Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з нею, мотивуючи свої вимоги наступним: 09.09.2006 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.05.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Між сторонами було домовлено, що дитина після розірвання шлюбу проживає з відповідачем. Також сторони дійшли спільної домовленості, що донька проводила з батьком час несистематично, тобто відповідач інколи надавала позивачу час бачитися з дитиною. Починаючи з липня 2011 року відповідач почала чинити позивачу перешкоди у побаченнях з донькою. В період з жовтня 2011 року по січень 2012 року відповідач взагалі відмовила надавати позивачу дитину для спілкування з нею. В грудні 2012 року позивач звернувся до служби у справах дітей Черкаської міської ради із заявою про визначення способу його участі у вихованні дитини. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 280 від 20.02.2012 року «Про встановлення годин зустрічі з малолітньою [PERSON], 21.02.2007 р.н.» встановлено години зустрічі [PERSON] з малолітньою [PERSON] у 1-шу та 3-тю пятницю з 16.00 до 15.00 у неділю, 17.04 та 22.09 з 16.00 до 19.00 у дні народження діда та баби по батьковій лінії, а також з 5 січня до 9 січня включно під час зимових канікул та 20 днів у липні для спільного оздоровлення з дитиною, з урахуванням змін, повязаних з різними обставинами. Також даним рішенням зобовязано відповідача не перешкоджати позивачу у спілкуванні з донькою та участі у її вихованні, а позивача зобовязано повертати дитину матері вчасно. В період з лютого 2012 року по травень 2012 року відповідач вказане рішення виконувала. З 23.05.2012 року відповідач почала чинити позивачу перешкоди в спілкуванні та побаченнях з донькою. 01.06.2012 року позивач звернувся із заявою до начальника служби у справах дітей Черкаської міської ради, в якій просив розяснити відповідачу наслідки невиконання зазначеного рішення. З доповідної записки працівників служби у справах дітей, адресованої начальнику служби у справах дітей Черкаської міської ради, вбачається, що відповідач не виконує рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 280 від 20.02.2012 року «Про встановлення годин зустрічі з малолітньою [PERSON], 21.02.2007 р.н.», у зв'язку з чим їй було розяснено наслідки невиконання даного рішення. Незважаючи на те, що зазначене рішення є обовязковим до виконання, відповідач не надає позивачу можливості спілкуватися з дитиною і займатися її виконанням. Позивач вважає, що своїми діями відповідач порушує ряд вимог чинного законодавства України, тому просив суд зобовязати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною відповідно до порядку, встановленого рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 280 від 20.02.2012 року. В ході розгляду справи позивач позовні вимоги уточнив, а саме, окрім зазначених його вимог просив суд встановити день зустрічі з донькою щороку у день його народження 05 грудня. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заперечували проти їх задоволення, обґрунтовуючи тим, що зі сторони позивача ніяких порушень не допущено. Дитина сама не бажає спілкуватися з батьком. Після побачень батька з донькою дитина отримує психологічну травму. Рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 280 від 20.02.2012 року «Про встановлення годин зустрічі з малолітньою [PERSON]О.» вважають таким, що суперечить інтересам дитини,оскільки воно направлене на травмування психіки дитини. Представник органу опіки та піклування м. Черкаси в судовому засіданні висловив думку, що позов є обґрунтованим в частині встановлення порядку побачення позивача з дитиною відповідно до графіку, визначеного рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 280 від 20.02.2012 року «Про встановлення годин зустрічі з малолітньою [PERSON]О.». Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 09.09.2006 року між позивачем і відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.05.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Оскільки між сторонами виник конфлікт з приводу порядку побачень батька з дитиною, позивач за вирішенням даного питання звернувся до служби у справах дітей. За вказаним зверненням спеціалістами служби у справах дітей було проведено перевірку, в ході якої досліджувалися обидві сторони, соціальні умови проживання дитини, проводилися бесіди як з дитиною так і з батьками. За результатами проведеної перевірки служба у справах дітей Черкаської міської ради було зроблено висновок щодо встановлення порядку побачень дитини з батьком. Дане питання було предметом розгляду комісії з питань захисту прав дитини Соснівського району м. Черкаси, яка рекомендувала батькам з метою налагодження стосунків між собою та дитиною звернутися до психолога. Після висновку психолога вказана комісія прийняла рішення про рекомендації для встановлення порядку побачень позивача з донькою. За результатами наведеної перевірки та після розгляду даного питання виконавчим комітетом Черкаської міської ради було прийняте рішення № 280 від 20.02.2012 року «Про встановлення годин зустрічі з малолітньою [PERSON], 21.02.2007 р.н.», яким встановлювалися години зустрічі [PERSON] з малолітньою [PERSON] у 1-шу та 3-тю пятницю з 16.00 до 15.00 у неділю, 17.04 та 22.09 з 16.00 до 19.00 у дні народження діда та баби по батьковій лінії, а також з 5 січня до 9 січня включно під час зимових канікул та 20 днів у липні для спільного оздоровлення з дитиною, з урахуванням змін, повязаних з різними обставинами. Також даним рішенням зобовязано відповідача не перешкоджати не перешкоджати позивачу спілкуватися з донькою та брати участь у її вихованні та зобовязано позивача повертати дитину вчасно. Відповідно до ч. 1 ст. 157 Сімейного кодексу той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. У разі виникнення спору з приводу участі одного з батьків у вихованні дитини та побаченнях з нею, дане питання вирішується за результатами певної перевірки органом опіки та піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Сімейного кодексу України рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Згідно ч. 3 вказаної статті звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Згідно ч. 6 ст. 19 Сімейного кодексу України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З метою перевірки достатньої обґрунтованості та відсутності порушень інтересів дитини згаданим вище порядком побачень позивача з донькою, в ході розгляду справи були досліджені документи та рішення, що стали передумовою для прийняття виконавчим комітетом рішення № 280 від 20.02.2012 року. Дослідивши зазначені документи, заслухавши сторін та представника органу опіки та піклування судом не була встановлена необґрунтованість вказаного висновку. Представник відповідача в ході розгулу справи заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що дані побачення є психотравмуючими для дитини та суперечать її інтересам. Суд критично відноситься до даної позиції відповідача з огляду наступне: Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. В ході розгулу справи відповідачем не було доведено її твердження, щодо того, що побачення доньки з батьком завдають їй шкоду. Суд не вважає належними доказами з цього приводу надані представником відповідача копії листів Черкаського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді на адресу відповідача та її представника, відповідно до яких у дитини є потреба припинення спілкування з батьком. По-перше дані висновки прямо протирічать висновкам цього є органу, які він давав при вирішення питання про встановлення органом опіки порядку побачень позивача з дитиною, що ставить їх під сумнів. По-друге, встановлення того, що побачення батька з дитиною, завдають їй психологічної травми, можливе за думкою суду лише після проведення детального дослідження даного питання відповідними спеціалістами. В ході розгляду справи з метою доведення обґрунтованості даних тверджень відповідача, за клопотанням останньої судом було призначено судову психологічну експертизу, на вирішення якої саме й було поставлене питання дослідження впливу побачень з батьком на психологічний стан дитини. В подальшому відповідач відмовилася від проведення призначеної експертизи, у звязку з дим дані посилання залишилися недоведеними. Також суд відноситься критично й до тверджень відповідача щодо відсутності з її боку перешкод в побаченнях батька з дитиною. По-перше, таке твердження йде в розріз з позицією відповідача по справі. По-друге, наявність таких перешкод підтверджується висновками спеціалістів служби у справах дітей, залучених до перевірки стану виконання відповідачем рішення виконавчого комітету № 280 від 20.02.2012 року, які вони виклали в своїй доповідній записці начальнику служби у справах дітей Черкаської міської ради. Зважаючи на наведене суд приходить до висновку про обґрунтованість позиції позивача щодо порядку його побачень з дитиною у відповідності до порядку, встановленого рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 280 від 20.02.2012 року. В той же час не було обґрунтовано і належним чином доведено вимогу про встановлення побачень з дитиною у випадках, не передбачених органом опіки, тому в даній частині позов до задоволення не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: approved