Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-24 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 01.10.2007 р. ВАТ Комерційний банк "Надра"(правонаступник ПАТ "КБ "Надра"з 04.02.2011 р.) та [PERSON] (далі 1-й Відповідач), уклали кредитний договір № 82/ЕМК/73/2007-980, згідно якого позивач надав 1-му відповідачу кредит на споживчі цілі на загальну суму -10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.) із розрахунку 30,0% річних строком з 01.10.2007 р. по 01.10.2008 р. За договором поруки від 01.10.2007 р. [PERSON] та [PERSON] (далі 2-ий Відповідач) зобов'язалися відповідати перед позивачем як солідарні боржники. Кредит був отриманий 1-м відповідачем 01.10.2007 р. згідно заяви на видачу готівки (меморіальний ордер). 1-м відповідачем станом на 23.11.2011 р. порушені пункти 1.3., 3.1.1., 5.1.2. кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. 01.10.2008 р. строк кредитного договору закінчився, таким чином 1-й відповідач прострочив термін виконання основного зобов'язання. Тобто, станом на 23.11.2011 р. за 1-м відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі -18 616,13 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот шістнадцять гривень 13 коп.), в тому числі: непогашений кредит -5 087,94 грн., несплачені відсотки -5 646,82 грн., несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань -5 197,68 грн., штраф за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків -2 683,69 грн., комісія за управління кредитом -0,00 грн. Зазначає, що неодноразово повідомляли відповідачів про факт виникнення заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором платежів, але відповідачі уникають та не здійснюють дій для погашення заборгованості. Тому просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Публічного Акціонерного Товариства "Комерційний банк "Надра" (к/р 32002180102, МФО 321024, код ЄДРПОУ 20025456) заборгованість за кредитним договором № 82/ЕМК/73/2007-980 від 01.10.2007 р. в сумі -18 616,13 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот шістнадцять гривень 13 коп.) та судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позовних вимогах зазначив про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути позовну заяву без його участі, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини неявки до суду не повідомили, належним чином повідомлені про час і місце слухання справи, надіслали до суду заперечення в яких просили застосувати загальний строк позовної давності у три роки. Також надіслали до суду заяви в яких просять слухати справу за їх відсутності, звукозапис просили не проводити. Дослідивши письмові докази по справі, ознайомившись із запереченнями відповідачів, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.10.2007 р. ВАТ Комерційний банк "Надра"(правонаступник ПАТ "КБ "Надра"з 04.02.2011 р.) та [PERSON], уклали кредитний договір № 82/ЕМК/73/2007-980, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі на загальну суму -10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.) із розрахунку 30,0% річних строком з 01.10.2007 р. по 01.10.2008 р. (а.с. 6-7). Згідно договору поруки від 01.10.2007 р. [PERSON] зобов'язався, у випадку невиконання 1-м відповідачем взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, нести солідарну відповідальність перед позивачем нарівні з 1-м відповідачем за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій (а.с. 8-9). Відповідно до п. 3.1.1. кредитного договору 1-й відповідач повертає кредит та сплачує відсотки згідно графіку повернення кредиту та сплати відсотків, який є невід'ємною частиною кредитного договору. Згідно з п. 3.1.2.2. у випадку прострочення виконання зобов'язання у відношенні повернення кредиту у строк, обумовлений п. 3.1.1. кредитного договору, 1-й відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом або його частини (якщо зобов'язання частково виконані 1-м відповідачем) у розмірі 30,0% річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці. Відповідно до п. 1.2. договору поруки 2-й відповідач взяв на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язанням 1-го відповідача, які виникають з умов кредитного договору № 82/ЕМК/73/2007-980 від 01.10.2007 р. і полягають у поверненні кредиту, відсотків, сплати неустойки та відшкодуванню збитків. 01.10.2008 р. строк кредитного договору закінчився. Згідно п. 8.1. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту 1-й відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Відповідно до п. 8.2. кредитного договору за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом 1-й відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Згідно п. 8.3. кредитного договору у разі порушення 1-м відповідачем строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом 1-й відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі -25% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. Станом на 23.11.2011 р. 1-й відповідач порушив пункти 1.3., 3.1.1., 5.1.2. кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами та має наявну заборгованість по кредитному договору в розмірі -18 616,13 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот шістнадцять гривень 13 коп.), в тому числі: непогашений кредит -5 087,94 грн., несплачені відсотки -5 646,82 грн., несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань -5 197,68 грн., штраф за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків -2 683,69 грн., комісія за управління кредитом -0,00 грн. (а.с. 10-11). Відносини між сторонами, що є предметом спору, врегульовуються Цивільним кодексом України (надалі -ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання за договором має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, на підставі встановлених судом обставин та зазначених норм закону, суд дійшов висновку, що [PERSON] має заборгованість по сплаті за кредитним договором у розмірі -18 616,13 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот шістнадцять гривень 13 коп.). Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Виходячи із наведеного, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, оскільки позивачем не було надано доказів пред'явлення вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором, тому суд вважає за необхідне відмовити в частині стягнення з поручителя заборгованості за даним кредитним договором. Однак суд, відмовляє в задоволенні позову, оскільки сплив строк позовної давності, виходячи з наступного. Суд, вивчивши матеріали справи дійшов висновку про необхідність застосування загального строку позовної давності тривалістю у три роки з наступних підстав. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено, що відповідно до п. 1.3 кредитного договору строк виконання позичальником зобов'язань становить до 30.09.2008 р., а відповідно до п. 1.2 договору поруки -до 01.10.2008 р., оскільки позивачу було відомо про порушення позичальником зобов'язань на момент закінчення строку кредитного договору у 2008 році, термін позовної давності у три роки сплив в 2011 році. В свою чергу, Позивач подав позов до суду у 2012 році. Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В свою чергу, Позивач не просив суд визнати причини пропуску позовної давності поважними. Сплив позовної давності, відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, тому за даних обставин, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed