Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

18.01.2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона працює завідуючою дорослого інфекційного відділення в КУ «Краснодонська міська лікарня №2». На підставі наказу відповідача від 31.08.2012 року за №62, вона була направлена у відрядження для проходження курсів підвищення кваліфікації у м. Харків з 03.09.2012 року по 02.10.2012 року, всього 30 днів. Відповідно до вимог Інструкції про службове відрядження позивачці було видано Посвідчення про відрядження, в якому зафіксовані: факт виїзду у відрядження і прибуття на курси підвищення кваліфікації в м. Харків для проходження перепідготовки, а також вказана дата вибуття. Підприємство відповідача не забезпечило позивачку грошовими коштами /авансом/ при вибутті у відрядження, а також й не відшкодував ці витрати і після повернення позивачки з відрядження. Розмір відшкодування добових витрат за час знаходження у відрядженні визначається відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 663 від 23.04.1999 року "Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон", тому сума відшкодування складає: 30 грн. / розмір відшкодування добових витрат/ х 30 /кількість днів перебування у відрядження/ = 900 гривень. Оскільки підприємство відповідача добровільно не бажає відшкодувати витрати на відрядження, у позивача виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом, та вона просить суд стягнути витрати на відрядження в сумі 1334,37 грн., з них 900 грн. - добові витрати, проїзд з м.Краснодона до м.Луганськ-13,78 грн., проїзд з м.Луганськ до м.Харків- 64,59 грн., проживання у гуртожитку- 356,00 грн. Позивачка у судове засідання не з'явилась, але надала до суду письмову заяву, де підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутністю. Представник відповідача - Комунальна установа "Краснодонська міська лікарня №2" у судове засідання також не з'явився, але надав заяву, у якій визнав позов, та просив розглянути справу без його участі. Представник третьої особи - виконавчого комітету Краснодонської міської ради надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без їх участі, з позовними вимогами згодні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за відсутності сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд встановив, що позивач [PERSON] працює завідуючою дорослого відділення в КУ «Краснодонська міська лікарня №2» з 15.07.2002 року де працює по теперішній час, що підтверджується копією трудової книжки, доданої до матеріалів справи. (а.с.3) Згідно з наказу від 31.08.2012 р. №62 [PERSON] була направлена у відрядження до м.Харків з метою підвищення кваліфікації, на період з 03.09.2012 року до 02.10.2012 року, всього на 30 днів. Розмір коштів призначених для відрядження у місті Харків у період відрядження складає 1334,37 гривень з рахунку : 30 днів * 30 гривень = 900 гривень (розмір оплати добових визначається відповідно до Постанови кабінету міністрів №663 від 23.04.1999 року за станом на 2010 рік); проїзд з міста Краснодон до міста Луганськ складає 13,78 грн., проїзд з міста Луганськ до міста Харків - 64,59 грн., та проживання у гуртожитку-356,00 грн. Відповідно до ч.2 ст. 121 КЗпП України працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Суд враховує, що представник відповідача визнав позов у повному обсязі, суми позову не оспорює. Позивач на підставі ч.1 ст. 121 КЗпП України має право на відшкодування витрат та отримання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями, тому суд вважає за необхідне стягнути з підприємства відповідача на користь позивачки витрати на відрядження у сумі - 1334,37 грн.. На підставі ст. 121 КЗпП України,

Outcome: approved