Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-05 00:00:00

У квітні 2013 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлого [INFO] року [PERSON], а саме на: 12 частину квартири - загальною площею 61, 6 кв.м, що розташована за адресою: 08500, [ADDRESS]; 12 автомобіля ВМW, 2010 р.в., д.н.з. [NUMBER], 1.8 D; 12 автомобіля АЗЛК 408,1975 р.в., д.н.з. [NUMBER]; 12 мотоцикла ІЖ-Ю-2К, 1971 р.в., д.н.з. [NUMBER]. На 12 частину грошових вкладів, з відповідними відсотками: АБ «Київська Русь», Фастівське відділення на рр [NUMBER]; АБ «Київська Русь», Фастівське відділення, відповідно Договору №17374-40 «Банківського вкладу у національній валюті» від 16 березня 2012 року. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер її батько ~ [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася із вказаного майна. Після смерті батька спадкоємцями першої черги залишилися вона - [PERSON] та відповідач. Інших спадкоємців не має, так як їх мати - [PERSON] померла [INFO] року. В установлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено нотаріусом і рекомендовано звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити його в повному обсязі. Відповідача не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від [INFO] року [PERSON] помер [INFO] року. На запит [PERSON] від 07 березня 2013 року щодо отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] року батька [PERSON] приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Головного управління юстиції у Київській області [PERSON] роз'яснено позивачу, що до складу спадщини входить квартира, зареєстрована Фастівським БТІ 30 січня 1992 року, про що видано реєстраційне посвідчення. Реєстраційне посвідчення не є правовстановлюючим документом. Відповідно видати свідоцтво про право на спадщину неможливо. Враховуючи, що в судовому засіданні правовстановлюючих документів на квартиру, що розташована за адресою: 08500, [ADDRESS] надано не було, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на 1/2 її частини. Главою 87 Цивільного кодексу України визначено порядок здійснення права на спадщину. Так, відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що вона не зверталася до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини, а саме щодо автомобіля ВМW, 2010 р.в., д.н.з. [NUMBER], 1.8 D; автомобіля АЗЛК 408,1975 р.в., д.н.з. [NUMBER]; 12 мотоцикла ІЖ-Ю-2К, 1971 р.в., д.н.з. [NUMBER] та частини грошових вкладів, з відповідними відсотками: АБ «Київська Русь», Фастівське відділення на рр [NUMBER]; АБ «Київська Русь», Фастівське відділення, відповідно Договору №17374-40 «Банківського вкладу у національній валюті» від 16 березня 2012 року. Таким чином, позивачем порушено порядок здійснення його права на спадщину, а тому у суду відсутні підстави для задоволення позову. Відповідно до статей 1216, 1220, 1168, 1269 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed