Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-16 00:00:00

27 червня 2012 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її повному утриманні. З 1 вересня 2011 року син навчається на денному відділенні Державного вищого навчального закладу «Київський транспортно-економічний коледж», доходів не має. Вона працює, її доходів не вистачає на належне матеріальне забезпечення сина. Відповідач не є інвалідом, інших дітей не має, стягнення з нього не проводяться, є працездатним, працює в СП ТОВ «Нива Переяславщини»на посаді тракториста, має можливість утримувати сина, тому просить стягнути із відповідача аліменти на її користь на повнолітнього сина в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 3 липня 2012 року і до закінчення дитиною навчання - до 30 червня 2015 року, та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, відповідач позов визнав частково. В судовому засіданні позивачка пояснила, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають повнолітнього сина, який є студентом першого курсу денної форми навчання Державного вищого навчального закладу Київського транспортно-економічного коледжу», має незадовільний стан здоров’я, не працює. Відповідач працює та може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. В судовому засіданні відповідач, частково заперечуючи проти позову, пояснив, що він працює, є потерпілим від Чорнобильської аварії на ЧАЕС 2 категорії, згоден сплачувати аліменти на сина в розмірі ј частки заробітку, без визначення мінімального розміру аліментів. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7, 18 - копії свідоцтва про народження та рішення суду про розірвання шлюбу), який проживає з позивачкою (а.с.10 - довідка), має незадовільний стан здоров’я (а.с.9 –медична довідка), навчається на першому курсі денного відділення Державного вищого навчального закладу «Київський транспортно-економічний коледж»з 1 вересня 2011 року, термін навчання по 30 червня 2015 року (а.с.8 - довідка). Відповідач є працездатним, громадянином, евакуйованим у 1986 році із зони відчуження, 2 категорії (а.с.20 –копія посвідчення), має задовільний стан здоров'я, постійне місце роботи та регулярний дохід, працює в СП ТОВ «Нива Переяславщини» на посаді тракториста (а.с.16-17 –копія рішення суду про стягнення аліментів), інших утриманців не має. Згідно зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, так як в судовому засіданні доведено, що повнолітній син сторін продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батько зобов'язаний згідно чинного законодавства утримувати повнолітнього сина та може надавати таку матеріальну допомогу на період його навчання. 2 При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивачка є працездатною та працює (а.с.21 - довідка про доходи), як мати також зобов’язана та має певну можливість утримувати сина, який проживає з нею. За таких обставин суд із врахуванням положень ч.1 ст.182 СК України приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог та вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивачки аліменти на сина у розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу), оскільки відповідач має постійне місце роботи і постійний заробіток та його доходи не носять мінливий характер, що не обмежує його можливості щодо отримання достатнього заробітку і сплати аліментів на сина у визначеному судом обсязі. У задоволенні решти позовних вимог вбачається за необхідне відмовити, оскільки СК України не встановлює мінімального розміру аліментів на повнолітнього сина та останній відповідно до ст.6 СК України не є дитиною. Судовий збір компенсувати за рахунок держави. Суд також вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині присудження позивачці аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial