Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому вказала, що вона з 1985 року працювала в Приватному акціонерному товаристві Білицький завод Теплозвукоізоляціяна посаді контролера виробництва склопластиків та скловолокна ВТК. 28.05.2012 року її звільнили з роботи у звязку із скороченням чисельності або штату працівників. За час роботи в Приватному акціонерному товаристві Білицький завод ТеплозвукоізоляціїВідповідач заборгував їй заробітну плату на суму 4671 грн. 00 коп. В звязку з вищевикладеним, просила стягнути з відповідача на її користь заборговану заробітну плату в сумі 4671 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку. Позивач у судове сідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у звязку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалив по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі,виникає спір. Судом встановлено, що позивач по справі, з 1985 року працювала в Приватному акціонерному товаристві Білицький завод Теплозвукоізоляції на посаді контролера виробництва склопластиків та скловолокна ВТК. 28.05.2012 року [PERSON] було звільнено у звязку зі скороченням штату працівників, що підтверджується наказом про звільнення з роботи [PERSON] від 28.05.2012 року № 73-к (а.с.3). В день звільнення Відповідач не провів з нею розрахунок. Враховуючи, що середньомісячна заробітна плата позивача згідно її заяви складає 2\~335,50 грн. на місяць, доказів того, що середньомісячна заробітна плата позивача має інший розмір відповідач суду не надав, тому при вирішенні питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд керується зазначеним позивачем розміром 2\~335,50 грн. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата працівникові виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двух разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У судовому засіданні встановлено, що позивачу відповідачем на день розгляду справи не виплачено заробітну плату у сумі 4 671 грн. 00 коп. Тому суд стягує із відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 4 671 грн 00 коп. Оскільки відповідачем не здійснено до цього часу розрахунку з позивачем по заробітній платі, тому суд задовольняє вимоги позивача, та стягує заборгованість з заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку в сумі 8 875 грн. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 24.09.2012 року не здійснювалось. На підставі ст. ст. 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved