Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

У січні 2008 року [PERSON] звернувся до суду із зазначенім позовом, посилаючись на те, що в січні 2008 року він у законному порядку отримав ордер на заселення у трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Проте вселитися до неї не зміг, оскільки в ній мешкає [PERSON] Позов обґрунтовує тим, що відповідач вселився до спірної квартири безпідставно, чим порушує його право на заселення та користування вказаним жилим приміщенням, просить визнати за ним право на жиле приміщення квартири [ADDRESS], виселити [PERSON] зі спірного приміщення, усунути йому перешкоди в користуванні вказаною квартирою. [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, зазначаючи, що згідно з актом приймання-передачі квартир від 28 грудня 2005 року Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи передало квартиру [ADDRESS] до головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Одеській області (далі - ГУ МНС України в Одеській області). Далі, рішенням житлової комісії ГУ МНС України в Одеській області (далі - житлова комісія) від 25 грудня 2006 року йому разом із членами його сім'ї надано спірну квартиру як службову. На підставі цього рішення та з дозволу керівництва ГУ МНС України в Одеській області він вселився до указаної квартири та провів у ній ремонт. Ордер на жиле приміщення він не міг отримати через те, що зазначений будинок на той час ще не був зданий в експлуатацію. В позові вказує, що рішенням житлової комісії від 12 листопада 2007 року вказане рішення від 25 грудня 2006 року в частині надання йому квартири неправомірно скасовано. Рішенням житлової комісії від 20 грудня 2007 року спірну квартиру надано [PERSON] на сім'ю у складі 4 осіб. 24 січня 2008 року останньому видано ордер. Вважаючи, що спірну квартиру йому надано законно, зазначені рішення від 12 листопада 2007 року та від 20 грудня 2007 року порушують його права, [PERSON] просив визнати незаконними рішення житлової комісії від 12 листопада 2007 року (у частині скасування рішення від 25 грудня 2006 року) і від 20 грудня 2007 року (у частині надання квартири [PERSON]А.); визнати недійсним ордер від 24 січня 2008 року; визнати законним рішення від 25 грудня 2006 року (у частині надання йому квартири); зобов'язати Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради видати йому ордер на спірну квартиру на сім'ю в складі 5 осіб. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2009 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 6 листопада 2009 року, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено, зустрічний позов [PERSON] задоволено в повному обсязі. Ухвалою Верховного суду України від 26 жовтня 2011 року Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2009 року та ухвала Апеляційного суду Одеської області від 6 листопада 2009 року скасовані та справ направлена на новий розгляд до суду першої інстанції, де 25 грудня 2011 року прийнята до провадження у Приморському районному суді м. Одеси в новому складі. Скасовуючи вищезазначені рішення по справі, Верховний суд України встановив, що відмовляючи в задоволенні позову [PERSON] та задовольняючи зустрічний позов [PERSON], суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, установив, що рішення житлової комісії від 25 грудня 2006 року про надання [PERSON] службової квартири було скасовано рішенням житлової комісії від 12 листопада 2007 року з таких підстав: порушення ст. ст. 58, 118 Житлового кодексу України (далі - ЖК України), перевищення норми жилої площі при наданні квартири, непередача спірної квартири ГУ МНС в Одеській області, непереведення квартири в число службових; та виходив із того, що посилання в рішенні від 12 листопада 2007 року на ст. 58 ЖК України є безпідставним, норма жилої площі при наданні квартири не перевищена, факт передачі спірної квартири до ГУ МНС в Одеській області підтверджено, а причиною непереведення квартири в число службових стала бездіяльність керівництва ГУ МНС в Одеській області, яке не вжило заходів для вирішення цього питання, тому [PERSON] вселився до спірної квартири не самоправно, він за своєю посадою мав право на отримання службового житла. В свою чергу, на підставі досліджених матеріалів справи Верховним судом України судом зроблений висновок, що у порушення ст. 213 ЦПК України по справі суди не встановили статусу спірної квартири на час прийняття рішення житлової комісії від 25 грудня 2006 року, не з'ясували, чи мав [PERSON] на момент винесення зазначеного рішення житлової комісії право на отримання жилого приміщення з урахуванням черговості на одержання жилої площі (дати взяття на облік, виду й номера черги), що має значення для вирішення справи; не врахували того, що [PERSON] вселився до спірної квартири без ордера, та дійшли помилкового висновку про не самоправність вселення останнього. Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. Представник позивача у судове засідання не зявився, звернувся з клопотанням у якому наполягав на задоволенні позову, просив вирішити справу ухваленням заочного рішення без його присутності. Також просив у разі задоволення позову додатково розяснити,, що дія виданого ордеру підлягає продовженню, оскільки позивач не зміг вселитися до квартири за цим ордером у передбачені строки завдяки зі спором з відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився був сповіщений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Заяв, клопотань та додаткових пояснень до матеріалів справи не надходило.

Outcome: approved