Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що працював оператором 5-го розряду асфальтово-бетонного заводу Ананьївського міжколгоспного дорожньо - будівельного управління. 15 вересня 1987 року отримав виробничу травму на робочому місці, про що 16 вересня 1987 року був складений Акт №1 про нещасний випадок на виробництві та затверджений керівником управління Дискаленко В.К. Відповідно до висновку МСЕК від 26 листопада 1987 року №545 при стійкій втраті професіональної працездатності 80% акціонерне товариство закритого типу "Агрошляхбуд" сплачувало позивачу 75,52 грн. - розмір відшкодування втраченого заробітку. Згідно акту №1 прийняття-передачі особових справ потерпілих на виробництві, 05 червня 2001 року, особову справу позивача, як потерпілого на виробництві передано до Ананьївського відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування України від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, який 12 червня 2011 року прийняв постанову "Про продовження виплати раніше призначеної страхової суми" в розмірі 75,52 грн. В подальшому розмір страхової виплати індексувався, станом на 01 вересня 2011 року даний розмір складає 206 гривень 06 копійок. З 01 квітня 2011 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Згідно ст.25 цього закону всі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, а також всі види профілактичних заходів, провадяться фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок його коштів. Позивач зазначає, що при звернені до Ананьївського відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, а також до Управління праці та соціального захисту населення Ананьївської райдержадміністрації Одеської області з проханням зробити перерахунок щомісячної страхової виплати у зв'язку з нещасним випадком, йому було відмовлено, оскільки до їх компетенції не входить самостійно робити перерахунок призначеної підприємством компенсації по втраченому заробітку внаслідок нещасного випадку на виробництві. У зв'язку із наведеним позивач звернувся до суду та просить стягувати з відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування України від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Ананьївському районі страхові виплати щомісячно та безстроково, починаючи із дня звернення до суду в розмірі 3583,82 гривні до зміни обставин, що є підставою для їх перерахунку або припинення відповідно до закону, а також стягнути (одноразово) з відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування України від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Ананьївському районі недоплачені страхові виплати за період з 29 листопада 1987 року по 05 червня 2001 року в розмірі 27622,68 гривень та за період з 06 червня 2001 року по 31 грудня 2012 року в розмірі 68217,18 гривень, а всього 95839,86 гривень, при цьому відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнити від сплати судового збору. В судовому засіданні, під час розгляду справи представник позивача, діючий на підставі довіреності, позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та пояснив, розмір відшкодування шкоди в зв'язку з отриманою травмою підлягає перерахунку з 1987 року по час винесення судового рішення з урахуванням вимог законодавства , а саме п.4 Постанови КМУ від 26 травня 1992 року №276, виходячи з середнього заробітку відповідних працівників підприємств, установ, організацій, відкоригованого на величину фактичного підвищення тарифних ставок та посадових окладів. На підставі викладеного позивачу неправильно нараховувався заробіток і розмір відшкодування шкоди до 1 квітня 2001 року, тому мало місце неправильне нарахування розміру відшкодування по теперішній час з боку відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування України від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Ананьївському районі Одеської області. Крім цього фондом неправильно застосовувались коефіцієнти перерахунку даних виплат, тому, з урахуванням розрахунку недоплаченої страхової виплати від 25 грудня 2012 року, просить суд стягнути на користь [PERSON] із відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування України від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Ананьївському районі страхові виплати щомісячно та безстроково, починаючи із дня звернення до суду в розмірі 3583 гривні 88 копійок до зміни обставин, що є підставою для їх перерахунку або припинення відповідно до закону та одноразово недоплачені страхові виплати за період з 29 листопада 1987 року по 05 червня 2001 року в розмірі 38814 гривень 48 копійок та за період з 06 червня 2001 року по 28 лютого 2013 року в розмірі 94677 гривень 52 копійки. В послідуючому надав розрахунок недоплаченої страхової виплати від 20 лютого 2013 року, при цьому зазначаючи, що даний розрахунок є вірним, так як був вирахуваний відповідно до положень "Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням" затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26 вересня 2001 року №1266, однак позовні вимоги змінено не було. Позивач в судовому засіданні під час розгляду справи позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить задовольнити, пояснення свого представника підтримав, більше по суті справи не може нічого доповнити. Представник відповідача - відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування України від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Ананьївському районі Одеської області Фурманюк С.П., діючий на підставі довіреності (а.с.39), в судовому засіданні, під час розгляду справи позовні вимоги позивача не визнав та пояснив, що особова справа на [PERSON] була передана до відділення виконавчої дерекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ананьївському районі Одеської області 05 червня 2001 року. Згідно постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ананьївському районі Одеської області від 01 березня 2002 року було продовжено відшкодування шкоди [PERSON] у розмірі 75 грн. 52 коп., у відповідності до довідки від 01 червня 2001 року "Про розмір втраченого заробітку", яка була надана АТЗТ "Агорошляхбуд" з якою був ознайомлений [PERSON] та не оскаржував її. При цьому, відповідно до діючого законодавства відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ананьївському районі Одеської області сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали у встановленому порядку фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Відповідно до положень ст.34 Закону України від 23 вересня 1999 р. N 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. У разі коли потерпілому одночасно із щомісячною страховою виплатою призначено пенсію по інвалідності у зв'язку з одним і тим самим нещасним випадком, їх сума не повинна перевищувати середньомісячний заробіток, який потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Окрім того, дана сума не підлягає зменшенню, тому встановлена сума страхових виплат виплачувалась позивачу в тому розмірі, що була встановлена до передачі особової справи до Фонду, тобто, в розмірі 75 гривень 52 копійки та не змінювалася Фондом. Що стосується розрахунку недоплачених страхових виплат з 06 червня 2001 року по 28 лютого 2013 року, наданого представником позивача, то на думку Фонду правомірними є лише показники коефіцієнтів підвищення страхових виплат за 2002-2012 роки, що затверджуються правлінням Фонду, а розмір середньомісячної заробітної плати [PERSON] , яка становить 393 гривні 52 копійки та зазначена в розрахунку представника позивача є неправомірною та не обґрунтованою. Крім того зазначив, що відповідно до роз'яснень Пленуму ВСУ в пп.1,11,1-2,22 постанови від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зазначив, що загальний строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права (позовна давність), встановлюється тривалістю у три роки. В зв'язку з наведеним представник відповідача просить в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи Качковська Є.Г., головний державний інспектор праці територіальної державної інспекції з питань праці в Одеській області, відповідно до копії посвідчення №013 (а.с.55), в судовому засіданні під час розгляду справи пояснила, що територіальна державна інспекція з питань праці в Одеській області не наділена законом повноваженнями щодо проведення розрахунків чи перерахунків страхових виплат. Надані на адресу суду листи територіальної державної інспекції з питань праці в Одеській області (а. с. 42-44, 51-53) підтримує, самостійних вимог не заявляє. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши документи справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що відповідно до копії паспорта, позивач - [PERSON], [INFO], уродженець та мешканець [ADDRESS] (а.с.4-5). Відповідно до копії пенсійного посвідчення [NUMBER] виданого УПФ України в Ананьївському районі Одеської області 28 грудня 1992 року [PERSON] призначено пенсію по другій групі інвалідності довічно (а.с.6). Згідно копії довідки про результати визначення міри втрати професійної працездатності у відсотках, потреби в додаткових видах допомоги, виданої 24 грудня 1992 року Котовською міжрайонною МСЕК Одеської області, [PERSON] втратив 80% професійної працездатності (а.с.7). Відповідно до копії акту №1 про нещасний випадок на виробництві, складеного 16 вересня 1987 року відповідною комісією та затверджений керівником управління, оператор 5 розряду асфальтово-бетонного заводу Ананьївського міжколгоспного дорожньо-будівельного управління [PERSON], зі стажем роботи 6 років 5 місяців, під час виконання своїх трудових обов'язків отримав травму - рука потрапила поміж стрічку та барабан конвеєра (а.с.8). Також з'ясовано, що [PERSON] продовжено, на підставі акту приймання-передачі №1 особової справи потерпілого від 05 червня 2001 року, виплату щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує частину втраченого заробітку в розмірі 75 гривень 52 копійки, яку раніше призначило Акціонерне товариство застрахованого типу "Агрошляхбуд" та виплачувало станом на 25 червня 2001 року (а.с. 9). Відповідно до копії архівної довідки №239, виданої трудовим архівом Ананьївської районної ради Одеської області 29 квітня 2011 року, Акціонерне товариство закритого типу "Агрошляхбуд" м.Ананьєва Одеської області рішенням №72 від 27 лютого 1968 року виконавчого комітету Ананьївської районної ради "Про створення міжколгоспної шляхо-будівельної організації" створено організацію під назвою "Ананьївське Міжколгоспне шляхо-будівельне управління". На підставі наказу Одеського обласного агропромислового комітету №10 від 28 січня 1986 року "Про затвердження структури та штатної чисельності адміністративно-управлінського апарату Одеського обласного кооперативно-державного об'єднання по агропромисловому будівництву", наказу №31 від 29 січня 1986 року Одеського треста "Облагрошляхбуд", наказу №1 від 30 січня 1986 року по Ананьївському міжколгоспному шляхо-будівельному управлінню "Ананьївське міжколгоспне шляхо-будівельне управління" перейменувати в "Ананьївську пересувну механізовану шляхову колону" (ПМШК) Одеського тресту "Облагрошляхбуд". На підставі Закону Украни "Про оренду" Ананьївська пересувна шляхова колона наказом №36 від 02 липня 1990 року ліквідується та на її базі утворюється орендний колектив "Ананьївський агрошляхбуд". На базі орендного колективу "Ананьївський агрошляхбуд" 14 лютого 1997 року утворюється Ананьївське товариство закритого типу "Агрошляхбуд" та зареєстровано в районній державній адміністрації за №42. (а.с.10). Згідно копії архівної довідки №240 виданої 29 квітня 2011 року трудовим архівом Ананьївської районної ради Одеської області, [PERSON] здійснювались нарахування заробітної плати за період з 1982 по 1987 роки (а.с.11). Також встановлено, що при зверненні позивачем до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в Ананьївському районі Одеської області та до управління праці та соціального захисту населення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області про перерахунок заробітної плати та про розрахунок щомісячної компенсації по втраченому заробітку внаслідок нещасного виробництва, йому було повідомлено відповідними листами, що дані установи не мають по закону відповідних повноважень щодо перерахунку призначеної до 01 квітня 2001 року щомісячної компенсації по втраченому заробітку внаслідок нещасного випадку на виробництві, тому рекомендовано звернутись до відповідних органів (а.с. 12,14). Відповідно до копії довідок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України середньомісячна заробітна плата одного штатного працівника по економіці України в цілому за 2005-2012 роки становить: за 2005 рік - 806,19 гривні, за 2006 рік - 1041,47 гривня, за 2007 рік - 1351, 14 гривні, за 2008 рік - 1806,33 гривні, за 2009 рік - 1905,87 гривні, за 2010 рік - 2239,18 гривні, за 2011 рік - 2633,06 гривні (а.с.15-16). Відповідно до листів наданих територіальною державною інспекцією з питань праці в Одеській області №2715/008/01-17 від 27 листопада 2013 року та №3027/008/01-17 від 13 грудня 2012 року, дана установа не наділена правом на здійснення розрахунків щодо розміру сум відшкодування шкоди, оскільки посадовим особам Держпраці та його територіальним органам заборонено виступати арбітрами чи експертами в трудових спорах, тому державні інспектори праці не мають права підміняти працівників підприємства при проведенні розрахунків належних працівнику від підприємства виплат, з метою подальшого передавання цих розрахунків працівникам, роботодавцям чи іншим органам (функції експерта). (а.с.42-44,51-53). Відповідно до архівної довідки №21 виданої трудовим архівом Ананьївської районної ради Одеської області 30 січня 2013 року, [PERSON] за 1987 рік було здійснено наступні нарахування заробітної плати: січень - 642,43; лютий - не має, березень - 179,75; квітень - 448,38; травень - 257,39; червень - 218,45; липень - 379,37; серпень - 360,35; вересень - 256,33; жовтень - 478,40; листопад - 51,00; грудень - 521,33 (а.с. 63). Згідно розрахунку недоплаченої страхової виплати за період з 29 листопада 1987 року по 05 червня 2001 року, складеного 20 лютого 2013 року, при визначенні недоплати щомісячної страхової виплати позивачу за період з 29 листопада 1987 року по 05 червня 2001 року, враховується коефіцієнт заробітку [PERSON], який становить за один місяць - 1,71. При цьому середньомісячна заробітна плата одного штатного працівника по економіці України при передачі до Фонду ССНВВ в Ананьївському районі складає 230,13 грн. (середня за 2000 рік). З урахуванням коефіцієнту заробітку позивача його заробітна плата складає: 230,13*1,71=393,52 грн., тому розмір щомісячного відшкодування повинен складати: 393,52*80%:100=314,82 грн. При вказаному щомісячна сума страхової виплати за період з 29 листопада 1987 по 05 червня 2001 року складала 75,52 грн., тому щомісячна недоплата страхової виплати за період з 29 листопада 1987 року по 05 червня 2001 року складала 314,85-75,52=239,30 грн. На підставі викладеного недоплата страхової виплати за період з 29 листопада 1987 року по 05 червня 2001 рік становить 38814,48 грн. Згідно розрахунку недоплаченої страхової виплати за період з 06 червня 2001 року по 31 грудня 2012 року, складеного 20 лютого 2013 року, при визначенні недоплати страхової виплати позивачу за вказаний період, враховується, що згідно чинного законодавства щорічно з 01 березня в зв'язку з ростом в попередньому календарному році середньої заробітної плати в галузях національної економіки, за даними Державного комітету статистики України, робиться перерахунок страхових виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей) шляхом їх збільшення на коефіцієнт підвищення, затверджений правлінням Фонду, який: у 2002 році складав - 1,193; у 2003 році - 1,182; у 2004 році -1,152; у 2005 році -1,238; у 2006 році -1,203; у 2007 році -1,183; у 2008 році -1,125; у 2009 році -1,063; у 2010 році -1,0; у 2011 році -1,102; у 2012 році -1,176, тому середньомісячна зарплата збільшується на вказаний коефіцієнт і від отриманого розміру визначається страхова виплата. Враховуючи наведене розмір щомісячної виплат [PERSON], враховуючи 80% втрату професійної працездатності, повинен складати: у 2002 році - 375,58 грн., у 2003 році - 443,93 грн., у 2004 році - 511,41 грн., у 2005 році - 633,12 грн., у 2006 році - 761,64 грн., у 2007 році - 901,02 грн., у 2008 році - 1013,66 грн., у 2009 році - 1077,52 грн., у 2010 році - 1077,52 грн., у 2011 році - 1187,42 грн., у 2012 році - 1396,41 грн. На підставі викладеного недоплата страхової виплати за період з 06 червня 2001 року по 28 лютого 2013 року становить 94677,52 грн. Таким чином загальна сума недоплаченої страхової виплати [PERSON] становить 133492,00 грн. (а.с.64-66). Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п.5 ч.1 ст.268 ЦПК України позовна давність не поширюється на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування). З 1 липня 1993 року нарахування сум відшкодування шкоди в результаті трудового каліцтва провадилось за Правилами відшкодування власником підприємства, установи чи організації чи уповноваженим їх органом шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням їм трудових обов'язків, затверджених постановою КМУ №472 від 23 червня 1993 року (зі змінами Постановою КМУ від 18 липня 1994 року №492), відповідно до п.4 яких відшкодування шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням здоров'я складається з декількох виплат, в тому числі з виплати втраченого заробітку у залежності від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності; до п.9 яких розмір відшкодування втраченого потерпілим заробітку встановлюється у відповідності зі ступенем утрати професійної працездатності із заробітку, який він мав до ушкодження здоров'я . Відповідно до п.43 Правил відшкодування власником підприємства, установи чи організації чи уповноваженим їх органом шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням їм трудових обов'язків, затверджених постановою КМУ №472 від 23 червня 1993 року (зі змінами Постановою КМУ від 18 липня 1994 року №492), які діяли до 01 квітня 2001 року, якщо потерпілому або особам, які мають право на відшкодування шкоди з вини власника несвоєчасно не визначено або не виплачено суми відшкодування шкоди, то ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого терміну. З липня 2001 року постановою КМУ від 11.07.2001 року скасовано Правила відшкодування власником підприємства, установи чи організації чи уповноваженим їх органом шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням здоров'я, пов'язаних з виконанням їм трудових обов'язків, затверджених постановою КМУ №472 від 23 червня 1993 року. З 01 квітня 2001 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року № 1105-Х1У зі змінами та доповненнями внесенимиЗаконом України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" позивачу, як потерпілому на виробництві щомісячні страхові виплати втраченого заробітку у зв'язку зі стійкою втратою професійної працездатності, постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ананьївському районі Одеської області від 01 березня 2002 року було продовжено . Відповідно до п. в) ст. 21 Закону України від 23 вересня 1999 р. N 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку щомісяця виплачувати потерпілому грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого. Згідно ч.1 ст.30 Закону України від 23 вересня 1999 р. N 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду соціального страхування від нещасних випадків і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, причину, час настання та групу інвалідності узв'язку з ушкодженням здоров'я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України від 23 вересня 1999 р. N 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. У разі коли потерпілому одночасно із щомісячною страховою виплатою призначено пенсію по інвалідності у зв'язку з одним і тим самим нещасним випадком, їх сума не повинна перевищувати середньомісячний заробіток, який потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Ч.2 ст.29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань ,які спричинили втрату працездатності" перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики.Таке перерахування провадиться з 01 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає. Відповідно до ч.10 ст.34 Закону України від 23 вересня 1999 р. N 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно п.п.4, 7 "Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням" затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26 вересня 2001 року №1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата для застрахованих осіб є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок і обчислюється виходячи із нарахованої заробітної плати. Відповідно до п.12 "Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням" середньомісячний заробіток для призначення щомісячної страхової виплати за страхуванням від нещасних випадків розраховується за формулою: З = З(н) х (С : М), де З - середньомісячна заробітна плата застрахованої особи; З(н) - середньомісячна заробітна плата найманих працівників зайнятих в економіці України за календарний рік, що передує року із якого призначається страхова виплата; С - сума коефіцієнтів заробітної плати застрахованої особи за кожен місяць розрахункового періоду; М - шість календарних місяців у розрахунковому періоді. Даний результат множиться на розмір відсотку втрати професійної працездатності, що і становить розмір щомісячної страхової виплати за страхуванням від нещасних випадків. Згідно ч.2 ст.3 Прикінцевих положень Закону України від 23 вересня 1999 р. N 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків. Відповідно до положень п. 3.8.2. Постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 року №24 перерахування розміру щомісячної страхової виплати проводиться виходячи з відкоригованої заробітної плати на коефіцієнт підвищення страхових виплат, затверджений правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Коефіцієнти підвищення страхових виплат становлять: у 2002 році - 1,193, у 2003 році - 1,182, у 2004 році - 1,152, у 2005 році - 1,238, у 2006 році - 1,203, у 2007 році - 1,183, у 2008 році - 1,125, у 2009 році - 1,063, у 2010 році - 1,0, у 2011 році - 1,102, у 2012 році - 1,176, у 2013 році - 1,149. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, враховуючи те, що представник відповідача не надав вагомих доказів в спростування тверджень позивача, суд дійшов висновку, що відмова відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Ананьївському районі Одеської області, у перерахунку розміру щомісячної страхової виплати [PERSON], відповідно до наведених постанов Фонду є неправомірною, оскільки суперечить вимогам законодавства та порушує права і законні інтереси позивача, які підлягають судовому захисту, тому позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд погоджується з наданими позивачем розрахунками від 20 лютого 2013 року та вважає їх вірними, тому загальна сума заборгованості по страховим сумам відшкодування шкоди [PERSON] за період з 29 листопада 1987 року по 05 червня 2001 року складає 38814,48 грн., та заборгованість за період з 06 червня 2001 року по 28 лютого 2013 року складає 94677,52 грн., які підлягають задоволенню та виплаті. Позивач, на користь якого постановлено судове рішення на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору. Відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" відповідача також звільнено від сплати судового збору, у зв'язку з чим у відповідності до положень ст.88 ЦПК України, витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: approved