Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-25 00:00:00

Позивач ДП «Придніпровська залізниця» звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що у листопаді 2006 року [PERSON], будучи субєктом підприємницької діяльності приватним підприємцем, діючи навмисно з корисливих мотивів, вступила в злочинну змову з головним бухгалтером відокремленого структурного підрозділу «Локомотивне депо Пологи» ДП «Придніпровська залізниця» [PERSON], що був посадовою особою. Відповідно до досягнутої між ними домовленості, [PERSON] переводив кошти з розрахункового рахунку ВСП «Локомотивне депо Пологи» на розрахунковий рахунок приватного підприємця [PERSON] за начебто виконані послуги з ремонту двигунів і насосів, які вона фактично не виконувала. У свою чергу [PERSON] , кошти, що надійшли від ВСП «Локомотивне депо Пологи» одержувала зі свого розрахункового рахунку у філії Запорізької дирекції АТ «Індекс-банк» на підставі банківського чеку. Згодом, [PERSON] та [PERSON] зазначені кошти привласнили та розпорядилися ними на власний розсуд. Так, за період з грудня 2006 року по листопад 2009 року [PERSON] перевів на розрахунковий рахунок [PERSON] кошти на загальну суму 552 124 грн., заподіявши ДП «Придніпровська залізниця» збитки на зазначену суму. Вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 23 червня 2011 року по кримінальній справі № 1-55/22011 [PERSON] та [PERSON] визнані винними у скоєні злочину за ст. 191 ч.5 КК України, в той час як цивільний позов залізниці у вищезазначеній кримінальній справі було залишено без розгляду. Позивач прохає суд стягнути солідарно з відповідачів суму матеріальної шкоди завданої злочином у розмірі 552124 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача, обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та її представник позов визнали частково, мотивувавши це тим, що [PERSON] фактично отримала лише незначну частину привласнених коштів, щодо відшкодування якої заперечень немає. Останні кошти привласнив собі [PERSON] Представник відповідача [PERSON] проти позову не заперечує, але прохає суд відшкодувати завдану шкоду не солідарно, а в рівних долях, по 1/2 частині з кожного. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, дійшов до наступного. Встановлено, що у листопаді 2006 року [PERSON], будучи субєктом підприємницької діяльності приватним підприємцем, діючи навмисно з корисливих мотивів, вступила в злочинну змову з головним бухгалтером відокремленого структурного підрозділу «Локомотивне депо Пологи» ДП «Придніпровська залізниця» [PERSON], що був посадовою особою. Відповідно до досягнутої між ними домовленості, [PERSON] переводив кошти з розрахункового рахунку ВСП «Локомотивне депо Пологи» на розрахунковий рахунок приватного підприємця [PERSON] за начебто виконані послуги з ремонту двигунів і насосів, які вона фактично не виконувала. У свою чергу [PERSON], кошти, що надійшли від ВСП «Локомотивне депо Пологи» одержувала зі свого розрахункового рахунку у філії Запорізької дирекції АТ «Індекс-банк» на підставі банківського чеку. Згодом, [PERSON] та [PERSON] зазначені кошти привласнили та розпорядилися ними на власний розсуд. Так, за період з грудня 2006 року по листопад 2009 року [PERSON] перевів на розрахунковий рахунок [PERSON] кошти на загальну суму 552 124 грн., заподіявши ДП «Придніпровська залізниця» збитки на зазначену суму. Вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 23 червня 2011 року по кримінальній справі № 1-55/22011 [PERSON] та [PERSON] визнані винними у скоєні злочину за ст. 191 ч.5 КК України, в той час як цивільний позов залізниці у вищезазначеній кримінальній справі було залишено без розгляду. Відповідно до ч.4 ст. 28 КПК України, особа яка не предявила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишино без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності до ч.3 ст. 22 ЦК України , збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1190 ЦК України , особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Згідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду , з питань , чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, а тому вина [PERSON] та [PERSON] у заподіянні шкоди ДП «Придніпровська залізниця» доказування не потребує. З урахуванням наведеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 22, 1166, 1190 ЦК України,

Outcome: approved