Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-09 00:00:00

14 червня 2012 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він звертався до суду з позовом до [PERSON] про вставновлення факту сумісного проживання та визнання спільною сумісною власністю подружжя квартири [ADDRESS]. У задоволенні позову йому було відмовлено . Після отримання відповідачкою ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 06.12.2011 року про відмову у розгляді скарги, остання почала вимагати звільнення позивачем квартири, але на той час у нього такої можливості не було. В подальшому [PERSON]Ф, разом зі своїм зятем [PERSON] намагалась винести його речі з квартири своїми силами, але позивачем була викликана міліція та ним була написана розписка про зобовязання звільнити квартиру до 14.04.2012 р. Оскільки він зламав руку, то зобовязання в строк не зміг виконати, про що попередив відповідачку. Не дивлячись на вказані обставини [PERSON] разом зі своїм зятем 19.04.2012 року зламали двері та винесли речі позивача, а деякі викинули просто на вулицю, внаслідок чого їх не можна тепер використовувати за призначенням, вартість вказаних речей становить 2000грн. Серед речей ,які були вилучені відповідачкою були : куртка шкіряна коричнева вартістю 3200грн, туфлі чорні 150грн, холодильник 300 грн, пилосос - 200 грн, покриття дл підлоги 300грн, одежа 400грн, продукти харчування 200 грн, ліжко 300 грн, два стола 200 грн, етажерка 150 грн, гроші в сумі 3500 грн.. Загальна суму 10400грн. Вважаючи, що вказані речі відповідачкою вилучені у позивача незаконно , останній просив суд вилучити у [PERSON] вказані речі. \~\~ В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити з вище викладених обставин.\~\~ \~ \~Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що квартира з 27.03.2012 року належить [PERSON], вони з останнім неодноразово звертались до позивача звільнити її колишну квартиру, але [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідав та з квартири не виходив. 19.04.2012 року вищезазначені речі вона не виносила. \~ Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що [PERSON] до квітня 2012 року користувався квартирою № 20 по вул.. Шолом Алейхема,15 в м. Херсоні, не маючи на це жодних законних підстав. Зобовязання добровільно звільнити квартиру не виконав. \~ Відповідно договору дарування від 07.03.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори [PERSON] , квартира [ADDRESS] на теперішній час належить [PERSON]. Відповідно ст.. 60 ЦПК України на сторони покладено обовязок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог . Факт незаконного заволодіння [PERSON] речами переліченими в позовній заяві позивачем не доведено та в судовому засіданні не встановлено. Зазначені свідками обставини не підтверджують факт заволодіння відповідачкою речами позивача. Так свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначили, що речі з квартири № 20 по вул.. Ш.Алейхема в м.Херсоні були винесені власником квартири в коридор та на вулицю. Свідок [PERSON]В зазначив, що при винесенні речей взагалі не перебував. \~На підставі викладеного та

Outcome: dismissed