Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-14 00:00:00

03 липня 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Чорномортехфлот»про стягнення компенсації за затримку розрахунку, заборгованості за невикористану відпустку, заборгованості за неоплачені відгули та моральної шкоди, посилаючись на невиплату відповідачем заборгованості за невикористану відпустку та невикористані відгули. В судове засідання позивач по справі не зявився, надав до суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. В судове засідання відповідач не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] працював на Публічному акціонерному товаристві «Чорномортехфлот»з 12.03.2004 року на посаді матросу першого класу та звільнений з підприємства з 09.08.2011 року на підставі наказу №791 від 09.08.2011р. за власним бажанням в звязку з виходом на пенсію. В порушення вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні позивача виплата всіх сум що належать йому від підприємства не була проведена у день звільнення. Згідно розрахункового листка заборгованість підприємства за липень 2011 року становить 3569,69 грн. Таким чином, судом встановлено що до теперішнього часу відповідач не виплатив позивачу всі належні йому суми від підприємства при звільненні. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Також, відповідачем порушені положення ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» щодо строків виплати заробітної плати, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача компенсації частини заробітку у зв'язку з порушенням термінів її виплати згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Відповідно до ст.ст.1-3 ЗаконуУкраїни «Про оплату праці», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу(особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період. Під доходами у цьому Законі слід розуміти, в тому числі заробітну плату. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON] суд враховує характер та тривалість страждань, спричинених затримкою розрахунку, характер та ступінь страждань, порушення нормального ритму життя позивача. На підставі викладеного, та з урахуванням встановленого судом факту невиплати до теперішнього часу належних позивачу від підприємства сум, суд приходить до переконання що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, в зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація за затримку розрахунку при звільненні в сумі 23232,68 грн., заборгованість за невикористану відпустку в сумі 3023,68 грн., заборгованість за за неоплачені відгули в сумі 2100,00 грн., моральна шкода в сумі 2500,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 грн. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, витрати на правову допомогу є судовими витратами, а за правилом ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, по суті задовольняється позов, судові витрати підтверджуються квитанцією №74 від 22.05.2012 року, то є всі правові підстави для їх присудження. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених вимог в сумі 456,86 грн.

Outcome: approved