overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи тим, що з 25.11.1983 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, спільне життя з відповідачем не склалось у звязку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, виникають розбіжності в інтересах, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, спільного господарства не ведуть, вважає, що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не зявились, про день та час судового розгляду справи були повідомлені належним чином, однак, від позивачки та відповідача надійшли до суду заяви, відповідно до яких сторони підтримують позов в повному обсязі та просять суд розглянути справу у їх відсутність. (а.с. 18, 19) Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.11.1983 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 218 Цивільного процесуального кодексу України судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення в судовому засіданні. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з 21.08.1982 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведуть, більше ніж три роки не проживають разом. Примирення і збереження сімї неможливе, майновий спір відсутній. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на "Саглаєва". Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, зазначає, що майнового спору немає, бажає змінити прізвище на "Саглаєва". Відповідач в судове засідання не зявився. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує, майнового спору немає. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідив письмові матеріали справи, судом встановлено, що 21.08.1982 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який зареєстровано Кочубеївською сільською Радою народних депутатів Високопільського району Херсонської області, актовий запис № 10. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] (а.с. 3). Суд враховує на те, що шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені, примирення між ними неможливе, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти задоволення позову не заперечує, про що надав заяву до суду. За таких обставин суд дійшов висновку, що продовження шлюбних стосунків порушує права та інтереси сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в більш детальному дослідженні доказів по справі, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про надання додаткового терміну на прийняття спадщини. В позовній заяві виклав наступні обставини. 25 липня 2006 року помер його брат [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть 1-АМ № 049303. Після своєї смерті залишив спадкове майно, а саме земельну частку (пай). Спадкоємців першої черги у покійного брата не має, а він як спадкоємець другої черги по закону має право на успадкування майна покійного. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву в якій позов визнав повністю, та просить розглядати справу без участі відповідача, так-як не має можливості прибути до судового засідання. Крім того суд враховує письмові докази додані до справи: - свідоцтво про смерть [PERSON] серія І-АМ № 049303. Вислухавши представника позивача, враховуючи думку відповідача, вивчивши додані до справи документальні докази суд відмічає, що згідно вимог ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець другої черги за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. І незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач звернувся до нотаріуса, але він пропустив строк на оформлення спадщини на земельну частку пай. Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд може в разі пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини надати додатковий строк для прийняття спадщини. Таким чином, дослідивши обставини справи суд вважає можливим надати додатковий строк [PERSON] для прийняття спадщини померлого [PERSON], оскільки строк пропущений з поважної причини, а саме із-за непорозуміння з батьком та незнання закону . Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

У зв'язку з необхідністю затрати значного часу для складання повного рішення, суд на підставі ст. ст. 209, 218 ЦПК України, вважає за необхідне відкласти його складання на строк 5 днів, до 06.03.2013 року, при цьому проголосивши його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

В лютому 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заявою від 01.03.13 змінено позовні вимоги, у звязку із чим, позивач просить суд стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) грн. з моменту предявлення позову до суду, та просив слухати справу у його відсутність. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) не приймає участі в утриманні дитини. У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони по справі від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, який проживає разом з матірю. Встановлено, що відповідач у справі не приймає участі в утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст. 182 СК України). Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що відповідач не виконує свій обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, а також враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, суд дійшов до висновку про задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області звернулась з позовом [PERSON], яким просила стягнути з Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія Аеросвіт заборгованість по заробітній платі та сум належних до виплат при звільненні у сумі 18107,41 грн. Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились. У звязку із неявкою в судове засідання позивача та відповідача, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що Наказом від 17.01.2013 № 109-ос Генерального директора Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія Аеросвіт звільнено [PERSON], бортпровідника Департаменту сервісу пасажиру на борту ПС льотного комплексу, 18.01.2013 р. за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України). Також встановлено, що в день звільнення позивачу не було виплачено всіх сум, що належать їй від підприємства. Так, згідно довідок Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія Аеросвіт від 29.01.2013р. №25 та від 29.01.2013р. №214 сума заборгованості становить 18107,41 грн. Станом на день розгляду справи борг відповідачем не сплачено. У відповідності до статті 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Враховуючи те, що у встановлений законом строк відповідачем не було проведено розрахунку із позивачем, позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі та сум належних до виплат при звільненні підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області звернулась з позовом [PERSON], яким, просила стягнути з Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія Аеросвіт заборгованість по заробітній платі та сум належних до виплат при звільненні у сумі 18910,14 грн. Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились. Позивач у своїй заяві від 01.03.2013 просила розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що Наказом від 17.01.2013 № 121-ос Генерального директора Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія Аеросвіт звільнено [PERSON], бортпровідника Департаменту сервісу пасажиру на борту ПС льотного комплексу, 18.01.2013 р. за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України). Також встановлено, що в день звільнення позивачу не було виплачено всіх сум, що належать їй від підприємства. Так, згідно довідок Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія Аеросвіт від 29.01.2013р. №28 та від 29.01.2013р. №222 сума заборгованості становить 18910,14 грн. Станом на день розгляду справи борг відповідачем не сплачено. У відповідності до статті 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Враховуючи те, що у встановлений законом строк відповідачем не було проведено розрахунку із позивачем, позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі та сум належних до виплат при звільненні підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

15.01.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування заявленого позову, вказала на те, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 30.11.2011 року №841 Про надання дітям статусу дитини сироти, дитини позбавленої батьківського піклування, встановлення над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, опіки, піклування, звільнення опікуна, піклувальника від наданих повноважень, влаштування дітей до закладів для дітей, закріплення за дітьми права проживання, користування житловою площею вона призначена опікуном свого онука [PERSON], 05.01.2005 року. Батько дитини [PERSON] помер 08.12.2008 року, а мати [PERSON] відбуває покарання за вироком суду в [PERSON] виправній колонії №54. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, оскільки згідно повідомлення начальника Луганського СІЗО засуджена [PERSON], [INFO] перебуває у міжобласній багатопрофільній лікарні при Луганському СІЗО, надала письмову заяву, проти задоволення позову про стягнення з неї аліментів не заперечувала. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про народження є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 08 грудня 2008 року. Згідно довідки [PERSON] виправної колонії №54 [PERSON], [INFO] відбуває покарання в [PERSON] виправній колонії №54, початок строку з 23.04.2011 року, кінець строку 23.04.2016 року. Згідно рішення рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 30.11.2011 року №841 Про надання дітям статусу дитини сироти, дитини позбавленої батьківського піклування, встановлення над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, опіки, піклування, звільнення опікуна, піклувальника від наданих повноважень, влаштування дітей до закладів для дітей, закріплення за дітьми права проживання, користування житловою площею [PERSON], [INFO], призначена опікуном свого онука [PERSON], 05.01.2005 року. [PERSON] виправної колонії повідомлено, що засуджена [PERSON], [INFO], вибкла 03.01.2013 року з [PERSON] виправної колонії №54 до лікувального закладу при Луганському слідчому ізоляторі. Згідно повідомлення начальника Луганського СІЗО засуджена [PERSON], [INFO] перебуває у міжобласній багатопрофільній лікарні при Луганському СІЗО. Також направлено письмові пояснення [PERSON] про те, що з позовом ознайомлена,і готова сплачувати аліменти. Відповідно до вимог Сімейного кодексу на батька та на матір покладені рівні обов'язки щодо утримання дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 липня 2010 року. За час спільного життя у шлюбі у них народилась дитина [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Дитина мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а вона перебуває у відпустці по її догляду. Відповідач, матеріальний стан якого дозволяє надавати матеріальну допомогу на її утримання, не бажає цього робити добровільно, у звязку з чим вона була змушена звернутися з цим позовом до суду, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від усіх його видів доходу і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з [PERSON] на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Вислухавши, позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 СК України аліменти стягуються на користь одного з подружжя в частці від заробітку (доходу) іншого з чоловіка і (або) в твердій грошовій сумі. У судовому засіданні було встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 112358, виданого відділом РАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції 17 липня 2010 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2010 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 197041, виданого відділом РАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції 09 листопада 2010 року, 05 листопада 2010 року народилась [PERSON], батьками якої є: мати - позивач [PERSON], батько відповідач [PERSON] Згідно пояснень позивача у позовній заяві, що також не заперечувалось і відповідачем, малолітня дитина [PERSON] мешкає разом з позивачем за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Автомобільна, 17/49. З пояснень позивача вбачається, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дружини, останній з уточненими вимогами позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно згоден. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що доводи, викладенні позивачем в підтвердження своїх позовних вимог, достовірні, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно на утримання дружини є цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті дочки [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала, що 26.10.2007 року померла її дочка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на майно, а саме на ј частку житлового будинку № 18, розташованого по вул. Садовій у хуторі Соцзмагання Чугуївського району Харківської області, на яке позивач є спадкоємцем першої черги за законом. В встановлений законом термін в звязку зі станом здоровя, вона не звернулася до Чугуївської держнотконтори, в звязку з чим пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця. Просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що не суперечить вимогам ст. 1272 ЦК України. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши суду письмові заяви. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності від 07.09.2012 року про підтримку позовних вимог та проханням розглянути справу без його участі, представник відповідача [PERSON], що діє на підставі довіреності від 12.12.2012 року - про визнання позову та проханням розглянути справу за його відсутності. Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. 26.10.2007 року померла дочка позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ-АК № 794033 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану про смерть 1 Комітету по справам ЗАГС Уряду Санкт-Петербурга Центрального району, Росія, актовий запис № 2985. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на ј частку житлового будинку № 18, розташованого по вул. Садовій у хуторі Соцзмагання Чугуївського району Харківської області, яка належить померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 09.02.2000 року нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 254 та в встановленому законом порядку 09.02.2000 року в КП Чугуївське МБТІ за № 52. Спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач, мати померлої, яка в встановлений законом термін не подала заяву до держнотконтори про прийняття спадщини із-за загострення хронічних захворювань, викликаних стресом та пережитими подіями повязаними зі смертю дочки. Це підтверджується випискою з історії хвороба № 4156 наданою Чугуївською центральною районною лікарнею. Родинність стосунків позивача з померлою, як матірю та дочкою підтверджується наданими позивачем копіями свідоцтва про народження померлої серії ГД № 808418 виданого 12.04.1956 року, де в графі мати зазначено [PERSON] та відповідними свідоцтвами про одруження та розлучення спадкодавиці на підставі яких вона змінювала своє дошлюбне прізвище на прізвище чоловіків. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved