Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], ПАТ Страхова компанія Універсальнапро відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 05.05.2010 року о 08 год. 15 хв. відповідач, керуючи автомобілем Хюндай Акцент, державний номер [NUMBER], на перехресті вулиць Шевченка [PERSON] в м. Черкаси, не надала переваги в русі автомобілю [PERSON] Транспортер, державний номер [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку, та скоїла з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.\~Провина відповідача у скоєнні ДТП встановлена постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 13.05.2010 року. Страховою компанією позивачу було відшкодовано завданих збитків на суму 21400 грн., в той час як дійсний ремонт власного автомобіля йому обійшовся в 39864,9 грн. Так як ліміт відшкодування згідно страхового договору складав 24\~990 грн., позивач просить стягнути з ПАТ Страхова компанія Універсальнав межах залишку ліміту по полісу та з [PERSON] на власну користь в якості відшкодування матеріальної шкоди та витрат на евакуацію автомобіля 21914,90 грн. Позивач також просить стягнути з [PERSON] в якості компенсації за завдану моральну шкоду 10\~000 грн., а також витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1000 грн. та судові витрати в розмірі 5339,2 грн. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП, та просить стягнути з відповідача в якості відшкодування матеріальної шкоди 10951,62 грн. та судові витрати в розмірі 829,52 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на договір оренди транспортного засобу, згідно з умовами якого вона сплачувала орендну плату власникові пошкодженого автомобіля не маючи змоги його використовувати. Вказані цивільні справи за заявою позивача [PERSON] були обєднані в одне провадження. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] уточнив позовні вимоги, та просив позови задовольнити з підстав наведених у позовних заявах. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON], позови не визнали та заперечували проти їх задоволення. [PERSON] надала в судовому засіданні свідоцтво про укладення шлюбу та копію паспорту, що свідчать про зміну нею прізвища на [PERSON]. Представник відповідача ПАТ Страхова компанія Універсальназаперечував проти задоволення позову, надавши в судовому засіданні письмові заперечення та матеріали страхової справи. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного обєктивного та всебічного їх дослідження вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення частково, а позов [PERSON] не підлягає до задоволення з наступних підстав. Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 13 травня 2010 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КпАП України\~та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.\~З вказаної постанови вбачається, 05 травня 2010 року о 08 год. 15 хв. відповідач, керуючи автомобілем Хюндай Акцент, державний номер [NUMBER], на перехресті вулиць Шевченка [PERSON] в м. Черкаси, не надала переваги в русі автомобілю [PERSON] Транспортер, державний номер [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку, та скоїла з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно з страховим актом ПАТ Страхова компанія Універсальнабуло відшкодовано [PERSON] збитки в розмірі 21\~416, 35 грн., що відповідає завданим йому збиткам з урахуванням зносу транспортного засобу, за мінусом 510 грн. франшизи. Суд критично ставиться до застереження, викладеного [PERSON] в акті огляду ТЗ, проведеного представником страхової компанії, так як позивач зазначив лише, що він не згоден з переліком пошкоджень, не зазначивши при цьому в чому саме полягають неточності, викладені в акті. Дослідивши матеріали звіту про визначення вартості матеріального збитку № С10-284 від 18 травня 2010 року, виконаного оцінювачем КТЗ ТОВ Експертна компанія Укратоекспертиза-Стандарт[PERSON] суд вважає, що він не може бути доказом в даній цивільній справі так як виконаний з численними порушеннями, зокрема зацікавлених осіб не було завчасно повідомлено про проведення огляду ТЗ, та під час розрахунку завданих збитків було враховано пошкодження, що не мають відношення до ДТП. Факт невідповідності частини пошкоджень характеру ДТП доводиться довідкою від 05.05.2010 року, виданою Управлінням ДАІ УМВС України в Черкаській області. Крім того, значні сумніви викликає той факт, що згідно з вказаним звітом вартість відновлювального ремонту складає 101\~194, 03 грн., в то час як ринкова вартість всього автомобіля складає 105\~358,40 грн., тобто автомобіль пошкоджено більш як на 96 %, що не відповідає дійсності та суперечить матеріалам цивільної справи. Завдання позивачу реальних збитків у розмірі, визначеному у звіті № С10-284 від 18 травня 2010 року, не знайшли свого підтвердження. Так, згідно з накладною № 10-76 від 18 червня 2010 року та акту № 76 рем здачі-прийняття робіт (надання послуг) на проведення ремонтних робіт [PERSON] витрачено 39\~864,9 грн., з яких на ремонтні роботи та матеріали 5200 грн. Інші кошти витрачені на придбання запчастин у кількості 17 штук, в той час, як згідно з ремонтною калькуляцією страхової компанії передбачалась заміна 23 деталей. Суд також вважає, що товарні чеки № 2 від 29 червня 2010 року та № 5 від 28 липня 2010 року не можуть слугувати доказом понесених позивачем витрат на ремонт автомобіля, так як містять витрати на запчастини у кількості 35 штук по 1000 грн. кожна, в той час як жоден зі звітів не містить такої кількості дефектних деталей такої вартості. Також судом взято до уваги той факт, що в накладній та акті здачі-прийняття робіт вказані ціни на нові запчастини, в той час, як згідно з даними технічного паспорту ТЗ та висновків обох досліджень, автомобіль випущений в 2001 році та має значний знос. Позивачем не доведено той факт, що напередодні аварії автомобіль проходив капітальний ремонт та що значна кількість деталей була замінена на нові. Даний факт не знайшов підтвердження в жодному зі звітів, що містяться в матеріалах справи. За таких обставин суд прийшов до висновку, що реальні завдані збитки повинні обраховуватися з урахуванням заміни пошкоджених деталей автомобіля на деталі, що були у вжитку. Позивач в судовому засіданні заявив клопотання про проведення судово-автотоварознавчої експертизи, на вирішення якої поставити питання про ринкову вартість автомобіля, значення коефіцієнта фізичного зносу, вартість відновлювального ремонту, вартість фактичних витрат, понесених власником автомобіля. Проте згодом позивач ухилився від оплати вказаної експертизи та відкликав своє клопотання про її призначення. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Таким чином, позивачем не надано доказів того, що він реально зазнав збитків більших ніж йому відшкодовано страховою компанією. Що стосується вимоги про відшкодування витрат на транспортування авто, то вона не підлягає до задоволення так як згідно з товарним чеком № 3 від 05 травня 2010 року, актом виконаних робіт від 05 травня 2010 року, товарним чеком №4 від 25 травня 2010 року, актом виконаних робіт від 25 травня 2010 року, які позивач надав для підтвердження вказаних витрат, транспортувався автомобіль VW (LT), в той час як позивачу належить автомобіль [PERSON] Транспортер. У ході розгляду справи позивачем не надано доказів того, що автомобіль VW (LT), який транспортувався, та автомобіль [PERSON] Транспортер, який йому належить, є один і тим самим транспортним засобом. Зазначення у вказаних вище документах державного номерного знаку, який належить автомобілю позивача [PERSON] Транспортер, не може бути переконливим доказам тотожності транспортних засобів, оскільки номерний знак можливо переставити з одного ТЗ на інший. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуючи стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації. У той же час суд, дослідивши матеріали справи, виходячи із вимог розумності і справедливості, прийшов до висновку про можливість відшкодування моральної шкоди, завданої [PERSON] внаслідок ДТП у розмірі 2000 грн. , враховуючи глибину його душевних переживань, перенесених внаслідок пошкодження належного йому майна. Стосовно позовних вимог [PERSON] суд приходить до висновку про їх не обґрунтованість щодо стягнення з відповідача 10951,62 грн. на користь позивача на відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП, так як вказані вимоги ґрунтуються на наявності договору № 2 оренди автотранспортного засобу, укладеного 30 квітня 2010 року. Аналізуючи вказаний договір суд доходить до висновку про його нікчемність з огляду на наступне. Згідно з ч.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.1 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. На підставі ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. В силу вимоги ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Ч. 1 ст. 236 ЦК України передбачає, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення вимог [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягають понесені позивачем [PERSON] судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial