Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа - СГІРФО Київського РВ УМВС України в Одеській області, в якій просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №22 в будинку №21 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі, а також зобовязати Головне управління державної міграційної служби України в Одеській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивачка зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Позивачка вказує, що у зазначеній квартирі прописаний її племінник [PERSON], який вже тривалий час не проживає у вказаній квартирі, не оплачує комунальні послуги та не приймає участі у її утриманні. Крім того, позивачка зазначає, що [PERSON] два роки тому виїхав до іншого міста, з того часу один раз зателефонував, після цього, жодних відомостей про себе не повідомляв, а вона є людиною похилого віку, у звязку з чим, їй досить важко підтримувати квартиру у належному стані, поратися по господарству. З урахуванням того, що відповідач - [PERSON] на даний час зареєстрований у [INFO], однак фактично не проживає, не допомагає вести господарство, а не зняття з реєстрації [PERSON] порушує майнові права позивачки - [PERSON], у звязку з тим, що позивачка несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, утримує квартиру, не може розпоряджатися нею на власний розсуд, [PERSON] звернулася до суду із відповідним позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 31.10.2012року було відмовлено у відкритті провадження у справі в порядку цивільного судочинства в частині вимог про зобовязання зняття з реєстраційного обліку та відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору СГІРФО Київського РВ УМВС України в Одеській області в частині вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні 15.03.2013року позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, місце і дату судового засідання повідомлялася належним чином, в тому числі шляхом публікації оголошення в газеті «Одеські вісті» від 16 лютого 2013року. Представник третьої особи про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 15.03.2013року не зявився, але 24.12.2012року надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, її представника, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачці на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.12.2008року та дублікату свідоцтва про право власності від 03.02.2012року належить ? частини квартири [ADDRESS], що підтверджується копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 4). З довідки (виписки з домової книги про склад сімї та прописку) вбачається, що [PERSON] проживає та прописана у [INFO], разом з нею проживають та прописані племінник позивачки [PERSON] з 2004року. З акту сусідів [PERSON] та [PERSON] від 16.10.2012року, завіреного керуючим ЖБК «ВИМПІЛ-18», вбачається, що у квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2006року по даний час (а.с. 3). Крім того, у судовому засіданні були допитані в якості свідків сусіди позивача [PERSON] та [PERSON], які повідомили суду, що відповідач - [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає приблизно пять років. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Після спливу цього строку відповідно до ст. 72 ЖК України, особа, може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно ст. 6 зазначеного закону України громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. При викладених обставинах, з урахуванням заочного розгляду справи, відсутності обґрунтованих заперечень відповідача позов [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №22 в будинку №21 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Приймаючи до уваги, що позивачкою не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача.

Outcome: approved