Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на корить позивача грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 25700 грн. 00 коп., а також судові втрати по справі в розмірі 1257 грн. 00 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином викликався у судові засідання, поштові повідомлення та судові повістки не отримує, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Суд вважає, що у даному випадку можливий заочний розгляд справи згідно з вимогами ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти цього, а у справі достатньо матеріалів для заочного розгляду. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, та вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав: 29 березня 2009 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Форд Фієста» під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Даймлер Крайслер» під керуванням водія [PERSON]. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Даймлер», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта, складає 33 111, 69 гривень. Постановою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2009 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно з ч. 2.1. ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Стаття 41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вказує, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 1.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу вищевказаного Закону України та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. 22 січня 2010 року [PERSON] подав заяву про страхове відшкодування, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачі цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, що вказано у ст. 11 ЦК України. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. У зв'язку з настанням події, передбаченої ст. 41 п. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 25 500 гривень в межах обов'язкового ліміту МТСБУ. Крім того, Моторне (транспортне) страхове бюро України понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 200 гривень, в всього 25 700 грн. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 п. 2 ч. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Після проведення виплати [PERSON] у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача. 26 січня 2010 року листом за вих. № 1362/3-2-05 та 04 березня 2010 року листом за вих. № 4126/3-2-05 Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але нажаль сума відшкодування сплачена не була. Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать й витрати на правову допомогу. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що 27 вересня 2012 року між Моторним (транспортним) страховим бюро України та [PERSON] був укладений контракт про надання правової допомоги правової допомоги, а 18.12.2012 року до цього контракту була укладена додаткова угода № 15, яка зокрема передбачає, що вартість послуг виконавця за ведення від імені замовника справи за позовом до [PERSON] становить 2000 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 145 від 16 січня 2013 року на користь [PERSON] було перераховано грошову суму у розмірі 1000 гривень. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved