Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-18 00:00:00

27 лютого 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на своє утримання. В позові зазначила, що з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних стосунків дитина залишилася проживати з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні через ненадання матеріального забезпечення відповідачем по справі у добровільному порядку. Просила постановити рішення про стягнення платежів на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із заявою та стягнути аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною трьох років. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Надіслала заяву про розгляд справи в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала. Згодна на винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Про причини своєї неявки не повідомив. Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Сторони по справі перебувають у шлюбі, що підтверджується наданим свідоцтвом про шлюб за актовим записом № 20 від 27 липня 2012 року, вчиненим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області та є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 06 грудня 2012 року за актовим записом № 102 зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.5,6). Проживання дитини з матір'ю підтверджується довідкою виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради Миколаївської області про склад сім'ї позивачки, виданої 27 лютого 2013 року за вихідним № 673 (а.с. 7). Після припинення шлюбних стосунків, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає. Син повністю знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадку визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст. 84 СК України передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд приймає встановленою наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання, за захистом яких вона звернулася до суду, однак задовольняє позовні вимоги частково на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача та на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, оскільки як зазначено позивачкою в позові, відповідач має аліментні зобов'язання на утримання двох дітей від першого шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення судового збору в дохід держави з відповідача. На підставі зазначеного,

Outcome: partial