Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-22 00:00:00

У жовтні 2011 року в суд звернулася [PERSON] та, посилаючись на статтю 1257 Цивільного Кодексу України, просила суд визнати недійсним заповіт, оформлений її батьком [PERSON] на користь відповідача [PERSON] 22 лютого 2010 року. Позивач та її представники [PERSON] і [PERSON] суду пояснили, що [PERSON], який помер 23 липня 2011 року, за життя страждав тяжкими захворюваннями і за станом свого здоров»я не міг розуміти наслідків своїх дій. Зокрема, сторона позивача зазначала, що у 1997 році [PERSON] отруївся чадним газом, що стало причиною його звільнення із служби в органах внутрішніх справ за станом здоров»я. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що брат під час складання заповіту знаходився у нормальному психічному стані, який дозволяв йому зважено та помірковано діяти та висловлювати свою волю. Зауважив, що після отруєння та звільнення з міліції брат періодично працював на різних роботах, в тому числі охоронцем. Третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] суду пояснив, що поведінка [PERSON], який чітко висловлював свої наміри, адекватно поводився, не давала йому підстав для сумнівів у прихічному здоров»ї заповідача. Вважав, що посвідчуючи оспорюваний заповіт, він діяв цілком правомірно. Третя особа - Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора просила суд слухати справу без участі її представника. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи: Батько позивача та брат відповідача [PERSON] помер 23 липня 2011 року у віці 54 років у селі Шкадрети, Лохвицького району, Полтавської області внаслідок онкологічного захворювання правої легені. За життя він також страждав на сахарний діабет типу 2, а у 1997 році переніс отруєння чадним газом, після чого за станом здоров»я був звільнений із служби в органах внутрішніх справ. З 1997 по 1999 роки ніде не працював; у подальшому періодично працевлаштовувався, зокрема з 07 жовтня 2007 року по 02 липня 2009 року був контролером на контрольно-пропускному пункті автоскладального заводу, звідки звільнився за власним бажанням. Після розлучення у 2005 році проживав один у належній йому квартирі [ADDRESS]. У 2009 році [PERSON] забрав до себе брат відповідач у справі у с. Шкадрети, Лохвицького району. В разі спадкування за законом у першу чергу після смерті [PERSON] спадкували б його донька [PERSON](позивач) та мати [PERSON] Допитані судом свідки з боку позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомляли про неадекватну поведінку [PERSON] після отруєння. Свідки з боку відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] стверждували, що [PERSON] був психічно здоровою людиною. За клопотанням сторін суд призначив у справі посмертну судову-психіатричну експертизу, яку доручив провести експертній комісії Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні. Згідно акту №639 від 30 серпня 2012 року експерти дійшли висновку про те, що [PERSON] в період з 12 січня 1997 року по 22 лютого 2010 року страждав на розлад особистості органічного походження (отруєння чадним газом у 1997 році) з помірним астенічним синдромом. Існуючий у [PERSON] розлад безпосередньо після отруєння міг призводити до втрати чи зниження працездатності підекспертного, проте не позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та існувати без сторонньої допомоги. Станом на 22 лютого 2010 року [PERSON] міг правильно сприймати обставини при складанні заповіту, а також усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до статі 1257 Цивільного Кодексу України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Оскільки висновки експертної комісії узгоджуються з іншими отриманими судом доказами, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, відповідно до статей 212-216, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed