Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-19 00:00:00

Позивачі просять суд, визнати за ними право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті їх матері [PERSON], яка померла 24.10.2010 року. Померла [PERSON] залишила заповіт, яким житловий будинок №47 по вул. Центральній в смт. Лопатин Радехівського району Львівської області та земельну ділянку площею 0.08 га під будівництво та обслуговування житлового будинку та споруд за вказаною адресою заповіла в рівних частинах позивачам, а земельну ділянку площею 0,1092 га для ведення особистого підсобного господарства заповіла внучці [PERSON]. [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від своєї частини спадщини на користь позивача [PERSON]. Однак державний нотаріус Радехівської державної нотаріальної контори роз»яснив, що не може видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки у зв»язку із неможливістю визначити склад спадкового майна за правовстановлюючими документами. Виходячи з вищенаведеного просять: визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом на 0,4 га, тобто 4/15 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку по вул. Центральній, 47 в смт. Лопатин Радехівського району Львівської області, кадастровий номер 4623955000:01:001:157; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом на 0,11 га, тобто 11/15 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку по вул. Центральній, 47 в смт. Лопатин Радехівського району Львівської області, кадастровий номер 4623955000:01:001:157; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом на 0,0368 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Центральній, 47 в смт. Лопатин Радехівського району Львівської області, кадастровий номер 4623955000:01:001:158; Позивачі звернувся до суду з заявою про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Радехівського району Львівської області в судове засідання не з»явився про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. За викладених умов, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів. Суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Свідоцтвом про смерть серії І-СГ №228572 виданого 25.10.2010 року встановлено, що [PERSON] померла 24.10.2010 року в смт. Лопатин Радехівського району Львівської області. З заповіту посвідченого 7.11.2008 року секретарем виконкому [PERSON] селищної ради Радехівського району Львівської області встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: житловий будинок разом з господарськими будівлями, який знаходиться в селищі Лопатин Радехівського району Львівської області по вул. Центральна, 47, земельну ділянку площею 0.08 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель заповіла в рівних частинах своїм синам [PERSON] і [PERSON]. Земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0.1092 га, яка належить їй на праві приватної власності на землю згідно Державного акта /ІУ-ЛВ №060346 вид. [PERSON] селищною радою 21.10.1997 р. за №78/ та свідоцтво власника інвестиційних сертифікатів, які вкладені в «Українські інвестиції» по адресу м.Львів, вул. Пушкіна, 136, заповіла своїй внучці [PERSON]. З Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №060346 від 21.10.1997 року встановлено, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.1868 га, яка розташована на території смт.Лопатин по вул. Центральній №47 Радехівського району. Землю передано для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, ведення ОПГ. Кількісною характеристикою земель, переданих у приватну власність, встановлено, що всього земель 0,1868 га, в тому числі сільськогосподарських угідь 0,1269 га, з них: ріллі 0,1092 га, багаторічних насаджень 0,0177 га. Під будівлями лісами і іншими угіддями 0,0599 га. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом та заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, судом встановлено, що заповідач земельну ділянку площею 0.08 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель заповіла в рівних частинах своїм синам [PERSON] і [PERSON]. Однак, як встановлено з Державного акту на право приватної власності на землю заповідач мала у своїй власності земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею лише 0,0599 га. Виходячи з вищенаведеного коли встановлено, що земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських будівель зазначена в заповіті є значно більшою ніж заповідач мала згідно Державного акту на право приватної власності на землю, суд приходить до висновку, що заповідач розпорядилася майном, яке їй не належало на момент складання заповіту і не належало в майбутньому, тобто на момент відкриття спадщини, а тому позов до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed