Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-05 00:00:00

27.02.2013 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем позивачка має неповнолітнього сина, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач хоч і визнає, що має турбуватись про матеріальне забезпечення дитини, але допомоги не надає, тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення донькою повноліття, а також допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом. Позивачка в судове засідання не зявилась. До суду надійшла заява позивачки про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 04.04.1992 року відділом ЗАГС м. Лубни Полтавської області, актовий запис №85, свідоцтво про шлюб серії ІІ-КЕ №318526. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим виконкомом Ковалівської сільської ради, Драбівського району, Черкаської області 01.08.1998 року, серія 1-СР №016279 (а.с. 5). Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (визначення аліментів у твердій грошовій сумі). Позивачка просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача. На думку суду, такий розмір аліментів є відповідним та обґрунтованим з огляду на викладені положення чинного законодавства України та встановлені судом обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved