Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-10 00:00:00

ПАТ МетаБанк звернувся до суду з позовом, уточненому в ході слухання справи, в якому пояснив що 05.05.2006 р. між АБ Металург, правонаступником якого є ПАТ МетаБанк, і [PERSON] було укладено кредитний договір № 601900000457, згідно з яким [PERSON] надано кредит в сумі 25000 доларів США строком до 05.05.2011 р. включно зі сплатою 18% річних на споживчі цілі поточні потреби, відповідно до умов якого позичальник взяв на себе зобовязання повністю погасити отриманий кредит та сплатити банку відсотки за користування кредитом. Забезпеченням виконання зобовязання позичальника за кредитним договором є застав нерухомого майна, що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 05.05.2006 року між АБ Металург та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено іпотечний договір № 9019000004501, посвідчений 05.05.2006 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 902. Предметом іпотеки є належна відповідачам на праві власності квартира загальною площею 69,28 кв.м., житловою площею 43 кв.м., загальною вартістю нерухомого майна 57501 грн., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін встановлена у розмірі 159075 грн. У встановлений кредитним договором термін 05.05.2011 року, позичальник свої зобовязання за кредитним договором не виконав, заборгованість по кредиту та процентах не погасив, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 05.05.2012 року склала 32929,13 доларів США, що в гривневому еквіваленті (станом на 05.05.2012 року за курсом 7,9899 грн. за 1 долар США) становить 263100, 78 грн., в тому числі: 122316,31 грн. (15296,35 доларів США) заборгованість за тілом кредиту, 29689,43 грн. (3715,87 доларів США) прострочені проценти, 111195,04 грн. (13916,95 доларів США) пеня за період з 05.05.2011 року по 05.05.2012 року в межах спеціального строку позовної давності за один рік. У звязку з викладеним просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки (на підставі іпотечного договору № 9019000004501 від 05.05.2006 року, посвідченого 05.05.2006 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за реєстровим № 902) квартиру, загальною площею 69,28 кв. м., житловою площею 43 кв. м., загальною вартістю нерухомого майна 57501 грн., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві власності, шляхом продажу вказаного нерухомого майна у примусовому порядку органами державної виконавчої служби на публічних торгах за ціною, що буде визначена експертною організацією у ході виконавчого провадження, та погашення за рахунок отриманих за наслідками таких публічних торгів грошових коштів заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 601900000457 від 05.05.2006 року перед ПАТ МетаБанк в сумі 263100 грн. 78 коп. та стягнути з відповідачів судові витрати. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в позові, просив суд їх задовольнити, додатково пояснивши суду, що заборгованість за кредитним договором у відповідачів почала виникати з 01.01.2009 року, саме з цього часу банк дізнався про порушення свого права, вважає строк позовної давності не порушеним, розмір пені перерахований банком відповідно до зауважень, викладених в ухвалі Коллегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. За період одного року. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день, час розгляду справи були повідомлені судом належним чином у відповідності до вимог ч.5 ст. 76 ЦПК України. Представник відповідачів за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки для звернення до суду у позивача сплили загальний і спеціальний строк позовної давності, перебіг який вважає почався з 2008 року. Крім того, вважає, що в звязку з неповідомленням банком її довірителів про свою вимогу усунення порушення основного зобовязання та іпотечного договору, позов також не може бути задоволеним. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами. Судом встановлено, що 05.05.2006 р. між АБ Металург, правонаступником якого є ПАТ МетаБанк, і [PERSON] було укладено кредитний договір № 601900000457, згідно з яким [PERSON] надано кредит в сумі 25000 доларів США строком до 05.05.2011 р. включно зі сплатою 18% річних на споживчі цілі поточні потреби, відповідно до умов якого позичальник взяв на себе зобовязання повністю погасити отриманий кредит та сплатити банку відсотки за користування кредитом. Відповідно до п.1.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит на споживчі цілі поточні потреби у сумі 25000 доларів США на строк 60 місяців по 05.05.2011 року шляхом зарахування коштів на рахунок позичальника, зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 18 % річних та комісії за надання кредиту 700 грн. Згідно п.п.1.2-2.4 кредитного договору [PERSON] взяв на себе зобовязання щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитом, погашати частину кредиту та інші платежі на користь банку, передбачені кредитним договором до нього. Банк зобовязання за вище вказаним кредитним договором перед [PERSON] виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти у розмірі 25000 доларів США. У встановлений кредитним договором термін 05.05.2011 року, позичальник свої зобовязання за кредитним договором не виконав, заборгованість по кредиту та процентах не погасив, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 05.05.2012 року склала 32929,13 доларів США, що в гривневому еквіваленті (станом на 05.05.2012 року за курсом 7,9899 грн. за 1 долар США) становить 263100, 78 грн., в тому числі: 122316,31 грн. (15296,35 доларів США) заборгованість за тілом кредиту, 29689,43 грн. (3715,87 доларів США) прострочені проценти, 111195,04 грн. (13916,95 доларів США) пеня за період з 05.05.2011 року по 05.05.2012 року. П.1.3 кредитного договору визначено, що забезпеченням виконання зобовязань позичальника за даним договором є застава (іпотека) нерухомого майна. В забезпечення виконання зобовязання позичальника за кредитним договором, 05.05.2006 року між АБ Металург та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено іпотечний договір № 9019000004501, посвідчений 05.05.2006 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 902. Предметом іпотеки є належна відповідачам на праві власності квартира загальною площею 69,28 кв. м., житловою площею 43 кв. м., загальною вартістю нерухомого майна 57501 грн., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін встановлена у розмірі 159075 грн. Згідно п.п. 1.1, 2.2 іпотечного договору іпотекою забезпечується виконання позичальником всіх його зобовязань за кредитним договором, включаючи зобовязання повернути суму наданого кредиту, сплатити відсотки за кредитом, суми комісій, неустойки, будь-яких інших платежів, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати у повному обсязі нанесені збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням кредитного договору. Іпотекодержатель одержує право стягнути борг за рахунок предмету іпотеки у разі, якщо сума кредиту, відсотки та комісії за кредитним договором не будуть сплачені позичальником у строки, встановлені кредитним договором. Суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивача, виходячи з встановлених судом правовідносин та іх відповідності наступним нормам: Ст. 1054 ЦК України визначає поняття кредитного договору, за яким банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та виплатити відсотки. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана здійснити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати у боржника виконання його обовязків. Зобовязання виникають на засадах, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно висуваються. У відповідності зі ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк(дату). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч. ч. 1,2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 22 Закону України Про іпотеку в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ч. 1,2 ст. 35 ЗУ Про іпотеку у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.3 ст. 37 ЗУ Про іпотеку іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідачів щодо застосування строку позовної давності, оскільки з огляду на матеріали справи вбачається, що відповідачі неодноразово прохали суд про відкладення розгляду справи з метою позасудового врегулювання спору шляхом укладення договору реструктуризації боргу, надали суду копію заяви, з якою [PERSON] звертався особисто до позивача під час слухання справи судом (т. 2 а.с.90), в якій йдеться про визнання боргу, в тому числі і по нарахованій пені, що свідчить про визнання відповідачами боргу, та перериває перебіг строку позовної давності в разі його спливу, в звязку з чим суд не вбачає підстав для відмови в позові з підстав закінчення строку позовної давності. Не вбачає суд підстав і для залишення позову без задоволення з заявлених представником відповідачів підстав - відсутності даних про повідомлення банком відповідачів про існуючу заборгованість, оскільки згідно п. 37 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин N 5 від 30.03.2012 року невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи,

Outcome: approved