Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

В січні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на побачення з дитиною [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2010 року його було позбавлено батьківських прав щодо його дочки [PERSON]. На момент прийняття судом рішення, він перебував під вартою у зв'язку з розглядом кримінальної справи, у якій він був обвинуваченим. У квітні 2011 року позивач був звільнений із місць позбавлення волі і на даний час проживає у своєї матері, влаштувався на роботу та заочно навчається. Усі спроби побачитись з дитиною не дали ніяких результатів, тому просить суд надати йому офіційний дозвіл на побачення з дитиною. В поданому відповідачем до суду запереченні [PERSON] повністю заперечує позовні вимоги [PERSON] та просить в їх задоволенні відмовити. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнала, підтримала подані до суду письмові заперечення. Додатково пояснила, що дитина усиновлена її чоловіком [PERSON] і про існування свого біологічного батька взагалі не знає, а тому зустрічі з позивачем можуть негативно впливати на стан її здоров'я, насамперед психологічний, що може завадити подальшому нормальному розвитку. В задоволенні позовних вимог просить відмовити. Заслухавши пояснення, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2010 року [PERSON], 1975 року народження було позбавлено батьківських прав стосовно його дочки [PERSON], [INFO]. У відповідності до п.1 ч.1 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини. Відповідно до ст.168 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Згідно наданої суду копії рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 червня 2011 року малолітня [PERSON], [INFO] усиновлена [PERSON], [INFO], її прізвище та по-батькові змінено на [INFO]. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст.226 СК України, особа має право на таємницю перебування на обліку тих, хто бажає усиновити дитину, пошуку дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення та її розгляду, рішення суду про усиновлення. Дитина, яка усиновлена, має право на таємницю, в тому числі і від неї самої, факту її усиновлення. У відповідності до ч.1 ст.227 СК України, усиновлювач має право приховувати факт усиновлення від дитини, яка ним усиновлена, і вимагати нерозголошення цієї інформації особами, яким стало відомо про неї як до, так і після досягнення дитиною повноліття. Отже, в тому разі, якби позивачеві було надано право на побачення з його біологічною донькою, це потягло б за собою порушення прав її усиновлювача, передбачених ст.226, 227 СК України, а також могло б спричинити порушення права дитини на таємницю усиновлення, в тому числі від неї самої. У відповідності ж до абз.1 ч.1 ст.232 СК України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. Таким чином, передбачене ст.168 СК України право позивача на побачення з його біологічною дочкою [PERSON] припинилось, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст. ст. 166, 226, 227, 232 СК України,

Outcome: dismissed