Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-16 00:00:00

18.03.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області з цивільним позовом пред’явленим до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Золота Нива» в якому просила визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 6.35 га, укладений 01.01.2006 року та зареєстрований 10.11.2006 року в Новобузькому центрі реєстрації під номером 040002601227. В обґрунтування позовних вимоги позивачка в своєму позові стверджувала факт того, що договір оренди належної їй земельної ділянки був підписаний її батьком [PERSON], який не мав права (довіреності) на укладення такого договору від її імені та який помер 19.09.2011 року. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач ПОСП «Золота Нива» в особі свого представника [PERSON] заявлені в позові вимоги не визнала та надала суду письмові заперечення проти позову позивачки. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯБ №820526 від 22.12.2005 та серії ЯБ 820527 від 22.12.2005 року, [PERSON] (позивачці) належать земельні ділянки площею 5.50 га та 0.85 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і успадковані нею від матері [PERSON], яка померла 06 січня 2005 року. Крім того, згідно договору оренди землі від 01.01.2006 року [PERSON] передала в оренду ПОСП «Золота Нива» строком на 16 років, земельні ділянки площею 5.50 га та 0.85 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовані в межах Новобузької міської ради Миколаївської області. Вказаний договір містить в собі всі істотні умови проте підписаний прізвищем орендодавця «Кутін». Як пояснила позивачка [PERSON], вона дійсно не підписувала договір оренди земельної ділянки з ПОПС «Золота Нива». Вказаний договір уклав від її імені батько [PERSON] без права (довіреності) його укладання. Про існування договору оренди належної їй земельної ділянки стало відомо лише після смерті батька [PERSON], який помер 19 вересня 2011 року. Представник відповідача ПОСП «Золота Нива» [PERSON] в судовому засіданні визнала факт того, що договір оренди земельної ділянки дійсно підписував батько позивачки [PERSON], проте останній мав право укладати такі договори, оскільки мав відповідну довіреність. На підтвердження своїх слів [PERSON] не надала суду копію згаданої довіреності, а тому суд вважає такі твердження вигаданими та такими що не відповідають дійсності. Крім того в письмових запереченнях проти позову позивачки, відповідач ПОСП «Золота Нива» наголошував на тому факті, що позивачка в усній формі довірила батькові [PERSON] право розпорядження належною їй земельною ділянкою, що також підтверджується і фактами викладеними в позові [PERSON] Оскільки в судовому засіданні відповідач ПОСП «Золота Нива» визнав факт того, що договір оренди земельної ділянки був підписаний не позивачкою [PERSON], а її батьком [PERSON], суд виключає необхідність призначення по справі почеркознавчої експертизи. Відповідно ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. В силу ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Норма ч.3 ст.244 ЦК України наголошує на тому, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Частина 1 ст.245 ЦК України вказує на те, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Згідно ч.1 ст.14 Закону України “Про оренду землі” від 06.10.1998 року договір оренди землі укладається в письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Таким чином для необхідного обсягу правоздатності на укладення договору оренди земельної ділянки від імені [PERSON], її покійний батько [PERSON] повинен був мати письмову довіреність на вчинення таких дій, в іншому ж випадку він не мав права підпису та укладення договору оренди з ПОСП «Золота Нива». Відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені першою-третьою, п'ятою, шостою частинами ст.203 ЦК України. Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину - волевиявлення учасника правочину, додержання форми правочину визначеного законом та вчинення правочину особою, яка має необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, підпис від імені орендодавця вчинений не ним, а іншою особою без дотримання положень ст.207 ЦК України, породжує недійсність такого правочину. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено факт того, що договір оренди земельних ділянок розміром 5.50 га та 0.85 га, укладений з ПОСП «Золота Нива» був підписаний особою яка не мала законного права на підписання таких договорів, суд вважає позовні вимоги позивачки законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Також суд спростовує доводи відповідача про сплив строку позовної давності для позивачки, оскільки такі твердження ґрунтуються на здогадах та міркуваннях, що не може слугувати доказами при розгляді справи по суті.

Outcome: approved