Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-16 00:00:00

В липні 2012 року позивач звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 138 від 21.08.2008 року в сумі 438910,95 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ Акціонерний Банк Укоопспілкав особі філії заборгованість на загальну суму 438910,95 грн. та судові витрати по справі. Відповідачі в судове засідання не зявилися повторно, причину неявки суду не повідомили, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Заперечень з приводу заявленого позову суду не надано. В справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача вважається за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів з постановленням заочного рішення згідно ст. ст. 224-228 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення в повному обємі. Як було встановлено в судовому засіданні, 21 серпня 2008 року між Акціонерним Банком Укоопспілка(правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк Укоопспілка) та відповідачем-1 [PERSON] було укладено кредитний договір № 138, відповідно до пп.1.1, 1.2 якого Банк зобовязувався надати Позичальнику кредит у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії на граничну суму 260000,00 грн., термін погашення 19 серпня 2011 року із сплатою 19,00% річних. Згідно п.7.3 вищезгаданого договору за кожен день користування кредитними коштами, встановлюється комісія в розмірі 0,01% від залишкової суми заборгованості за кожен день користування кредитними коштами. Як вбачається із платіжних доручень № 45 від 21.08.2008 року, № 48 від 22.08.2008 року, № 51 від 27.08.2008 року, № 1909-С від 19.09.2008 року, Банк надав Позичальнику кредит в сумі 238000,00 грн. Отже, зобовязання банку щодо надання кредиту були виконані. Однак, відповідач-1 свої зобовязання по вищезгаданому кредитному договору не виконав. З оглянутого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за вищезгаданим кредитним договором вбачається, що станом на 30 березня 2012 року за [PERSON] рахується заборгованість по кредиту в сумі 238000,00 грн. (п.1.1 договору), по відсотках 110409,28 грн. (п.1.4 договору), комісії 26061,00 грн. (п.7.3 договору), та пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ 45658,90 грн., 3% річних згідно ст.625 ЦК України в сумі 9389,82 грн., сума інфляції 9391,95 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплачувати проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідачу неодноразово направлялись вимоги про погашення заборгованості, які відповідачем залишені без відповіді. На сьогоднішній день заборгованість не погашена. В рахунок забезпечення кредитних зобовязань ПАТ АБ Укоопспілкабуло прийнято договір майнового поручительства [PERSON] від 21 серпня 2008 року та договір про заставу обладнання № 138 від 21 серпня 2008 року. Згідно договору застави обладнання №138 від 21.08.2008 року банку було надано в заставу обєкт рухомого майна: прес гідравлічний Д 0337 заводський номер 237 згідно додатку № 1 до договору, вартістю 374500,00 грн. 21 серпня 2008 року було укладено Додаткову угоду до договору майнового поручительства, згідно з п.1 якого Поручитель несе солідарну на рівні з Боржником відповідальність перед Кредитором за виконання в повному обсязі зобовязань по кредитному договору № 138 від 21 серпня 2008 року та відповідає всім своїм майном, на яке згідно з чинним законодавством України, може бути звернене майно. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно положень ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови, заміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до умов Договору поруки п.2.1 та ч. ч.1,2 ст.554 ЦК України борг за кредитним договором підлягає до стягнення з відповідачів солідарно. В судовому засіданні встановлено, що через неналежне виконання зобовязань за кредитним договором № 138 від 21 серпня 2008 року заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30 березня 2012 року становить: 420129,18 грн., що складається з основного боргу по кредиту, відсотків, комісійних та суми пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Згідно положень ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заявлені позивачем позовні вимоги на час звернення до суду в частині стягнення 3% річних, суд вважає доведеними і обґрунтованими на суму 9389,82 грн. Розмір інфляційних втрат станом на час звернення до суду підтверджений обґрунтованим розрахунком в позовній заяві, що приймається до уваги суду, та підлягає до стягнення в розмірі 9391,95 грн. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ Укоопспілкадоведені належними, допустимими доказами в справі, обґрунтовані у відповідності до положень чинного законодавства, підлягають до повного задоволення на загальну суму 438910,95 грн. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує стягнення з другої сторони понесені та документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 554, 610, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved