ \~11419,24 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, ? \~ \~ \~ \~50,47 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, ? \~ \~ \~ \~10460,30 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором та штрафи, ? \~ \~ \~ \~500 грн. штраф (фіксована частина); ? \~ \~ \~ \~1202,38 грн. штраф (процентна складова). \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача всю суму заборгованості за кредитною угодою та судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ позивач зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] (спадкодавець), який проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому майно в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , однак такий не зареєстрований. На випадок своєї смерті спадкодавець не залишив заповіт, а відтак вона є єдиним спадкоємцем першої черги, оскільки [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. \~ При оформленні свідоцтва про право власності на згаданий житловий будинок, Прилуцькою районною державною нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те що будинок не зареєстрований належним чином. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в \~судове засідання не з`явився надавши при цьому заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача в судове засідання не з"явився також, але надіслав суду \~заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та \~просить справу слухати за його відсутності. \~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, \~знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з \~матеріалів справи \~позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, після смерті [PERSON] який помер [INFO] . Згідно ст..1216 ЦК України - спадкуванням \~є \~перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної \~особи, \~яка \~померла \~(спадкодавця), \~\~до \~\~інших \~\~осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України - незалежно \~від \~часу \~прийняття \~спадщини \~вона \~\~належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач як єдиний спадкоємець за заповітом має право на успадкування всіх прав та обов"язків, як забудовника, які належали спадкодавцю на день його смерті, в тому числі і на вищезазначений житловий будинок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру стягнутих аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] із 1/4 частини до 1/6 частини всіх його видів заробітку (доходів) щомісячно, так як у нього змінився сімейний і матеріальний стан, а саме від повторного шлюбу він має двох малолітніх дітей, на користь яких також стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини всіх його доходів щомісячно до досягнення ними повноліття, бажає, щоб троє дітей були в рівних умовах. Позивач суді на позові наполягав, просив його задовольнити, тому що після стягнення аліментів на користь відповідача у нього змінився сімейний та матеріальний стан. Відповідач позов не визнала, вказала, що вона отримує мінімальну заробітну плату, а донька підросла і їй потрібно більше коштів. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивач зареєстрував 13.10.2006 року повторний шлюб з громадянкою [PERSON] і від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] і донька [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 192 СК України,розмір аліментів, визначений рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану когось із них. Частина ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України в редакції від 22.09.2005 року встановлює мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, судом встановлено, що змінився сімейний і матеріальний стан позивача [PERSON] після 2003 року, так як він вдруге одружився і став батьком двох малолітніх дітей на утримання яких згідно рішення Красноградського районного суду Харківської області від 13.12.2012 року сплачує аліменти. Судові витрати позивач не просив стягувати з відповідача і тому суд їх не стягує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання її такою, яка втратила право на користування жилим приміщенням в селі Молошковичі Яворівського району Львівської області покликаючись на те, що вона є одноосібним власником жилого будинку [ADDRESS], який належить їй на праві приватної власності. В її приватному жилому приміщенні є зареєстрованою також її внучка - [PERSON], відповідач по справі, яка насправді тривалий час проживає в іншому місці. Їй самій доводиться оплачувати всі комунальні послуги та інші виплати, в тому числі і за відповідача, яка є прописаною у її житлі, але фактично проживає в іншому населеному пункті. До суду позивач [PERSON] подаола письмову заяву в якій підтримує свої позовні вимоги, просить позов задоволити і просить також справу слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, причини неявок суду не повідомила, хоч про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. З копії паспорта громадянина України вбачається, що [PERSON] народилася в селі Молошковичі Яворівського району Львівської області, де є зареєстрованою і проживає. Як вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 липня 2007 року, житловий будинок [ADDRESS], належить в цілому на праві приватної власності [PERSON]. Згідно технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок від 04 травня 2007 року, власником житлового будинку [ADDRESS], в цілому, є [PERSON]. В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що відповідач [PERSON] є зареєстрованою у житловому будинку [ADDRESS], але за названою адресою вона фактично не проживає. Акти обстеження від 21 лютого 2011 року, від 19 квітня 2012 року, від 30 липня 2012 року, підтверджують факт не проживання відповідача [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] з 2010 року і по даний час. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що так як відповідач [PERSON] по місцю своєї реєстрації тривалий час не проживає, до спірного приватного житла позивача вона не має жодного відношення, тому її слід визнати такою, яка втратила право на користування жилим приміщенням [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в його користь 7200 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України становить 57549 гривень 60 копійок за договором позики та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у вересні 2010 року, відповідач позичив у нього названу суму валюти з терміном на один тиждень, про що свідчить письмова розписка відповідача. В зв"язку із закінченням терміну позики, він неодноразово нагадувала відповідачу [PERSON] про повернення заборгованої суми, але всі його нагадування залишилися без реагування. Також 26 грудня 2011 року та 30 серпня 2012 року, він в письмовій формі звертався до відповідача з вимогою повернути позичену валюту, але той ніяк не відреагував на взяті на себе зобов»язання по поверненню позики. Представник позивача подав до суду письмову заяву в якій підтримує позовні вимоги позивача [PERSON], просить позов задоволити в повному об»ємі і просить також справу слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON], в судове засідання в черговий раз не з"явився, причини неявок суду не повідомив, хоч про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов слід задоволити з наступних підстав. З копії письмової розписки вбачається, що відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] гроші в сумі 7200 доларів США. Відповідно до вимог ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов»язку не встановлений або визначений моментом пред»явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов»язок у семиденний строк від дня пред»явлення вимоги, якщо обов»язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як вбачається з письмової вимоги від 26 грудня 2011 року, позивач [PERSON] просить відповідача [PERSON] повернути йому позичену грошову суму у розмірі 7200 доларів США. З письмової розписки від 30 серпня 2012 року вбачається, що позивач [PERSON] повторно просить відповідача [PERSON] повернути йому позичену грошову суму у розмірі 7200 доларів США. Відповідно до частини 1 статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За таких обставин суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено договір позики на 7200 доларів США, про що свідчить письмова розписка відповідача, а тому заявлений позов підлягає до задоволення. З відповідача [PERSON] слід також стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved