Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-03 00:00:00

У липні 2012 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ житлового будинку в натурі між власниками та просила суд припинити право спільної часткової власності на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS], що належить [PERSON] та [PERSON]. Виділити [PERSON] у власність 45/100 частини спільного майна індивідуального житлового будинку за адресою - [ADDRESS], приміщення у житловому будинку, а саме житлові кімнати 23,7 кв.м. та 6,7 кв.м., загальною площею 30,4 кв.м., загальною вартістю 23 503,00 грн. Виділити [PERSON] у власність 65/100 частини спільного майна індивідуального житлового будинку за адресою - [ADDRESS], приміщення у житловому будинку, а саме: житлові кімнати 7,7 кв.м., 16,0 кв. м., веранда 10,5 кв.м.,кухня 9,9 кв., м. та погріб, загальною площею 44,1 кв.м., загальною вартістю 28 667,00 грн. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 2 585,00 грн. та судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 294,57 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити в повному обсязі. ; Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечував. Відповідно До ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимОг не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Вислухавши пояснення позивача, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить До висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Відповідно до Договору дарування від 13.07.19.83 року, посвідченого секретарем виконавчого коміету Бортницької сільської Ради народних . депутатів Бориспільського району Київської області Бабич В.І., [PERSON] (надалі - Позивач) та [PERSON] (надалі - Відповідач), стали власниками в рівних частинах індивідуального житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. На підставі договору дарування Позивачем та Відповідачем були отримані відповідні Свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 07.05.1989 року, відповідно до яких Позивач є власником 1/2 частини будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Власником іншої 1/2 частини будцнку є Відповідач. Під час судового розгляду Позивач та Відповідач повідомили, що з 2011 року фактичний порядок користування будинком: Позивач займає житлові кімнати 23,7 кв. м. та 6,7 кв.м. Відповідач займає житлові кімнати 16 кв. м. та 7,7 кв. м., а також користується кухнею 10,5 кв. м. та верандою 9,9 кв.м. 22.07.2009 року зроблено висновок судової будівельно-технічної експертизи, складеного Київським науково-дослідним.' інститутом судових експертиз, де визначено два варіанти можливого поділу житлОвого будинку в [ADDRESS] (а.с. 12-18) та Відповідачу [PERSON] пропонується виділити приміщення загальною площею 44,1 кв. м. та відповідно вартістю 28 667,00 грн., а Позивачу [PERSON] пропонується виділити приміщення загальною площею 30,4 кв. м. та відповідно вартістю 23 503,00 грн. Виходячи із вищезазначеного, загальна вартість спільного майна, Відповідно до експертизи становить 52 170,00 грн. Відповідач [PERSON] користується частиною будинку, що перевищує його частку загальною площею 44,1 кв. м. вартістю 28 667,00 грн., що є більшою від ідеальної долі на 2 585,00 грн. (26 085,00- 28 667,00). Спірне жиле приміщення має два самостійні входи і: складається із чотирьох основних приміщень та двох допоміжних приміщень. Між сторонами склався певний порядок користування приміщеннями з відступом від розміру ідеальної частки, що належить кожному співвласнику. До кожного приміщення підведені комунікації, є окремі виходи. Частка, яку Позивач просить виділити є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до статті 358 ЦК України кожен співвласник має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного, суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (надалі іменується «Постанова пленуму») судам підвідомчі спори, пов'язані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема про виділ частки з будинку (поділ будинку), що є спільною власністю (частковою чи сумісною). Згідно п. 6, 7 постанови пленуму при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх, часток у праві власності. У випадку, якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши Позивача, Відповідача, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що спірне жиле приміщення має два самостійні входи, до кожного приміщення підведені комунікації та те, що частка, яку просить виділити Позивач є відокремленою, та її виділ в натурі можливий, та Позивачу виділити у власність 45/100 частини спільного майна індивідуального житлового будинку за адресою - [ADDRESS], а саме житлові кімнати 23,7 кв. м. та 6,7 кв.м. та зобов'язати Відповідача компенсувати перевищення вартості його ідеальної долі у спільному майні, сплативши Позивачу кошти в сумі 2 585,00 грн. та позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦПК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб,які приймали участь у справі, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні Вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його, розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально Підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 294,57 грн. (а.с. 4), які підлягають стягненню з Відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved