Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Старонижбірківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог -Гусятинська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно -1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] батька [PERSON]. Позивач вказав, що вищезазначений будинок належав на праві власності, в рівних частинах йому, покійному батьку [PERSON], матері [PERSON], дружині [PERSON], їх дочці [PERSON] по 1/5 частці кожному. [INFO] помер батько [PERSON], який на випадок смерті зробив заповітне розпорядження в його користь. В нотаріальній конторі йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне майно. Посилаючись на те, що він у встановленому законом порядку спадщину після смерті батька прийняв, а мати [PERSON], яка мала право на обов'язкову частку в заповіті відмовляється від спадщини батька. Просив його позовні вимоги задовольнити. В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві та вказав, що успадкував частку батьку у спірному майні, так, як відповідач [PERSON] (дружина спадкодавця) відмовилась від спадщини належної їй по закону. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, хоч про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Надіслала письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутності. Зазначила, що позов визнає. Вказала, що від належної обов'язкової частки в заповіті чоловіка відмовилась в нотаріуса. Представник відповідача Старонижбірківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області та представник третьої особи Гусятинської державної нотаріальної контори в попереднє судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Попередньо надіславши суду письмову заяву про слухання справи у відсутності їх представників. Позов визнають. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд заслухавши позивача, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року належав до типу "колгоспного"двору, членами якого були зареєстровані та проживали в ньому [PERSON], 1927 року народження, [PERSON], 1932 року народження, [PERSON], 1956 року народження, [PERSON], 1958 року народження, [PERSON], 1979 року народження і не втратили право на частку в його майні, що підтверджується довідками Старонижбірківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області за № 464, 465 від 25 липня 2012 року. Відповідно до вимог ст. 120 ЦК Української РСР від 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин майно колгоспного двору належного його членам на праві спільної часткової власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належав на праві приватної власності в рівних частинах вищевказаним особам по 1/5 частині кожному. 26 червня 2012 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] виконавчим комітетом Старонижбірківської сільської ради видано свідоцтво про право власності по 1/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно до записів у технічному паспорті на житловий будинок садибного типу, виданому Густинським РКБТІ від 18 червня 2012 року, співвласниками будинку за адресою [ADDRESS] в рівних частинах є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO] помер [PERSON] батько позивача, а чоловік відповідачці [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Старонижбірківською сільською радою Гусятинського району [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на належну частину спірного будинковолодіння, спадкоємцем майна покійного згідно заповіту складеного 21 грудня 1995 року, реєстровий номер 30, є позивач по справі. 10 серпня 2012 року Гусятинською державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що підтверджується довідкою № 549/02-14 від 10 серпня 2012 року. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] була прийнята спадкоємцями, застосуванню підлягають правила ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог ст. 534 ЦК України 1963 року спадкоємцем майна [PERSON] є позивач по справі [PERSON] Згідно із вимогами ст. ст. 548, 549 ЦК, який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління майном або володіння спадковим майном, 2) якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Суд, вважає, що після смерті [PERSON] належне йому майно, у встановленому законом порядку прийняв [PERSON]. Згідно довідки Гусятинської державної нотаріальної контори від 10 серпня 2012 року № 549/02-14 26 грудня 1997 року за заявою [PERSON] була заведена спадкова справа за № 183/1997. І останньому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку і зареєстровано в реєстрі за № 3077. Враховуючи обставини справи та вищезазначені вимоги закону, суд вважає, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] Відповідно до вимог ст. 535 ЦК України 1963 року неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що [PERSON] -відповідач по справі на час смерті спадкодавця була непрацездатною особою, і у встановлений у законі строк подала у нотаріальну контору відмову від обов'язкової частки у спадковому майні. Відповідно до вимог ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. На підставі наведеного, ст. ст. 534, 248, 549, 553 ЦК УРСР від 1963 року та ст. 392 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved