Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача, починаючи з 13.10.2011р. до чергового переогляду. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що, від зареєстрованого шлюбу з позивачем вони мають повнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні, так як є інвалідом 2-ї групи, перебуває на диспансерному обліку психоневрологічного відділення. Донька є непрацездатною особою і потребує матеріальної допомоги, яку вона просить стягувати з відповідача на свою користь, враховуючи те, що відповідач працює, та має можливість надавати доньці матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнав у повному обсязі, та, в обґрунтування своїх заперечень суду зазначив, що, його донька дійсно є непрацездатною, але, на його утриманні перебуває престаріла матір, якій він надає матеріальну допомогу. При цьому він хворіє, потребує медичної допомоги, і не має можливості надавати доньці матеріальну допомогу. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував, та суду пояснив, що, хоча донька відповідача і є непрацездатною особою, але жодного доказу тому, що вона потребує матеріальної допомоги матеріали справи не містять. При цьому, вона отримує державну соціальну допомогу, яка дорівнює прожитковому мінімуму, відповідно до чого не є особою, яка потребує матеріальної допомоги. Крім того, враховуючи те, що, непрацездатна [PERSON] не являється недієздатною особою, позивач, в даному випадку, не є особою, яка має повноваження законного представника доньки і має право від імені доньки звертатися до суду із вказаним позовом. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що, згідно свідоцтва про народження, виданого 01.12.1993р. відділом ЗАГСу Заводського РВК м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, батьками повнолітньої [PERSON], [INFO], є: матір позивачка [PERSON], батько відповідач [PERSON]. Згідно довідки до Акту огляду МСЕК, повнолітній [PERSON], [INFO], встановлено другу групу інвалідності на строк до 01.11.2013р. Згідно інформації за вих.№ 856 від 20.03.2012р., наданої Управлінням праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, [PERSON], [INFO], перебуває на обліку у вказаному Управлінні як одержувач державної соціальної допомоги як інвалід з дитинства другої групи з 13.10.2011р., яка станом на 01.03.2012р. складає 822,00 грн. Згідно психолого-педагогічної характеристики, з 14.10.2008р. по 01.07.2011р. повнолітня [PERSON], [INFO], перебувала на обслуговуванні у відділенні соціальної реабілітації дітей-інвалідів Територіального центру соціального обслуговування Дніпровського району м, Дніпродзержинська. Згідно Виписного епікрізу, з 07.11.2011р. по 18.11.2011р. повнолітня [PERSON], [INFO], перебувала на стаціонарному лікуванні у 9-й міській лікарні м. Дніпродзержинська. Згідно довідки ТОВ «Інфо-ком» від 16.01.2012р., повнолітня [PERSON], [INFO], мешкає разом із матір'ю позивачкою [PERSON] за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр-т. Пеліна, 65/2-9. Відповідно до ст.198 СК України, на яку позивач посилається як на правову підставу своїх позовних вимог, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Разом з цим, згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Як встановлено судом в ході розгляду справи, матеріали справи не містять відомостей, на підставі яких можливо встановити, що, повнолітня [PERSON], [INFO], є недієздатною, а, її матір позивач [PERSON] має повноваження на звернення із вказаним позовом до суду. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Таким чином, встановивши в ході розгляду спарви, що, позивач [PERSON] не є особою, якій у встановленому законом порядку надано право захищати права та інтереси повнолітньої [PERSON], [INFO], суд, враховуючи відсутність у позивача права на звернення з зазначеним позовом до суду як заінтересованої особи, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] є необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають, що, в свою чергу, не позбавляє права [PERSON], [INFO], звернутись до суду особисто за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Outcome: dismissed