Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-13 00:00:00

У березні 2013 році позивач звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, [PERSON] про звернення стягнення. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач, просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN80AV57250343 від 04.01.2008 року - в розмірі 77\~ 112,14 грн. витребувати та передати в заклад (володіння) шляхом опису ПАТ КБ Приватбанк комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та звернути стягнення на предмет застави: автомобіль ЗАЗ, модель: TF699P, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: Y6FTF699P8W383287, реєстраційний номер: АН6229СО, що належить на праві власності [PERSON], з укладанням від імені відповідача договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою - покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ Приватбанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, стягнути з відповідачів солідарно 10 000,00 грн.; з відповідача [PERSON] витрати на юридичну допомогу у розмірі 3\~ 200,00 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву про слухання справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник ПАТ А-Банк в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № DN80AV57250343 від 04.01.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 56\~ 190,80 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9.96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.01.2015 року. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна, згідно з яким в заставу надано автомобіль ЗАЗ, модель: TF699P, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: Y6FTF699P8W383287, реєстраційний номер: АН6229СО, що належать на праві власності останньому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Відповідно до ст. 19 Закону України Про заставу, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Зобовязання позичальника, що випливають зі згаданого кредитного договору, були забезпеченні шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки від 20.10.2010 року №167. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Однак, відповідачі свої зобовязання не виконують в повному обсязі, в результаті цього виникла заборгованість за кредитним договором станом на 01.03.2013 року склала 77\~ 112,14 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 32\~ 714,01 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 17\~ 175,62 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 5\~ 974,90 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 21\~ 247,61 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають частковому задоволенню, оскільки вимоги щодо укладання від імені відповідача договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ, а також надання банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, суперечать нормам Закону України Про заставу щодо процедури звернення стягнення на заставлене майно та правовим позиціям, висловлених Судовою платою у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при перегляді цивільних справ у касаційному порядку у І кварталі 2011 року. Крім того, вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк", [PERSON] щодо стягнення суми задоволенню не підлягають, оскільки регулюються іншими нормами права та не можуть розглядатись з даним предметом позову. Позовні вимоги ПАТ КБ Приват Банк щодо стягнення витрат на юридичну допомогу задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано підтвердження понесення вказаних витрат. Оскільки при подачі позову позивач оплатив судові витрати, його позов задоволено частково, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial