Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача здійснити їй нарахування заробітної плати за період з 01.11.2012 року по 01.02.2013 року та стягнути з нього заборгованість по заробітній платі з урахуванням вихідної допомоги за період з 01.05.2012 року по 30.09.2012 року у розмірі 6419,49 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що до 01.02.2013 року працювала у відповідача на посаді кухаря, та 01.02.2013 року була звільнена з роботи у звязку зі скороченням штату. Однак, при звільненні з нею не було проведено розрахунку, а відтак для захисту своїх трудових прав змушена звертатись до суду. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного: Статтею ст.43 Конституції України встановлено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Встановлено, що позивач працювала у відповідача на посаді кухаря. З 01.02.2013 року [PERSON] звільнено з роботи у звязку із скороченням штату працівників. Згідно довідки КП Берізка від 20.05.2013 року заборгованість відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати становить 6419,49 грн. Відповідно до ст. ст.47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно абзацу 5 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року за №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимогу про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є, відповідно, обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, що зазначає в резолютивній частині рішення. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути з Комунального підприємства Берізка в користь позивачки [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 6419,49 гривень. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved