Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-14 00:00:00

13 вересня 2012 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу. В своїй заяві зазначили, що 21 жовтня 2000 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований Палацом урочистих подій Олександрівської міської ради Кіровоградської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 428. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина –[PERSON], [INFO], який проживає разом з матір’ю. Також сторони зазначили, що між ними постійно виникали непорозуміння та конфлікти, внаслідок різних характерів, а також поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, поновлювати сімейні стосунки не бажають, а тому просять розірвати шлюб за їх взаємною згодою. Шлюб розривають вперше, спору щодо поділу спільного майна між ними немає, згода про утримання дитини між сторонами досягнута, [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище чоловіка –[PERSON]. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] та Заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб 21 жовтня 2000 року Палацом урочистих подій Олександрівської міської ради Кіровоградської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 428, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.10.2000 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина –[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 13.09.2002 року, актовий запис № 465, який проживає разом з матір’ю (а.с.7). Судом встановлено, що сторони на даний час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Спору щодо поділу майна та участі у забезпеченні умов життя дитини між сторонами немає. Відповідно до Договору про сплату аліментів на дитину та її виховання від 06.09.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 1806 вбачається, що між сторонами досягнуто згоди щодо порядку утримання та виховання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Стаття 109 СК України встановлює, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає за необхідне задовольнити спільну заяву [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки дійшов до висновку про те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, та відповідно після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхнього сина. На підставі викладеного,

Outcome: approved