overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-24 00:00:00

Позивачка просила визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська область м. Лисичанськ пр-т. Леніна[ADDRESS], посилаючись на те, що відповідачі з 1996 р. за вказаною адресою не мешкають без поважних причин. Позивачка в судове засідання не зявилась, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, справу просила розглядати в її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Відповідачі у судове засідання не з'явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали, про причину неявки суд не повідомили, тому суд зі згоди представника позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія паспорту та ідентифікаційного коду позивачки, копія свідоцтва про смерть, копія свідоцтва про народження, довідка КП «ЛЖЕК №3», копія розрахункової книжки, довідка з паспортної служби. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що з 05 березня 1981 р. позивачка мешкає та зареєстрована у квартирі № 142 розташованій за адресою Луганська область м. Лисичанськ пр-т. Леніна, буд.127. Квартирозйомщиком (наймачем) квартири була мати позивачки [PERSON], яка померла 12.05.1993 р. Разом з позивачкою у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі. З 1996 р. відповідачі за вказаною адресою не проживають і відсутні без поважних причин, за комунальні послуги не сплачують, а тому відповідно до ст.71 ЖК УРСР є такими, що втратили право користування вказаним жилим приміщенням. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідач є споживачем послуг утримання будинку та при будинкової території за адресою м. Лисичанськ, вул. Леніна, буд. 48. Посилаючись на те, що відповідачем у добровільному порядку не виконуються зобовязання по оплаті наданих послуг, просив стягнути з останнього суму заборгованості, яка складає за період з 01.08.2007 р. по 01.07.2012 р. 1767,98 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, позов та викладене в ньому підтримав у повному обсязі, справу просив слухати у його відсутність, про що надав суду відповідну заяву. Відповідачка просила застосувати позовну давність, справу слухати у її відсутність, про що надала суду письмову заяву. У судовому засіданні досліджені докази: довідки КП «ЛЖЕК №1»; копія договору про надання послуг; особовий рахунок; копія ували Лисичанського міського суду від 30.07.2011 р.; копія рішення виконавчого комітету Лисичанської міської ради від 14.03.2012 р. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є споживачем послуг утримання будинку та при будинкової території за адресою м. Лисичанськ, вул. Леніна, буд. 48, який знаходиться на балансі КП ЛЖЕК №1. Квартира приватизована. У звязку з несплатою платежів за надані послуги з утримання будинку та при будинкової території у відповідача станом на 01.07.2012 р. виникла заборгованість у сумі 1767,98 грн. за період з 01.08.2007 р. по 01.07.2012 р. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у 3 роки. Відповідно до ст. 267 ч.3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки відповідачка зробила таку заяву, суд вважає, що у задоволені позовних вимог за період з 01 серпня 2007 р. по 01 вересня 2009 р. в розмірі 489, 74 грн. слід відмовити за пропуском строку позовної давності. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням на користь позивача з відповідача за період з 01 вересня 2009 р. по 01 липня 2012 р. заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання будинку та при будинкової території у розмірі 1308, 57 грн. Судовий збір у розмірі 188, 2 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню з відповідача, також з позивачки підлягає стягненню залишок недоплаченого позивачем судового збору в розмірі 26,4 грн.. На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його батьком малолітнього [PERSON], [INFO], виключити відомості про [PERSON], [INFO], як батька дитини з актового запису № 261 від 09.07.2008 р. та змінити прізвище дитини з „Кравцов на „Маширов, по батькові з „Тарасович на „Олександрович. Позивач в судове засідання не зявився позов підтримав, справу просив слухати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання не зявився, у письмовій заяві позов визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, справу просив слухати за його відсутності. Третя особа у судове засідання не зявилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надала, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що з 11.01.2003 р. по 02.09.2011 р. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 16 червня 2008 р. [PERSON] народила сина [PERSON], про що в книзі реєстрації актів цивільного стану по м. Купянську Купянського району зроблено відповідний запис від 09.07.2008 р. за № 261, батьком дитини вказано відповідача. Позивач вважає себе батьком дитини, оскільки на момент зачаття та народження дитини перебував у подружніх стосунках з матірю дитини. Згідно ст.129 ч. 2 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ст. 134 СК України, на підстві заяв осіб, зазначених у ст. 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народжння, складеного огранами державної реєстрції актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та\~ резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою\~ у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши на те, що спільне життя з відповідачем не склалося і сім`я фактично розпалася через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння по життєво важливим питанням, несумісність характерів, через що стали виникати конфлікти в сім`ї, з листопада 2010 р. вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, спільна донька проживає з позивачкою. Сторони у засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином. Позивачка надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність, в якій також не заперечував проти заочного розгляду справи. Судова повістка на ім`я відповідача повернулася до суду з відміткою «за закінченням строку зберігання», оскільки на виклики поштового відділення за отриманням листів він не з`являвся. За таких обставин відповідно до вимог абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судова повістка була вручена йому належним чином. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони зареєстрували шлюб 25 січня 2008 року у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 39. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння по життєво важливим питанням, несумісність характерів, що призвело до припинення шлюбних відносин. З листопада 2010 року сторони разом не проживають, не підтримують подружніх відносин, спільне господарство не ведуть, як вказує позивачка, примирення між сторонами не можливе. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи, що у сторін сім`я розпалася і шлюб існує лише формально, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Суд приходить до висновку, що вимога позивачки обґрунтована і доказана, а позов підлягає задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-24 00:00:00

30 серпня 2012 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що сторони перебувають у шлюбі із липня 2006 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с. 1). \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Позивач у судовому засіданні позов підтримала; відповідач не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Викладені вище спірні правовідносини врегульовано Сімейним кодексом України (далі СК України). Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 липня 2006 р. (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу мешкатиме з позивачем. Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім`ю, з червня 2008 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивач зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно і збереження сім`ї неможливе. Спору щодо поділу майна не має. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню. У порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягнення судові витрати в сумі 107, 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-24 00:00:00

31 серпня 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторонами 09.01.2012 р. було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві 16 000,00 грн. строком до 09.07.2012 р. Відповідач дотепер не повернув суму позики, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики в сумі 16 000,00 грн., а також судових витрат (а.с. 2). У судовому засіданні представник відповідача позов визнав. Позивач у засідання не з`явився, 18.09.2012 р. звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 09.01.2012 р. між сторонами було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві у позику 16 000,00 грн. строком до 09.07.2012 р. (а.с. 3). Того ж дня відповідач на підтвердження отримання позичених коштів склав відповідну розписку (а.с. 3). Дотепер відповідач борг не повернув. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. Згідно зі статтею 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності з абзацом 1 частини 1 статті 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій же кількості, такого ж роду і такої ж якості, які були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, встановлені договором. За укладеним договором позики позивач передав відповідачеві 16\\~000,00 грн., про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні статті 1046 ЦК, було укладено. Дотепер отримані кошти не повернуто, отже заборгованість за договором позики, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 16 000,00 грн. За правилами статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати з оплати судового збору в сумі 214,60 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов’язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Складання повного рішення суду відкласти на п’ять днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Бутенківської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на спадкове майно. В позовні заяві зазначає, що [INFO] помер її дід [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими побудовами та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Вона є спадкоємицею за правом представлення, оскільки її батько та син [PERSON] - [PERSON] помер раніше спадкодавця. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом немає можливості, в зв"язку з тим, що в свідоцтві про народження її батька [PERSON] батьком записано [PERSON], а в свідоцтві про смерть діда записано [PERSON]. Встановлення даного факту їй необхідно для оформлення спадщини. Просить встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] є батьком [PERSON], який помер [INFO] та її дідом. В зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що належав [PERSON] в [ADDRESS] прохає визнати за нею право власності на цей житловий будинок. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, прохала задовольнити. Представник Бутенківської сільської ради Кобеляцького району в судове засідання не з'явився, однак від сільського голови надійшла заява, в якій він позов визнає та просить суд розглянути справу в його відсутність. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO], помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими побудовами та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] ( а.с. 5, 18). Із свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що його батьком записано [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Із довідки Бутенківської сільської ради Кобеляцького району вбачається, що на [PERSON], який помер [INFO], відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та за ним значиться житловий будинок по [ADDRESS], [PERSON] був зареєстрований та проживав у ньому до дня смерті (а.с. 18). Свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що померлий [PERSON] є батьком [PERSON] та дідом [PERSON]. Також із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем на спадкове майно померлого [INFO] [PERSON] за законом є [PERSON], яка подала заяву до Кобеляцької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, тобто вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини, однак не має змоги оформити свідоцтво про право на спадщину в зв`язку з відсутністю належного правовстановлюючого документу на це майно та відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини (а.с.13). Таким чином, коли вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами і оскільки вони мають для неї юридичне значення, то факт родинних відносин підлягає встановленню. Також слід визнати за [PERSON] право власності на житлового будинку з господарськими побудовами та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], та який належав [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

11.07.2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 21.04.2007 року, актовий запис № 505. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: доньку Кароліну, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили свої існування з серпня 2010 року. Спільне господарство не ведеться. В сім»ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Подальше сумісне життя і збереження сім»ї позивач вважає не можливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір»ю. Примирення між позивачкою та відповідачем не можливе. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Додатково пояснила, що збереження сім»ї не можливе, вже два роки вона проживає з іншим чоловіком. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, бажання щодо примирення не висловлював. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 21.04.2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 505. Прізвища чоловіка після одруження «Гавриленко», дружини «Гавриленко» (а.с.3). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя немає. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №NKНЗАN1031326А від 10.07.2007 року в сумі 46918,84 грн. Представник позивача просив про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності представника позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. 10.07.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №NKНЗАN1031326А, згідно якого [PERSON] було надано кредит в сумі 66238,50 грн. на термін до 09.07.2014 року . Згідно п. 4 договору, у випадку порушення позичальником зобовязань щодо повернення основної суми кредиту, позичальник сплачу пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 23.06.2011 року виникла заборгованість за кредитом 46918,84 грн. , з яких заборгованість за кредитом в сумі 34711,06 грн., заборгованість по процентам в сумі 9247,81 грн., заборгованість по комісії в сумі 759,44 грн., пеня в сумі 2200,53 грн. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. За такого, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати у розмірі 469,19 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

Outcome: approved