Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-16 00:00:00

28 лютого 2012 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач у позовній заяві посилалась на те, що 17 серпня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 11. Від шлюбу з відповідачем мають сина –[PERSON], [INFO]. У зв’язку з різними поглядами на життя, різними характерами сторони припинили шлюбні відносини з квітня 2009 року. З урахуванням викладеного, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подання позову. Позивач у судове засідання не з’явилась, про день та годину розгляду справи у судовому засіданні повідомлялась належним чином, надала заяву з проханням справу розглянути без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з’явився, про день та годину розгляду справи у судовому засіданні повідомлявся належним чином, надав заяву з проханням справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути дану цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є відповідач. Неповнолітній син мешкає зі своєю матір’ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобов’язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків, починаючи від дня пред`явлення позову. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред’явлення позову та проводячи стягнення до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред’явлені позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 107,30 грн. При постановлені даного рішення суд керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved