Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-29 00:00:00

У липні 2012 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Забірської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 листопада 2004 року померла мати Позивача [PERSON], яка до своєї смерті була зареєстрована в С: Забір'я Києво-Святошинського району Київської області. Позивач є дочкою померлої, тому являється спадкоємицею першої черги за законом, як передбачає ст. 1261 ЦК України. Крім неї інших спадкоємців не має. Померла на випадок своєї смерті заповіт не залишала. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,45 га , яка розташована на території Забірської: сільської ради Києво- Святошинського району Київської області та була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На дану земельну ділянку на ім'я [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю, серії Р 1 № 203256 від 23.12.2002 року. Про існування Державного акта на право приватної власності на землю, серії Р 1 № 203256 від 23.12.2002 року Позивачу нічого не було відомо. Лише коли вона переглядала материні документи, то випадково знайшла зазначений Державний акт на право приватної власності на землю. Тому [PERSON] звернулась до Києво-Святошинської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини. Державний нотаріус даної нотаріальної контори розглянула відповідні документи та відмовила Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, про що видала відповідну постанову № 1320/02-31 від 19.06.2012 року. Свою відмову вона мотивувала тим, що [PERSON] в установлений законом строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, не подала заяву про прийняття спадщини, тому вважається такою, що її не прийняла. Позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин. До своєї смерті, як зазначає Позивач, її мати [PERSON] була тяжко хворою жінкою, у неї було ракове захворювання. Позивач забрала спадкодавця в м. Київ та лікувала в онкологічних лікарнях та доглядала за нею. Після смерті матері Позивач була виснажена фізично та морально, тривалий час перебувала у депресивному стані. Позивач зазначає, що вона працювала, стала часто хворіти, про спадщину навіть не думала. Крім того, Позивачу нічого не було відомо про наявність у її матері земельної ділянки площею 2,45 га, яка розташована на території Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, що була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. чж- Ь ...... Позивач просила суд визначити [PERSON] додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, після смерті [PERSON], яка померла 12 листопада 2004 року. В судовому засіданні Позивач просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, ^дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до П.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах у спадкування" від 30.05.2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.З ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст.1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Як встановлено в судовому засіданні, 12 листопада 2004 року померла мати Позивача [PERSON], яка до своєї смерті була зареєстрована в [INFO]; Позивач є дочкою померлої, крім неї інших спадкоємців не має. Померла на випадок своєї смерті заповіт не залишала. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,45 та , яка розташована на території Забірської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На дану земельну ділянку на ім'я [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю, серії Р 1 № 203256 від 23.12.2002 року. Про існування Державного акта на право приватної власності на землю, серії Р 1 № 203256 від 23.12.2002 року Позивачу нічого не було відомо. Лише коли вона переглядала материні документи то випадково знайшла зазначений Державний акт на право приватної власності на землю. Тому [PERSON] звернулась до Києво-Святошинської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини. Державний нотаріус даної нотаріальної контори розглянула відповідні документи та відмовила Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, про що видала відповідну постанову № 1320/02-31 від 19.06.2012 року. Свою відмову вона мотивувала тим, що [PERSON] в установлений законом строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, не подала заяву про прийняття спадщини, тому вважається такою, що її не прийняла. Позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин. До своєї смерті, як зазначає Позивач, її мати [PERSON] була тяжко хворою жінкою, у неї було ракове захворювання. Після смерті матері Позивач була виснажена фізично та морально, тривалий час перебувала у депресивному стані. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Приймаючи до уваги те, що [PERSON], яка відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом, враховуючи її психологічний стан, в якому вона знаходилась після смерті матері, з причин, які судом можуть бути визнані поважними, своєчасно не подала до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 15, 16, 1258, 1261, 1268, 1269. 1270, 1272 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved