Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] в якому просять припинити право власності відповідача на 1/6 частку в домоволодінні за адресою м. Маріуполь, вул. Гаванна б.60а та визнати за ними право власності на зазначену частку в рівних долях, стягнув з позивачів на користь відповідача суму компенсації за 1\\6 частку домоволодіння. В обґрунтування позову зазначили, що вони є власниками 5\\6 частки домоволодіння. Відповідач отримав 1\\6 частки домоволодіння у спадщину після померлого 23.06.2011р. батька [PERSON]. Посилаючись на ст..365ЦК України, та зазначаючи, що доля в домоволодінні у відповідача є незначною та не може бути виділена в натурі, відповідач ніколи не проживав в домоволодінні, крім того з відповідачем скралися неприязнені відносини на ґрунті того, що мати відповідача хоче заволодіти цим домоволодінням. В судовому засіданні позивачі підтримали позов, надали пояснення аналогічні викладеним у позові, просили його задовольнити. Представник позивачів підтримав позов, вказав, що відповідач не має потреби у житлі, так як маючи у власності квартиру подарував її. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача, вимоги позивачів відхилив та пояснив, що відповідач іншого житла не має, подарував свою 1\\2 частку квартири своїй матері, так як на той час мав у власності інше житло, тобто частку у домоволодінні. На даний час хоче вселитися в домоволодіння, однак позивачі перешкоджають його вселенню, ключі не дають. В наслідок чого, відповідач був вимушений звернутися до суду з відповідним позовом. Експерт в судовому засіданні свій експертний висновок від 01.11.2012р. підтвердив вказав, що ринкову вартість домоволодіння визначав за внутрішньою площею згідно експлікації що міститься в технічному паспорті на будівлю. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, експерта, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно довідок БТІ позивач [PERSON] є власником 1\\3 частки на підставі договору міни №1-908 від 22.03.1994р., позивач [PERSON] є власником 1\\2 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину №1-41 від 13.01.2012р. та договору міни №1-2394 від 15.12.1999р., відповідач [PERSON] 1\\6 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину №1-245 від 13.02.2012р. будинку 60а по вул.. Гаванна в м. Маріуполі, (а.с.42, 43-46, 55-58). Згідно висновку будівельно-технічної експертизи від 01.11.2012р. виділити 1/6 частку з облаштуванням в натурі ізольованої квартири в домоволодінні 60а по вул.. Гаванна в м. Маріуполі не представляється можливим. Ідеальна частка 1\\6 домоволодіння становить 14,43 кв.м. Ринкова вартість домоволодіння складає 183332 грн., а 1/6 частки відповідно складає 30555 грн. (а.с.106-111, 127). Позивачем [PERSON] на депозитний рахунок суду внесено грошові кошти в сумі 30555 грн., що підтверджується квитанціями: №8832720 від 06.11.2012р. на суму 20536,80 грн. та №7971353 від 18.06.2012р. на суму 10018,20 грн. Відповідно до ст.. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно ч.1 ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що виділення в натурі частки відповідача неможливо, одже будинок є неподільним. Неможливість спільного володіння та користування майном позивачі обґрунтовують недоброзичливими стосунками з відповідачем, які склалися на ґрунті того, що мати відповідача хоче заволодіти цим домоволодінням. На доведеність зазначеної обставини позивачі жодних доказів не надали, а відповідач вказані обставини не визнав. Як вбачається з пояснень відповідача, та довідки БТІ м. Маріуполя №7595 від 24.07.2012р. інші речові права на нерухомість у відповідача відсутні, крім спірного будинку (а.с. 45) Отже іншого житла у відповідача не існує. За таких умов у разі припинення права власності на частку в житловому будинку це позбавить відповідача права на житло, право на яке закріплено в ст..48 Конституції України. Таким чином таке припинення завдає істотної шкоди інтересам відповідача. Із змісту ст.. 365 ЦК України вбачається, що лише за наявності усіх чотирьох підстав є неможливість задоволення вимог співвласників, за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно позовних вимог позивачі просять припинити за відповідачем право власності на його частку, а в разі припинення власності визнати за ними право власності на цю частку в рівних долях за кожним. Як вбачається з матеріалів справи ринкова вартість частки відповідача складає 30555 грн., проте зазначена сума внесена на депозитний рахунок суду тільки одним позивачем. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції Про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до положення статті 365 ЦК України вимога про попереднє внесення на депозитний рахунок суду вартості частки в спільному майні в разі припинення права власності за вимогою інших співвласників є однією з основних умов ухвалення рішення про позбавлення особи майна без її згоди, інакше буде вважатися, що особа незаконно позбавлена майна (постанова ВСУ від 12 вересня 2011 року N 6-27 цс11). Доводи позивачів про те, що відповідач не потребує житла будучи зареєстрованим за адресою [INFO] (а.с.81), внаслідок чого за адресою спірного домоволодіння не проживав і не здійснював витрат на його утримання про що складений акт від 09.07.2012р. КСН №8 (а.с.80) суд вважає недостатніми, оскільки як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON]К і відповідач [PERSON]К отримали у спадщину частки будинку після померлого їх батька [PERSON], відповідне право власності зареєстроване відповідачем в БТІ 06.04.2012р. на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.02.2012р. і час реалізації права відповідачем, як власника щодо спірного будинку і час який передував поданню позивачами позову є незначний. Таким чином, з урахуванням наведеного суд вважає, що відсутні правові підстави припинення права власності відповідача на 1\\6 частку у спільному будинку 60а по вул.. Гаванна в м. Маріуполі згідно ст.. 365 ЦК України. За таких саме підстав не підлягають задоволенню і вимоги про визнання за позивачами права власності на частку будинку, і стягнення компенсації.

Outcome: dismissed