Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-03 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк»звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 5708,88 гривень та судові витрати, посилаючись на те, що 21.02.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта»», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №004-07934-210208, згідно вимог якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок №26257902160471 в національній валюті гривні та надав кредит, строком на 12 місяців, шляхом відкриття йому відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 гривень на умовах, що містяться в тарифному пакеті Класичний». Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо погашення кредиту та сплати відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, в позовній заяві просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав повністю та просив суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, невірний. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21.02.2008 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта»», правонаступником якого є позивач ПАТ «Дельта Банк» (банк), та [PERSON] (держатель) було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №004-07934-210208 (а.с.5-6), згідно вимог якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок №26257902160471 в національній валюті гривні та надав кредит, строком на 12 місяців, шляхом відкриття йому відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 гривень на умовах, що містяться в тарифному пакеті Класичний»(а.с.7). Згідно п.1.6 договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №004-07934-210208 від 21.02.2008 року банк здійснює обслуговування рахунку за кредитною схемою. На підставі п.2.1 договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №004-07934-210208 від 21.02.2008 року моментом надання банком держателю кредиту є здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Відповідно до п.п.2.3, 2.4 договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №004-07934-210208 від 21.02.2008 року держатель картки сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом, які нараховуються у валюті рахунку щомісячно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня за фактичну кількість днів користування кредитною лінією та/або овердрафтом у період нарахування з використанням методу: фактична кількість днів у місяці та фактична кількість днів у році. При нарахуванні процентів не враховується день виникнення та враховується день повернення заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом по рахунку. Згідно п.3.6 договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №004-07934-210208 від 21.02.2008 року держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Обовязковими складовими обовязкового мінімального платежу є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. На підставі п.3.7 договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №004-07934-210208 від 21.02.2008 року у разі порушення держателем строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом, держатель сплачує банку пеню в розмірі, строки та в порядку, які визначені правилами та тарифами. Відповідно до тарифів на обслуговування платіжних карток (тарифний пакет «Visa Класичний») частка обовязкового погашення тіла кредиту 7% від суми використаних коштів станом на день розрахунку, процент за користування кредитною лінією становить 29,90% річних та нараховується щомісячно, процент на позитивний залишок становить 1,00% річних та нараховується щомісячно, процент за недозволений овердрафт становить 90% річних та нараховується щомісячно, плата за обслуговування кредитного залишку становить 2,99% річних від суми використаних кредитних коштів та нараховується щомісячно, штраф за прострочену заборгованість обовязкового мінімального платежу становить 0,01%, але не менше та/або не більше 50 гривень за кожен факт прострочення (а.с.7). Однак [PERSON] вимоги договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №004-07934-210208 від 21.02.2008 року не виконує, в обумовлені строки кредит, комісії та відсотки по ньому не сплачує. Станом на 23.05.2012 року у [PERSON] виникла заборгованість за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №004-07934-210208 від 21.02.2008 року в розмірі 5708,88 гривень, а саме: 1846,74 гривень тіло кредиту, 1504,41 гривень заборгованість за відсотками, 2357,73 гривень заборгованість за комісіями (а.с.13). Позивач звертався до [PERSON] з вимогою про сплату заборгованості по кредиту, попереджав про звернення до суду, однак остання заходів до погашення заборгованості не вжила. Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобовязані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Будь-яких доказів, які б спростували надані розрахунки заборгованості, процентів за кредитним договором, відповідачем не надано. Крім того, ніяких клопотань від відповідача про призначення експертизи розрахунку заборгованості до суду не надходило. Розмір заборгованості є обґрунтованим, підтверджується умовами кредитного договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №004-07934-210208 від 21.02.2008 року, відповідними розрахунками, наданими позивачем, іншими матеріалами справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №004-07934-210208 від 21.02.2008 року ТОВ «Комерційний Банк «Дельта»», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», надав відповідачу [PERSON] кредит. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту, комісії та відсотків по ньому, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved