Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] консорціуму «ЕКОСОРБ» про визнання права вимоги майновим правом на об»єкт інвестування, та право власності на частку у об»єкті незавершеного будівництва та зобов»язання вчинити дії, посилаючись на те, що 25.03.2008 між сторонами укладено договір про бронювання спірної квартири. Відповідно до договору бронювання позивач забронював шляхом закріплення за собою пакету облігацій на об'єкт інвестування, а саме (п. п. 2.1.,2.2. договору бронювання): двокімнатна квартиру № 133 загальною проектною площею 59,60 кв. м., житловою площею 35,07 кв. м., яка розташовується на 7 поверсі 3 секції в будинку за будівельною адресою вул. Коцюбинського, 9 (будівельний № 36), с. Чайки, Києво- Святошинського р-ну., Київської обл., та зобов'язалась його оплатити шляхом укладання договору купівлі-продажу облігацій, що і було виконано 25.03.2008 . Відповідач зі свого боку за договором бронювання зобов'язався закріпити за нею . . об'єкт інвестування, збудувати його і передати цей об'єкт інвестування, після введення будинку в експлуатацію, у власність в рахунок погашення пакету облігацій. Відповідно до п. 2.5. договору бронювання орієнтованим терміном введення будинку в експлуатацію є IV квартал 2009 року. Згідно п. 1.1. договору купівлі-продажу позивач зобов'язується прийняти пакет облігацій та оплатити їх по вартості в строк та в порядку, що визначені договором. На виконання взятих на себе за цим договором зобов'язань позивач придбав у власність іменні безпроцентні облігації в бездокументарній формі емітовані відповідачем у кількості 60 штук на загальну суму 480000 гр., що становить 100 % облігацій. Всупереч умовам договору бронювання відповідач так і не завершив будівництво об єкту нерухомості, не ввів його в експлуатацію, не передав квартиру у власність позивачу. Відповідно до умов п.4.1. договору про бронювання, умовою передачі квартири у власність власнику облігацій є передача останнім пакета облігацій емітенту (відповідачу) до погашення. У зв'язку із закінченням строку погашення облігацій до моменту введення будинку в експлуатацію, у березні 2010 року, між сторонами підписано акт пред'явлення до погашення облігацій,, згідно з яким позивач надав на погашення, а відповідач прийняв до погашення пакет облігацій, придбаних згідно договору купівлі-продажу від 25.03.2008 У березні 2010 між сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору від 25.03.2008, згідно п. 2 додаткової угоди відповідач зобов'язувався забезпечити введення житлового будинку в експлуатацію в строк не пізніше 30.07.2010. В строк до 01.10.2010 відповідач зобов'язувався передати у власність позивачу об'єкт інвестування в закінченому будівництвом та введеному в експлуатацію житловому будинку, але до 30.07.2010 будинок в експлуатацію не введено, квартира у власність позивача не передана. Тому просила зобов'язати відповідача вчинити дії до виконання взятих на себе зобов'язань шляхом накладення на нього обов'язку добудувати об'єкт інвестування, а саме двокімнатну квартиру № 133 загальною площею 59,60 кв. м., житловою площею 35,07 кв. м., яка розташовується на 7 поверсі 3 секції в будинку за будівельною адресою вул. Коцюбинського, 9 (буд. № 36), с. Чайки, Києво-Святошинського р- ну., Київської обл. Зобов'язати відповідача вчинити дії до виконання взятих на себе зобов'язань шляхом накладення на нього обов'язку після завершення будівництва об'єкта інвестування, а саме двокімнатної квартири № 133 загальною проектною площею 59,60 кв. м., житловою площею 35,07 кв. м., яка розташовується на 7 поверсі 3 секції в будинку за будівельною адресою вул. Коцюбинського, 9 (будівельний № 36), с. Чайки, Києво- Святошинського р-ну., Київської обл., ввести його в експлуатацію відповідно до вимог закону.. Визнати, що право вимоги на об'єкт інвестування, що належить їй є майновим правом на об'єкт інвестування, а саме: на спірну квартиру, та визнати за нею право власності на частку в об'єкті незавершеного будівництва, саме на цю квартиру.також стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав. Представник відповідача позов визнав частково, посилаючись на те, що відповідач визнає свій обов'язок добудувати житловий будинок в якому знаходиться спірна квартира. Проте існують обставини які не залежали від відповідача але вплинули на строки виконання свого зобов'язання.Існує спір між УК «ЕКОСОРБ» та ПАТ «Альфа-Банк». Відповідно до даного спору ПАТ «Альфа Банк» вдався до незаконних методів із розірвання договору про надання кредитної лінії. При укладені договору про надання кредитної лінії відповідач розраховував на виплату з боку ПАТ «Альфа Банку» всього ліміту кредитної лінії, що становив 262 000 000 грн., який мав бути спрямований на будівництво ЖК «Західний». ПАТ «Альфа Банк» своїх обов'язків не виконав. У період з 2010 року ПАТ «Альфа Банк» було подано до третейського суду безпідставний позов. Після чого було отримано рішення, яке на сьогоднішній день, скасовано. Отримуючи наказ ПАТ «Альфа Банк» звернувся до суду та порушив справу про банкрутство УК «ЕКОСОРБ», яке також визнано судом безпідставним. У зв'язку з порушенням справи про банкрутство відповідач опинився в дуже тяжкому фінансовому положенні. Завдяки незаконним діям ПАТ «Альфа-Банк», були створені такі умови за яких відповідач не міг здійснювати господарську діяльність в період з 2010 по 2012 роки. Відповідач проводить будівельні роботи та здійснює все можливе для продовження будівельних робіт. Відповідно до довідки з рахунку № 631 за період з 01.01.2012 по 20.09.2012, відповідачем вже спрямовано 225 800,00 грн. згідно договору генерального підряду № ЧМ36-295 від 17.04.2007. Тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача вчинити дії до виконання взятих на себе зобов'язань шляхом покладення на відповідача обов»язку добувати об»єкт інвестування. Решту позовних вимог визнав. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє частково з наступних підстав: Судом встановлено, що 25.03.2008 між сторонами укладено договір про бронювання спірної квартири, відповідно до якого позивач забронював шляхом закріплення за собою пакету облігацій на об'єкт інвестування, а саме (п. п. 2.1., 2.2. договору бронювання): двокімнатна квартиру № 133 загальною проектною площею 59,60 кв. м., житловою площею 35,07 кв. м., яка розташовується на 7 поверсі 3 секції в будинку за будівельною адресою вул. Коцюбинського, 9 (будівельний № 36), с. Чайки, Києво- Святошинського р-ну., Київської обл., та зобов'язалась його оплатити шляхом укладання договору купівлі-продажу облігацій № 36-297-ЧК/БВ-297, що і було виконано 25.03.2008 . Відповідач зі свого боку за договором бронювання зобов'язався закріпити за позивачкою об'єкт інвестування, збудувати його і передати цей об'єкт інвестування, після введення будинку в експлуатацію, позивачу. Згідно п. 1.1. договору купівлі-продажу позивач зобов'язується прийняти пакет облігацій та оплатити їх по вартості в строк та в порядку, що визначені договором. Відповідно до п. 2.1. договору купівлі-продажу загальна вартість пакета облігацій становить 480 000,00 грн. На виконання взятих на себе за договором бронювання зобов'язань позивач придбав у власність іменні безпроцентні облігації в бездокументарній формі емітовані відповідачем у кількості 60 штук на загальну суму 480000 гр. що становить 100 відсотків облігацій, що підтверджується випискою про стан рахунку у цінних паперах № 074570 виданою ПАТ «УКРСОЦБАНК» станом на 04.01.2010, платіжним дорученням № 2939 від 27.03.2008 за оплату безпроцентних іменних облігацій в без документарній формі згідно договору купівлі- продажу № 36-297-ЧК/БВ-297 від 25.032008 на загальну суму 16 000,00 грн.; платіжним дорученням № 516 від 14.04. 2008 за оплату безпроцентних іменних облігацій в без документарній формі згідно договору купівлі- продажу № 36-297-ЧК/БВ-297 від 25.03.2008 на загальну суму 224 000,00 грн.; платіжним дорученням № 117 від 08.07.2009 за оплату безпроцентних іменних облігацій в без документарній формі згідно договору № 2 про внесення змін до договору купівлі-продажу № 36-297-ЧК/БВ-297 від 25.03.2008 на загальну суму 120 000,00 грн.; платіжним дорученням № 4676 від 30.09. 2009 за оплату безпроцентних іменних облігацій в без документарній формі згідно договору № 2 про внесення змін до договору купівлі-продажу № 36-297-ЧК/БВ-297 від 25.03.2008 на загальну суму 120 000,00 грн. Таким чином позивач повністю виконав взяті на себе зобов'язання за договором бронювання та отримав майнове право на об'єкт інвестування. Всупереч умовам договору бронювання відповідач не завершив будівництво об єкту нерухомості, не ввів його в експлуатацію, не передав квартиру у власність позивачу. У зв'язку із закінченням строку погашення облігацій до моменту введення будинку в експлуатацію, у березні 2010 року, між сторонами підписано Акт пред'явлення до погашення облігаці, згідно з яким позивач надав на погашення, а відповідач прийняв до погашення пакет облігацій, придбаних згідно договору купівлі-продажу облігацій № 36-297-ЧК/БВ-297 від 25.03.2008 р. Згідно п. 2 Акту погашення облігацій здійснюється шляхом передачі у власність позивача об'єкту інвестування. Але на сьогоднішній день квартира у власність позивача не передана. У березні 2010 року між сторонами було підписано додаткову угоду № 1 до договору № 36-297-ЧК/БВ-297 від 25.03.2008 згідно з якою відповідач повністю визнавав дійсність взятих на себе обов'язків перед позивачем по завершенню будівництва об'єкту інвестування та введення його в експлуатацію. Згідно п. 2 додаткової угоди відповідач зобов'язувався забезпечити введення житлового будинку в експлуатацію в строк не пізніше 30.07.2010 . В строк до 01 жовтня 2010 року відповідач зобов'язувався передати у власність позивачу об'єкт інвестування в закінченому будівництвом та введеному в експлуатацію житловому будинку за актом приймання-передачі . В судовому засіданні не оспорювалося, що у передбачений додатковою угодою строк - до 30.07.2010 будинок в експлуатацію не введено. Відповідно до ст. 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестування в такі об'єкти інвестиційної діяльності як об'єкти житлового будівництва (фінансування спорудження яких здійснюється з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб) може здійснюватися, зокрема через випуск безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром виступає одиниця такої нерухомості. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 177 ЦК України до об'єктів цивільних прав відносять речі, майнові права та інше. Згідно ст. 190 ЦК України майном, як особливим об'єктом, вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Згідно ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» визначено, що об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, а також майнові права. Оскільки позивач дотримується в повному обсязі умов договору бронювання, договору купівлі-продажу, то у нього виникли майнові права на об'єкт інвестування та на результати такого інвестування. В даному випадку це майнові права на об'єкт інвестування (нерухомості), а саме: на спірну квартиру. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Представник відповідача не заперечував, що позивач умови інвестиційної угоди виконав в повному обсязі, але суд вважає, що вини відповідача у невиконанні умов договору немає, оскільки існували обставини які вплинули на строки виконання свого зобов'язання відповідачем. Судом встановлено, що між відповідачем та ПАТ «Альфа- Банк» укладено договір про надання кредитної лінії, що становив 262 000 000,00 грн., який мав бути спрямований на будівництво ЖК «Західний»., але . ПАТ «Альфа Банк» своїх обов'язків не виконав, та в період з 2010 року ПАТ «Альфа Банк» подано до третейського суду позов, також в цей період ПАТ «Альфа Банк» порушив справу про банкрутство УК «ЕКОСОРБ».. Вищим господарським судом України було прийнято постанову, якою було визнано недійсною третейську угоду у вигляді третейського застереження, оформленого п. 4.1. ст. 4 договору № 1 про переведення боргу, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк», ТОВ «Ферді Україна ЛТД» та УК «ЕКОСОРБ» 05.02.2009.. Також ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до Господарського суду м. Києва про порушення справи про банкрутство УК «ЕКОСОРБ», яке також визнано Київським апеляційним господарським судом та Вищім господарським судом України безпідставним. Але після припинення справи про банкрутство були арештовані всі рахунки та майно відповідача згідно виконавчого провадження № 26215253 на підставі наказу № 8/2з-10 від 12.04.2011р.Отже за таких обставин відповідач не міг здійснювати господарську діяльність в період з 2010 по 2012 роки. Відповідно до п. 1. ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до частини 1 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. В свою чергу відповідач проводить будівельні роботи та здійснює все можливе для продовження будівельних робіт. Відповідно до довідки з рахунку № 631 за період з 01.01.2012 по 20.09.2012 відповідачем вже спрямовано 225 800,00 грн. згідно договору генерального підряду № ЧМ36-295 від 17.04.2007, що свідчить про намагання відповідача виконати свій обов'язок перед позивачем. За правилами ст. З ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду саме за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як свідчать матеріали справи, а також твердження позивача, позивачем не обґрунтовано та не надано жодних доказів, які б вказували на правові підстави для визнання за ним права власності на незавершене будівництво. Як встановлено судом, спірна квартира , на яку позивач просить визнати право власності , знаходиться в будинку який не зданий в експлуатацію. Відмовляючи в позові позивачу в частині визнання права власності на квартиру, суд враховує вимоги Закону України Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень (п.5 Прикінцевих положень цього Закону).а також Тимчасове положення про порядок Реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 року за №7/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (із змінами та доповненнями) Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затвердженою наказом Держбуду України від 24.05.2001 №127 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.07.2001р. За №582/5773 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими реєстрація спірного об»єкту незавершеного будівництва виключається.). Частина 2 ст.331 ЦКУ передбачає, що право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. БТІ проводять державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно відповідно до вимог Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. № 7/5, на підставі документів, що визначені цим Тимчасовим положенням. Згідно п. 1.6. Положення, реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти. Отже для того, щоб БТІ зареєструвало право власності на спірну квартиру житловий будинок , в якому знаходиться квартира , має бути завершений будівництвом та у відповідності до чинного законодавства зданий в експлуатацію згідно порядку який визначає Постанова Кабінету Міністрів від 08.10.2008р. за №923 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчиних будівництвом об'єктів із змінами та доповненнями внесеними 20.05.09 року Частина 3 ст. 331 ЦКУ визначає, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використанні в процесі цього будівництва. У разі необхідності така особа може укласти договір щодо обєкта незавершеного будівництва (далі ОНБ) на право власності на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення обєкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис обєкта незавершеного будівництва. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач та її представник не довели тих обставин на які посилалися як на підставу позовних вимог про визнання права власності на квартиру, та зобов»язання відповідача виконати свої зобов»язання, не надали докази в обґрунтування цих вимог , що є їх обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював позивачці та її представнику їх права та обов»язки. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткову обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони частково відповідають вимогам ст. ст.. 57-59 ЦПК України. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідача.

Outcome: partial