Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-14 00:00:00

В листопаді 2012 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] В обґрунтовування позовних вимог позивачка в судовому засіданні вказувала, що вона є бабусею неповнолітніх дітей, які знаходяться на її утримання в звязку з тим, що їх мати [PERSON], [INFO], знаходиться в місцях позбавлення волі. Батько дітей [PERSON] з їх народження ухиляються від надання дітям піклування, не цікавиться їх здоровям та життям. Позивач самостійно виховує та утримує дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав нотаріально засвідчену заяву, в якій позов визнав, просив слухати справу у його відсутності. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Миколаївської міської ради [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову, вказувала на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, та висновок прокурора Кучеренка Д.С. про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] є батьком неповнолітніх - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7-9). Відповідач [PERSON] з народження дітей ухиляється від виконання своїх обовязків по їх вихованню, не цікавиться долею дітей, життєвими труднощам та станом здоровя. Неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], знаходяться на утриманні своєї бабусі по лінії матері (а.с. 16), оскільки їхня мати засуджена за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.06.2008 року до 5 років позбавлення волі. У судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач свідомо не виконує своїх обовязків по утриманню та вихованню своїх дітей, не спілкується з ними, перешкод в спілкуванні йому з дітьми ніхто не чинив і не чинить. Своєю бездіяльністю відповідач порушує свої зобовязання, закріплені в статті 51 Конституції України, а саме: «Батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття». Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини». Статтею 11 цього ж Закону визначено, що сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення, і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме за п.2 ч.І - це ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. До того ж, судом враховано, що висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 19.12.2012 року зазначено про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - [PERSON]. [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дітей, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1\\2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 листопада 2012 року і до повноліття дитини відповідного віку. Суд розяснює відповідачу, що відповідно до ст. 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved