Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

У грудні 2012 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач користується послугами з теплопостачання, не здійснює оплату, в результаті чого виникла заборгованість за період з серпня 2010 року по листопад 2012 року в сумі 3919 грн. 29 коп., а також просить стягнути судові витрати. Позивач вказує, що відповідач здійснив самовільне відключення від системи централізованого опалення, що не є підставою для припинення нарахувань за теплову енергію. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві і просить позов задовольнити, додатково пояснила, що будь-яких письмових звернень від відповідачки на адресу позивача про неналежність наданих послуг, замір температурного режиму в квартирі, не надходило. Позивач не мав права припинити нарахування за теплову енергію, оскільки відповідачем не було дотримано порядку відключення від центрального опалення. Відповідач в судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог і просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що з вересня 2010 року не користується послугами відповідача в підтвердження чого надала суду акт від 08.09.2010 року згідно якого її квартира переобладнана під опалення від електричної енергії. Відповідачка вказує, що позивач надавав неналежні послуги з опалення в результаті чого вона відмовилась від його послуг, оскільки температурний режим в приміщенні був занадто низьким, що призводило до постійних хвороб її дитини. При цьому, відповідачка систематично сплачує за обігрів приміщень загального користування багатоповерхового будинку. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані у справі докази у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач мешкає у квартирі №20, б. 62, по вул. Червоноармійській, м. Пирятин, Полтавської області. Відповідно до Розділу 3 Статуту позивача, основними напрямками діяльності підприємства є: забезпечення тепловою енергією на опалення та підігрів води житлового фонду, комунально-побутових та інших обєктів; технічне забезпечення, функціонування та експлуатація котельних, теплових пунктів та теплових мереж, переданих в комунальну власність на баланс підприємства. Зі змісту виписки з особового рахунку відповідача №43601 та наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу нарахована та ним несплачена вартість послуг з теплопостачання за період з серпня 2010 року по листопад 2012 року в розмірі 3919 грн. 29 коп. Питання відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в багатоповерхових житлових будинках регулюється Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок), в редакції, яка є чинною на час прийняття цього рішення. Так, Законом України «Про теплопостачання» споживачам теплової енергії надана можливість вибору одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами (ст.24 Закону). Відповідно до п. 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Пунктом 25 Правил визначено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж ЦО, водопостачання і водовідведення забороняється. Відповідно до п. 26 Правил відключення споживачів від мережі централізованого опалення здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена схемою теплопостачання, затвердженою органами місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання», за умови безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування, реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Пунктом 1.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання зазначено, що вказаний Порядок визначає процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП. Пунктом 2.1.Порядку передбачено, що для вирішення питання відключення житлового будинку від мереж ЦО власник (власники) повинен (повинні) звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі Комісія) з відповідною письмовою заявою. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації (п. 2.2. Порядку). Відповідно до положень Порядку проект відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. Відповідно до п.2.6 Порядку по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Зі згаданих нормативних актів вбачається, що споживач може відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, але відключення його від мереж централізованого опалення повинно здійснюватись у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, та таке відключення можливе тільки в усьому багатоквартирному будинку. В матеріалах справи міститься копія акту про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП від 06.09.2010 року, зі змісту якого вбачається, що кв. 20 в б. 62 по вул. Червоноармійській, м. Пирятин, Полтавської області відключена від мереж ЦО і ГВП. Однак вказаний акт не підписаний представником монтажної організації та не затверджений рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП. Крім того, враховуючи положення наведених вище норм, відповідний акт має посвідчувати відключення від мереж ЦО і ГПВ всього багатоповерхового будинку, а не окремої квартири, оскільки такий порядок чинним законодавством України не передбачений. Таким чином вказана копія акту не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження належного відключення відповідача від мережі централізованого опалення і, як наслідок, відсутності заборгованості відповідача перед підприємством, що здійснює постачання теплової енергії. Пунктом 29 Правил передбачено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання. З наведеного вбачається, що самовільне відключення радіаторів централізованого опалення у квартирі не є підставою для зменшення оплати за наданні послуги. Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Оскільки самовільне відключення радіаторів у квартирі не є підставою для зменшення оплати за наданні послуги, позивач має право вимагати і обґрунтовано вимагає в судовому порядку сплату заборгованості за спожиту теплову енергію. Враховуючи, що відповідачем не було проведено у визначеному законом порядку відключення від централізованої мережі, внаслідок чого позивачем фактично надавалися йому послуги з теплопостачання, від отримання яких відповідач своєчасно не відмовився, заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Суд не приймає до уваги наданий відповідачем акт від 08.09.2010 року, оскільки він не є належним доказом дотримання відповідачем встановленого чинним законодавством України порядку відключення від мереж централізованого опалення. На підставі викладеного,

Outcome: approved