overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 січня 2009 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що з лютого 2012 року сторони припинили спільне проживання, так як мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, крім того, відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, позивачка звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 2000 грн. щомісячно, а на утримання дружини - в розмірі 1000 грн. Під час розгляду справи позивачка змінила розмір позовних вимог і просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, та стягувати з нього аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 1000 грн. на утримання дружини. В ході судового розгляду позивачка від стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 1000 грн. та понесених нею судових витрат відмовилась. Відповідач позов визнав повністю. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони припинили спільне проживання з лютого 2012 року, відновлювати подружні стосунки не бажають, а тому суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити прізвище «Артамонова». Крім того, відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони у справі є батьками [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Згідно з довідкою від 14 березня 2012 року, виданою ОСББ «Гвоздика», м. Сміла, [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки. Враховуючи, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у вказаному позивачкою розмірі, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112, 113, 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

08 червня 2008 року [PERSON]. уклав кредитний договір № СSХRR505423127 (надалі - «Договір») з ПАТ КБ «Приватбанк», (надалі - «Банк»), на суму 8739 грн. 37 коп. строком до 08 червня 2009 року зі сплатою 0,12 % річних на залишок заборгованості. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору та в зазначений в договорі строк не погасив заборгованості за кредитним договором, позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 5280грн. 50 коп. заборгованості за кредитом, 2 грн. 78 коп. заборгованості за нарахованими відсотками, 25626 грн. 56 коп. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 2045 грн. 49 коп. штрафу, всього 32955 грн. 33 коп. та судових витрат в розмірі 329 грн. 55 коп. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з кредитним договором від 08 червня 2008 року № СSХRR505423127 [PERSON] отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит в розмірі 8739 грн. 37 коп. строком до 08 червня 2009 року зі сплатою 0,12 % річних на залишок заборгованості та зобовязався здійснювати погашення кредиту і сплачувати відсотки за користування ним відповідно до умов договору, однак своїх зобовязань не виконав і його заборгованість згідно з розрахунком заборгованості за договором від 08 червня 2008 року № СSХRR505423127 станом на 08 листопада 2011 року становить 32955 грн. 33 коп., яка повинна бути стягнута з нього в примусовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 329 грн. 55 коп. судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 527, 536, 551, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення на користь позивача заборгованості по платі за утримання житла та платі за користування комунальними послугами з відповідачів, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані та проживають в [INFO], але плату за житлово-комунальні послуги не проводить, заборгованість станом на 01.01.2012 р. становить 10 674, 13 грн., яку просить стягнути з відповідачів солідарно та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з"явився, однак в позовній заяві міститься його клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Суд заслухавши осіб сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім»ї наймача, що проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов»язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім»ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов"язаннями, що випливають із зазначеного договору. Встановлено, що відповідачі зареєстровані і проживають в [INFO]. Як вбачається з розрахунку станом на 01.01.2012 року заборгованість становить 10 674, 13 грн., яка відповідно до ст. 64 ЖК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 64, 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

Позивач пред'явив позов про розірвання шлюбу. Зазначив, що 30.09.2006 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано в Вільшанській сільській раді Чуднівського району Житомирської області. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що на протязі тривалого часу вони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім'ї. В судовому засіданні позивач позов підтримав з вищевикладених підстав, зауважив, що на даний час має намір створити сім»ю з іншою жінкою, а також переїхати. Причиною конфліктів вказав постійні зауваження дружини з приводу його матеріального вкладу в сім»ю, приниження. Відповідач позов не визнала, зазначила, що труднощі мають тимчасовий характер, проте сім»ю необхідно зберегти заради дитини. Вказала, що відвідує спеціаліста-психолога. Підтвердила наявність непорозумінь в сім»ї з початку року, визнала, що не підтримують шлюбні стосунки. Просила надати строк на примирення. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.09.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб актовий запис № 6. Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що подружжя, маючи різні погляди на життя, є несумісними у відносинах. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, що визнано відповідачем в судовому засіданні, стосунки в сім»ї мають характер напружених та конфліктних. Судом критично сприймаються пояснення відповідача, згідно яких шлюб можливо зберегти. Так, головною метою збереження сім»ї відповідач вказала інтереси дитини. З приводу пояснень позивача про намір утворити нову сім»ю зауважила, що інтереси позивача можуть змінитись. Суд приходить до переконання, що відповідач не намагалась дійти будь-яких компромісних рішень на врегулювання сімейних конфліктів, також такий намір не вбачається на майбутнє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, який мотивує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають сина: [PERSON], 09.07.2001р.н., який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, хоча здоровий і працездатний, працює по заробітках, а тому просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 850 грн. на місяць до його повноліття, починаючи з часу звернення до суду . В судове засідання позивач та її представник не з»вились. Представник позивача звернувся до суду із заявою в якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з»явився, але звернувся до суду із заявою в якій позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 500 грн., просить справу розглядати в його відсутності. Суд, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, а саме: свідоцтво про народження [PERSON], 09.07.2001р.н., згідно якого батьком записаний відповідач, довідку про склад сімї згідно якої дитина проживає з позивачкою, свідоцтво про розірвання шлюбу, вважає , що позов частково підставний і підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідач зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а тому слід стягувати з нього з врахуванням матеріального стану сторін аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до її повноліття. В решті позову відмовити. На підставі викладеного та ст.180, 182,184 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги мотивують тим, що 24.05.1991 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яку фактично прийняла його дружина [PERSON], так як на день смерті проживала з ним та була прописана. 17.09.2010 року [PERSON] померла. За життя вона склала заповіт, в якому все своє майно в рівних долях заповіла позивачам. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що розташований в с. Запоріжжя Бобровицького району Чернігівської області по вул. Миру, 27. Як спадкоємці вони володіють спадщиною. В зв язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який би посвідчував право власності спадкодавця на 1/2 частину вищевказаного майна, та первинної реєстрації в бюро технічної інвентаризації, нотаріальна контора не могла переоформити частину будинку на позивачів. Тому вони звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями в с. Запоріжжя Бобровицького району по вул. Миру, 27. Позивачі до суду не з'явилися, в поданих заявах просять справу розглянути в їх відсутність. Позовні вимоги підтримують. Відповідач до суду також не з'явився, в поданій заяві просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги визнає.. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог СТ.197 Ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивщи матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з слідуючого. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 17.09.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть / а.с.7 /. Спадкове майно складається з 1/2 частини житлового будинку та надвірних будівель по вул. Миру, 27 в с. Запоріжжя Бобровицького району. Згідно довідки Ніжинського МБТІ право власності на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями та спорудами в Ніжинському МБТІ не зареєстровано / а.с.16/. За заповітом, складеним [PERSON] 14.12.1992 року, та посвідченим секретарем Гаврилівської с/ради, єдиними спадкоємцями являються позивачі по справі. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлюваний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника / спадкоємця/ вирішується в судовому порядку. Згідно з приписами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] померла, її 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями не зареєстрована в Ніжинському МБТІ, за заповітом позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті померлої, суд вважає, що вимоги позивачів про визнання лгаза власності на нерухоме майно є обґрунтованими і відповідають віімогам Закону. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

У березні 2012 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 19 липня 2002 року виконконавчим комітетом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 4. В обгрунтування вимог посилається на те, що сімейне життя не склалося, так як відповідач вела аморальний спосіб життя та зраджувала його. Сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство з листопада 2011 року. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], 2A 10.2002 року народження та [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не зявився надав заяву, про розгляд справи у його відсутність, та про те що позов підтримує і просить його задовільнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 липня 2002 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON]А - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

У березні 2012 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 25 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 103. В обгрунтування вимог посилається на те, що сімейне життя не склалося, так як відповідач був раніше засуджений, а після відбуття покарання та спільного їх проживання він принизливо ставився до неї, вчиняв сварки. Сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу дітей не мають. У судовому засіданні позивач позов підтримала та надала аналогічні пояснення. Відповідач позов визнав в повному обсязі, строк на примирення надавати не потрібно. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25 липня 2007 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Розяснивши наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104,105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

[PERSON] 23 березня 2012 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 27 листопада 2008 року він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], 24 березня 2009 народження. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені з березня 2011 року. Сімейне життя не склалося в звязку з непорозумінням та різними поглядами на життя. Позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає в повному обсязі, просила розгляд справи провести за її відсутності. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2008 року, який було зареєстровано Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ВЛ № 104139, актовий запис № 184. /а.с. 3/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 2 квітня 2009 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківською області, актовий запис №39. /а.с.4/ Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не намагаються примиритись, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно та місце проживання сина між сторонами не існує, дитина залишається жити з матірю - [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. -2-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на жилий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с.Йосипівка Ульяновського району Кіровоградської області по вул. Богдана Хмельницького № 15, який обґрунтувала такими обставинами: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] була власницею жилого будинку з надвірними будівлями в с.Йосипівка Ульяновського району Кіровоградської області по вул. Богдана Хмельницького № 15. 02.06.2011 року вона померла. Позивачка є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом і у встановленому порядку успадкувала усе майно після її смерті. Однак отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями через відсутність правовстановлюючих документів на садибу на імя померлої. [PERSON] не встигла оформити вказаний будинок на своє імя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судове засідання позивачка не зявилась, направивши до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без неї, та повідомила, що підтримує позов у повному обсязі. Не заперечує проти заочного вирішення справи на підставі наявних у справі доказів. Представник Йосипівської сільської ради Ульяновського району, повідомлений про місце і час судового засідання, в судове засідання не зявився. Про час і місце судового розгляду рада оповіщена у встановленому законом порядку. Заяв, клопотання про розгляд справи за відсутності представника радим до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу з відповідачем має дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріально дитині не допомагає, сторони проживають разом. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку. Крім того, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання, посилаючись на те, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, має право на утримання з боку чоловіка. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, зазначивши, що на теперішній час працює, але її особисті доходи не дозволяють їй належним чином утримувати та виховувати дитину. Відповідач позовні вимоги не визнав, зазначивши, що утримує дитину належним чином, надає гроші і дружині, проте між ними виникають сварки стосовно розміру його доходів і, відповідно, тієї їх частки, що виділяється на сімю. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Як вбачається з свідоцтва про народження від 25.09.2009 р., [PERSON] народилася 11 вересня 2009 року, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги обставини справи, вік дитини, відсутність даних щодо інших, окрім офіційного місця роботи, доходів відповідача, в той же час беручи до уваги його вік, стан здоровя, працездатність, а також той факт, що позивачка проживає разом з дитиною, потребує матеріальної допомоги, яку відповідач спроможний їй надати для утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому суд, з урахуванням обставин справи та матеріального становища відповідача, визначає розмір аліментів в розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому аліменти підлягають стягненню, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 9 листопада 2011 року. В той же час, вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини задоволенню не підлягають у звязку з їх необґрунтованістю, оскільки в судовому засіданні сторони не заперечували проти того, що відповідач з особистих доходів сплачує кредит, оплачує комунальні платежі та навчання дружини. Оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат на підставі п.5 ст.4 Декрету КМУ від 21.01.1993 року Про державне митота ст. 81 ЦПК України, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача судові витрати в дохід держави. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного

Outcome: partial