Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, у якій вказує, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину –[PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу у добровільному порядку не надає. Відповідач працює, здоров, інших утриманців не має, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно з усіх видів доходу починаючи з дня подачі вказаного позову до суду до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і суду дала пояснення, аналогічні позовній заяві. Відповідач у судове засідання з’явився, з позовними вимогами погодився та не заперчував проти стягнення з нього аліментів на утримування дитини. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи в межах заявлених позивних вимог, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими й підлягаючими частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимогає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов’язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов’язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров’я та матеріальне становище дитини, стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, що закріплено у ст. 182 Сімейного кодексу України. Оцінивши представлені сторонами в силу ст. 57 ЦПК України докази, суд вважає, що відповідач не виконує у відношенні неповнолітньої дитини передбачені Сімейним законодавством батьківські обов’язки, ухиляється від прийняття участі в утриманні матеріальної або якої –не будь іншої форми, тому позивні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, з обліком сімейного і майнового положення відповідача суд встановлює аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, що підлягають стягненню з усіх видів доходів її батька, але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 214,60 грн. підлягають стягненню з відповідача до доходу держави. Допустити в порядку ст.367 ЦПК України негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved