Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-09 00:00:00

У березні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, а збереження сімї та сумісне життя стало не можливим. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 22 лютого 1997 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось. Подружжя не веде спільне господарство та не підтримують шлюбні відносини. Позивачка зазначила, що в 2010 році вже зверталася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, однак судом на прохання позивачки було надано строк для примирення, проте зберегти сімейні відносини та шлюб не вдалося. Зважаючи на вищенаведене позивач просила суд розірвати шлюб. В судовому засідання позивач наполягала на розірванні шлюбу, та зазначла, що збереження сімї, подальшого подружнього життя є не можливим. Відповідач в судове засідання зявився, проти розірвання шлюбу заперечував. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 22 лютого 1997 року про що в Книзі реєстрації шлюбів Жовтневого районного відділу реєстрації актів цивільного стану м. Києва зроблений відповідний актовий запис № 152. (а.с.4) Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] (а.с. 5) Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку яка містить ознаки злочину проти одного з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право предявити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою. Чоловік дружина мають право предявити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини якщо батьківство дитини визнано іншою особою. Опікун має право предявити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя хто визнаний недієздатним. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, виходячи із характеру стосунків, що склалися між подружжям, суд вважає, що збереження сімї сторін є неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати: судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати повязані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи в розмірі 120 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved