Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-16 00:00:00

Представник позивача в особи голови правління Кредитної спілки «Аккорд» звернувся до суду з позовом 18.07.2012 року, 31.07.2012 року та 14.08.2012 року надіслав до суду заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача та про повне підтримання своїх позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві,та на додані до позову документи, за якими встановлено, що 08.01.2008 року між позивачем та відповідачем у справі гр. [PERSON] було укладено договір № 114N про надання члену кредитної спілки коштів у вигляді кредиту у розмірі 3034,30 гривень на придбання автозапчастин з погашенням боргу відповідно графіка за додатком № 1- з 08.01.2008 року по 21.01.2009 року, притому сума платежу з суми, отриманої в кредит, повинна була збільшитися до 3858,08 гривень. Однак, як стверджує позивач, всупереч договірним зобовязанням, у встановлені рекомендованим графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалася, а проценти нараховувалися на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. На день складання позовної заяви( вихідна від21.06.2012 року № 50913) заборгованість за тілом кредиту склала 2100,26 гривень, за процентами 3162,45 гривень, за встановленою рішенням кредитного комітету пенею 2100,26 гривень, що в сумі складає 7382,97 гривень. За твердженням позивача, останній платіж за кредитним договором був проведений позичальником 22.02.2011 року. З врахуванням суми інфляції, та 3% річних позивач вказав суму 2595,13 гривень, таким чином обчисливши суму боргу в 9978,1 гривень. Також, беручи до уваги, що сума нарахованої пені за весь час прострочення платежів за кредитним договором значною мірою перевищує суму основного зобовязання, кредитний комітет в односторонньому порядку вирішив зменшити суму нарахованої пені до суми залишку тіла кредиту. З огляду на вищевикладені в письмовому вигляді обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача залишок кредиту в розмірі 2110,26 гривень, залишок процентів - 3162,45 гривень, нараховані штрафні 2100,26 гривень, інфляційну складову та 3% річних - 2595,13 гривень,а всього 9978,1 гривень. У судове засідання відповідач не прибув, судом винесена протокольна ухвала про заочний розгляд справи, бо відповідач належним чином був повідомлений про судові засідання, від нього надійшли розписки про отримання пакету документів та повісток , але заперечень за позовом не надіслав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до законодавства України провадження у цивільних та сімейних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи на принципах змагальності та диспозитивності і на підставі доказів, наданих сторонами у справі та в межах заявлених позовних вимог. Розмір позовних вимог не був запереченим відповідачем у справі, ним не були подані заперечення відносно обставин отримання кредиту або інших нарахувань за сумами заборгованості, не було заявлено і про можливий пропуск строку позовної давності позивачем чи меж його правоздатності , бо до положень п.7 ч.13 ст.11 України «Про захист прав споживачів» , суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, та позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Виходячи з того, що відповідно до поданих позивачем документів мало місце передання перебігу загального трирічного строку позовної давності відповідачем , коли він 01.10.2009 року сплатив 200 гривень пені, 25.05.2010 року сплатив 300 гривень пені та 22.02.2011 року 400 гривень процентів ( а.с.8, 11), суд повинен застосувати строк позовної давності тільки стовно пені( який сплинув 22.02.2012 року) ,і який визначений законом в один рік, стягнувши з відповідача тільки залишок кредиту у розмірі 2100,26 гривень, залишок процентів - 3162,45 гривень, інфляційну складову та 3% річних в розмірі 2595,13 , або всього 7867,84 гривні , виключивши з суми стягнення, вказаної у позові пені - у звязку з закінченням річного строку для її стягнення , який визначений ст. 258 ч.2 п.1 ЦК України та судові витрати, понесені позивачем пропорційно задоволеним позовним вимогам, але не менше 214,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial