Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про поділ майна та визнання права власності, посилаючись на те, що за час перебування з [PERSON] у шлюбі була заснована ТОВ "Автомобільна компанія "Терра", одним із засновником стала відповідачка, внесок до статутного фонду якої становить 126250грн., що відповідає 25% частки статутного фонду товариства і є спільною сумісною власністю подружжя. Підставою звернення позивача [PERSON] до суду є майновий спір між ними, що виник через не досягнення згоди порядку поділу майна, набутого ними за час шлюбу і тому просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та визнати за [PERSON] право власності на 12,5% частки в статутному капіталі ТОВ "Автомобільна компанія "Терра", вартість якої становить 63125грн. та стягнути з [PERSON] вартість 12,5% частки в статутному капіталі ТОВ "Автомобільна компанія "Терра", що становить 63125грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила не задовольняти, пояснювала, що дійсно під час перебування з позивачем у шлюбі була заснована ТОВ "Автомобільна компанія "Терра", одним із засновником товариства стала [PERSON], частина вкладу до статутного капіталу товариства були спільні кошти подружжя, однак вклад до Статутного капіталу господарського товариства не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Представник ТОВ "Автомобільна компанія "Терра" в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав, просив відмовити, посилаючись, що вимоги, які зазначені в позовній заяві не відповідають правовим нормам законодавства України, оскільки вклад до Статутного капіталу господарського товариства не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.07.1985року по 25.04.2013року. Згідно ст.ст. 60,70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що сторонами в шлюбі за спільні кошти придбано: ТОВ "Автомобільна компанія "Терра" (зареєстровано у 30.05.2007р., розмір внеску до статутного фонду [PERSON] у розмірі 126250,00грн.). Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" у п. 22 зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. ТОВ "Автомобільна компанія "Терра" є власником майна, переданого [PERSON] до статутного фонду Товариства, про що, також, вказано в ст. 12 Закону України "Про господарські товариства" з наступними змінами і доповненнями, а саме: товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом. Діючим законодавством не передбачено майнове право учасника або його близьких родичів на визнання за ними права власності на статутний капітал (фонд) або майно Товариства, вказані особи є титульними власниками спірного майна, яке набуте ними у відповідності до діючого законодавства. Однак, виходячи зі змісту ч.3 ст. 61 СК України, правовий режим спільної сумісної власності розповсюджується також на частку в статутному капіталі господарських товариств, за умови формування частки в статутному капіталі товариства за рахунок грошових коштів, що є спільною власністю подружжя (статті 55, 57 Закону України "про Господарські товариства"). Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбуватися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власністю кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійсняється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що сторонами в шлюбі за спільні кошти була сформована частка в статутному капіталіТОВ "Автомобільна компанія "Терра", тому згідно ст. 60 СК України, цей статутний капітал підлягає поділу між подружжям ( 126250: 2 = 63125 гривень ), а відтак, на користь [PERSON] слід стягнути компенсацію за половину від зазначеної частки в розмірі 63125,00грн. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягають задоволенню частково. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 631,25грн.

Outcome: approved