Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить звернути стягнення на квартиру загальною площею 76, 20 кв.м., яка розташована за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Незалежності, буд. 14 г, кв. 60, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення позивачем всіх передбачених нормативно правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, а також просив виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у вказаній вище квартирі, зі зняттям з реєстраційного обліку у органів МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб в Київській області. Свій позов обґрунтовує тим, що 20 грудня 2007 року сторони уклали договір про іпотечний кредит за № К2S4GІ0000002531. Згідно вказаного договору відповідач отримала кредит у розмірі 757500 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 грудня 2037 року. В порядку забезпечення виконання зобовязань по вказаному вище договору, укладений іпотечний договір № К2S4GІ0000002531 від 20 грудня 2007 року. Відповідно п. 1.1. іпотечного договору № К2S4GІ0000002531 від 20 грудня 2007 року, іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов?язання, що випливає з умов Договору про іпотечний кредит, передає, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим Договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме: 3-кімнатну квартиру зі всіма обєктами функціонального повязаними з цим нерухомим майном загальною площею 76,20 кв.м., житловою площею 47, 90 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 14- г, кв. 60. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконала, тому виникла заборгованість, що станом на 06 липня 2012 року складає 2501447 грн. 15 коп., тому позивач звернувся до суду із вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, уточнивши їх, просив звернути стягнення на квартиру за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 14- г, кв. 60 в рахунок заборгованості за іпотечним кредитом за №К2S4GІ0000002531 в розмірі 2501447 грн. 15 коп. на користь позивача, виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у вказаній вище квартирі, зі зняттям з реєстраційного обліку у органів МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб в Київській області, а також стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив в їх задоволенні відмовити посилаючись на те, що письмову вимогу про усунення порушень зобовязань за договором у вигляді претензії вона не отримувала, вона неодноразово зверталась до позивача із листами в яких вказувала своє змінене місце проживання, а саме за адресою м. Бровари, вул. Незалежності, 14 г, кв. 60. Отже, позивачем не були дотримані положення ст.ст. 33, 35 Закону України Про іпотеку. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд вислухавши представника позивача, представника відповідача, встановивши обставини справи та виниклі між сторонами відносини, дослідивши письмові докази в справі, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 грудня 2007 року сторони уклали договір про іпотечний кредит за № К2S4GІ0000002531. Згідно п.п.1.1., 1.3. договору відповідач отримала кошти в сумі 757500 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 20 грудня 2037 року, на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання за договором купівлі-продажу № 7400 від 20 грудня 2007 року, розташованої за адресою6 Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 14- г, кв. 60. Відповідно до п.п. 2.4. умов договору позичальник зобовязується щомісячно до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього Договору, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Кредитором відсотки ануїтет ними платежами в сумі не менше 9704 грн. 48 коп. шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівковиз перерахувань на рахунок № 29091058911923, відкритий у Кредитора. Але, взяті на себе зобовязання відповідач не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, що станом на 06 липня 2012 року становить 2501447 грн.15 коп., що підтверджується наданому до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором. ( а.с. 7). В порядку забезпечення виконання зобовязань по вказаному вище договору, укладений іпотечний договір № К2S4GІ0000002531 від 20 грудня 2007 року. Відповідно п. 1.1. іпотечного договору № К2S4GІ0000002531 від 20 грудня 2007 року, іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов?язання, що випливає з Договору про іпотечний кредит, передає, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим Договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме: 3-кімнатну квартиру зі всіма обєктами функціонального повязаними з цим нерухомим майном загальною площею 76,20 кв.м., житловою площею 47, 90 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 14- г, кв. 60. В п. 2.1.5 іпотечного договору зазначається, що у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов?язань, а також в інших випадках, передбачених цим договором, задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у поряду передбаченому чинним законодавством. В п. 2.4.11 зазначено, що іпотекодавець зобов?язаний у тридцяти денний строк повідомити Іпотекодержателя про зміну реєстрації та/або місця постійного проживання, зміну місця працевлаштування, прізвища, імені, по батькові, та інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов?язань та цим Договором та Договором про іпотечний кредит. В п. 3.2. зазначено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання Іпотекодавцем зобов?язання в цілому або в частині, а також у інших випадках, передбачених цим Договром, Договором про іпотечний кредит або чинним законодавством, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором та чинним законодавством. В п.8.3. вказується на те, що будь-які повідомлення, які направляються Позичальнику в рамках цього Договору, повинні бути здійснені в письмовій формі та будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або доставлені особисто на адресу позичальника, окрім випадків, що передбачені окремими положеннями цього Договору. Так, відповідач неодноразово, зверталась до банку із заявами з проханням про реалізацію предмету іпотеки зазначаючи свою адресу проживання [INFO] г, кв. 60. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 35 Закону України Про іпотеку у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся в суд з позовом про зверненням стягнення на предмет іпотеки. Але, представник позивача під час подання позову до суду та під час розгляду справи відповідно до вимог Закону України Про іпотеку, вимог ст. 60 ЦПК України і вимог договору іпотеки не надав суду доказів, що в порядку виконання іпотечного договору направляв письмові вимоги відповідачу за вказаною нею адресою і вказана вимога була нею отримана, тому суд вважає, що позов про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним. Також не надано суду позивачем доказів, що у випадку повідомлення банком відповідача про заборгованість по кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки, квартира, яка знаходиться в іпотеці може бути знищена, пошкоджена чи втрачена. Що стосується вимог позивача про виселення відповідача та інших осіб які проживають у квартирі № 60 в м. Броварах, по бульвару Незалежності, 14- г зі зняттям з реєстраційного обліку, суд вважає їх необґрунтованими і такими що задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ за № 5 від 30.03.2012 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. \~\~ Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. \~\~ При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. \~\~ Таким чином, зважаючи на недоведеність та необґрунтованість вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також, що позивач не надав доказів, що відповідачем отримана вимога про добровільне звільнення приміщення і така письмова вимога була отримана нею за місяць, тому в цій частині позов також задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed