Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ " ОТП БАНК", ТзОВ " ОТП Факторинг" про захист прав споживача. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що колекторська фірма ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» зверталася з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №СМ-SME600/050/2008 від 23 квітня 2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «ОТП БАНК» та в забезепечення якого між цими сторонами було укладено іпотечний договір №PM- SME600/050/2008 від 23.04.2008р. Надалі 18.11.2009р. ПАТ «ОТП БАНК» вчинив виконавчий напис на предмет іпотечного договору №PM- SME600/050/2008 від 23.04.2008р., чим скористався правом забезпечення стягнення обтяженого нерухомого майна. 11.12.2009р. постановою державного виконавця Данилко І.І. було відкрито виконавче провадження ВП №16348635 про звернення стягнення на заставне майно і 28.01.2010р. це майно було арештовано, а 30.062010р., 09.08.2010р. передано на реалізацію. Торги не відбулись у зв"язку з відсутністю покупців. Згідно законодавства ПАТ ОТП Банк міг забрати його на баланс. Однак ОТП Банк продав цей борг компанії ОТП «Факторинг Україна» за договором купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 29.04.2010р., яка стала в подальшому його правонаступником у цьому виконавчому провадженні ВП №16348635. В листопаді 2010р. компанія «ОТП Факторинг Україна» подала до [PERSON] позов про стягнення заборгованості за цими ж кредитними договорами. Оскільки кредит забезпечений іпотекою, позивач вважає позов групи ОТП незаконним і таким, що порушує загальні засади цивільного законодавства, засновані на справедливості, розумності та добросовісності, звичаях ділового обороту, - бо саме іпотечне майно виступає в якості забезпечення виконання його зобов"язання і згідно Закону "Про іпотеку" стягувач задовільняє свої вимоги за рахунок обтяженого нерухомого майна. Однак це не зупинило групу ОТП у власних зловживаннях. ОТП вирішили стягувати з позивача борг у подвійному розмірі, саме тому [PERSON] і вирішив звернутися до суду. В судове засідання позивач та представник позивача Онацько В.В. подали заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Представники відповідачів в судове засідання не з"явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачів із винесенням заочного рішення, проти чого не заперечую позивач. Представники третіх осіб Національного банку України та Головного управління з питань захисту прав споживачів в судове засідання не з"явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляли. Суд з"ясувавши правову позицію сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного: Частина 2 статті 651 ЦК України, передбачає, що Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору». Відповідно до рішення Кабінету Міністрів України Державна іпотечна установа в рішенні наглядової ради протоколом № 6 від 16.09.2005р. встановила «Вимоги до іпотечних кредитів». Так, максимальний розмір кредиту для міст обласного значення становить 500 000,00 грн. Крім цього, надання іпотечних кредитів позичальникам - фізичним особам здійснюється первинним кредитором виключно у грошовій одиниці України - гривні. Погашення іпотечного кредиту та відсотків за його користування здійснюється виключно у грошовій одиниці України - гривні. Предметом Кредитного договору було надання банком ПАТ «ОТП БАНК» [PERSON] кредиту - грошових коштів в сумі 250000 доларів США до 13 січня 2023 року із сплатою відсотків за користування ним для споживчих цілей(що за курсом НБУ на дату його укладення становить 1262500,00(один мільйон двісті шістдесят дві тисячі п'ятсот) гривень(1USD=5.05). Договір забезпечено іпотекою, предметом якої визначено адміністративно-побутовий корпус (новий) по вул. Ходорівській, 8-Б в м. Новий Розділ Львівської області (вартість предмета іпотеки - 1 805 663,00 (один мільйон вісімсот п'ять тисяч шістсот шістдесят три) гривні, що за курсом НБУ на дату укладення Кредитного договору становить 357 557(триста п'ятдесят сім тисяч п'ятсот п'ятдесят сім) доларів США (1USD=5.05). Пункт 2.1.1.Кредитного договору передбачає, що ПАТ «ОТП БАНК» - кредитор зобов'язався надати [PERSON] кредит в сумі 250 000 доларів США. Зобов'язання ПАТ «ОТП БАНК» за Кредитним договором не виконав, оскільки надав кредит тільки в сумі 245 000 доларів США, що підтверджується касовими документами. Решту коштів в сумі 5000,00 дол. США він зарахував в рахунок погашення кредиту. На письмові звернення до банку від 26.11.2008р. та 09.12.2008р., щодо невиконання умов Кредитного договору та видати частину залишкової суми кредиту 5 000 доларів США, ПАТ «ОТП БАНК» залишив без розгляду і без відповіді чим порушив вимоги Закону України «Про звернення громадян», «Про захист прав споживачів». ОТП Факторинг Україна не надав платіжних документів, що підтверджують факт купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 29.04.2010р. Стаття 617 ЦК України передбачає «підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов"язання». Відповідно до ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про умови кредитування. Згідно з п. 2.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10.05.07 року № 168, банки зобов'язані перед укладенням кредитного договору надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту за встановленою формою. Пунктами 2.4, 2.5 вищевказаних Правил передбачено, що банки зобов'язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з такою інформацією. Банки розробляють форму (бюлетень, довідку, повідомлення тощо) надання споживачу достовірної інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка повинна бути затверджена рішенням уповноваженого органу банку та доведена до відома його відповідних структурних підрозділів. Крім цього, цими ж Правилами передбачений обов'язок банку у разі надання кредиту в іноземній валюті під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за договором несе споживач. В судовому засіданні встановлено, що вся вищевикладена інформація до укладення договору в письмовій формі за встановленими Правилами зразками позивачу банком надана не була. Враховуючи вищенаведені обставини,суд вважає, що позов [PERSON] є обгрунтованим та повністю доведеним доданими до матеріалів справи письмовими доказами, оскільки стороною відповідача не надано доказів які б споростовували даний факт

Outcome: dismissed