Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Сторожинецької державної нотаріальної контори Чернівецької області про визнання недійсним заповіту та визнання права власності на 1/2 спадкового майна . Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. 19.10.2004 року мати позивачки - [PERSON], залишила заповіт, за яким все своє майно заповідала в рівних частках відповідачу [PERSON] та їй [PERSON]. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в еєстрі за № 1319. 26.09.2007 року [PERSON] померла. 23.09.2010року позивачка подала до Сторожинецької державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 01.02.2011 року брат [PERSON] відповідач, також подав до Сторожинецької державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, їм не було видано відповідні свідоцтва. 05.02.2010року батько [PERSON], залишив заповіт, за яким все своє майно заповідав її братові [PERSON]. 14.08.2011року [PERSON] помер. Після його смерті, в установлений ст.1270 ЦК України строк, вона звернулась до Сторожинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом і від нотаріуса дізналась, що існує заповіт, відповідно до якого [PERSON] заповів все своє майно, яке буде мати на день смерті - [PERSON]. Даний Заповіт був посвідчений 05.02.2010 року. Позивачка вважає, що заповіт складений [PERSON] є недійсним, оскільки батько на момент його складення мав сімдесят пять років, він хворів, позивачка стверджує, що у батька спостерігалися психічні розлади, вважає, що він, зважаючи на його стан, не міг скласти заповіт. На підставі викладеного позивачка просить суд винести рішення, яким визнати недійсним заповіт [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений 05.02.2010 року. Визнати за [PERSON] право власності на 1\\2 частину спадкового майна. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадщину за заповітом. Ухвалою Сторожинецького районного суду від 01.03.2013р. обєднано в одне провадження для спільного розгляду цивільну справу № 2-168/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним заповіту та визнання права власності на спадкове майно та цивільну справу № 723/625/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадщину за заповітом. [PERSON] свої позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. 09.09.1961р. його батьки зареєстрували у Красноїльській селищній раді шлюб. Перебуваючи у шлюбі вони набули житловий будинок та інші надвірні споруди, які розташовані у смт. Красноїльськ, вул.. Дружби, 89, Сторожинецького району Чернівецької області, загальною вартістю 69743грн., який розташований на земельній ділянці площею 0,1500га для будівництва, обслуговування житлового будинку. Господарство відносилося до категорії робочого двору. 19.10.2004р. [PERSON] склала заповіт на імя позивача та відповідача. Вона заповіла їм майно в рівних частках, по Ѕ частці вищевказаного домоволодіння. Заповіт не змінювався та не скасовувався. 26.09.2007р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями за заповітом були позивач та [PERSON]. спадкоємцем першої черги, який мав би обовязкову частку в спадщині після смерті дружини [PERSON]Л як непрацездатний вдівець являвся [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] своєчасно прийняли спадщину, звернувшись до нотаріальної контори. [PERSON] як чоловік спадкодавця, також своєчасно прийняв спадщину, оскільки на момент смерті проживав з нею. [PERSON] та [PERSON]належало по 5/24 частки домоволодіння, батькові 14/24 від домоволодіння із яких 12/24 частка в спільному сумісному майні подружжя, 2/24 обовязкова частка в спадщині після смерті [PERSON]. 05.02.2010р. [PERSON] склав заповіт на імя [PERSON], яким йому заповів все своє майно. Заповіт не змінювався та не скасовувався. 14.08.2011р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке йому належало на час смерті в тому числі і на 14/24 домоволодіння, яке розташоване у смт. Красноїльськ, вул.. Дружби, 89, Сторожинецького району Чернівецької області. Спадкоємцем за заповітом після його смерті являється [PERSON], який своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Право власності на спадкове майно за спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] на даний час не зареєстровано. На підставі наведеного [PERSON] просить суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на 19/24 частки спадщини в спадковому домоволодінню, що становить 79відсотків від житлового будинку та інших надвірних споруд, які розташовані у смт. Красноїльськ, вул.. Дружби, 89, Сторожинецького району Чернівецької області. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала повністю, посилаючись на викладені вище обставини, просить його задоволити. Позов [PERSON] не визнала просить відмовити у його задоволенні. [PERSON] позов [PERSON] не визнав, просить відмовити у його задоволенні, просить задоволити його позовну заяву. Представник [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнав, просив в його задоволенні відмовити, просить позов [PERSON] задоволити. Судом встановлено, що 09.09.1961р. батьки сторін зареєстрували у Красноїльській селищній раді шлюб. Перебуваючи у шлюбі вони набули житловий будинок та інші надвірні споруди, які розташовані у смт. Красноїльськ, вул.. Дружби, 89, Сторожинецького району Чернівецької області, загальною вартістю 69743грн., який розташований на земельній ділянці площею 0,1500га для будівництва, обслуговування житлового будинку. Господарство відносилося до категорії робочого двору. 19.10.2004р. [PERSON] склала заповіт на імя [PERSON] та [PERSON]. Вона заповіла їм майно в рівних частках, по Ѕ частці вищевказаного домоволодіння. Заповіт не змінювався та не скасовувався. 26.09.2007р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями за заповітом були [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємцем першої черги, який мав би обовязкову частку в спадщині після смерті дружини [PERSON]Л як непрацездатний вдівець являвся [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] своєчасно прийняли спадщину, звернувшись до нотаріальної контори. [PERSON] як чоловік спадкодавця, своєчасно прийняв спадщину, оскільки на момент смерті проживав з спадкодавцем. 05.02.2010р. [PERSON] склав заповіт на імя [PERSON], яким йому заповів все своє майно. Заповіт не змінювався та не скасовувався. 14.08.2011р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке йому належало на час смерті в тому числі і на 14/24 домоволодіння, яке розташоване у смт. Красноїльськ, вул.. Дружби, 89, Сторожинецького району Чернівецької області. Спадкоємцем за заповітом після його смерті являється [PERSON], який своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Право власності на спадкове майно за спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] не було зареєстровано. Самовільно збудованих обєктів немає. Так свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона у 2010р. працювала лікарем-неврологом у Центральній районній лікарні. Вона оглядала і лікувала [PERSON], він себе вів адекватно, за ним не спостерігалися психічні розлади. Він 25.01.2010р. переніс інсульт. Інсульт, який переніс [PERSON], не вплинув на його свідомість, він міг усвідомлювати свої дії, підписувати документи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона працювала секретарем сільської ради. Узимку 2010р. до неї у сільську раду звернувся [PERSON], щоб скласти заповіт. З ним був син та діловод. Вона попросила вийти всіх окрім [PERSON]. Вона [PERSON] розяснила наслідки складання заповіта, запитала його дату народження, запитала чи він розуміє, що вона йому пояснила, на що отримала відповідь, що він усе розуміє. Будь-якої неадекватної поведінки вона за ним не спостерігала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він був сусідом [PERSON]. [PERSON] був здоровою людиною, ніколи не скаржився, що його щось боліло, окрім ніг. За ним будь-яких психічних розладів не спостерігалося. [PERSON] йому казав, що з ним живе син [PERSON], здійснює за ним догляд, і тому він залишить на імя сина заповіт. Улітку 2010р. [PERSON] йому повідомив, що склав на імя сина заповіт. Дочку [PERSON] він ніколи не бачив у [PERSON], побачив тільки на похоронах. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона добре знала [PERSON], йому допомагала по ремонту будинку, спілкувалася з останнім. Він їй казав, що за ним доглядає син і тому він залишив сину заповіт. При спілкуванні [PERSON] вів себе адекватно, психічними хворобами він не хворів, вона бачила як син возив батька у сільраду. [PERSON] був ображений на [PERSON], оскільки остання до нього приїжджала двічі на рік. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він був сусідом [PERSON], допомагав йому, спілкувався з ним. Йому [PERSON] казав, що майно залишить своєму синові, оскільки дочка до нього рідко приїздила і він на неї ображений. [PERSON] не хворів психічними хворобами, його боліли тільки ноги. У 2011р. у [PERSON] було декілька інсультів і він виходив на вулицю за допомогою двох палиць. Він бачив [PERSON] з 2010р. два рази. Дослідивши письмові докази, заслухавши сторін по справі, суд прийшов до слідуючого висновку. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним заповіту складений [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки, як вбачається із показань вищевказаних свідків та акту посмертної судово-психіатричної експертизи №63 на досліджуваного [PERSON] 1935р.н. [PERSON] на час складання заповіту 05.02.2010р. ознак психічного захворювання та ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявив. За своїм психічним станом на 05.02.2010р. на 11.20год. [PERSON] міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Після смерті [PERSON] - [PERSON], [PERSON] належало по 5/24 частки домоволодіння, [PERSON] належало 14/24 частки домоволодіння в смт. Красноїльськ по вул. Дружби, 89, Сторожинецького району Чернівецької області із яких 12/24 частка у спільному сумісному майні подружжя, 2/24 обовязкова частка в спадщині після смерті [PERSON]. Склавши заповіт [PERSON] на користь [PERSON] залишив належне все йому майно.

Outcome: partial