Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-21 00:00:00

28.02.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя посилаючись на те, що сторони перебували в шлюбі з 30 серпня 2003 року по 11 жовтня 2007 року. Шлюбний договір між позивачем та відповідачкою не укладався. За час проживання в шлюбі було набуте наступне майно: квартира № 58, корпус № 6 в буд. №8 по проспекту Героїв Сталінграду в м. Києві вартістю 2\~396\~040 гривень. Просить поділити майно, набуте сторонами за час шлюбу виділивши позивачу 1\\2 частку вищевказаної квартири, а відповідачу виділити також 1\\2 частку вищевказаної квартири. Крім того, просить суд стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача не зявився до суду подав заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення в газеті Урядовий курєр. Про причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ним або шлюбним контрактом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2003 року. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 11.11.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.10). Судом також встановлено, що відповідачка є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Києві. Яка належить їй на праві приватної власності на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 18 травня 2005 року № 883-С/КІ. (а.с. 11). З огляду на викладене, суд вважає, що право власності на вказану квартиру у відповідача виникло у 2005 році, є майном набутим подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, їх частки відповідно до ч.1 ст. 70 СК України є рівними. Відповідно до листа позивача до відповідачки від 09.08.2011 року позивач у досудовому порядку намагався врегулювати даний спір про поділ майна, однак відповідачка проигнорувала його вимоги. (а.с.12-14) Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про поділ спільного майна подружжя підлягають задоволенню, яким виділенню позивачу підлягає 1\\2 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з одночасним визнанням за ним права власності на вказану частку квартири, а виділенню відповідачці підлягає 1\\2 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з одночасним визнанням за нею права власності на вказану частку квартири. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1609 грн. 50 коп. - судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved