Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 10.03.2012 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу гроші в сумі 800 гривень. За умовами зазначеного договору відповідач зобов'язався повернути гроші в сумі 800 гривень до 25 березня 2012 року. 25 березня 2012 року закінчився встановлений в розписці термін повернення коштів, проте відповідач їх так і не повернув. 27 вересня 2012 року позивачем відповідачу була направлена рекомендованим листом претензія, яку відповідач відмовився отримувати. На даний час відповідач не виконав свої зобов'язання по поверненню отриманих коштів, зустрічей із позивачем уникає, в добровільному порядку сплатити борг відмовляється, чим порушує вимоги ст. 1049 ЦК України, в якій зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підтвердження укладення договору позики та його умов відповідач власноручно написав розписку, якою посвідчив передачу йому -[PERSON] визначеної грошової суми та зобов'язання повернути кошти в сумі 800 гривень до 25 березня 2012 року. У зв'язку з наведеним у позивача виникла необхідність у зверненні до суду із даним позовом, в якому він просить суд стягнути з [PERSON], на його користь суму заборгованості в розмірі 800 гривень та стягнути з відповідача на його користь судові витрати. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просить їх задоволити із наведених підстав і пояснив, що 10.03.2012 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого він передав відповідачу гроші в сумі 800 гривень. За умовами зазначеного договору відповідач зобов'язався повернути гроші в сумі 800 гривень до 25 березня 2012 року. 25 березня 2012 року закінчився встановлений в розписці термін повернення коштів, проте відповідач їх так і не повернув. 27 вересня 2012 року ним відповідачу була направлена рекомендованим листом претензія, яку відповідач відмовився отримувати. На даний час відповідач не виконав свої зобов'язання по поверненню отриманих коштів, зустрічей із позивачем уникає, в добровільному порядку сплатити борг відмовляється, чим порушує вимоги ст. 1049 ЦК України, в якій зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день і час розгляду цивільної справи, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення двічі, а саме: 23.10.2012 року і 30.10.2012 року, не з'явився в судове засідання без поважних причин, не повідомивши суд про причини своєї не явки в судове засідання. Заява про розгляд справи за відсутності відповідача в Вінницький районний суд до часу розгляду справи, не надходила. Відповідача належним чином було повідомлено про дату, час і місце судового розгляду. За таких обставин, відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе прийняти рішення по справі у відсутність належним чином повідомленого відповідача. Суд, розглянувши матеріали страви та дослідивши представлені докази, вважає за можливе справу розглянути за відсутності належним чином повідомленого відповідача, а позовні вимоги задоволити, оскільки вони підтверджуються письмовими доказами, а саме: копією розписки [PERSON] про отримання грошових коштів від [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ст.ст. 1046, 1047, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановленні договором. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, із досліджених доказів слідує, що 10 березня 2012 року [PERSON] уклав із [PERSON] договір позики, на виконання договору [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти в сумі 800 гривень, на строк до 25 березня 2012 року, що підтверджується розпискою про одержання коштів. Проте, станом на 25 березня 2012 року зобов'язання боржника [PERSON] перед [PERSON] не виконано, в установлений строк грошові кошти боржником не повернуто, та наявна заборгованість в сумі 800 гривень. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею документально підтвердженні судові витрати. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та доведені повністю, а тому даний позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved