overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-06 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищеназваною заявою, в якій просила суд встановити факт спільного проживання однією сімєю її та [PERSON], який помер 10.04.2012 р., з 2006 р. по день його смерті 10 квітня 2012 р. Заявниця в судове засідання не зявилась, підтримала вимоги, справу просила слухати в її відсутність, про що надала суду відповідну заяву. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявилась, справу просила слухати в її відсутність, про що надала суду відповідну заяву. Судом досліджені наступні докази: копія свідоцтва про смерть, довідки про причину смерті, довідка з вуличного комітету, копія свідоцтва про право на спадщину, довідки з лікарні, копія рішення суду про опіку, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, копія паспорту та ідентифікаційного коду позивачки. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 10 квітня 2012 р. помер [PERSON] З 2006 р. позивачка проживала разом з померлим [PERSON] однією сімєю та вели спільне господарство за адресою м. Лисичанськ по вул. Павлова В., [PERSON] Союзу буд. 2. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з ? частини будинку №2 по вул.. Павлова В., [PERSON] Союзу в м. Лисичанську. Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не подавав. Заявниця є спадкоємцем четвертої черги. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому просив розірвати укладений між ним та відповідачкою спадковий договір від 21.08.2007 р., посилаючись на те, що відповідачка не виконує зобовязання за спадковим договором. Позивач в судове засідання не зявився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія спадкового договору; копія технічного паспорту; копія паспорту позивача; довідки з адресного столу. У судовому засіданні встановлено, що 21.08.2007 р. між сторонами був укладений спадковий договір, відповідно до якого після своєї смерті позивач передає у власність відповідачки буд. №53 по вул. Кольцова м. Лисичанська Луганської обл., а відповідачка зобовязалась не пізніше 15 числа кожного місяця надавати грошову винагороду в розмірі пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та забезпечувати згідно рецептами лікаря лікувальними засобами. З весни 2011 р. відповідачка не забезпечує позивача медикаментами та грошима згідно п.6 спадкового договору. Відповідно до п.10 спадкового договору, ч.1 ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Тому суд задовольняє позов, Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 107,3 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду 02.11.2011 року з позовом до [PERSON], [PERSON] стягнення заборгованості за кредитним договором №PLO0SE0000096 в сумі 5000, 00 грн., посилаючись на те, що відповідач [PERSON] згідно з договором отримав кредит в ПАТ КБ «ПриватБанк» порушив умови даного договору, не вносив своєчасно коштів на погашення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 5000,00 гри., яку позивач просив стягнути з відповідача та судові витрати в сумі 262, 55грн. В судове засіданні представник позивача не з»явився, надав суду заяву з проханням слухати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач заперечувала проти задоволення позову . Суд. вислухавши відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволені позову в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] згідно з договором №PLO0SE0000096 від 16.06.2006 р. отримав кредит в ПАТ КБ "ПриватБанк"( а.с.6- 9). У відповідності до Договору, позичальник зобов»язаний повернути кредит та сплату за його користування (відсотками) не пізніше 02.1 1.2011 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано позов до суду 02.1 1.2011 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Відповідача в судовому засіданні просив суд застосувати строк позовної давності. Згідно ст.267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник позивача не представив жодного доказу поважності причин пропуску строку позовної давності. Відповідач наполягала на застосуванні строку позовної давності до виниклих правовідносин. Оскільки у суду немає підстав для поновлення строку позовної давності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в зв»язку з пропуском позивачем строку позовної давності без поважних причин. На підставі викладеногота

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-06 00:00:00

У серпні 2012 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 28 липня 1984 року Корабельним районним відділом запису актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 375. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають повнолітню дитину. Шлюбні відносини між ними фактично припинені в червні 2008 року, з цього часу мешкають окремо та не ведуть сумісного господарства. Причиною розпаду сімї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, на цій почві часто виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуття кохання. Відповідачка не дає згоди на розірвання шлюбу через органи РАЦС, тому він вимушений звернутися до суду. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просив розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. На примирення не згоден. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила прізвище залишити шлюбне. Суд, вислухавши пояснення позивача, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 28 липня 1984 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним районним відділом запису актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 375. Від шлюбу мають повнолітню дитину, проте через органи РАЦС шлюб не розірвали через відсутність згоди відповідача. Подружні стосунки між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, постійні сварки, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-06 00:00:00

04 жовтня 2012 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтовування заявлених вимог вказувала, що 26 червня 1997 року маючи намір набути право власності на квартиру [ADDRESS], яка належала на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], шляхом обміну на належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS], уклала з відповідачами на Товарній біржі «Нерухомість- Південь» договір міни нерухомого майна, зареєстрований за № 812. Позивач вказувала, що угода сторонами виконана, але вона не може розпорядитися зазначеною квартирою, оскільки угода міни нотаріально не засвідчена, що суперечить діючому законодавству. Оскільки угода виконана сторонами, просила позов задовольнити та визнати вищевказану угоду дійсною. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились* про час та дату судового засідання повідомлені належним чином* про причини неявки суд не повідомили, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Третя особа - Товарна біржа «Нерухомість-Південь» про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не направила свого представника для участі у справі, заперечень щодо позову не надіслала. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представник позивача, суд на підставі ч. 2 ст. 47 (в редакції 1963 р.) ЦК України знаходить позов обґрунтованим, оскільки одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди. Таким чином, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], оскільки виконала всі зобов'язання, визначені договором міни. Відповідачі теж виконали свої зобов'язання за договором міни, тобто отримали у власність іншу квартиру [ADDRESS], виселилися з квартири [ADDRESS], переданій у власність позивачці, знялися з реєстрації в зазначеній квартирі, що також знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Позивач має намір розпорядитися належною їй квартирою, але не може це зробити у звязку з тим, що зазначений договір нотаріально не посвідчений. Вказане підтверджується перевіреними судом договором міни № 812 від 26 червня 1997 року, а також реєстрацією спірного договору у Миколаївському МЕТІ та довідками (а.с. 6,7,8,9). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання договору міни дійсним обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки договір міни укладений відповідно до чинного законодавства, виконаний сторонами, але нотаріально не засвідчений.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-06 00:00:00

19 січня 2012 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини - сина [PERSON], у твердій грошовій сумі 800 грн., щомісячно. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.05.2000 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Син проживає та знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, а тому він має можливість, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти у твердій грошовій сумі 800 грн., щомісячно, на дитину на користь позивачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину. Посилаючись на наведене [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 400 грн. Відповідач також не зявився у судове засідання, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність та не заперечує щодо стягнення з нього на корись позивача аліменти у розмірі 400грн. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 04.05.2000 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 122. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача. Враховуючи стан здоров'я, матеріальний та сімейний стан відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 400 грн. на дитину на користь позивача. У відповідності до ст.79, п.З ч.І ст. 80, 81, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 214,60 грн. в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-06 00:00:00

В вересні 2012 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у сумі 4 091,38 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказував на те, що 24.05.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-14058-240507, згідно з умовами якого банком було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну сумі 30 000,00 грн. для користування на умовах визначених договорм. Однак свої зобов'язання за вказаним договором відповідач належним чином не виконав, тому станом на 11.07.2012 року виникла заборгованість у сумі 4 091,38 грн., яка складається з: 4 091,38 грн. - заборгованість за тілом кредиту . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач у судове засіданні не з'явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних рідстав. У судовому засіданні встановлено, що 24.05.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-14058-240507, згідно з умовами якого банком було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну сумі 30 000,00 грн. для користування на умовах визначених договорм. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 002-14058-240507 від 24.05.2007 року станом на 11.07.2012 р. становить 4 091,38 грн. і складається з: Заборгованість за кредитом-4 091,38 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525,526, ч. 1 ст. 625 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином і відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). На підставі ст. ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: розрахунком, договором. Таким чином вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-06 00:00:00

В серпні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті його рідного батька - [PERSON], який помер 13.10.2009 році, в звязку з тим, що ним був пропущений строк для звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини за заповітом з поважних причин. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 13 жовтня 2009 році помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді цілого житлового будинку з господарчими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: м. Миколаїв, провулок Колективний № 8. Спадкодавець заповів позивачу належне йому майно 23 лютого 1999 році, про що був складений відповідний заповіт. Однак, у встановлений законом строк позивач не зміг звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у звязку із тим, що працював у Росії на протязі двох років та хворів. Тому, 03 жовтня 2011 року звернувшись до нотаріальної контори він отримав лист із відмовою у прийнятті заяви про прийняття спадщини, з тих підстав, що він пропустив шестимісячний строк для звернення до нотаріальних органів для оформлення спадщини та рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позов підтримав з тих підстав, що викладені у заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи - Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори, також у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини Згідно зі ст.ст. 1270, 1272 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, і якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.З ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], але йому було відмовлено, так як строк для подання заяви закінчився. Зважаючи на те, що строк для звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин, суд вважає можливим позов задовольнити та надати йому шести місячний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-06 00:00:00

Директор Новосавицького психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON] звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області із заявою про поновлення цивільної дієздатності [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що 15 вересня 2006 року Великомихайлівським районним судом Одеської області було ухвалено рішення в цивільній справі про визнання недієздатним [PERSON], [INFO]. Цим рішенням [PERSON], [INFO], визнано недієздатним та встановлено над ним опіку та призначено опікуном директора будинку-інтернату. У судовому засіданні [PERSON] підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник прокуратури Великомихайлівського району [PERSON], проти заяви не заперечував та просив суд заяву задовольнити. Лікар Новосавицького психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON], в судовому засіданні заяву підтримав, пояснив суду, що [PERSON] на сьогоднішній день, адекватний, відповідальний, просив суд поновити його дієздатність. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, лікаря, оцінивши всі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 39 Цивільного Кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В ході розгляду справи, судом була призначена стаціонарна судово-психіатрична експертиза відносно [PERSON], [INFO], проведення якої доручено експертам-психіатрам Одеської судово-психіатричної експертизи ОПЛ № 1, згідно акту № 143 від 30.08.2012 року, [PERSON], в даний час усвідомлює значення своїх дій та може ними керувати. У відповідності до ст. 38 ЦК України, поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, цивільна дієздатність якої була обмежена, у разі видужання фізичної особи, цивільна дієздатність якої була обмежена, або такого поліпшення її психічного стану, який відновив у повному обсязі її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, суд поновлює її цивільну дієздатність. Піклування, встановлене над фізичною особою, припиняється на підставі рішення суду про поновлення цивільної дієздатності. Відповідно до ст. 241 ч. 4 ЦПК України, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, органу опіки та піклування. Заява основана на законі, доведена у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved