Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулось до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення. Ухвалою суду померлий відповідач був замінений на правонаступників - [PERSON] та [PERSON] Представник позивача у попередньому судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та пояснила, що [PERSON] отримав кредит відповідно до договору №HEC0AW12520190 від 12.12.2007 року у розмірі 69950,00 гривень із сплатою відсотків у 10,08 річних із кінцевим терміном повернення 11.12.2014 року. Відповідач умови договору неналежно виконував і станом на 02.07.2012 року виникла заборгованість у розмірі 37519,50 гривень, з яких 37126,09 це заборгованість за кредитом, 393,41 заборгованість по відсоткам. В забезпечення виконання зобов'язань сторони уклали договір застави рухомого майна №HEC0AW12520190, за яким було надано в заставу належний [PERSON] автомобіль Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, №кузова/шасі LSGTC58UX7Y108411, державний номер [NUMBER]. В порушення умов даного договору [PERSON] в заклад заставодержателю майно не передав. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вилучити у правонаступників [PERSON] та [PERSON] і передати в заклад ПАТ КБ ПриватБанк предмет застави - автомобіль Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, №кузова/шасі LSGTC58UX7Y108411, державний номер [NUMBER], комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, №кузова/шасі LSGTC58UX7Y108411, державний номер [NUMBER], а також звернути стягнення на предмет застави, шляхом продажу даного автомобіля ПАТ КБ Приватбанк з укладанням від імені власника договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, а також наданням ПАТ КБ Приватбанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. В попередньому судовому засіданні відповідачі, які є правонаступником померлого [PERSON] позов визнали у повному обсязі, проти його задоволення не заперечили. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 зазначеного Кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення рішення. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. До відносин за договором застави застосовується положення параграфу 6 глави 49 ЦК України. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою,заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У ч. 2 ст. 590 ЦК України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1, 4 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Відповідно до п.3 ч.2 ст.592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави в інших випадках, встановлених договором. Стаття 20 Закону України „Про заставу" передбачає, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено договором або законом. Спосіб реалізації звернення стягнення на предмет застави має відповідати нормам Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, а тому суд вважає можливим визначити спосіб реалізації, шляхом продажу обтяжувачем вказаного автомобіля по договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на прилюдних торгах. Суд також погоджується з вимогою позивача про вилучення предмету застави та його передачу у заклад Банку для його належного зберігання, оскільки вона узгоджується зі ст.ст. 8, 28 ЗУ Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяженьта визначена умовами самого кредитно-заставного договору. Аналізуючи умови кредитного договору та договору застави, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на Законі. З огляду на вище викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються відповідними доказами у справі, відповідачі позов визнали у повному обсязі, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зазначені витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. В той же час, оскільки відповідач [PERSON] є неповнолітньою, то витрати по справі належить покласти на [PERSON]

Outcome: approved