Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-21 00:00:00

Позивач комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»звернулося до суду 27.09.2011 року з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду, посилаючись на те, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], і є споживачами послуг центрального опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Відповідачі не сплачували в повному обсязі за опалення і гарячу воду, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.08.2003 р. по 31.07.2011 р. у розмірі 15179,22 грн. [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву про захист прав споживача, спонукання до надання знижки та проведення перерахунку, в якій вказала, що вона працює суддею Харківського апеляційного господарського суду і згідно п.9 ст.44 Закону України «Про статус суддів»( в редакції,що діяла до 01.01.2011 р.) має право на 50 відсоткову знижку плати за займане житло, комунальні послуги, в тому числі за споживання опалення і гарячу воду. Просила застосувати до вимог КП «Харківські теплові мережі»позовну давність, зобовязати КП «Харківські теплові мережі»надати їй 50-відсоткову знижку по сплаті за використану теплову енергію відповідно до Закону Україну «Про статус суддів»за період його дії, зобовязати КП «Харківські теплові мережі»здійснити їй перерахунок за надані послуги теплової енергії із застосуванням 50 відсоткової знижки за період дії ЗУ «Про статус суддів». У судовому засіданні представник позивача за основним позовом і представник відповідача за зустрічним позовом - [PERSON] свій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову заперечувала, посилаючись на те, що ЗУ «Про статус суддів»не відноситься до тих законів, відповідно до яких КП «ХТМ»повинно надавати пільги, тобто у підприємства немає підстав для надання [PERSON] пільгової знижки при сплаті за послуги теплопостачання. Крім того зазначила, що відшкодування пільговику передбаченої частини фактичних затрат за користування послугами проводиться бюджетною організацією в межах бюджетних асигнувань на утримання цих бюджетних установ. Заперечувала проти застосування строків позовної давності. Відповідач за основним позовом і позивач за зустрічним позовом - [PERSON] у судове засідання не зявилася, просила слухати справу за її відсутністю, свої позовні вимоги, викладені у позовній заяві, підтримує в повному обсязі, оскільки вважає, що має право на 50-відсоткову знижку в оплаті за комунальні послуги відповідно до вимог чинного законодавства, проти задоволення позову комунального підприємства «Харківські теплові мережі»заперечує, оскільки вважає, що заявлений позов суперечить чинному законодавству. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов комунального підприємства «Харківські теплові мережі»до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення і гарячу воду підлягає частковому задоволенню, позовні вимоги [PERSON] до комунального підприємства «Харківські теплові мережі»про захист прав споживача, спонукання здійснити певні дії підлягають також частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно довідки, наданої дільницею № 34 КП «Жилкомсервіс», за адресою: [ADDRESS] зареєстровано та проживають дві повнолітні особи: [PERSON], [PERSON]. Згідно норм діючого законодавства відповідачі повинні сплачувати за послуги централізованого опалення та підігріву холодної води з потреб гарячого водопостачання , але зобовязання відповідачами не виконується і сума заборгованості складає, згідно відомості нарахувань та оплат за теплову енергію за період з 01.08.2003 року по 31.07.2011 р. 15179,22 гривень. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносять щомісяця в строки, встановлені законодавством України. Відповідно до ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України, Правил користування приміщеннями жилих будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, п. 18 Правил надання послуг по централізованому опаленню, поставки холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зобовязують наймача, власника та орендатора житлового приміщення сплачувати житлово-комунальні послуги, зокрема за послуги опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач за основним позовом [PERSON] просила застосувати позовну давність до цих правовідносин, про що вказала в своєму зустрічному позові. Суд не бере до уваги посилання представника КП «Харківські теплові мережі»на поважність причин пропуску строків позовної давності. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позову КП «Харківські теплові мережі»в частині вимог про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON] за період з 01.08.2003 р. по 31.07.2008 року. Законом України №2862-12 «Про статус суддів»( в редакції,що діяла до 01.01.2011 р.) у якості гарантій незалежності суддів (частина 3 статті 11, частина 9 статті 44) передбачена 50-відсоткова знижка за займане ними та членами їх сімей житло, комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична та теплова енергія, установка і користування індивідуальним домашнім телефоном. Згідно з Конституцією Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою (стаття 1), права і свободи людини та її гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.2 ст. 3), кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (ч.1 ст. 43), кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і членів своєї родини, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48). Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Положення ч.3 ст. 11 Закону України «Про статус суддів»( в редакції,що діяла до 01.01.2011 р.) закріплюють, що гарантії незалежності судді, включаючи заходи щодо його правового захисту, матеріального і соціального забезпечення, передбачені цим Законом поширюються на всіх суддів України і не можуть бути скасовані чи знижені іншими нормативними актами. Це положення узгоджується з вимогами ст. 130 Конституції України. Конституція України закріплює обовязок держави забезпечувати фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. (ст. 130). Конституційний суд України неодноразово висловлював правові позиції щодо гарантій незалежності суддів у своїх рішеннях, зокрема від 24.06.1999 року (справа про фінансування суддів), від 20.03.2002 року (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 01.12.2004 року (справа про незалежність суддів як складову їхньому статусу), від 01.12.2004 року (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій) та вказував, що норми про матеріальне і побутове забезпечення суддів, встановлені статтею 44 Закону України «Про статус суддів»не можуть бути скасовані чи знижені без відповідної компенсації. Згідно правової позиції Конституційного суду України закон України «Про державний бюджет»регулює вичерпний перелік правовідносин встановлення тільки доходів та видатків державні та загально суспільні потреби і не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України. Зупинення Законом України «Про державний бюджет України»інших законів України щодо надання пільг, компенсацій, гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин передбаченого законами України, не відповідає Конституції України. Зменшення видатків Державного бюджету України на фінансування судів і суддів не забезпечує повного і належного здійснення правосуддя, нормального функціонування судової влади, загрози реалізації гарантованого Конституцією України права людини і громадянина на судовий захист. Тому, позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі»суперечать ст. 22 Конституції України, де вказано, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Порядок надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, на який посилається представник КП «Харківські теплові мережі»і за яким ці пільги компенсується пільговику після їх оплати установою, з якою він перебуває у трудових відносинах, в межах її бюджетних асигнувань, суперечить вимогам ст. 130 Конституції України, ст. 123 Закону України «Про судоустрій», ст. 44 Закону України «Про статус суддів»( в редакції,що діяла до 01.01.2011 р.), а тому не може бути застосований до цих правовідносин. Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1996 р. № 879 Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати встановлено норми користування житлово-комунальними послугами, в межах яких надаються передбачені чинним законодавством пільги на оплату житлово-комунальних послуг, а саме: плати за користування тепловою енергією для опалення житла - 21 кв. метр опалюваної площі на одну особу і додатково 10,5 кв. метрів на сім'ю. КП «Харківські теплові мережі»просить стягнути заборгованість за опалення та гарячу воду з [PERSON], [PERSON] за період з 01.08.2003 року по 31.07.2011 рік. Закон України «Про статус суддів»був чинним до 01.01.2011 року, а тому суд приходить до висновку про неправомірність дій КП «ХТМ» щодо нарахування [PERSON] плати за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за період з 01.08.2003 року по 31.12.2010 рік у 100-відсотковому розмірі і наявність правових підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] про спонукання до надання пільг і проведення перерахунку. За період з 01.01.2011 року по 31.07.2011 рік суд задовольняє вимоги КП «Харківські теплові мережі»про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду з [PERSON], [PERSON] у 100-відсотковому розмірі. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги КП «ХТМ»та зустрічний позов [PERSON] частково, стягує на користь КП «ХТМ»з [PERSON], [PERSON] суму заборгованості за опалення та гарячу воду в сумі 7284 грн. 95 коп. за період з 01.08.2008 року по 31.07.2011 рік, де: 5464 грн. 97 коп. сума заборгованості за період з 01.08.2008 року по 31.12.2010 року (з урахуванням 50-відсоткової пільги) та 1819 грн. 98 коп. сума заборгованості за період з 01.01.2011 року по 31.07.2011 рік (у 100-відсотковому розмірі).

Outcome: partial