overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-25 00:00:00

В серпні 2012 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 17 липня 1999 року Великоолександрівською сільською радою Бориспільського району Київської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено запис № 12. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], 15 лютого 2000 року. Сімейне життя в них не склалось, і сторони припинили сімейні стосунки. На підставі вищезазначеного позивачка просила розірвати шлюб. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті Урядовий курєр№ 184 від 10 жовтня 2010 року. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 17 липня 1999 року Великоолександрівською сільською радою Бориспільського району Київської області зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Великоолександрівською сільською радою Бориспільського району Київської області, й зроблено актовий запис за № 12 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], 15 лютого 2000 року / а.с. 5/. Змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їх сім'ї неможливе. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, оскільки позивач та відповідач проживають окремо. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. Спір щодо місця проживання дитини також відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 110 грн. 20 коп., та 420 грн. витрат понесених позивачем на розміщення оголошення в газеті, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-25 00:00:00

25 серпня 2012 року заявник звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним свого батька [PERSON], мотивуючи свою заяву тим, що батько хворіє на психічну хворобу. Через хворобу він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Визнання [PERSON] недієздатним необхідно заявнику для призначення його опікуном батька. У зв'язку з чим [PERSON] заявив клопотання про призначення судово- психіатричної експертизи з метою встановлення психічного стану [PERSON] Для встановлення опіки над [PERSON], заявник просить суд визнати [PERSON], [INFO] - недієздатним. З висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 702 від 20.09.2012 року вбачається, що [PERSON], [INFO], виявляє ознаки деменції внаслідок органічного ураження головного мозку складного генезу (церебральний атеросклероз, токсична знцефалопатія), про що свідчать данні анамнезу: нормальне розвиток з раннього дитячого віку, навчання в загальноосвітній школі, [INFO], трудова діяльність, сімейний стан. Тривалий час зловживав спиртними напоями, пив запоями, похмелявся, толерантність була високою, сформувалася психічна та фізична залежність. З віком, на фоні алкоголізації, стала знижуватися пам'ять, а особливо після того як кілька разів отруївся газом (забув його вимкнути), стан усугубився: втратив багато практичних навиків, був взятий на облік лікарем психіатром, соціальна дезадаптація. При обстеженні, на тлі розсіяною сомато-неврологічної симптоматики, виявлено: порушення процесу осмислення, нестійкість і зниження концентрації уваги, емоціональна лабільність, сльозливість, легкодухість, грубе зниження інтелектуально-мнестичних функцій, пасивність, безпорадність, відсутність галюцинаторно-маревних переживань і критики до свого стану. Ступінь наявних порушень така, що позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин, беручи до уваги висновок психіатрів, суд вважає, що вимоги заявника про визнання [PERSON], [INFO] недієздатним, доведені та підлягають задоволенню. В задоволенні вимог заявника [PERSON] , щодо призначення його опікуном над батьком [PERSON], необхідно відмовити на підставі ч.1 ст. 60 ЦК України, за якою суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, тому заявник не має законних підстав для звернення до суду з вказаними вимогами.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт приналежності їй правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки, виданої 01 липня 1976 бухгалтерією школи селища Світлодарськ Дебальцевського району Донецької області року, та в обґрунтування своїх вимог вказує на те, що трудову книжку її видали на прізвище «Комарницкая Анна Степановна» та під час перебування на роботі в ліспромхозі в Башкірії у 1983 році її у трудовій книжці помилково вписали прізвище «Андриишина», хоча після одруження їй було присвоєно прізвище «Андріїшен» згідно свідоцтва про шлюб. На даний час вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі для оформлення пенсії за віком, однак їй відмовили у звязку з розбіжностями в даних документах та внести виправлення в трудову книжку неможливо. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі в судове засідання не зявися з невідомих суду причин, хоча про дату час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що заявник [PERSON] дійсно працює на даний час у Носівській загальноосвітній школі на посаді кухаря, вони працювали також у даній школі та їм відомо, що вона раніше працювала в Донецькій області та в Республіці Башкірія. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON], [INFO], уродженка с. Носів Бережанського району Тернопільської області, одружилась 28 вересня 1978 року з [PERSON] та їй після одруження присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу 1-ИД № 332036, виданим Носівською сільською радою Бережанського району Тернопільської області. Згідно даних паспорта серії МЮ № 110475, виданого Підгаєцьким РВ УМВС України в Тернопільській області, вказано анкетні дані заявника [PERSON], [INFO], уродженка с. Носів Підгаєцького району Тернопільської області. Як вбачається з копії трудової книжки, заповненої 01 липня 1976 року ОРС Углегорської ГРЕС, по-батькові власника книжки вказано російською мовою «Комарницкая Анна Степановна», [INFO], над прізвищем зазначене прізвище «Андриишина» без засвідчення даного виправлення печаткою. Згідно записів у даній трудовій книжці, заявник з 29.02.1996 року працює кухарем Носівської ЗОШ. Довідкою, виданою Носівською ЗОШ від 23.10.2012 року № 112 підтверджено, що [PERSON] працює на посаді кухаря в Носівській ЗОШ з 29.02.1996 року по даний час. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що у звязку із внесенням записів у трудовій книжці російською мовою було допущено помилку під час перекладу прізвищ заявника з української на російську мову, та при збігу усіх інших анкетних даних, що стосуються особи заявника, суд приходить до висновку, що трудова книжка, видана 01 липня 1976 року на імя «Комарницкая Анна Степановна», дійсно належить [PERSON], а тому слід встановити відповідний факт про приналежність вказаної трудової книжки [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 22.02.1997 р. вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі, який було зареєстровано Бердичівським міським відділом РАГС (актовий запис № 98). Від даного шлюбу мають синів : [PERSON], [INFO], та Давида, [INFO].. Менший син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Фактично шлюб розпався : з 2010 р. вони припинили спільне проживання з відповідачем, оскільки відповідач пішов проживати до іншої жінки. Вважає, що за таких обставин збереження даного шлюбу не відповідає її інтересам. Просить розірвати шлюб, зареєстрований Бердичівським міським відділом РАГС (актовий запис № 98) між нею та відповідачем . В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що вона з відповідачем 3-ій рік поживають окремо. Старший син проживає у свекрухи, менший з нею. За цей час не бачились. Просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище Мельник. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Поштові конверти, надіслані на адресу: вул.Центральна,18, с.Гришівці, Тиврівського району повернувся до суду з відмітками про те, що адресат за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ч.2 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених ЦПК, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до повідомлення начальника ВГІРФО УМВС України у Вінницькій області від 27.09.2012 р. [PERSON] значаться зареєстрованими за адресою : [INFO]. Суд за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Судом встановлено, сторони припинили шлюбні відносини : проживають окремо в різних сім'ях протягом 3-х років, а також поділились дітьми За таких обставин збереження сімї неможливе, оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач вважає збереження шлюбу недоцільним, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-25 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 листопада 1995 року вони уклали з відповідачкою шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Уманського міськвиконкому Черкаської області, актовий запис №752. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Причинами для розірвання шлюбу стало те, що вони мають різні характери та погляди на життя. Вони прийшли до висновку, що проживати разом не можуть. Три роки разом не проживають, їх шлюб носить формальний характер, зберігати шлюб вона не бажає, а тому звернулася з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задоволити. В судовому засіданні відповідач позов визнав, проти задоволення не заперечував. В судовому засіданні встановлено, що сімя сторін розпалась і зберегти її при встановлених обставинах неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, відповідача та їхньої дитини, що має істотне значення, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-25 00:00:00

20 вересня 2012 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в звязку за навчанням, посилаючись на те, що він навчається на денному відділенні Київського національного університету ім.. [PERSON] хімічний факультет за державним замовленням, стипендія нараховується в сумі 730 грн. на місяць. На його утримання батько сплачував аліменти до повноліття, надавав також одноразову допомогу в літній період часу 2012 року в розмірі 600 грн. в добровільному порядку, але на теперішній час батько не надає матеріальної допомоги на його утримання, хоча відповідно до Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до 23 років, якщо вони навчаються. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги позивача її сина [PERSON]А, просить задовольнити вимоги та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на навчання в розмірі ? доходу. Також просить врахувати, що вона має поганий стан здоров'я, її заробітна плата складає біля 1700 грн. на місяць, інших доходів, крім стипендії сина та її заробітної плати немає. Син мешкає в гуртожитку - оплата біля 300 грн., та необхідні оплачувати інші витрати, які складаються з транспортних розходів та ін. на загальну суму біля 3400 грн. Просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково, вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина в зв'язку з навчанням в розмірі 1/6 частини його доходу, бо на його утриманні знаходиться дружина, та малолітня дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться на «Д» обліку, як така, що часто тривало хворіє. Його середньомісячна заробітна плата складає біля 5500 грн., тому він висловлює згоду на допомогу сину в розмірі 1/6 його доходу. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання 01 жовтня 2012 року, в судове засідання 10,23,26 жовтня 2012 року не зявився, про явку в судове засідання повідомлений своєчасно та належним чином, його інтереси представляє матір позивача [PERSON] за довіреністю. Вислухавши думку представника позивача, відповідача, які не заперечували проти розгляду справи в відсутність позивача [PERSON] та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-25 00:00:00

23 жовтня 2001 року помер [PERSON] батько позивача, після смерті якого відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай). Після смерті спадкодавця позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину нотаріус не може видати, оскільки спадкодавець за життя не встиг отримати державний акт на землю. Посилаючись на ці обставини, позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати за ним право власності на право на земельний пай. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду листа, з якого вбачається, що він проти позову не заперечує і просить справу розглядати без участі його представника. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] помер 23 жовтня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, і після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. У відповідності з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0210089 від 08 квітня 1997 року, виданим Смілянською районною державною адміністрацією Черкаської області, [PERSON] має право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Заповіт Ілліча», розміром 3,48 га в умовних кадастрових одиницях. Згідно з листом Смілянської державної нотаріальної контори від 19 вересня 2012 року № 1681/01-16 та інформаційною довідкою після смерті [PERSON] до Смілянської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, але як свідчить довідка Мельниківської сільської ради від 11 червня 2012 року № 57 [PERSON] на день смерті спадкодавця і по даний час був зареєстрований та постійно проживав з ним по вул. Чкалова, 34 в с. Мельниківка Смілянського району. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки на момент його постійно проживав з ним та протягом строку, встановленого ст. 1272 ЦК України, не заявив про відмову від неї, тому за ним повинно бути визнано право власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] у звязку з навчанням у розмірі 1/6 від всіх видів доходу до закінчення навчання. Позивачка в позові пояснила, що шлюб між її батьками розірвано. На теперішній час вона є повнолітньою та навчається у Донецькому художньому училищі і знаходиться на утриманні та вихованні матері. Відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього брата позивачки [PERSON] [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та згоден на стягнення з нього аліментів на навчання доньки. На підтвердження того що позивачка навчається в матеріалах справи мається довідка Донецького художнього училища від 21.08.2012 р. Відповідно до свідоцтва про народження ІХ-НО № 352506 від 06.01.1994р. [PERSON] є батьком [PERSON] Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд враховує те, що позивач знаходиться на утриманні лише матері, яка не має можливості в достатній мірі забезпечити його навчання та проживання, також те, що вона не має самостійного заробітку і потребує додаткової матеріальної підтримки. Вислухавши пояснення позивача та його доводи, вивчивши матеріали справи, ураховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути щомісяця з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 всіх видів доходу щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Виконавчого комітету Білозерської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 04.05.2010 року померла його знайома [PERSON], яка за життя склала заповіт, згідно якого все майно, яке на час смерті належало їй, заповідала позивачу. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою: м.Білозерське, вул.Південна 7/29. З 05.06.1981 року спадкодавця проживала за адресою: [INFO]. Позивач разом зі своєю дружиною доглядав за нею, в кінці 2009 року, [PERSON] за власним бажанням була поселена в будинок престарілих в с.Очеретіно Олександрівського району. Позивач не може оформити свої спадкові права, так як пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, у звязку із правовою необізнаністю. Позивач просить суд визначити додатковий строк тривалістю у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 04.05.2010 року. У судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню Так, відповідно до актового запису про смерть №10, [PERSON], померла 04.05.2010 року. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою: м.Білозерське, вул.Південна 7/29, яку померла заповідала позивачу, згідно із заповітом від 04.04.2009 року. Позивач не може оформити свої спадкові права, так як пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, у звязку із правовою необізнаністю. Відповідно до ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною й тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-25 00:00:00

09.07.2012 року ПАТ Миколаївобленерго звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електроенергію у сумі 1234,94 грн. До судового засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні відповідач [PERSON] проживає за адресою: [INFO], є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївобленерго»в особі філії м. Миколаєва. За даною адресою відкрито особовий рахунок (укладений договір) №1427078. Також встановлено, що 08.02.2012 року контролерами філії м. Миколаєва ПАТ Миколаївобленерго при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електроенергією для населення (затверджених постановою КМУ України від 26.07.1999 року, далі ПКЕЕН) було встановлено порушення вищевказаних Правил, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника відкритою електропроводкою, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку. Порушення п.42 ПКЕЕн». За вказаним правопорушенням було складено Акт № С-2490. 12.03.2012 року вищезазначений акт був розглянутий комісією без участі споживача. Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення Правил відповідачем було нанесено збитки позивачу в розмірі 1234,94 грн. Кількість недоврахованої електроенергії та сума збитків була нарахована відповідно до норм ПКЕЕН та п.3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006р. № 562. Також, згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику»крадіжка електричної енергії, у тому числі пошкодження приладу обліку; порушення ПКЕЕН, визначено, як правопорушення в електроенергетиці, а відповідно до ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН, згідно з законодавством України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На основі встановленого та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На основі встановленого та

Outcome: approved