Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

У листопаді 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа - Перша Київська обласна державна нотаріальна контора, про визнання права власності. Своїпозовні вимоги, позивач мотивувала тим, що 21 грудня 2008 року померла [PERSON], яка за життя склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області[PERSON] 28 квітня 2007 року за реєстровим № 66, відповідно до якого вона все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON]. На момент своєї смерті [PERSON]»яка Н.Ф. була власником житлового будинку літ «А» площею 129,6 кв. м за адресою: Київська область Києво-Святошинськийр-н, с. Михайлівка- Рубежівка, вул. 1-го Травня, 68, на момент смерті право власності на даний житловий будинок за померлою зареєстровано не було. 02 липня 2009 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON] постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначений будинок, у зв'язку з відсутністю держаної реєстрації права власності за померлою на цей будинок. Посилаючись на викладене вище та норми закону. Просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої 21 грудня 2008 року Кажемяки [PERSON] право власності об'єкт незавершеного будівництва житловий будинок літ. «А» площею 129.6 кв. м. розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н. с. Михайлівка-Рубежівка. вул. 1-го Травня, 68. У судове засідання позивач не зявилась, її представник звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду із листом, в якому просила справу розглядати за відсутності її представника, з позовними вимогами погодилась. Третя особа Перша Київська обласна державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду із листом, в якому просила справу розглядати за відсутностіїї представника. У зв»язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з рішенням виконкому Києво-Святошинської районної ради Київської області № 469/8 від 28 вересня 1971 року [PERSON] було надано дозвіл на побудувати за адресою: Києво-Святошинський р-н, с. Михайлівська-Рубежівка. вул. 1-го Травиня, 68, житловий будинок за проектом №994А натри кімнати з житловою площею 33,88 кв, м. На підставі вказаного рішення [PERSON] було видано свідоцтво на забудову індивідуальної садиби за реєстровим № 330 від 06 жовтня 1971 року та затверджено 06 жовтня 1971 року проект забудови садиби архітектором Києво-Святошинського району Київської області. В подальшому згідно з відмітками у свідоцтві на забудову індивідуальної садиби за реєстровим № 330 від 06 жовтня 1971 року та у затвердженому 06 жовтня 1971 року проекті забудови садиби 31 жовтня 1972 року архітектором Києво-Святошинського району Київської області було дозволено [PERSON] будівництво житлового будинку за типовим проектом 184-24-13 на чотири кімнати житловою площею 129,6 кв. м - замість раніш виданого типового проекту 994А-3. Зважаючи на дані інвентаризаційної справи на будинок № 68 по вул. 1-го Травня в с. Михайлівна-Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області, станом на 17 листопада 2007 року житловий будинок під літ. «А» знаходиться в стадії будівництва, має загальну площу 129,6 кв. м та 4 житлові кімнати, станом на 21 квітня 2009 року самочинних прибудов даний недобудований житловий будинок немає. У відповідності до свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ОК від 23 грудня 2008 року, зареєстрованим у Книзі реєстрації смертей за № 79, [PERSON] померла 21 грудня 2008 року. Згідно із заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради [PERSON] 28 квітня 2007 року за реєстровим № 66, за життя [PERSON] заповіла все своє майно та всі свої права [PERSON]. Станом на день смерті заповідача даний заповіт не було змінено та не було скасовано, що підтверджується відміткою секретаря виконавчого комітету [PERSON] сільської ради [PERSON] від 04 лютого 2009 року на цьому заповіті. Відповідно до довідки № 110, виданої [PERSON] сільською радою 04 лютого 2009 року, наявної у матеріалах спадкової справи, житловий будинок за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. 1-го Травня, 68, належить [PERSON], особистий рахунок теж значиться за нею. 10 лютого 2009 року позивачка звернулась до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори із заявою № 118 про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. Рішенням реєстратора № 96 від 28 квітня 2009 року, наявним у спадковій справі, у звязку зі смертю власника [PERSON] первинна реєстрація права власності на незавершений будівництвом (готовність 62 %) житловий будинок за адресою: Київська обл.. Києво-Святошинський р-н, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. 1-го Травня, 68, не була проведена, питання визначення належності цього нерухомого майна йому та наступному його власник\ (спадкоємцю) повинна вирішуватись у судовому порядку. 2липня 2009 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вказаною постановою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначений незавершений будівництвом (готовність 62%) житловий будинок у звязку з відсутністю первинної реєстрації права власностіза спадкодавицею. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 травня 2012 року, яке набрало законної сили 11 червня 2012 року, було визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і спаруд реєстраційний номер 3222485201:01:015:0031, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н. с. Михайлівка-Рубежівка, вул. 1-го Травня. 68. У вказаному рішенні було встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину та являється єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON]»яки [PERSON]. 27 серпня 2012 року на ім'я позивачки видано державний акт на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3222485201:01:015:0031 за адресою: Київська область Києво-Святошинський р-н. с. Михайлівка-Рубежівка. вул. 1-го Травня, 68. Для вирішення даного спору суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми та рекомендації Верховного Суду України. Згідно за ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; визнання правочину недійсним; 3) припинення дії. яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до абз. 2 ч. З ст. 331 ЦК України передбачена можливість реєстрації права власності органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності. У ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Зважаючи на вимоги ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З огляду на позицію, викладену у абз. 1 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від ЗО травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрати її обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорамизгода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуваною підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі,виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Виходячи зі змісту ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням проаналізованих правових норм та рекомендації верховного суду України в розрізі встановлених обставин у справі суд приходить до наступних висновків. Позивач є такою, що прийняла спадщину, і являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. На час смерті [PERSON] Н Ф. була власницею обєкта незавершеного будівництва - житлового будинку літ. «А» плоше:-: .29.6 кв. м. розташованого за адресою: Київська обл., Києво- Святошинський р-н, с. Михайлівка-?у5е:втвка. вул. 1-го Травня, 68, і мала право в розумінні абз. 2 ч. З ст. 331 ЦК України зареєструвати своє право власності на нього в органах БТІ, проте у звязку зі смертю не змогла його реалізувати Вказані права власника обєкта незавершеного будівництва та право зареєструвати ці права перейшли позивачу в силу ст. 1218 ЦК України у спадок. Окрім цього, посилання тавимоги викладені у позовній заяві [PERSON], були визнані відповідачем у листі № 561 від 05 грудня 2012 року та не заперечувались третьою особою у листі від 05 грудня 2012 року, що є підставою для звільнення позивача від доказування та задоволення позовних вимог. Зважаючи на вищенаведене, враховуючи рекомендації, викладені у Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах проспадкування», відповідно до ст. ст. 16, 331, 392, 1217, 1218, 1233, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved