Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів, дочки [PERSON] та онуки [PERSON], і просила про визнання недійсним заповіту, укладеного 30.12.2004р. її чоловіком [PERSON], а також про призначення спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що відповідачі після смерті 19.03.2010р. її чоловіка [PERSON] суттєво змінили своє ставлення до неї, припинили приділяти їй увагу та турботу, не надають їй ніякої моральної та матеріальної допомоги, не піклуються про неї. У зв»язку із тим, що відповідачі після смерті [PERSON] викрали документи на спадкове майно, звернулись до нотаріальної контори та почали оформлювати спадщину, яку їм заповідав [PERSON], між ними значно погіршились стосунки та почали виникати різного роду конфлікти. Тому, позивачка вважає, що оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON], які добре відносились за життя до померлого заповідача [PERSON], постійно надавали йому всіляку допомогу та піклувались про нього, а після його смерті змінили своє ставлення до позивачки та припинили надавати їй необхідну допомогу, тим самим ввели її та померлого [PERSON] в оману при укладенні оспорюваного заповіту. Враховуючи викладене, просила позов задовольнити та визнати заповіт її померлого чоловіка [PERSON] від 30.12.2004р. недійсним та призначити спадкування за законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка та її представник свої позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні стосовно позову заперечували, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Залучені судом у ході судового розгляду у якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, третіх осіб, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи зі слідуючого. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного 30.12.2004р. та посвідченого 12-ю Київською державною нотаріальною конторою заповіту, [PERSON] заповідав належний йому на праві власності садовий будинок і земельну ділянку у СТ «Янтар» у Києво-Святошинському районі Київської області відповідачці [PERSON] та третім особам [PERSON] і [PERSON] у рівних долях кожному, а також ? частину квартири № 58 по б-ру Р.Ролана,2 в м.Києві відповідачці [PERSON] (а.с.7) Згідно наданою суду копією свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 19.03.2010р. (а.с.9) Як вбачається із копії спадкової справи, що заведена 12 Київською держнотконторою, із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись 5.08.2010р. відповідачі [PERSON] і [PERSON] та 2.09.2010р. позивачка [PERSON] і треті особи [PERSON] і [PERSON] (а.с.41, 42, 57-59) Відповідно до ст.ст.1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно з вимогами ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Позивачкою та її представником у ході судового розгляду не надано суду доказів на підтвердження існування обставин, передбачених ст.ст.203, 1257 ЦК України, а також того, що волевиявлення заповідача [PERSON] не було вільним і не відповідало його волі. Зокрема, у судовому засіданні встановлено, що укладання померлим [PERSON] оспорюваного заповіту не суперечить актам цивільного законодавства, інтересам держави та суспільства, його моральним засадам. Спадкодавець був дієздатним на час укладення заповіту, його дієздатність була перевірена нотаріусом. Заповіт посвідчено нотаріусом, тобто було дотримано вимогу про нотаріальне посвідчення заповіту. Волевиявлення заповідача було вільним, обґрунтованим і відповідало його внутрішній волі та меті (наслідкам), яку переслідував спадкодавець. Відповідно до вимог ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно зі ст.229 ЦК України істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до керівних розяснень, яків містяться у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Норми статті 230 ЦК України не застосовуються щодо односторонніх правочинів. Враховуючи викладене, у судовому засіданні позивачкою та її представником не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог щодо недійсності укладеного заповіту. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позову щодо визнання заповіту недійсним та призначення спадкування за законом. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вони не підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed