Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-02 00:00:00

В квітні 2012 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу у розмірі 33412,87 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що 07.04.2011 року між ним та відповідачем, [PERSON], було укладено два договори позики на виконання яких позивач передав відповідачеві грошові кошти в сумі 6400,00 грн. та грошові кошти в сумі 32000,00 грн., що підтверджується наданими позивачу [PERSON] розписками, які він власноручно написав перед отриманням від позивача вищезазначених грошових коштів. [PERSON] зобовязалася повернути позивачу борг за обома договорами позики до 06.05.2011 року. Але 06.05.2011 року відповідач на повернув грошові кошти і просив продовжити дію договору позики до 20.06.2011 року тому що в нього були відсутні на той час грошові кошти і він не може вчасно розрахуватися. На підтвердження своїх слів надав позивачу копію рішення національного банку України від 18.06.2011 року, відповідно до якого йому до 20.06.2011 року повинні були виплатити його заощадження, які були на рахунку в ПАТ КБ «Правекс Банк». Але відповідач порушив і цей строк повернення мені боргу. І тільки в середині листопада 2011 року він повернув борг за першим договором позики в сумі 6400,00 грн. та повернув 4900 грн., які він зняв з кредитної карточки позивача «Універсальна»№ 5577212918753339, та сплатив всі нараховані банком відсотки і неустойку за час користування даною кредитною карточкою. За іншим договором позики суму 32000,00 грн. відповідач не повернув. Строк повернення позивачу боргу вже минув. Добровільно відповідач не збирається виконувати свій обовязок. Тому остаточна заборгованість відповідача перед позивачем складає 33412,87 грн., яка складається з наступного: 32000,00 грн. - сума основного боргу за договором позики; 932,87 грн. - 3% річних; 480,00 грн. - сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Пізніше представник позивача [PERSON] уточнив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 07.04.2011 року у розмірі 32000,00 грн. без інфляційних нарахувань та 3 % річних та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково в сумі 12252,61 грн., в іншій частині просила відмовити, оскільки відповідачем в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 07.04.2011 року було передано позивачу суму 20200,00 грн., про що позивачем була надана відповідачу відповідна розписка від 12.07.2012 року, яка мається в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У судовому засіданні було встановлено, що 07 квітня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму 32000,00 грн.. На підтвердження укладеного договору [PERSON] надав позивачу розписку (а.с.6). За умовами зазначеного договору гроші відповідач повинен був повернути до 06 травня 2012 року. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав та не повернув суму боргу до 06 травня 2012 року. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Представником відповідача було надано розписку [PERSON] від 12 липня 2012 року згідно якої відповідачем було сплачено позивачу 20200,00 грн., про що була надана дана розписка (а.с.22). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснював, що вищевказана сума 20200,00 грн. була сплачена відповідачем в погашення іншого договору позики, а ні договору позики на суму 32000,00 грн. від 07.04.2012 року, оскільки між позивачем та відповідачем була складена не одна боргова розписка, а декілька на різні суми в різні періоди. Договір позики по якому була сплачена сума 20200,00 грн. представник позивача надати не може, оскільки вже минуло чимало часу. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки боргова розписка знаходиться у позивача та на ній немає жодних позначень про часткове виконання боргових зобовязань, а саме не вказано, що відповідач передав позивачу суму 20200,00 грн. у рахунок погашення боргу за договором позики від 07.04.2011 року на суму 32000,00 грн., що передбачено ст. 545 ЦК України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 07.04.2011 року у розмірі 32000,00 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 320,00 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила розстрочки виконання рішення суду строком на один рік, на що представник позивача заперечував. Судом не вбачається поважних причин для задоволення заяви представника відповідача [PERSON] про розстрочку виконання рішення суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial