Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-13 00:00:00

Прокурор Зміївського району Харківської області в інтересах неповнолітнього [PERSON], 08.01.2013 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, треті особи - Комунальний заклад "Зміївський дитячий будинок для дітей шкільного віку", Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, в якому вказав на те, що відповідач має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сім'я [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей Зміївської районної Державної адміністрації як така, що опинилася у складних життєвих обставинах з 2007 року. Під час обстежень службою у справах дітей встановлено, що належні умови проживання та виховання малолітнього [PERSON] не створені, що підтверджується актом обстеження від 23.05.2012 року. Рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради від 23.04.2010 року № 150 малолітнього [PERSON] [INFO] направлено та влаштовано до Зміївського дитячого будинку для дітей шкільного віку. За інформацією Комунального закладу "Зміївський дитячий будинок для дітей шкільного віку" [PERSON] не працює, вживає алкогольні напої, за час перебування [PERSON] у дитячому будинку мати близько чотирьох разів провідала дитину, останні 2 роки взагалі не з'являється, життям хлопчика не цікавиться, матеріально не допомагає. Вищевказане свідчить про відсутність з боку матері турботи щодо виховання дитини, піклування про її фізичний, духовний та моральний стан, що одночасно порушує її права, тобто має місце ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. На підставі викладеного просив позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 400 (чотириста) грн., щомісячно до досягнення повноліття дитини, судові витрати по справі. Прокурор Руденко Д.С. в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених у ньому з урахуванням неявки відповідача [PERSON] просив ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомила, тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Представник комунального закладу "Зміївський дитячий будинок для дітей шкільного віку", у судове засідання не з'явився, до суду надали заяву, в якій розгляд справи просили провести у їх відсутності з проханням задовольнити позов. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Зміївської РДА Харківської області, Вовк Д.С., у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Відповідно до копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого Зміївським РАЦС Харківської області, актовий запис № 20, матір'ю [PERSON], [INFO] є [PERSON] /а.с. 9/. 23.04.2010 року рішенням № 150 виконавчого комітету Зміївської міської ради було прийнято рішення, відповідно до якого [PERSON], [INFO], було влаштовано на виховання і проживання до Зміївського дитячого будинку для дітей шкільного віку /а.с. 13/. Згідно довідки наданої директором Зміївського дитячого будинку для дітей шкільного віку С.М. Гаращенко, [PERSON], [INFO], з 31 серпня 2007 року є вихованцем Зміївського дитячого будинку та знаходиться на повному державному забезпеченні /а.с. 11/. Згідно листа директора Зміївського дитячого будинку для дітей шкільного віку С.М. Гаращенко, [PERSON] за час перебування у дитячому будинку її сина [PERSON], близько чотирьох разів провідала дитину, останні 2 роки взагалі не з'являються, життям хлопчика не цікавиться, матеріально не допомагає. [PERSON] не працює, вживає алкогольні напої /а.с. 15/. Актом обстеження матеріально-побутових умов від 23.05.2012 року встановлено, що при обстеженні домоволодіння в якому проживає без реєстрації [PERSON], розташованого за адресою [ADDRESS], виявлено, що в будинку відсутні електрозабезпечення, пічне опалення, вода. Умови проживання незадовільні, в будинку немає обладнаного для перебування дитини. /а.с. 10/. Комісією з питань захисту прав дитини Зміївської державної адміністрації було складено висновок № 03-07/19 від 11.04.2012 року щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її дитини [PERSON], [INFO] /а.с. 11-12/. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" у п. 16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий заробіток, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина [PERSON], [INFO], не цікавиться його життям, не піклується про фізичний та духовний стан, не створила належних умов для проживання дитини, відповідач не виконує свої обов'язки по утриманню дитини, але має можливість надавати утримання. З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути суму судового збору в розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Outcome: approved