Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~14 вересня 2009 року [PERSON] (після одруження [PERSON] ) [PERSON] в інтересах звернулася до суду з позовом до [PERSON] районної державної нотаріальної контори, [PERSON], про скасування свідоцтва про право на спадщину 06 грудня 2012 року [PERSON] як представник - [PERSON] згідно доручення подав до суду заяву про уточнення позовних вимог,згідно яких [PERSON] ([PERSON]) звернулась з позовною заявою до [PERSON] районної державної нотаріальної контори ,[PERSON] сільської ради ,третьої особи [PERSON] про скасування свідоцтва про право на спадщину. Позивач просить визнати: незаконним та скасувати свідоцтво про право власності серії САА № 317807 виданого [PERSON] сільською радою від 12 травня 2003 року на [PERSON] на будинок № 14 по вул. Кольки в с. Ракошино, Мукачівського району. Скасувати право власності за [PERSON] на будинок № 14 по вул. Кольки в с. Ракошино,Мукачівського району,реєстація якого проведена в [PERSON] районному МБТІ та ЕО 15.12.2005,реєстраційний номер № 1014441 року від 15.12. 2005 р. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04 квітня 2005 року помер її рідний батько [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 001285,актовий запис № 30, виданим 04 квітня 2005 року виконкомом [PERSON] сільської ради Мукачівського району Закарпатської області. 09 травня 1981 року між батьком [PERSON]А та мамою [PERSON]І був заключний шлюб, в якому народилася [PERSON], [INFO]. На час відкриття спадщини позивач була неповнолітньою і мала право на обов»язкову частку у спадщині та вважалась такою, що отримала спадщину .[PERSON] районною державною нотаріальною конторою 09.12.2005 року всупереч статті 1301 ЦК України, віддано свідоцтво на право на спадщину за заповітом на будинок № 14 по вул. Кольки в с.Ракошино, Мукачівського району на [PERSON]. На момент смерті батька, якому належав на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: с.Ракошино, вул. Кольки, № 14, Мукачівського району,загальною площею 102,3 кв.м, житловою площею 55,0 кв.м, в порядку спадкової трансмісії (ст. 1276 Цивільного кодексу України), фактично відкрилася спадщина на дане нерухоме майно. Відповідно до вимог ст.1241 ЦК України право на обов»язкову частку у спадщині мають малолітні діти,неповнолітні,повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова ). Посилається на те, що [PERSON] отримав спадщину на підставі заповіту,який, нібито 22.10.2001 року склав на його ім.»я [PERSON]Однак вважає, що даний підпис підписаний не спадкодавцем [PERSON]А, а іншою особою, так як вказана в заповіті адреса, по вул. Кольки № 14 в с. Ракошино, є не правдива, оскільки останній там ніколи не проживав. 12 травня 2003 року [PERSON] сільською радою на підставі рішення № 10 від 27.03.2003 року було видано свідоцтво на право власності серії САА № 317807 на будинок № 14 по вул. Кольки в с. Ракошино, Мукачівського району на померлого [PERSON],19.03.1977 року. 09 липня 2003 року [PERSON] районною державною нотаріальною конторою видалось свідоцтво про право на спадщину за законом на [PERSON]Я, спадкова справа № 462,зареєстрованого в реєстрі № 1-2719. 04 квітня 2005 року помер батько позивача [PERSON] і невідомими особами були підроблені документи на право власності на будинок № 14 по вул. Кольки в с. Ракошино і сільською радою складений та посвідчений заповіт від імені батька [PERSON] на відповідача [PERSON], чим незаконно захватили чуже майно. В попередньому судовому засіданні [PERSON]І первісний позов та мотиви позову підтримала повністю,пояснила, що на момент смерті батька [PERSON], 04 квітня 2005 року що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 001285,актовим записом № 30, виданим 04 квітня 2005 року виконкомом [PERSON] сільської ради Мукачівського району Закарпатської області. Вона була неповнолітньою та мала право на обов»язкову частку у спадщині та вважалась такою, що отримала спадщину .[PERSON] районною державною нотаріальною конторою 09.12.2005 року всупереч статті 1301 ЦК України, віддано свідоцтво на право на спадщину за заповітом на будинок № 14 по вул. Кольки в с.Ракошино, Мукачівського району на [PERSON]. Пояснила що із спадкодавцем на час відкриття спадщини вона не проживала і заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]А не подавала Представник позивача [PERSON]О заяву підтримав повністю,просив уточнені позовні вимоги задоволити повністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Третя особа [PERSON],будучи відповідачем по первинній позовній заяві в попередньому судовому засіданні позов, не визнав повністю та пояснив, що з даним позовом не згідний. [PERSON] звернулася з позовом про скасування свідоцтва про право на спадщину і мотивує це тим, що на день смерті свого батька [PERSON]І,вона була неповнолітня,а тому вважає себе такою, що прийняла спадщину,оскільки мала обов»язкову частку. Доводи позивача не відповідають дійсності так як [PERSON] більше десяти років не проживав з сім»єю, він проживав в с.Ракошино, вул Кольки № 14, а [PERSON] з двома дітьми в с. Жнятино, вул. Лісна 3, Мукачівського району і між ними не було ніяких сімейних стосунків, ніхто до батька не навідувався. [PERSON], постійно хворів з 1993 року ніде не працював, про що свідчить довідка [PERSON] сільської ради Мукачівського району. В 2003 році отримав третю групу інвалідності загального захворювання, а в 2004 році, другу групу. За весь цей період жодного разу, ні дружина [PERSON]І померлого [PERSON],ні дочка ([PERSON]) ([PERSON]) Х.І не навідувались до нього. З 2000 року я постійно проживав,доглядав [PERSON]І, і був зареєстрований в [INFO] № 14, по вул. Кольки, Мукачівського району. В ст. 1269 ЦК України сказано, що особа, яка бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини постійно не проживає з спадкодавцем, має надати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, як відомо позивачка не постійно, але і тимчасово там не проживала. В цій же ст. п.3 вказано, що особа , яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди батьків або піклувальників, а як відомо позивачка в тому ж місяці досягла повноліття і мала досить часу, щоб , подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що позивач не зробила. Дружина спадкодавця [PERSON]І в 2010 році зверталась до суду з позовом про визначення їй додаткового строку достатнього для звернення із заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Мукачівський міськрайонний судом позов задоволив. Апеляційний суд Закарпатської області рішення та відмовив [PERSON]І в позові. Вищий спеціалізований суду України залишив рішення Апеляційного суду в силі. Представник третьої особи [PERSON], [PERSON],первісний та уточнений позов не визнав повністю і пояснив, що позивачу було достовірно відомо про смерть її батька [PERSON]І , але заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк вона не подавала, тому вважається такою, що не прийняла спадщину. В зв'язку з цим, на даний час визнавати недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане виконкомом [PERSON] сільської ради Мукачівського району після смерті її батька [PERSON], немає підстав,просить в задоволенні уточнених позовних вимог відмовити. В судове засіданя згідно уточнених позовних вимог відповідач [PERSON] сільська рада Мукачівського району не з»явилась повторно, попереджена про судове засідання належним чином,про причину неявки суд не попередила. В попередньому судовому засіданні свідок [PERSON] на боці [PERSON], повідомила, що [PERSON] останнім часом проживав разом із своїм племінником [PERSON], який його хворого доглядав. [PERSON]А хворів туберкульозом, був відправлений в лікарню і пробув там настаціонарі,протягом 7-8 місяців на лікуванні та невдовзі помер. Жінки померлого [PERSON] і дітей в будинку ніколи не бачила. Допомагала померлому його сестра і її діти в тому числі і [PERSON] Допитаний свідок [PERSON]І, на боці [PERSON]Я в попередньому судовому засіданні також повідомив,що проживає в [INFO], по сусідству з [PERSON], та повідомив, що померлий [PERSON]А, часто хворів, перебував на стаціонарному лікуванні. Допомагав, та відвідував його [PERSON], колишньої дружини померлого і дочок у нього не бачив. Заслухавши учасників процесу, свідків, з»ясувавши всі обставини справи,перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями першої черги за законом стали: [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) [PERSON],згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ФМ № 403423; [INFO],батьками якої являються [PERSON] та [PERSON]. Згідно заповіту, посвідченого виконкомом [PERSON] сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 22 жовтня 2001 року, [PERSON], усе своє майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і в загалі все те,що на день смерті буде належати йому за законом, заповідав [PERSON]. Рішенням Апеляційного суду від 22 вересня 2012 року позивачу [PERSON] в позові про продовження строку для прийняття спадщини,-відмовлено. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин ч. 1 ст. 1235 ЦК України. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини ч. 4 ст. 1236 ЦК України. Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування ст. 1301 ЦК України. Заслухавши учасників процесу , свідків по справі, з»ясували всі обставини справи та перевіривши їх доказами,суд приходить до наступного висновку. Відповідно до заповіту №20 від 22.10.2001 р., виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Мукачівського району Закарпатської області , після смерті [PERSON],з заявою про прийняття спадщини до [PERSON] районної державної нотаріальної контори звернувся [PERSON], на якого від 09.12.2005 року був оформлений заповіт. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.10.2001 р.,виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Мукачівського району Закарпатської області. З заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON]А звернувся тільки [PERSON] Суд зазначає, що Цивільний кодекс України в редакції 2004 року не містить норм, які передбачали б визнання права власності в порядку спадкування. Органом, який видає правовстановлюючий документ про право на спадщину є нотаріус і визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно не є предметом судового розгляду. Суди не можуть підміняти собою інші органи, зокрема нотаріусів, які законом на даний час уповноважені на видачу свідоцтв про право на спадщину за законом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до п. 24 вищевказаної Постанови особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК, згідно якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину в наданий судом додатковий строк, має право звернутися до суду з вимогами про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, якщо спадкоємці, які прийняли спадщину, не дають згоду на внесення нотаріусом за місцем відкриття спадщини цих змін. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи на домоволодіння № 14, що знаходиться по вул. Кольки, с. Ракошино, Мукачівського району, та надані сторонами докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, виходячи з встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, враховуючи, що позивач не прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON]А, доказів про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON]А суду надано, на спадкове будинковолодіння є правовстановлюючий документ на ім'я померлого [PERSON]А, позивач не подавав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]А, із позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька ([PERSON]) [PERSON]І не зверталася. Згідно заяви від 06 листопада 2012 року,представник позивача [PERSON]І- [PERSON], уточнив позовні вимоги та просив: 1) \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності серії САА № 317807 виданого [PERSON] сільською радою від 12 травня 2003 року на [PERSON] на будинок № 14 по вул. Кольки в с. Ракошино, Мукачівського району. 2)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~скасувати право власності за [PERSON] на будинок № 14 по вул. Кольки в с. Ракошино,Мукачівського району,реєстація якого проведена в [PERSON] районному МБТІ та ЕО 15.12.2005,реєстраційний номер № 1014441 року від 15.12. 2005 р. посилаючись на те,що згідно листа від 12.04.2012 року за № 02-03/159 в архівних документах Ракошиської сільської ради відсутні матеріали справи на підставі яких 03.06.2003 був зареєстрований [INFO] на померлого у 1977 році [PERSON]Крім цього, на вимогу [PERSON],було відмовлено [PERSON] сільською радою у видачі копії рішення, № 10 від 27.03.2003 року так як таке рішення сільською радою не приймалось і,що в 2003 році сільською радою приймалось тільки шість рішень, а на підставі даного рішення було видано спірне свідоцтво направо власності на померлого [PERSON], архівим відділом Мукачівського району надав інформацію [PERSON], про те,що [PERSON] сільська рада здала на зберігання документи тільки до 1999 року і в них відсутні документи за 2003 рік. Виходячи з вищевказаного, [PERSON],зробив висновок,що [PERSON] сільською радою незаконно видано свідоцтво на право вдасності на будинок № 14 по вул.Кольки, в с.Ракошино Мукачівського району.На підставі сфабрикованого свідоцтва про право власності, вказаний будинок був зареєстрований в [PERSON] районому «МБТІ та ЕО»Під № 508/101441 09.07.2003 року. [PERSON] районною державною нотаріальною конторою видається свідоцтво про право на спадщину за законом на [PERSON],спадкова справа №462, зареєстровано в реєстрі №1-2719. 04.04.2005 року помирає [PERSON] ІванАдальбертовисч і невідомими особами були підроблені документи на право власності на буд. № 14 по вул. Кольки в с. Ракошино Мукачівського району і сільською радою складений та посвідчений заповіт [PERSON] на [PERSON] До вищевказаного висновку прийшов представник позивача [PERSON] Однак вказаний висновок є таким,що не відповідає обставинам справи та чинному законодавству. В судовому засіданні встановлено, що в матеріалах інвентарної справи №1014441 на домоволодіння № 14, по вул. Кольки, с.Ракошино Мукачівського району, знаходиться належно завірена мокрою печаткою копія рішення № 10 від 27.03.2003 року [PERSON] сільської радою Мукачівського району, «Про оформлення права власності та реєстрацію житлового будинку»,на підставі якого в подальшому видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно,на спірний будинок на померлого 19.03.1977 року [PERSON] та згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №525644 від 12.05.2003 року,реєстраційний номер 101441,спірний будинок в частці 1/1 зареєстровано за власником [PERSON]. Згідно свідоцтва на право на спадщину за законом від 09.07.2003 року, даний будинок успадкував після смерті батька [PERSON] його син [PERSON],спадкова справа № 462,зареєстровано вреєстрі №1-2719. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер витягу № 1051452 від 21.07.2003 року,реєстраційний номер 1014441 спірний будинок в частці 1/1 зареєстровао за власником [PERSON], який згідно свідоцтва про смерть від 04.04.2005 року, залишив заповіт від 22.10.2001 року,зареєстрований за № 120,посвідченого [PERSON] сільською радою, на [PERSON],на підставі якого видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 09 грудня 2005 року,спадкова справа № 568/2005-зареєстровано в реєстрі за № 2-2477.Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер витягу9297484 від 15.12.2005 року реєстраційний номер №1014441 спірний будинок в частці 1/1 зареєстровано за власником [PERSON]. Позивачом та його представником [PERSON], не надано суду доказів, що рішення [PERSON] сільської ради № 10 від 27.03.2003 року визнано в судовому порядку недійсним та скасовано,або скасовано в іншому передбаченому законом порядку, тому дане рішення було чинним на момент його постановлення і є чинним в подальшому , в тому числі і на момент видачі спірного свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.05.2003 року виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради на спірний будинок в частці 1/1 за власником [PERSON]. Крім цього, органом, що скасовує право власності, в тому числі за [PERSON] є Мукачвське районне «БТІ та ЕО», які за законом уповноважені на реєстрацію права власності на нерухоме майно за власниками, тому скасування права власності не є предметом судового розгляду. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами або іншими особами,які беруть участь у справі: такі докази позивачем та її представником суду не подані, тому в задоволенні уточнених позовних вимог слід відмовити. Судові витрат по справі слід покласти на позивача [PERSON].

Outcome: dismissed