Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-25 00:00:00

В вересні 2011 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитно-заставним договором №NKH3A8000085129 від 05.05.2008 р. в сумі 12557,39 доларів США, що за курсом НБУ складає 100 101,23 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що 05.05.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір № NKH3A8000085129, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 15 374,14 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення 03.05.2013 року. Згідно кредитно-заставного договору № NKH3A8000085129 відповідач надав в заставу автомобіль MITSUBISHI GALANT 2,4, 2001 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: 4A3AA46G71E032832, реєстраційний номер: BE 1782 AM, що належить йому на праві власності. В позові позивач вказував, що відповідач належним чином не виконує свої зобовязання, внаслідок чого станом на 19.08.2011 відповідач має заборгованість 12 557,39 доларів США, що за курсом НБУ складає 100 101,23 грн. Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку не бажає погашати заборгованість, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитно-заставним договором. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судовому засіданні приймав участь його представник - [PERSON], який позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що 05.05.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір № NKH3A8000085129, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 15374,14 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення 03.05.2013 року. Згідно кредитно-заставного договору № NKH3A8000085129 відповідач надав в заставу належний йому автомобіль MITSUBISHI GALANT 2,4, 2001 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: 4A3AA46G71E032832, реєстраційний номер: BE 1782 AM. Відповідач не належним чином виконує свої зобовязання, внаслідок чого станом на 19.08.2011 відповідач має заборгованість 12 557,39 доларів США, що за курсом НБУ складає 100 101,23 грн., яка складається з наступного: -5178,88 доларів США - заборгованість за кредитом; -6750,67 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; А також штрафи відповідно до п. 13 Кредитно заставного договору: -31,36 доларів США - штраф (фіксована частина); -596,48 доларів США - штраф (процентна складова). В судовому засіданні представником позивача було звернуто увагу суду на те, що переданий в заставу автомобіль MITSUBISHI GALANT 2,4, реєстраційний номер: BE 1782 AM, з дозволу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був проданий відповідачем, через представника - [PERSON], якій відповідач по справі - [PERSON] надав довіреність на продаж, яка була посвідчена нотаріально 10.02.2009 року. В даній довіреності [PERSON] надав всі повноваження повіреному на продаж заставного автомобілю, за ціною та умовами на розсуд повіреного. 02.04.2009 року грошові кошти від проданого заставного автомобілю в сумі 10868,90 доларів США, що еквівалентно - 83690,53 гривні, були зараховані на часткове погашення заборгованості по кредитно-заставного договору № NKH3A8000085129. Після зарахування одержаної суми, від реалізації предмета застави, залишок заборгованості по кредиту [PERSON] склав 5178,88 доларів США. Але, Відповідач більше не здійснював погашення заборгованості по кредитно-заставному договору. Представник відповідача - Кар дупель В.Ю., позовні вимоги не визнав через те, що позивач порушив встановлений законом порядок досудового звернення стягнення на заставлений автомобіль, та на цій підставі просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Суд знаходить необгрунтованими доводи відповідача, оскільки в матеріалах справи є копія довіреності відповідача, згідно якої [PERSON] самостійно прийняв рішення про продаж заставного автомобіля, і в такому випадку відповідач не був зобовязаний дотримуватися процедури звернення стягнення на заставлене майно. Також з матеріалів справи вбачається, що грошових коштів, від реалізації заставного автомобіля не вистачило на повне погашення заборгованості відповідача перед позивачем по кредиту, а відповідач після цього, не виконав зобовязання щодо погашення заборгованості яка залишилась по кредитно-заставному договору № NKH3A8000085129. Крім цього, із матеріалів справи вбачається та визнається представником відповідача, що після надання доручення на продаж заставленого автомобіля, відповідач не проводив платежі за кредитним договором та не цікавився наявністю чи відсутністю заборгованості перед банком. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про заставу», у випадках, коли суми, вирученої від продажу предмета застави недостатньо для повного задоволення вимог заставо держателя, він має право, якщо інше не передбачено законом чи договором одержати суму, якщо не вистачає для повного задоволення вимоги, з іншого майна боржника в порядку черговості, передбаченої законодавством України. Статтею 591 ЦК України також передбачено, що якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки, пеню та штрафи у розмірах, передбачених умовами договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст.615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. В п. 27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 2 від 30.03.2012 року зазначається. Що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Таких клопотань відповідач та його представник суду не заявляли. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви.

Outcome: approved