Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути відповідачки матеріальну шкоду у розмірі 71624,90 грн, та судові витрати у розмірі 837,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачкою був укладений договір про повну матеріальну відповідальність і згідно якого відповідачка взяли на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання. Наказом № 237 від 12.10.2009 року було призначено планову інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей станом на 12.10.2009 року в підприємстві роздрібної торгівлі № 15. На підставі акту було складено інвентаризаційну відомість, відповідно до якої було виявлено недолік товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 20141,93 грн. Наказом № 240 від 19.10.2009 року було призначено інвентаризацію основних засобів, товарно-матеріальних цінностей та МШП станом на 19.10.2009 року в підприємстві роздрібної торгівлі № 15. На підставі акту було складено інвентаризаційну відомість, відповідно до якої було виявлено недолік товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 9504,48 грн. Тобто відповідачкою порушені зобовязання по договору, в результаті чого, позивачу була спричинена матеріальна шкода на суму 71624,90 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та про те, що підтримує заявлені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, була повідомлена про день розгляду справи, не повідомила суд про причину своєї неявки. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд, вважає, що в позові слід відмовити на наступних підставах. Позивач мотивує свої вимоги тим, що з відповідачкою був підписаний договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до якого відповідачка взяла на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання позивачем і зобовязується: ощадливо відноситися до переданих їй для збереження або інших цілей матеріальних цінностей та приймати заходи до запобігання шкоди; своєчасно повідомляти позивача про всі обставини, що погрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові і інші звіти про рух і залишки ввірених відповідачу матеріальних цінностей. Однак, порушуючи вимоги договору відповідачами було допущено не збереження ввірених матеріальних цінностей на загальну суму 29646,08 гривні, що виявилося під час проведення інвентаризації, що підтверджується актами та відомостями. Тому позивач вважає необхідним стягнути з відповідачки відповідно до вимог ст. 130 КЗпроП України матеріальну шкоду у розмірі 71624,90 грн. Згідно ст. 130 КЗпроП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, спричинену підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових зобовязань. Підставою для притягнення працівника до матеріальної відповідальності є наявність прямої дійсної шкоди, спричиненої підприємству, де вона працює. При цьому необхідні наступні вимоги: протиправна поведінка працівника; причинний звязок між протиправною поведінкою працівника та результатом у вигляді шкоди, що настала; вина працівника. Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу № 170-К від 08.09.2009 року /а.с. 10 / відповідачка [PERSON] була прийнята на роботу на посаду продавцем підприємства роздрібної торгівлі № 15; та між сторонами по справі 08.09.2009 року був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність /а.с. 12/. Однак з розрахунку суми шкоди /а.с. 25/, наданої позивачем, неможливо зробити висновок, чим саме керувався позивач, при визначенні розміру шкоди заподіяної відповідачкою. Крім того, позивачем не надано доказів того, що [PERSON] отримала матеріальні цінності, за збереження і розпорядження якими вона несла відповідальність. Таким чином, суд вважає, що слід відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки суду не надано достатньо належних доказів на підтвердження фактів викладених у заяві.

Outcome: dismissed