Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

Прокурор Хотинського району Чернівецької області в інтересах Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації звернувся в суд з позовом до [PERSON] про повернення автомобіля. Посилався на те, що Відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 року /далі -Порядок/, забезпечення автомобілями інвалідів за місцем проживання і реєстрації здійснюється, в тому числі, головними управліннями праці та соціального захисту населення обласних адміністрацій. Пунктом 41 Порядку встановлено, що за бажанням інвалідів головні управління соціального захисту можуть забезпечувати їх автомобілями, ввезеними в Україну і визнаними в установленому порядку гуманітарною допомогою, без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Згідно з ч.ч. 7, 10, 11 п.41 зазначеного Порядку після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім`ї інваліда за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. У разі несплати членом сім`ї інваліда, дитини-інваліда податків і зборів (обов`язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту. Повернутий (вилучений) автомобіль головне управління соціального захисту здає підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видає в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Вказує на те, що у відповідності до наказу №165 Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації від 05.12.2005 року, акту передачі від 07.12.2005 року інваліду І групи Великої Вітчизняної війни, мешканцю с. Білівці Хотинського району, [PERSON] передано безкоштовно автомобіль марки «NISSAN» кузов № [NUMBER] , 1997 року випуску, в модифікації М, який надійшов як гуманітарна допомога. Згідно довідки Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації №05/606 від 07.12.05р., автомобіль «NISSAN» кузов № [NUMBER] , 1997 року випуску безкоштовно видано з числа гуманітарної допомоги [PERSON] з правом передачі керування онуку [PERSON] , без права продажу, дарування або передачі іншій особі. Ринкова вартість вказаного автомобіля, відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження №Д-06 від 12.10.2005 року, складала 44165,68 гривень. Як вбачається із зобов`язання від 07.12.2007 року, [PERSON] , був попереджений про те, що автомобіль «NISSAN» кузов № [NUMBER] , 1997 року випуску наданий йому без права продажу, дарування або успадкування та передачі іншій особі. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.12.2007 року. Вказує у позові, що про факт смерті останнього Головному управлінню праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА стало відомо лише під час звірки з інформаційною базою Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в 2009 році, що підтверджується довідкою №325 від 24.12.2009 року, виданою виконавчим комітетом Біловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької та актом про відмову повернути автомобіль №149 від 24.12.2009 року. Зазначає, що про факт смерті Позивачу стало відомо лише у 2009 році, тому перебіг позовної давності розпочався з 2009 року. Крім того, посилається на те, що відповідач відмовився повернути Головному управлінню соціального захисту автомобіль «NISSAN» кузов № [NUMBER] , 1997 року випуску, про що був складений відповідний акт. Просив суд: Поновити строк позовної давності. Зобов`язати [PERSON] , [INFO] повернути Головному управлінню праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації автомобіль марки «NISSAN» кузов № [NUMBER] , 1997 року випуску. Представники позивача позовні вимоги підтримали та дали пояснення аналогічні позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову вказуючи, що автомобіль був переданий відповідно до постанови Кабінету міністрів від 08 вересня 1997 року № 999, якою передбачено, що після смерті інваліда автомобіль повинен залишатись у сім*ї. Крім того вказували на пропуск позивачем строку позовної давності. Просили суд в позові відмовити. Судом встановлено, що у відповідності до наказу №165 Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації від 05.12.2005 року, акту передачі від 07.12.2005 року інваліду І групи Великої Вітчизняної війни, мешканцю с. Білівці Хотинського району, [PERSON] передано безкоштовно автомобіль марки «NISSAN» кузов № [NUMBER] , 1997 року випуску, в модифікації М, який надійшов як гуманітарна допомога.(а.с.31) Відповідно довідки Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації №05/606 від 07.12.05р., автомобіль «NISSAN» кузов № [NUMBER] , 1997 року випуску безкоштовно видано з числа гуманітарної допомоги [PERSON] з правом передачі керування онуку [PERSON] , без права продажу, дарування або передачі іншій особі.(а.с.32) Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження №Д-06 від 12.10.2005 року, ринкова вартість вказаного автомобіля складала 44165,68 гривень.(а.с.25) Як вбачається із зобов`язання від 07.12.2007 року, [PERSON] , був попереджений про те, що автомобіль «NISSAN» кузов № [NUMBER] , 1997 року випуску наданий йому без права продажу, дарування або успадкування та передачі іншій особі.(а.с.30) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.12.2007 року.(а.с.б) Статтею 5 Цивільного кодексу України визначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ст.11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 року, забезпечення інвалідів автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою, здійснюється на умовах, передбачених законом, та у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через органи праці та соціального захисту населення і користувався менше 10 років, може бути переданий у власність одному із членів сім`ї за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. Якщо інвалід користувався автомобілем більше 10 років, за бажанням членів його сім`ї автомобіль може бути переданий у їх власність безкоштовно. У разі несплати членом сім`ї інваліда податків і зборів (обов`язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) органам праці та соціального захисту населення у порядку та на умовах, що визначаються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 року було затверджено Порядок забезпечення інвалідів автомобілями. Згідно абз.7-10 п.41 Порядку, після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім`ї інваліда за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. Автомобіль, яким інвалід користувався менше ніж 10 років, після смерті інваліда може залишитись у користуванні його сім`ї безоплатно, якщо в ній є інвалід, у випадках, зазначених в абзацах третьому - шостому пункту 16 цього Порядку. Якщо інвалід користувався автомобілем більше ніж 10 років, за бажанням членів його сім`ї автомобіль може бути переданий їм у власність безоплатно. У разі несплати членом сім`ї інваліда податків і зборів (обов`язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту. Вилучення автомобіля здійснюється відповідно до абзацу тринадцятого пункту і 6 цього Порядку. Таким чином, Порядком визначено аналогічні положення, які містяться в Законі України «Про гуманітарну допомогу». Твердження відповідача та його представника про те, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №999 від 08.09.1997 року є необґрунтованим, оскільки спірні правовідносини виникли з 10.08.2006 року, після затвердження нового Порядку 19.07.2006 року. Зважаючи на те, що [PERSON] отримав в користування спірний автомобіль 05.12.2005 року та користувався ним менше 10 років, а тому у відповідача не виникло право на передання йому автомобіля у власність безоплатно. Як було встановлено судом, відповідач [PERSON] у визначеному Законом порядку не звертався до Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України та не сплатив податки і збори за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, рішення про передачу автомобіля у власність не приймалось. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Прокурора Хотинського району Чернівецької області в інтересах Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації до [PERSON] про повернення автомобіля обґрунтовані. Крім того, як установлено судом Прокурор Хотинського району Чернівецької області в інтересах Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації звертаючись до суду з позовом просив поновити пропушений строк позовної давності ку зв*язку з тим, що про факт смерті [PERSON] . Головному управлінню праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА стало відомо лише під час звірки з інформаційною базою Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в 2009 році, що підтверджується довідкою №325 від 24.12.2009 року, виданою виконавчим комітетом Біловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької та актом про відмову повернути автомобіль №149 від 24.12.2009 року, що дає на думку позивача підставу суду для поновлення строку на звернення до суду з позовом. Як убачається з поданої до суду заяви відповідача, останній просить відмовити в позові у зв*язку з пропуском строку позовної давності, при цьому вказує на наступне. Дід відповідача [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить надана позивачем копія свідоцтва про смерть. З часу смерті діда до часу звернення позивача з позовом до суду 01.09.2011 року пройшло більше трьох років. Вказує на те, що повідомлення сільської ради по місцю проживання діда, на яке посилається позивач не є належним підтвердженням та доказом, оскільки довідка адресована не позивачу, а надана на вимогу позивача. Про час смерті [PERSON] управління було повідомлене 14.12.2007 року, коли батько позивача надав письмову заяву про даний факт та відмову від отримання коштів на утримання автомобіля. Вказує на те, що [PERSON] щокварталу отримував від управління кошти утримання автомобіля та на пальне через пошту. З часу звернення, тобто з 14.12.2007 року кошти на адресу діда більше не надходили.. Вказує, що одночасно від управління соцзахисту на похорони діда 14.12.2007 року отримали три його пенсії. Відповідно до ст.. 256 ЦК України - позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається, від дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права. Законодавством встановлена загальна позовна давність звернення до суду тривалістю три роки ст..(257 ЦК). При сплину строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови в позові (п.4 ст.267 ЦК). Суд не приймає доводи представника позивача, як на підставу для поновлення строку позовної давності, а саме те, що про факт смерті [PERSON] . Головному управлінню праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА стало відомо лише під час звірки з інформаційною базою Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в 2009 році, що підтверджується довідкою №325 від 24.12.2009 року, виданою виконавчим комітетом Біловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької та актом про відмову повернути автомобіль №149 від 24.12.2009 року, при цьому суд виходить з наступного. Відповідно до п. 36 Постанови Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 року було затверджено Порядок забезпечення інвалідів автомобілями Головне управління соціального захисту веде облік інвалідів, які мають право на забезпечення автомобілями незалежно від наявності медичних показань, які беруться на облік з дати подання заяви разом з документами, зазначеними у пункті 34 цього Порядку. Як видно з матеріалів справи [PERSON] перебував на обліку у Головному управлінню праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА та отримував допомогу. Крім того, як видно з поданої до суду заяви відповідача, останній вказував, що після смерті [PERSON] останньому було виплачено кошти на поховання. Суд не приймає до уваги подану довідку від 24.12.2009 року, оскільки як убачається з даної довідки, остання була надана на вимогу позивача, що свідчить про обізнаність останнього про смерть [PERSON] . Крім того, як встановлено під час судового засідання на запитання представника відповідача, представник Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА не зміг заперечити про факт отримання коштів на поховання [PERSON] крім того, не надав доказів того, що [PERSON] не виплачувалась допомога в тому числі і допомога на поховання. З наведеного суд робить висновки, що позивач в силу обов*язків покладених на нього законом міг достовірно знати про факт настання смерті [PERSON] , оскільки після смерті [PERSON] [INFO] і до моменту витребування позивачем довідки про його смерть [INFO] пройшло більше двох років. А надання до суду довідки №325 від 24.12.2009 року, виданої виконавчим комітетом Біловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької та акту про відмову повернути автомобіль №149 від 24.12.2009 року, які як видно з даних документів датовані одним днем і видані на вимогу позивача свідчить про намагання позивача штучно створити підставу для поновлення строку звернення до суду з позовом. За таких обставин твердження позивача про відсутність у нього відомостей про смерть інваліда є неправдивими і не відповідають дійсності, управління соціального захисту мало можливість неодноразово перевірити надану довідку про смерть [PERSON] .. Дослідивши матеріали справи, доводи сторін, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх доказів, що є в матеріалах справи, в їх сукупності,

Outcome: dismissed