Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання за ним права власності на ? частину квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що він та відповідач [PERSON] є власниками в рівних частинах зазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.2001 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Зазначену квартиру вони купили у [PERSON], договір купівлі-продажу квартири 20.04.2001 року було зареєстровано у БТІ м.Києва. Оригінал договору купівлі-продажу на вимогу позивача відповідач не надає, він позбавлений можливості підтвердити своє право власності на квартиру, оскільки йому було відмовлено у видачі дублікату вказаного договору приватним нотаріусом [PERSON] [PERSON] послався на те, що йому необхідно підтвердити своє право власності на квартиру у звязку з тим, що у нього, як у власника ? частини спірної квартири, виникла необхідність відчужити належне йому на праві спільної часткової власності майно. В ході розгляду справи судом, представником позивача було збільшено позовні вимоги, а саме позивач просив суд визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та скасувати попередню реєстрацію права власності [PERSON] на спірну квартиру в КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, записану у реєстраційній книзі № Д 174 201 за реєстровим №24, на покупця [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №2387 з метою вирішення в подальшому питання про здійснення реєстрації права власності позивача на ? частину квартири [ADDRESS] на підставі рішення суду. Представники позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні збільшений позов підтримали у повному обсязі і просили суд про його задоволення, посилаючись на те, що тільки суд уповноважений підтвердити право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та надати можливість зареєструвати своє право власності, оскільки [PERSON] позбавлений можливості отримати дублікат договору купівлі-продажу квартири, т.я. 02.12.2011 року йому було відмовлено приватним нотаріусом КМНО [PERSON], якою було посвідчено вказаний договір, з посиланням на ст.53 Закону України „Про нотаріат та п.29 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, зазначив суду, що на виконання рішення Деснянського районного суду м.Києва від 15.06.2011 року за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], 3-особа: ЖБК „Арсенал про вселення, виселення, визначення порядку користування жилим приміщенням, зобовязання надати належним чином нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу спірної квартири, [PERSON] було передано до канцелярії державної виконавчої служби Деснянського РУЮ у м.Києві, у якої перебувало на виконанні вказане рішення, належним чином нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу вказаної квартири. Таким чином, рішення суду було виконане відповідачем і твердження позивача про невизнання відповідачем його права власності, яким він обгрунтовує позовні вимоги, не відповідає дійсності. Крім того, представник [PERSON] зазначив суду, що вимога позивача щодо скасування попередньої реєстрації не відповідає вимогам закону і не може бути задоволена судом, оскільки відповідач не має жодного відношення до реєстрації чи скасування реєстрації права власності в КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, а відтак буде позбавлена можливості виконати рішення суду. Представник 3-особи: Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна [PERSON] у судовому засіданні збільшені позовні вимоги визнав у повному обсязі, зазначив суду, що у випадку скасування судом реєстрації права власності в КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, записану у реєстраційній книзі № Д 174 201 за реєстровим №24, на ? частину квартири [ADDRESS], покупця [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №2387 надасть можливість [PERSON] вирішити в подальшому питання про здійснення реєстрації права власності позивача на ? частину квартири [ADDRESS] на підставі рішення суду. Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], а саме в частині визнання права власності на ? частини квартири [ADDRESS] є обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, інша частина позовних вимог не підлягає задоволенню судом з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за договором купівлі-продажу від 17.04.2001 року купили квартиру [ADDRESS]. Даний договір було укладено з [PERSON] та зареєстровано 20.04.2001 року у БТІ м.Києва (а.с.6 копія договору купівлі-продажу). Згідно реєстраційного напису БТІ, записаний у реєстрову книгу №д.174-201 за реєстровим №24 від 20.04.2001 року, на правовстановлюючому документі, зазначена квартира зареєстрована в БТІ на праві приватної власності за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с.6). Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 15.06.2011 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], 3-особа: ЖБК „Арсенал про вселення, виселення, визначення порядку користування жилим приміщенням, зобовязання надати належним чином нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу спірної квартири, позов було задоволено (а.с.7-8). 19.10.2011 року рішенням Апеляційного суду м.Києва, рішення Деснянського районного суду м.Києва від 15.06.2011 року скасовано в частині задоволення позовних вимог [PERSON] про виселення [PERSON] зі спірної квартири. В іншій частині рішення суду було залишено без змін (а.с.10-11) Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Сторонам розяснювалось, що відповідно до вимог ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, відповідач, третя особа для підтвердження своїх вимог та заперечень, зобовязані надати суду всі наявні докази, або повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч.1 ст 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як визначено ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав... Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Згідно вимог ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач стверджує, що [PERSON] до теперішнього часу рішення суду від 15.06.2011 року, яким її зобовязано надати позивачу правовстановлюючий документ на квартиру, не виконане. Відповідно до листа Відділу державної виконавчої служби Деснянського РУЮ у м.Києві, на виконанні якого перебував виконавчий лист Деснянського районного суду м.Києва в частині зобовязання [PERSON] надати [PERSON] належним чином нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу спірної квартири, 29.11.2011 року [PERSON] була надана нотаріально-посвідчена копія правовстановлюючого документу, а саме нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.20) Зазначене підтверджується поданням державного виконавця відділу ДВС Деснянського РУЮ у м.Києві до прокуратури Деснянського району м.Києва про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності (а.с.25) Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] позбавлений можливості отримати належним чином нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу нерухомості, а саме: квартири [ADDRESS], а відтак вимоги позивача щодо визнання за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] підлягають задоволенню судом. Крім того, позивач, з метою захисту порушених, на його думку, прав предявив до [PERSON] вимогу про скасування реєстрації права власності в КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, записану у реєстраційній книзі № Д 174 201 за реєстровим №24, на ? частину квартири [ADDRESS], покупця [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №2387 з метою вирішення в подальшому питання про здійснення реєстрації права власності позивача на ? частину квартири [ADDRESS] на підставі рішення суду про визнання вказаного права власності. Тобто, позивач вважає, що його права порушені саме [PERSON], оскільки до неї він предявив дану вимогу і обрав такий спосіб захисту свого порушеного права, як скасування реєстрації права власності. Статтею 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів осіб, які вважають, що їх права та інтереси порушені. Серед способів, визначених даною нормою матеріального права відсутній такий спосіб, як скасування реєстрації права власності. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, але такий спосіб, як обрав позивач, не встановлений, а ні договором, а ні законом. За таких обставин, суд вважає, що позивач в даній частині своїх вимог обрав неналежний спосіб захисту порушеного, на його думку, права, що є підставою для відмови йому у задоволенні даної частини позовних вимог. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3.200 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial