overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

4 березня 2012 року померла [PERSON] - мати позивачки після смерті якої відкрилась спадщина на будинковолодіння № 86 по вул. Леніна в с. Тернівка Смілянського району, земельні ділянки площею 0,25 га та 0,065 га розташовані за цією ж адресою і земельну ділянку площею 2,96 га. розташовану в адміністративних межах Тернівської сільської ради, яку прийняла позивачка шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Все своє майно [PERSON] заповіла [PERSON] позивачці по справі. Позивачка, посилаючись на те, що вона не може оформити на себе спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння, звернулась в суд з позовом до Тернівської сільської ради про визнання за нею права власності на спадкове майно. Відповідач проти позову не заперечує про що вказав в заяві. Судом встановлено, що [PERSON] правомірно володіла будинковолодінням № 86 по вул. Леніна в с. Тернівка Смілянського району, земельними ділянками площею 0,25 га та 0,065 га розташовані за цією ж адресою, земельною ділянкою площею 2,96 га. розташованою в адміністративних межах Тернівської сільської ради. Приймаючи до уваги, що [PERSON] після смерті спадкодавиці прийняла спадщину, користується та володіє нею, за нею повинно бути визнано право власності на спадкове майно. На підставі наведеного, ст.ст.1264, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

[PERSON] є матірю сина [PERSON] [INFO], батьком якого є [PERSON] Син проживає у [PERSON] бабусі відповідачки. Посилаючись на те, що [PERSON] неналежно виконує батьківські обовязки, не відвідує та не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, позивач звернувся в суд з позовом про позбавлення її батьківських прав. Відповідачка позов визнала, про що вказала в заяві. Представник Смілянської міжрайонної прокуратури підтримала позов і просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] Представник служби у справах дітей Смілянської міської ради підтримав позовні вимоги. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками сина [PERSON], [INFO], який проживає з прабабусею [PERSON] Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Смілянської міської ради від 17 вересня 2012 року, характеристики школи № 4 м. Сміли, відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не бере участі у вихованні та утриманні сина [PERSON]. В звязку з цим вона повинна бути позбавлена батьківських прав. Вирішуючи питання про передання малолітнього [PERSON] під опіку, суд не на знаходить за можливе передати його батькові [PERSON], оскільки його місце перебування не відоме. Тому його слід залишити у [PERSON], яка з 2004 року і по теперішній час утримує і виховує його. З відповідачки підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON], оскільки він знаходиться на її утриманні. З відповідача слід стягнути на користь держави 107 грн. 30 коп. судового збору. На підставі ст.ст.164, 166 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у якому вказала, що 09.11.2007 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. З липня 2011 року вони з чоловіком припинили сімейні стосунки через психологічну несумісність, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали постійні сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбні відносини неможливо. Позивачка у судове засідання не зявилася, надіслала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач також у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Суд встановив, що сторони одружені з 09.11.2007 року (свідоцтво про шлюб серії 1-НО №114106 від 09.11.2007 року), від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-НО №249002 від 10.03.2009 року). Тривалий час фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому суд розриває їхній шлюб. Спору про поділ майна та місце проживання дитини поки що немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у якому зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.06.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Вони з чоловіком припинили шлюбно-сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого постійно виникали сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбні стосунки неможливо. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Суд встановив, що сторони одружені з 16.06.2006 року, свідоцтво про шлюб серії 1-НО №038686, актовий запис №411, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-НО №102232 від 06.02.2007 року, актовий запис №142. Сторони тривалий спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки через несумісність характерів, різні погляди на сімейні відносини, постійні сварки, непорозуміння. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно, тому суд розриває їхній шлюб. Спору про місце проживання дітей немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

В серпні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником особистого рахунку та наймачем квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстрований, але з липня 2003 року не проживає відповідач [PERSON] Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце й час розгляду справи 26.09.2012, 23.10.2012 та 23.11.2012 повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Позивач в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи. Ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вислухавши позивача, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до довідки ОСББ «Ольвія» за № 75 від 08.08.2012 квартира [ADDRESS] неприватизована, власником особистого рахунку є [PERSON] (а. с. 7). У зазначеній кімнаті зареєстрований відповідач [PERSON] (а. с. 7), який без пояснення причин з червня 2003 року по серпень 2012 року у квартирі не проживає, про що посадовими особами ОСББ «Ольвія», за участі сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] було складено Акт про не проживання від 01.08.2012 (а. с. 4). Згідно зі ст. 71 ЖК України\~особа, яка без поважних причин не проживає у жилому приміщенні понад шість місяців, втрачає право користування жилим приміщенням. Статтею 72 ЖК України\~передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Допитана в якості свідка [PERSON] та позивач [PERSON], в порядку ст. 62 ЦПК України пояснили, що приблизно з 2003 року відповідач у квартирі не проживає, навіть не приходить. Позивач пояснила, що речей відповідача у квартирі не має. Десь у 2005 році вона зустріла відповідача у місті, однак він квартирою не цікавився, повернутися проживати в квартиру не намагався. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у [INFO] з червня 2003 року без поважних. На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

В вересні 2012 року виконком Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що гуртожиток розташований за адресою: вул. Горького, 2-б у м. Миколаєві належить до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва і перебуває на балансі КП «СКП «Гуртожиток». У кімнаті № 86 зареєстрований але з 2009 року не проживає відповідач [PERSON] Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням кімнати № 86, буд. № 2-б, по вул. Горького у м. Миколаєві. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Третя особа КП «СКП «Гуртожиток» свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду невідомо. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Гуртожиток, що розташований за адресою: вул. Горького, 2-б в м. Миколаєві належить до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва та перебуває на балансі комунального підприємства «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток». Під час обстеження житлового фонду працівниками КП «СКП «Гуртожиток» було виявлено, що у кімнаті № 86 зареєстрований відповідач [PERSON], який без пояснення причин з 2009 року у кімнаті не проживає. [PERSON], складеному представниками КП «СКП «Гуртожиток» [PERSON], [PERSON] в присутності жильців гуртожитку [PERSON],. [PERSON], [PERSON] зареєстрований, однак за даною адресою не проживає з 2009 року, замість нього в зазначеній кімнаті проживає [PERSON] [PERSON] зі ст. 71 ЖК України\~особа, яка без поважних причин не проживає у жилому приміщенні понад шість місяців, втрачає право користування жилим приміщенням. Статтею 72 ЖК України\~передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що відповідач купенко О. А. не проживає у кімнаті № 86 буд. 2-б по вул. Горького в м. Миколаєві з 2009 без поважних. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 107,30 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені. На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на сина [PERSON], [INFO], зазначивши, що не проживає спільно з відповідачем, який не бажає в добровільному порядку надавати кошти на утримання дитини, хоча, має можливість надавати допомогу, в силу чого позивачка змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні змінила позовні вимоги, обгрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві, та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні визнав позов повністю. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію сторін, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження серія 1-АМ № 125550, виданого 19.11.2008 року та зареєстрованого виконкомом Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] дійсно являється батьком [PERSON], [INFO].(а.с. 5). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину передбачені статтею 181 СК України, а саме: ч. 3 ст. 181 цього Кодексу визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. Норма ч.1 ст. 183 СК України вказує на те, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частина 1 ст. 184 СК України прописує, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на зазначене, взявши до уваги позицію сторін, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Ілляшівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зазначивши, що після смерті своєї матері, померлої 14.05.2009 року, відкрилась спадщина на належне їй майно, однак він не звертався із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори в шестимісячний строк, так як, перебував за межами України, вважає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини пропустив з причин, що не залежали від його волі, в силу чого, просить суд визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначити додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої 14.05.2009 року. Сторони в судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви, в яких просят суд справу заслухати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та визнають. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини, докази та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-АМ № 146489, виданого 15.05.2009 року та зареєстрованого виконкомом Ілляшівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] померла 14.05.2009 року.(а.с. 4). Свідоцтво про народження серія І-АМ № 281862, видане 18.06.1972 року та зареєстроване в Ілляшівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області, вказує, що матірю [PERSON] є [PERSON] (а.с. 5). Зміст довідки № 491 від 11.07.2012 року, виданої виконкомом Ілляшівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, зазначає, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем до майна померлої матері [PERSON].(а.с. 8). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ВН № 094745 [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,6823 га. у межах згідно з планом на території Ілляшівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області.(а.с. 6). З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Норма ч. 3 ст. 1272 ЦК вказує, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи із наведеного, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію сторін, суд вважає, що причини, які змусили позивача пропустити визначений ст.1270 ЦК України строк є поважними, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення з визначенням для позивача додаткового строку, два місяця, для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої 14.05.2009 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Тростянецький мясокомбінат» смт. Тростянець Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно, зазначивши, що придбав у відповідача квартиру, що розташована в [ADDRESS]. на підставі ордеру, виданого відповідачем, вселився в квартиру та разом із сімєю проживає там по даний час. Проте, відповідний договір купівлі-продаж квартири не був посвідчений нотаріально, а визнаний в судовому порядку дійсним, що не є підставою для реєстрації в органах БТІ права власності, в силу чого, позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру, що розташована в [ADDRESS]. Сторони в судове засідання не зявилися, хоча про місце та час розгляду справи були належним чином повідомлені, однак, звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та визнають. Вивчивши матеріали справи, суд визначив, встановив та дослідив наступні обставини і відповідно до них правовідносини: Відповідно до договору купівлі-продажу № 2-5 від 12.11.1997 року, укладеним між [PERSON] та Тростянецьким мясокомбінатом АООТ «Винницамясо», [PERSON] є покупцем квартири, що розташована в [ADDRESS]. (а.с. 5). Зміст рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 09.10.2012 року по справі № 225/1398/12, яке набрало законної сили, було визнано дійсним договір купівлі-продажу № 2-5 від 12.11.1997 року, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Тростянецький мясокомбінат».(а.с. 13,14). Згідно технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на квартиру № 12 у житловому будинку № 22а, по вул. Леніна, смт. Тростянець, виготовленого 01.07.2012 року [PERSON], дана квартира складається з однієї кімнати, має загальну площу 43,5 кв.м. та житлову площу 20,7 кв.м.(а.с. 10-12). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З огляду на ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки позивач набув прав на спірне майно у спосіб, що не заборонений нормами чинного законодавства, враховуючи, що судове рішення щодо визнання договору купівлі-продаж спірного майна набуло законної сили та є обовязковим при вирішенні даних правовідносин, визнання позову відповідачами, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд вважає, що за даних умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

Згідно позовної заяви та усних пояснень позивачки в судовому засіданні сторони уклали шлюб 02 березня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №39. Від шлюбу є син [PERSON] [INFO]. Подружні відносини між сторонами не склалися, в травні 2012 року припинили подружнє життя в результаті сварок, скандалів у сімї, з того часу проживають окремо, син біля неї, у неї є нова сімя, з другим чоловіком бажає узаконити шлюбні стосунки, тому просить шлюб розірвати, відновити дошлюбне прізвище Карпійчук. Відповідач позов визнав, підтвердивши обставини на які вказала позивачка, крім того зазначив, що також має нову сімю, просить шлюб розірвати. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Так, в сімї у сторін виникали сварки, скандали, припинили подружнє життя в травні 2012 року, з того часу проживають окремо, в позивачки є нова сімя, з другим чоловіком має намір узаконити подружні відносини. Означене свідчить, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

У вересні 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог вказала, що з відповідачем вона знаходилась у шлюбі. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею та виховуються нею. У теперішній час син досяг повноліття та навчається на 3-му курсі денного відділення Дніпродзержинського державного технічного університету. Форма навчання бюджетна. У зв*язку з цим в теперішній час син потребує матеріальної підтримки з боку свого батька, відповідача по справі. Відповідач пенсіонер, отримує пенсію, та у змозі на час навчання сина таку допомогу надавати. Строк закінчення навчання 30 червня 2015 року. Просить позов задовольнити, стягнувши з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача по 30 червня 2015 року включно. Відповідач у судове засідання не з*явився. Судом про день, час та місце розгляду справи повідомлений. Про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Тому суд відповідно до ст.224 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.199 Сімейного Кодексу України «Якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу». У судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який навчається на 3 -му курсі денного відділення Дніпродзержинського державного технічного університету на бюджетній формі навчання. Термін закінчення навчання 30 червня 2015 року. Син потребує матеріальної підтримки свого батька, який у змозі таку допомогу на його утримання на час навчання надавати. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд вважає що судові витрати у вигляді судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved