Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-31 00:00:00

22.05.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 20.01.2006 року та про визнання за ним права власності на магазин-павільйон у складі торговельно-зупиночного комплексу, зазначеного в плані літерою А-1, загальною площею 39,5 кв.м., навіс А', площею основи 99,5 кв.м., ганок «а1», площею основи 4,7 кв.м., ганок «а2», площею основи 1,7 кв.м., замощення І, розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. 23 Лютого, 93в. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обгрунтвання вказує, що 20.01.2006 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу магазину-павільйону у складі торговельно-зупиночного комплексу «17 квартал» по вул.23 Лютого в м.Кривому Розі. Вказаний павільйон він придбав у відповідача за 5 000 грн. Оскільки відповідач здійснював оформлення правоустановчих документів на побудований ним магазин, 29.12.2004 року був затверджений акт державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію, відповідно до змісту якого, закінчений будівництвом торгівельно-зупиночний комплекс « 17 квартал» був прийнятий в експлуатацію. В подальшому відповідач ухилився від дооформленя правоустановчих документів, що призвело до того, що нотаріально посвідчити укладений договір купівлі-продажу неможливо. Ним виконані усі умови договору, а також 01.12.2009 року, ним було укладено договір оренди земельної ділянки, на якій розташований придбаний магазин-павільйон. Відповідно до рішення виконкому Тернівської районної у місті ради від 19.04.2013 рок № 148, магазину присвоєно поштову адресу, а саме: вул. 23 Лютого 93 «в». Оскільки відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, але між сторонами відбулося повне виконання умов договору, просить визнати договір від 20.01.2006 року дійсним та визнати за ним право власності на магазин-павільйон по вул. 23 Лютого 93 «в». Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи в свою відсутність та про підтримання позову. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст.61 ЦПК України. Наявність між сторонами правовідносин, та укладання угоди , підтверджується договором купівлі-продажу від 20.01.2006 року, а.с.8. Згідно ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, позивач повністю виконав свої обовязки по угоді, прийняв та сплатив за майно, тому угоду, яка не потребує подальшої нотаріальної реєстрації, слід визнати дійсною, та визнати за [PERSON] право власності на магазин-павільйон у складі торговельно-зупиночного комплексу, зазначеного в плані літерою А-1, загальною площею 39,5 кв.м., навіс А', площею основи 99,5 кв.м., ганок «а1», площею основи 4,7 кв.м., ганок «а2», площею основи 1,7 кв.м., замощення І, розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. 23 Лютого, 93в. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved