Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 450 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому в них народився син [PERSON], на даний час вони спільно із відповідачем не проживають, однак він ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має такий обовязок. Позивач в судове засідання не зявилась, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позов підтримує з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень проти позову та доказів про причини відсутності суду не представив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом оголошення у пресі, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2006 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 018615. Від даного шлюбу у сторін 29 квітня 2007 року народився син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ИД № 044324, виданим Боківською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області. Згідно довідки Боківської сільської ради від 12.09.2012 року № 237, позивач [PERSON] проживає в [INFO] та має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач не працює, оскільки займається доглядом за малолітнім сином, та доходу не отримує. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач [PERSON] не виконує свій обовязок по утриманню неповнолітньої дитини, не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча є працездатним. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідачем не було подано доказів про отримання ним регулярного доходу, тому суд вважає, що вимоги щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є підставними та підлягають до задоволення. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівності обовязку батьків щодо утримання дітей, тому вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 450 грн. щомісячно. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 450 гривень, щомісячно, починаючи з 18 вересня 2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved