Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-09 00:00:00

25.07.2012 року позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із зазначеним позовом, з проханням визнати за ним право власності на гараж „А-1 розм. 7,23 м*7,80 м, що розташований в м. Бориспіль, по вул. Броварській, 44-а, Київської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Позивачем самочинно побудовано гараж за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Броварська, 44-а, а саме збудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. В подальшому БТІ було виготовлено технічний паспорт, однак право власності оформити не вдалось за можливе, у звязку з чим, позивач вимушений звернутися з позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради надав суду заяву, згідно якої при прийнятті рішення покладається на думку суду. Крім того, представник відповідача просив слухати справу у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до наступних висновків. Згідно висновку Управління містобудування та архітектури № 798/1-10 від 19.01.2012р., враховуючи фактичне місце розташування земельної ділянки в промисловій зоні міста Бориспіль, присвоєно поштову адресу земельній ділянці під не житловими приміщеннями при подальшому оформленні вул. Броварська, 44-а, у м. Бориспіль /а.с.9/. Після цього, зазначена земельна ділянка була переуступлена [PERSON] для будівництва гаражу ВАТ „ПМК-13 з вязку з відсутністю коштів на оформлення, якому ділянка була надана в оренду. 26 січня 2012 року [PERSON] комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на не житлове приміщення (гараж) по вулиці Броварській, 44-а в м. Бориспіль Київської області /а.с. 4/ Згідно технічного паспорту встановлено, що [PERSON] самочинно побудовано: гараж „А-1 розм. 7,23м х 7,80м. /а.с. 5/. Відповідно до вимог п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч. 1,2,6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього. Відповідно до ч.5 ст.376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) суд може визнати право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З наданих суду документів, встановлено, що істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, та істотного порушення будівельних норм і правил при будівництві гаражу по вул. Броварській, 44-а, в м. Бориспіль Київської області допущено не було. З огляду на це, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на самочинно побудований гараж. На підставі ст.ст. 319, ч.1 ст. 376, ст. 380 ЦК України,

Outcome: approved