Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу ДВС Пологівського РУЮ, Державного казначейства України про відшкодування матеріальної шкоди завданої діями (бездіяльністю) органом державної влади у розмірі 72945 грн. Позивач вказав, що 10.05.2002 року відділом ДВС Пологівського РУЮ було вчинено арешт та опис житлового будинку в м. Пологи, вул. Чернишевського, 22, який належав позивачу. Вказаний будинок за експертною оцінкою ТОВ "Консалтінг-Сервіс" було оцінено в 10200 грн, та продано на прилюдних торгах 14.05.2004 року за 8800 грн, а позивачу повернуто 25.11.2008 року 4075 грн. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 09.06.2008 року яке було підтверджено ухвалою Верховного Суду України від 20.04.2011 року прилюдні торги визнані недійсними, а дії представників ВДВС Пологівського РУЮ незаконними. Арештоване майно було оцінено у 10200 грн, і після його продажу 14.05.2004 року кошти знаходились на депозитному рахунку ДВС Пологівського РУЮ та приносили прибуток. Позивач вважає, що кошти у розмірі 10200 грн, могли б лежати на його депозитному рахунку та приносити прибуток до 22,7 % річних, що за період з 10.05.2002 року по 30.05.2012 року становило б 78340 грн. 65 коп, з яких йому повернуто 5395 грн. 15 коп, тобто ним не до отримана упущена вигода у розмірі 72945 грн. 50 коп. Позивач просить відшкодувати за рахунок держави упущену вигоду у розмірі 72945 грн. В судовому засіданні позивач наполягає на вимогах позову, просить їх задовольнити пояснивши, що вказаний будинок був ним проданий у липні 2009 року за 25000 грн. Дані кошти він використав за власним розсудом, але на депозитний рахунок у банку він їх не клав. Крім того пояснив, що якби він продав даний будинок у 2002 році, то отримані кошти він також би використав на власний розсуд і не обов'язково він поклав би їх на депозитний рахунок до установи банку. Представник відповідача відділу ДВС Пологівського РУЮ проти позову заперечує, пояснивши позивач зробив розрахунок упущеної вигоди з розміру 10200 грн, однак майно було продане 14.05.2004 року за 7480 грн, і кошти надійшли на депозитний рахунок ВДВС 24.05.2004 року. 19.11.2008 року позивачу було повернуто з цих коштів 4075 грн. 15 коп., за рахунок іншої частини коштів були задоволені вимоги кредитора, а саме ВАТ "Державний ощадний банк України". Представник відповідача вважає, що позивач не надав жодних доказів, що ВДВС було отримано прибуток за час перебування коштів на його депозитному рахунку, а також який розмір цього прибутку. Представник відповідача також зазначив, що виконавче провадження з приводу реалізації майна позивача було закінчено 25.11.2008 року у зв'язку з повним фактичним його виконанням, але позивач звернувся до суду за захистом свого права лише 21.05.2012 року, тобто більш ніж через три роки коли повинен був дізнатися або міг дізнатися про порушення свого права у зв'язку з чим позивачем порушено трирічний строк позовної давності, а тому просить в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача Державного казначейства України в особі прокурора Пологівського району проти позову заперечує, пояснивши, що Державне казначейство України у відношенні до позивача не скоїло жодних протиправних дій, а тому не може виступати відповідачем по даній справі. Крім того представник пояснив, що відділ ДВС Пологівського РУЮ є державним органом і тому відшкодування збитків за рахунок ВДВС і є відшкодування за рахунок Держави. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Судом встановлено, що 10.05.2002 року відділом ДВС Пологівського РУЮ було накладено арешт і описано будинок по вул. Чернишевського, 22 в м. Пологи, який належав позивачу. Вказаний будинок ТОВ "Консалтінг-Сервіс" було оцінено у 10200 грн. Вказаний будинок було продано з прилюдних торгів 14.05.2004 року за 7480 грн. і ці кошти надійшли на депозитний рахунок ВДВС Пологівського РУЮ. 19.11.2008 року частина вказаних коштів, а саме у розмірі 4075 грн. 15 коп. були повернуті позивачу, інша частина коштів пішла на задоволення вимог кредитора, а саме ВАТ "Державний ощадний банк України". Згідно рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 09.06.2008 року яке було підтверджено ухвалою Верховного Суду України від 20.04.2011 року прилюдні торги були визнані недійсними, а дії представників ВДВС Пологівського РУЮ незаконними. Обставини повернення коштів позивач не заперечує. Крім того позивач пояснив, що вказаний будинок був ним проданий в липні 2009 року за 25000 грн. і дані кошти він використав за власним розсудом, але на депозитний рахунок в установу банку їх не поклав. Також позивач пояснив, що в разі продажу даного будинку в 2002 році він також не обов'язково поклав би отримані кошти на депозитний рахунок, а використав би їх для інших потреб. Твердження позивача, що за час перебування коштів на депозитному рахунку ВДВС Пологівського РУЮ вони приносили прибуток, суд не може взяти до уваги, так як позивач не надав жодних доказів цього. Крім того суд вважає, що зарахування коштів отриманих після продажу майна на депозитний рахунок в установу банку не є звичайною обставиною в розумінні п. 2 ч.2 ст. 22 ЦК України, тобто зарахування вказаних коштів на депозитний рахунок не є обов'язковим, що позивач і підтвердив у своїх поясненнях, так як він після отримання коштів за продаж будинку не поклав їх на депозитний рахунок в установу банку, а витратив на інші цілі. За таких обставин, суд вважає, що позивачу, продажем його майна з прилюдних торгів, які були визнані недійсними не завдано збитків в розумінні упущена вигода, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed