Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-15 00:00:00

У січні 2012 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 13/50 часток чотирикімнатної квартири, житловою площею 70, 0 кв.м., загальною площею 109,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - квартира), що підтверджується договором дарування 13/50 часток квартири від 4 липня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] До укладення договору дарування, вказані частки квартири належали матері Позивача [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 05 квітня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] Після укладення договору купівлі-продажу квартири від 05 квітня 2005 року у ній було зареєстровано місце проживання [PERSON] (21.10.2005 року) та батька Позивача [PERSON] (10.12.2005 року), що підтверджується довідкою форми № 3 від 14 грудня 2011 року № 287. 25 грудня 2009 року шлюб між батьками Позивача було розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 533 від 25 грудня 2009 року. З моменту розірвання шлюбу [PERSON] за адресою реєстрації місця проживання проживав періодично. Станом на момент подачі позову за адресою: [ADDRESS] проживає Позивача та її матір [PERSON] Осбовий рахунок відкритий на ім'я [PERSON]Позивач постійно та вчасно сплачує за усі комунальні послуги. Відповідач не приймає участі в утриманні квартири та сплаті за комунальні послуги, постійно антигромадською поведінкою порушував правила співжиття та законні інтереси Позивача та її матері, створював неможливі для нормального проживання умови у квартирі. Добровільно Відповідач знятись з реєстрації за адресою: [ADDRESS] не бажає, значний термін фактично в квартирі не проживає, не приймає участі в утриманні квартири та сплаті за комунальні послуги, а тому Позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що тратив право на користування житловим приміщенням, а саме вищезазначеною квартирою та зобовязати відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області зняти [PERSON] з реєстрації за зазначеною адресою та стягнути судові витрати. В судовому засіданні Позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. [PERSON] та представник відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області в судове засідання не зявились, просили слухати цивільну справу за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди Позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення Позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 13/50 часток чотирикімнатної квартири, житловою площею 70, 0 кв.м., загальною площею 109,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - квартира), що підтверджується договором дарування 13/50 часток квартири від 4 липня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] До укладення договору дарування, вказані частки квартири належали матері Позивача [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 05 квітня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] Після укладення договору купівлі-продажу квартири від 05 квітня 2005 року у ній було зареєстровано місце проживання [PERSON] (21.10.2005 року) та батька Позивача [PERSON] (10.12.2005 року), що підтверджується довідкою форми № 3 від 14 грудня 2011 року № 287. 25 грудня 2009 року шлюб між батьками Позивача було розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 533 від 25 грудня 2009 року. З моменту розірвання шлюбу [PERSON] за адресою реєстрації місця проживання не проживав.Цей факт підтверджується актом депутата Петропавлівсько- Борщагівської сільської ради від 14.12.2011 року. Ст. ст. 47,48 Конституції України гарантоване кожному право на житло. Ніхто не може бути позбавлений житла. Згідно 4.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до 4.2 ст. ст. 405 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно довідки форми № 3 від 14 грудня 2011 року № 287 на даний час в квартирі № 11 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Шкільна, буд. 17 зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Однак фактично в квартирі № 11 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Шкільна, буд. 17, Відповідач не проживає. Судом встановлено, що більше року Відповідач в спірному жилому приміщенні не проживає, не маючи перешкод в користуванні спірною квартирою, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив, з заявами про вселення на спірну жилу площу не звертався. Поважних причин у Відповідача для не проживання в спірній квартирі немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше одного року, що відповідно до вимог ст. ст. 391, 405 ЦК України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі № 11 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Шкільна, буд. 17. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі покладені на Відповідача. На підставі ст. ст. 47,48 Конституції України, ст. 9 Житлового кодексу України, ст. 391, 405 Цивільного кодексу України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved