Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-17 00:00:00

Заявник лікар-психіатр Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні [PERSON] звернулася до суду з заявою про проведення психіатричного огляду [PERSON], [INFO], в примусовому порядку, покликаючись на те, що з 1997 року вона перебуває на диспансерному обліку з приводу шизофренії параноїдної форми, дефекту психіки змішаного типу. Зважаючи на перебіг хвороби [PERSON], у комісії лікарів є достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. У судовому засіданні лікар Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні [PERSON] заяву підтримала з викладених у ній мотивів та просить її задовольнити. [PERSON] та її законний представник в судове засідання не з'явилися. Суд, заслухавши пояснення лікаря, міркування прокурора, яка заперечила проти задоволення заяви через відсутність у судовому засіданні [PERSON] та її законного представника, проаналізувавши матеріали справи вважає, що заява не підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. Як слідує з обставин, викладених у заяві про проведення психіатричного огляду [PERSON] у примусовому порядку, вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Висновком комісії лікарів-психіатрів амбулаторно-поліклінічного відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні встановлено, що [PERSON], [INFO], з 1997 року перебуває на диспансерному обліку з приводу шизофренії параноїдної форми, дефекту психіки змішаного типу, є інвалідом ІІ групи. Протягом 2012 року для огляду лікарем-психіатром до амбулаторно-поліклінічного відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні не з"являлася. Від пропозиції огляду вдома відмовляється, за місцем проживання вхідних дверей лікарю не відчиняє. Згідно з даними, повідомленими директором ПП "Благоустрій" (комунальною організацією за місцем проживання [PERSON]М.), своєю неадекватною поведінкою [PERSON] порушує громадський порядок та спокій громадян. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про психіатричну допомогу" психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Виходячи з матеріалів заяви, зокрема висновку комісії лікарів-психіатрів амбулаторно-поліклінічного відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні та повідомлення № 184 директора ПП "Благоустрій" від 07 травня 2012 року таких обставин судом не встановлено. Згідно з ч. 2 ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. З пояснень лікаря-психіатра [PERSON] вбачається, що [PERSON] не може з"явитися в судове засідання через безпорадний стан, а законного представника чи будь-яких інших родичів [PERSON] повідомити не видалось можливим. Згідно зі ч. 4 ст. 22 Закону України Про психіатричну допомогу судові справи щодо надання психіатричної допомоги в примусовому порядку розглядаються в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй такої допомоги. Участь при розгляді цих справ прокурора, лікаря-психіатра чи представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника осіб, щодо яких розглядаються питання, пов'язані з наданням їм психіатричної допомоги, є обов'язковою. Пояснення лікаря-психіатра [PERSON] щодо неможливості доставлення [PERSON] в судове засідання через безпорадний стан не є достатньо обгрунтованим, оскільки вона, як убачається з матеріалів справи, не становить небезпеки для себе та оточуючих, відтак не є підставою для незабезпечення її явки в судове засідання та реалізації нею свого законом передбаченого права на особисту участь у розгляді справи про проведення психіатричного огляду в примусовому порядку. Відсутність в судовому засіданні [PERSON] та її законних представників унеможливлює суд дійти до обгрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, суд не знаходить достатніх підстав на обгрунтування обставин, передбачених ст. 11 Закону України "Про психіатричну допомогу", які є підставою проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed