Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-20 00:00:00

05 липня 2012 року позивач звернулась до суду з вимогами до відповідача. Просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 6863,80 грн. та 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Під час розгляду справи збільшила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 8751,40 грн. , 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати в розмірі 220,40 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала повністю пояснила , що протягом 1975-2011 років позивач працювала у відповідача на різних посадах . Звільнена з роботи 30 вересня 2011 року. В день звільнення з [PERSON] не було проведено розрахунок , а саме не виплачена заробітна плата за серпень 2011 року в сумі 1846 грн. Рішенням Малинського районного суду від 29 лютого 2012 року вирішено стягнути з ПАТ Малинський дослідно експериментальний ливарно механічний завод ( далі ПАТ ) заборгованість по заробітній платі в розмірі 1846 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 жовтня 2011 року по 29 лютого 2012 року. Виплати , які були присуджені рішенням суду позивач отримала лише 02 серпня 2012 року. Внаслідок порушення її прав їй завдані моральні страждання , позивач змушена була здійснювати додаткові зусилля для організації свого життя . Представник відповідача позов визнав частково , не заперечує щодо вимог позивача в частині стягнення середнього заробітку за час затримки в розмірі 8751,40 грн. та понесених судових витрат. Не погоджується з позовом в частині відшкодування моральної шкоди , вважає , що відсутні підстави для її відшкодування. Заслухавши представника позивача , представника відповідача , дослідивши надані докази в межах позовних вимог , суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом , [PERSON] з 1975 року працювала в ПАТ інженером конструктором . 30 вересня 2011 року була звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Проте заробітну плату в розмірі 1846 грн. вона у строки зазначені в ст. 116 КЗпП України не отримала. Рішеннями Малинського районного суду від 29 лютого 2012 року на користь позивача стягнуто заробітна плата в розмірі 1846 грн. за серпень 2011 року , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 9094 грн. та 1000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Проте відповідачем заробітна плата та середній заробіток позивачу виплачена лише 02 серпня 2012 року, що стверджується довідкою ПАТ. Враховуючи те, що рішенням суду від 29 лютого 2012 року на користь позивача був стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 жовтня 2011 року по 29 лютого 2012 року, тому [PERSON] має право на підставі ст. 117 КЗпП України на отримання середнього заробітку за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення. Оскільки заборгованість по заробітній платі позивачу виплачена 02 серпня 2012 року, з відповідача слід стягнути середній заробіток за затримку розрахунку з 01 березня 2012 року по 02 серпня 2012 року виходячи з наступного розрахунку. Кількість днів затримки розрахунку становить 104, а середньоденний заробіток позивача становить 85,80 грн. ( дана обставина встановлена судовим рішенням від 29.02.2012 року ). Відтак середній заробіток становить 8923,20 грн.(104 х 85,80 грн.) Суд розглядає справи в межах заявлених вимог, оскільки позивач ставить вимогу про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки в сумі 8751,40 грн., тому саме дану сума і стягується судом . В частині вимог про відшкодування моральної шкоди позов підлягає частковому задоволенню. Стаття 237- 1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено в Постанові Верховного суду України від 25 квітня 2012 року ( яка винесена за наслідками перегляду рішень суддів касаційної інстанції у звязку з неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права ), компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, , а має самостійне юридичне значення. Тому виплата відповідачем позивачу заборгованості не позбавляє останню права на відшкодування завданої моральної шкоди. Суд вважає, що внаслідок затримки виплати заробітної плати та середнього заробітку позивач відчувала моральні страждання , порушився сталий плив її життя , їй приходилось прикладати додаткових зусиль для організації свого життя. Однак суд вважає , що розмір шкоди є завищеним і що його слід обмежити до 1000 грн. В решті позову слід відмовити . З відповідача на користь позивача підлягають частковому стягненню судові витрати в розмірі 214,60 грн., виходячи з ціни позову. На підставі викладеного

Outcome: partial