Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-11 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO] року. В позовні заяві [PERSON] посилається на те,що після смерті чоловіка, який помер [INFO] року, відкрилася спадщина - грошові вклади на рахунках [NUMBER], [NUMBER] і [NUMBER] у філії №2827/014 Кодимського відділення ВАТ «Державний Ощадний банк України». Всі інші спадкоємці яких-небудь дій, спрямованих на прийняття спадщини не вчинили, більш того, написали заяви про відмову від спадщини. Вона ж, після смерті чоловіка, фактично вступила в управління спадковим майном, проживаючи в будинку, що належав їм обом. В подальшому, в силу об»єктивних причин (юридична неосвіченість, часті хвороби) вона на протязі строку шестимісячного, протягом якого мала право звернутися до нотаріуса за оформленням спадщини - такого звернення не здійснила, пропустивши визначений законом строк. Вважає причину не звернення до нотаріуса в установлений законом строк поважною. Вважає, що причина пропуску строку для звернення до нотаріуса є поважною. З цих же причин пропустила і строк позовної давності та просить поновити його. В судове засідання позивачка не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 грудня 2002 року [PERSON] помер [INFO] року. Згідно рахунків [NUMBER],[NUMBER], [NUMBER] [PERSON] має грошві вклади у філії №2827/014 Кодимського відділення ВАТ «Державний Ощадний банк України». Згідно паспорту серії [NUMBER] [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] в Івашківській сільській раді 11 листопада 1984 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11 березня 1998 року [PERSON] і [PERSON] розірвали шлюб 11 березня 1998 року. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним частково з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що з 11 листопада 1984 року по 11 березня 1998 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 11 березня 1998 року шлюб розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER], видане 11 березня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кодимського району Одеської області). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] року, тобто, після розірвання шлюбу з позивачем. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не складав. Частиною першою статті 529 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Отже, суд констатує, що позивач на момент смерті [PERSON] до числа спадкоємців не відносилася, а тому і права на спадкування не має. Згідно ст.71 ЦК України в редакції 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється втри роки. Статтею 74 ЦК України в редакції 1963 року визначено, що вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом, арбітражем або третейським судом незалежно від закінчення строку позовної давності. Суд вважає причину пропуску строку позовної давності позивачкою поважною, оскільки є особою юридично не освіченою, а звідси - не мала можливості захистити своє порушене право. Враховуючи викладене,

Outcome: partial