Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-26 00:00:00

[PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю 1У -ХС № 006682 виданого 25 квітня 2002 року Чаплинською райдержадміністрацією володіє земельною ділянкою розміром 9.1332 га. та державного акту на право приватної власності на землю 1У -ХС № 006683 виданого 25 квітня 2002 року Чаплинською райдержадміністрацією володіє земельною ділянкою розміром 8.2496 га. 01.09.2011 року [PERSON] з ПП «Багатогалузева фірма «Таврія» в особі директора [PERSON] уклала договір оренди вказаних земельних ділянок на 5 років, тобто до 01.09. 2016 року. Договір зареєстрований у Чаплинському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28 грудня 2011 року за № 652540004001890 та за № 652540004001889 відповідно, а також зареєстрований у відділі Держкомзему в Чаплинському районі. Позивачка звернувся до суду з позовною заявою про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок, посилаючись на те, що має намір особисто використовувати земельні ділянки, тобто зайнятись сільськогосподарським виробництвом. Крім того у доповнені до позовної заяви, яку вона надала у судовому засіданні посилаючись на п.3 ч.1 ст.31 Закону України « Про оренду землі» вказувала, що договір оренди припиняється у разі поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря а також вказала що договір є недійсним, по скільки сторони не дійшли згоди з усіх істотних (обов'язкових) умов, зазначених у ст. 15 ЗУ « Про оренду землі», маючи на увазі, що у договорі не передбачені умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позов та посилаючись на право власника земельної ділянки володіти нею та самостійно займатись сільськогосподарським виробництвом, просила суд задовольнити позов, достроково розірвати договір оренди спірної земельної ділянки. Представник відповідача - [PERSON] позов не визнав та пояснив, що договір укладений на 5 років, а тому підстав для його розірвання не має, по скільки приватне підприємство виконує усі взяті на себе зобов'язання по договору оренди земельної ділянки перед [PERSON]., надавши суду як доказ копії видаткових касових ордерів за попередні роки по сплаті їй належних платежів за оренду земельних ділянок. Крім того пояснив, що договір оренди є продуктом взаємодії і взаємопогодження сторін щодо усіх умов договору та об'єму взятих сторонами зобов'язань та відповідальності, а тому посилання позивачки на неповноту договору та на п.3 ч.1 ст.31 ЗУ «Про оренду землі» є безпідставним та намаганням будь-якою ціною підірвати досягнуті договірні відносини сторін. Заслухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, .суд вважає, що позов [PERSON] до ПП «Багатогалузева фірма «Таврія» в особі директора [PERSON] про дострокове розірвання договору оренди не підлягає задоволенню з таких підстав: Відповідно до укладених сторонами договору предметом договору є земельна ділянка сільськогосподарського призначення які використовуються ПП «Багатогалузева фірма «Таврія» з встановленою формою оплати 1800 гривень за один пай по сплаті орендної плати у строк до 15 листопада кожного року. Відповідно до п.34 договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за наступними умовами: в разі взаємної згоди сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та унаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використання, а також з інших підстав, визначених законом По скільки відповідач заперечує проти розірвання договору оренди земельних ділянок, а невиконання будь - яких обов'язків орендаря, передбачених договором, не встановлено судом та не наведено позивачем, тому вимоги позивача по достроковому розірванні договору оренди земельних ділянок не ґрунтуються на укладених договорах та законі. Вимог ч.1 ст. 32 Закону України « Про оренду землі» у спірних договорах договірні сторони дотримались. Судом не встановлено також будь - яких порушень сторонами ст.ст.408 - 412 ЦК України, відповідно до яких власник земельної ділянки зобов'язаний не перешкоджати землекористувачеві у здійснені його прав, а землекористувач має право користуватись земельною ділянкою в повному обсязі, відповідно до договору. Посилання позивачки на п.3 ч.1 ст.31 ЗУ «Про оренду землі» не ґрунтуються на правовому статусі кожної із сторін договору, по скільки вони не є в одній особі власником земельної ділянки та орендарем одночасно, а її посилання на не повноту договору в частині відсутності у договорі зазначення умов передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки та як на умову визнання такого договору недійсним не впливає на сутність договірних зобов'язань сторін.

Outcome: dismissed