Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-27 00:00:00

12 серпня 2012 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений на Південній товарній біржі за № 4033 від 10 квітня 1996 року між нею та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що 10 квітня 1996 року вона придбала у [PERSON] квартиру № 1, по вул. Карла Маркса, 23 в с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області. Договір купівлі-продажу було посвідчено на Південній товарній біржі за № 4033 в м. Миколаєві. В теперішній час їй стало відомо, що вказаний договір є недійсним, оскільки його не посвідчено нотаріусом, у звязку з чим позивачка звернулася до суду з позовом і просить визнати договір купівлі-продажу дійсним, оскільки сторони виконали усі умови угоди. Ухвалою суду від 26 листопада 2012 року було замінено неналежного відповідача на [PERSON] сільську раду Жовтневого району Миколаївської області. Позивачка в судове засідання не зявилася, від представника позивачки надійшла заява, в якій він просив позов задовольнити та слухати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] сільська рада Жовтневого району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила слухати справу за відсутності свого представника. Третя особа - Південна товарна біржа в судове засідання свого представника не направила, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до письмового договору купівлі-продажу 10 квітня 1996 року позивачка купила у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу було посвідчено на Південній товарній біржі за № 4033 в м. Миколаєві, після чого зареєстрований в бюро технічної інвентаризації (а.с.4). Згідно даних технічного паспорту та копії довідки комунального підприємства Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації власником вказаної квартири є позивачка [PERSON] (а.с.5-9). Як вбачається з актового запису про смерть від 03 листопада 2010 року, [PERSON] померла 31 жовтня 2010 року. Згідно вимог ст.ст. 76,80 ЦК України ( в ред. 1963 р.) позивач мав право звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. Оскільки право на звернення до суду з позовом у позивачки виникло восени 2012 року, коли останній стало відомо про недійсність укладеної угоди, суд вважає за можливе відновити позивачці строк на звернення до суду з позовом. Аналізуючи надані докази, судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 10 квітня1996 року було укладено письмовий договір купівлі продажу квартири, умови зазначеного договору сторони виконали та ніяких претензій щодо обставин та умов укладення цього правочину не мають. Відповідно до ч.1 ст. 227 ЦК України ( в ред. 1963 р.) договір купівлі-продажу житлового будинку, у тому числі квартири, де однією із сторін є громадянин, підлягає нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї умови тягне за собою недійсність угоди. Однак, на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України ( в ред. 1963 р.) така угода може бути визнана судом дійсною, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що має місце в даній справі, у звязку з чим вимоги позивачки суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved