Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-11 00:00:00

25 вересня 2012 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у сумі б 285 грн., з яких: 2 410 грн, - заборгованість по тілу кредиту та 3 875 грн. - заборгованість по комісіям. В обґрунтуванні позову позивач вказував на те, що відповідно до укладеного договору № 003-14984-150308 від 15.03.2008 року, відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29.9 % на рік. Відповідно до п, 2.1 зазначеного кредитного договору моментом надання банком відповідачу кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідача. Зазначає, що у відповідності до умов укладеного кредитного договору відповідач зобов'язаний щомісяця з строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, якам виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку із чим станом на 12.07.2012 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі б 285 гри,, відповідач не бажає добровільно її погасити, з тому позивач змушений звернутися до суду з даним, позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив факт отримання кредиту, однак просив суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку із сшіивом строку позовної давності. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд вважає позов таким, що піддягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено що, відповідно до укладеного договору № 003-14984-150308 від 15.03.2008 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29.9 % на рік. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Суд погоджується із розрахунком позивача щодо заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 410 грн., та вважає що вона підлягає стягненню із відповідача [PERSON] Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісіям у розмірі 3 875 грн., слід зазначити наступне. На підставі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, із умов кредитного договору та тарифів до нього вбачається, що жодні із них не містять право позивача нараховувати комісію та взагалі умови договору та тарифів не визначають таке поняття як «комісія». Враховуючи положення ст. 1054 ЦК України позичальник відповідає лише по тим зобов'язанням, які встановлені кредитним договором. Посилання представника позивача на те, що комісія нарахована на підставі п. п. 1.2, 1.3 тарифів до кредитного договору, не беруться судом до уваги, оскільки всі платежі, які можуть змінюватися та носять мінливий характер і не вказані у кредитному договорі, є необгрунтованими. А тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісіям у розмірі 3 875 грн. Зазначена позиція суду підтверджується правовою позицією Верховного Суду України в справі № 6-30цс12. Посилання представника відповідача на те, що відповідачем пропущений строк позовної давності звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором є безпідставними, оскільки відповідно до наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за кредитним договором вбачається, що останній платіж відповідачем було здійснено 21 грудня 2009 року, а із зазначеним позовом позивач звернувся до суду 25 вересня 2012 року, тобто у межах строків, передбачених ст. 257 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial