Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-03 00:00:00

У листопаді 2011 року заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним свого сина [PERSON], [INFO], стверджуючи, що її син з дитинства страждає на тяжке хронічне психічне захворювання і постійно потребує стороннього догляду, у зв'язку із чим до 18 років він знаходився в будинку-інтернаті психіатричного профілю, а з настанням повноліття постійно проживає з заявницею. Зазначає, що її син внаслідок хронічного психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. Визнання сина недієздатним їй потрібно для оформлення опіки, оскільки [PERSON] не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, крім того він потребує постійного стороннього догляду. У судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву, дата пояснення аналогічні змісту заяви. Представник органу опіки і піклування Броварської міської ради в судове засідання не з'явився, надав лист з проханням справу розглянути без їх участі, заяву підтримують і просять задовольнити її в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення заявниці, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду, про це говорить зміст ч. 1 ст. 40 ЦК України. Як вбачається з довідки до акта огляду МССК серії ВТЗ за № 067034 [PERSON] являється інвалідом 1 групи з дитинства, інвалідність встановлена на безстроковий термін, (а.с. 6). Відповідно свідоцтва про народження [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 3). Проведеною експертною комісією Комунального закладу Київської обласної ради Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання Київської обласної психіатричної лікарні № 1 Судово-психіатричної експертної комісії комісійної судово - психіатричної експертизи відповідно до акту № 59ц від 24.02.2012 року зроблено висновок про те, що [PERSON] страждає на важку розумову відсталість (різко виражену імбецильність) - Р72, МКХ-10. За своїм психічним станом [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може, (а.с. 22-23). Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання громадянина [PERSON] недієздатним. Статтею 63 Цивільного кодексу України встановлено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. В свою чергу, в статті 60 ЦК України чітко зазначено в яких саме випадках встановлення опіки та піклування здійснюється виключно судом. Зокрема, суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною (ч. 1 ст. 60) і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Вирішуючи питання про призначення повнолітній особі опіки або піклувальника суд не діє самостійно. Орган опіки та піклування зобовязаний подати до суду висновки про необхідність встановлення опіки та піклування щодо повнолітніх осіб, а також подає висновок щодо кандидатур опікунів та піклувальників. Оскільки суду не надано протоколу опікунської ради при виконкомі Броварської міської ради та не вирішено питання про призначення [PERSON] опікуном над недієздатним сином [PERSON], тому суд в цій частині відмовляє у задоволенні заяви. На підставі викладеного та

Outcome: partial