Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулася позивачка з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. про приведення кредитного договору та договору застави у відповідність до закону, скасування виконавчого напису нотаріуса. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 11 вересня 2008 року Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 37/08-ФЛ/14, згідно умов якого Банк здійснив кредитування та надав [PERSON] в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності та строковості кошти в сумі 15\\~610 дол. США. Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між [PERSON] та банком, строк дії кредитного договору № 037/08/01/14 від 11 вересня 2008 року встановлено з 11 вересня 2008 року по 10 вересня 2015 року, відсоткова ставка складала 15% річних при укладенні договору і знижувалась до 12% річних у 2014 році. 11 вересня 2008р. між [PERSON] та Банком було укладено договір застави №037/08/01/14, предметом застави став автомобіль «DACIA LOGAN 90K». На вимогу Відповідача в п.п. 2.2. Договору застави № 037/08/01/14 від 11 вересня 2008 року на автомобіль «DACIA LOGAN 90K», було внесено запис - «повернення кредитних ресурсів виданих за договором про відкриття кредитної лінії № 028/08-СЛ/14 від 26.06.2008 року на суму 6 725 грн. 73 коп.», але фактично ніякого договору про відкриття кредитної лінії на вказану суму позивачка з Відповідачем не укладала, ніяких документів з приводу цього не підписувала, коштів не отримувала. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем, [PERSON] 09.01.2009 року звернулася до відповідача із заявою з проханням повести пролонгацію та реструктуризацію кредитних платежів. Наслідком цього позивачу було запропоновано та укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 037/08-ФЛ/14 в якій відповідно п.4.7. викладеного в такій редакції: «п.4.7. кредитного договору № 062/06-ФЛ/04 від 25 жовтня 2006 року починаючи з лютого 2009 року викласти у наступній редакції: «4.7. Сторони підписанням нього Договору домовились що у випадку непогашення, несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль щомісячних платежів по погашенню позичкової заборгованості та/або процентів за користування кредитними ресурсами, застосовується процентна ставка у розмірі 17% річних». Таким чином письмові документи, відповідно до яких позичальник отримує кожний з кредитів (траншів) в рамках загальної домовленості про відкриття кредитної лінії, відповідно до ЦК України є договором, за яким у сторін (позичальника і кредитора) виникають відповідні зобов`язання. Банк порушуючи норми п.г ст.11 Закону України «Про першочергові заходи щодо запобігання негативним наслідкам фінансової кризи та про внесення змін до деяких законодавчих актів України`від 31 жовтня 2008 року № 639 - VI, а саме п. г ст. 11 прикінцевих положень даного закону, згідно з яким при отриманні рефінансування від Національного банку України банк протягом наступних п`яти робочих днів зобов`язаний повідомити позичальника про можливість внесення змін до кредитного договору (укладення додаткового договору) з метою його пролонгації (реструктуризації) за умовами цього пункту. Незалежно від фактичної дати внесення таких змін (укладення додаткового договору) кредит вважається пролонгованим з моменту отримання банком відповідного рефінансування від Національного банку України. Порушення банком строків падання такого повідомлення або відмова вести відповідні зміни до кредитного договору (укласти з позичальником додаткових договір) протягом 30 робочих днів з моменту отримання відповідного рефінансування вважається порушенням істотних умов договору між Національним банком України та таким банком про підтримання ліквідності через відповідні інструменти рефінансування (у тому числі при наданні стабілізаційного кредиту), що тягне за собою безумовне дострокове повернення такого рефінансування Національному банку України у загальній сумі. Відповідач у справі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит`отримував рефінансування від Національного банк України, але в порушення даної норми закону не тільки не повідомив позивача про це, а й залишив без розгляду всі його звернення до нього з приводу цього питання, які були 09.01.2009 року, 16.02.2009 року та 30.03.2009 року. У вересні 2009 року позивачка отримала від відповідача лист про необхідність страхування предмету застави № 3-62/4775 від 22.09.2009 року. В даному листі було вказано що процентна ставка складає 15%. Коли позивачка прибула до відповідача з метою виконання вищезазначеного листа, їй повідомили, що банк повинен забрати автомобіль на підставі виконавчого напису нотаріусу про звернення стягнення на автомобіль «DACIA LOGAN 90K». Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №1618-11: «Підписи від імені [PERSON] в графі «ВІД позичальника`та в графі «Боржник`додаткової угоди № 1 від 02.02.2009 року до кредитного договору № 037/08-ФЛ/14 від 11 вересня 2008 року - виконані не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису». Виходячи з висновків експертизи додаткова угода № 1 від 02.02.2009 року до кредитного договору № 037/08-ФЛ/14 від 11 вересня 2008 року є не тільки не законною але й повністю сфальсифікованою не може взагалі братися до уваги при нарахуванні заборгованості по кредиту. Як вбачається з виконавчого напису нотаріуса від 30 вересня 2009 року при складанні цього документу нотаріус керувався договором застави № 037/087/01/14 від 11 вересня 2008 року кредитним договором № 037/08-ФЛ/14 від 11 вересня 2008 року, додатковою угодою № 1 від 02.02.2009 року, тобто документом який є недійсним. Вимоги банку, щодо накладення стягнення на належне [PERSON] майно є спірними так як розрахунок їх розміру ґрунтувався з врахуванням недійсного, підробленого документу. Виходячи з вищенаведеного є всі підстави для скасування виконавчого напису від 30 вересня 2009 року вчиненого нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк Маргаритою Миколаївною. Важливою обставиною є також і те що такими неправомірними діями відповідач завдав позивачцы значної моральної шкоди. Розмір моральної шкоди позивачка оцінює у 50 000 грн. У зв`язку з чим просить суд: 1.Визнати недійсною додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 037/08-ФЛ/14 від 02 лютого 2009 року, як таку що не відповідає вимогам закону. 2.Визнати недійсним договір про відкриття кредитної лінії № 028/08-СЛ/14 від 26.06.2006 року оскільки цей договір є фіктивним та таким, що вчинений без наміру створення правових наслідків. 3.Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. від 30 вересня 2009 року про звернення стягнення на належний позивачці на праві приватної власності автомобіль «DACIA»модель Logan 90k, V1N - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] таким, що не підлягає виконанню. 4.Зобов`язати Відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит`надати відстрочку (провести реструктуризацію) заборгованості за кредитним договором № 037/08-ФЛ/14 від 11 вересня 2008 року, який було укладено між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит`та [PERSON] . 5.Стягнути з відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит`на користь позивачки компенсацію спричиненої їй моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. 6.Стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на юридичну допомогу у розмірі 6 000 грн., на проведення почеркознавчої експертизи у розмірі 1687,68 грн., державне мито та ІТЗ. В ході судового засідання представник позивачки, посилаючись на підстави зазначені у позові, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в ході судового засідання вимоги позову не визнала, посилаючись на їх необґрунтованість та доведеність належними доказами, просила суд у задоволені позову відмовити в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. надала суду письмові пояснення, згідно яких вона при вчиненні нотаріального напису діяла згідно діючого законодавства та на підставі наданих документів (а.с.81). Суд заслухавши думку представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового засідання встановлено, що \\~11 вересня 2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит`та [PERSON] укладено кредитний договір № 37/08-ФЛ/14, згідно умов якого Банк здійснив кредитування та надав [PERSON] в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності та строковості кошти в сумі 15\\~610 дол. США (а.с.10-13). 11 вересня 2008р. між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит`та [PERSON] укладено договір застави №037/08/01/14, предметом застави - автомобіль «DACIA LOGAN 90K»(а.с.14-16). Згідно п.п.2.2. Договору застави № 037/08/01/14 від 11 вересня 2008 року на автомобіль «DACIA LOGAN 90K», було внесено запис - «повернення кредитних ресурсів, виданих за договором про відкриття кредитної лінії № 028/08-СЛ/14 від 26.06.2008 року на суму 6 725 грн. 73 коп…». Однак як встановлено в ході судового засідання фактично ніякого договору про відкриття кредитної лінії № 028/08-СЛ/14 від 26.06.2008 року сторони не укладали, ніяких документів з приводу цього не підписували. Про що також свідчить лист банку від 03.02.2011р., з якого вбачається, що справи про відкриття кредитної лінії та надання кредитів по кредитним договорам №62/06-ФЛ від 25.10.2006 року, №028/08-СЛ/14 від 26.06.2008 року ніякого відношення до [PERSON] не мають, вони стосуються надання кредитів третім особам (а.с.146, 147). Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну бо припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсності на підставах, встановлених законом такий правочин може бути визнаний судом недійсним. \\~ Таким чином вимоги позивача про визнання договору про відкриття кредитної лінії № 028/08-СЛ/14 від 26.06.2008 року суд вважає обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню. 02.02.2009 року ПАТ «Банк «Фінанси та кредит`та [PERSON] \\~уклали додаткову угоду №1 до кредитного договору № 037/08-ФЛ/14 від 11 вересня 2008 р. Ухвалою суду від 28.04.2011 року по справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу. Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №1618-11 від 01.09.2011 року, \\~підписи від імені [PERSON] в графі «ВІД позичальника`та в графі «Боржник`додаткової угоди № 1 від 02.02.2009 року до кредитного договору № 037/08-ФЛ/14 від 11 вересня 2008 року - виконані не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису (а.с.206-214). Виходячи з висновків експертизи, додаткова угода № 1 від 02.02.2009 року до кредитного договору № 037/08-ФЛ/14 від 11 вересня 2008 року є нелегітимною та такою що підлягає скасуванню. Внаслідок скрутного матеріального становища позивачка не мала можливості своєчасно сплачувати кредитне зобов`язання, внаслідок чого станом на 29.09.2009 року утворилась заборгованість, яка складає 125802,35 грн. (а.с.85-88). 30 вересня 2009 року за реєстровим №4133 приватним нотаріусом Ярмолюк М.М. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на автомобіль позивачки. При складанні зазначеного напису нотаріус, згідно постанови КМУ «Про затвердження переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підстав виконавчих написів нотаріусів`від 29 червня 1999 року № 1172, п.282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, керувався договором застави № 037/087/01/14 від 11 вересня 2008 року кредитним договором № 037/08-ФЛ/14 від 11 вересня 2008 року, заявою банку з проханням вчинити нотаріальні дії, додатковою угодою № 1 від 02.02.2009 року, тобто документом який є недійсним (а.с.82). Вимоги банку, щодо накладення стягнення на належне [PERSON] майно є спірними так як розрахунок їх розміру ґрунтувався з врахуванням недійсного документу додаткової угоди № 1 від 02.02.2009 року. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає позовні вимоги позивачів про визнання нотаріального напису такими, що не підлягають виконанню, достатньо обґрунтованими з правової та доказової точки зору. Що стосується вимог позивачки про зобов`язання відповідача надати відстрочку (провести реструктуризацію) заборгованості за кредитним договором № 037/08-ФЛ/14 від 11 вересня 2008 року, суд вважає їх незаконними та необґрунтованими, такими що не підлягають задоволенню. Вимоги позивачки щодо відшкодування моральної шкоди, які остання обґрунтовує невиконанням відповідача своїх зобов`язань за договором, та як наслідок порушенням права позивачки, необхідно відмовити, оскільки норми ст.ст. 23, 1167 ЦУК України регулюються правовідносини, що виникають із заподіяння позадоговірної шкоди, а тому не поширюється на спірні договірні відносини. Окрім того, позивачкою був оплачений судовий збір у розмірі 50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 грн., витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи в розмірі 1687, 68 грн. (а.с.229), витрати на юридичну допомогу в розмірі 6000 грн. (а.с.74), тому згідно вимог ст. 88 ЦПК України сума судових витрат підлягає стягненню з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит`на користь позивачки. В іншій частині позовних вимог позивача необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial