overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

Рішенням Заводського районного суд м. Запоріжжя від 29.11.2011 року ухваленого у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи:ВАТ "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім..[PERSON]", територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, Перша Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання свідоцтва про право власності на квартиру та договору дарування, Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право власності та договору дарування. Відповідно до ухвали апеляційного суд Запорізької області від 16.02.2012 року ставиться питання про ухвалення додаткового рішення суду, оскільки судом першої інстанції не вирішено питання щодо уточнених позовних вимог [PERSON], а саме визнання недійсними наказу № 148/13 від 07 травня 1993 року «Про приватизацію квартири [ADDRESS] з заводського житлового фонду, свідоцтва про право власності на квартиру від 07.05.1993 року № 288, договір дарування від 13.07.2007 рок, р. № 1-430, держ. нотаріус [PERSON] Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі не надав Відповідач, треті особи у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав, заяв про розгляд справи без його участі не надав Дослідив матеріали справи суд встановив, що судом розглядалась уточнена позовна заява про визнання недійсним наказу № 148/13 від 07 травня 1993 року «Про приватизацію квартири [ADDRESS], заслухувались пояснення сторін. Але в рішенні суд не відтворив думку суду по уточненим позовним вимогам. Суд не урахував уточнену позовну заяву у звязку з тим, що [PERSON] вже звертався до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дарування вищевказаної спірної квартири від 13.07.2007 року недійсним. У задоволенні позову [PERSON] було відмовлено на підставі рішення Заводського районного суду від 21.05.2010 року: судом було встановлено, що оспорюванний договір дарування є законним, а тому встановлено і визнано, що спірна квартира належала тільки [PERSON], і на момент укладання договору дарування від 13.07.2007 року [PERSON] своїх заперечень з приводу незаконності приватизації не заявляв і з позовом про оскарження свідоцтво про право власності на спірну квартиру, виданого на ім*я дружини [PERSON], до суду не звертався. Позивачем було подано апеляційну скаргу на це рішення, яка залишена без задоволення ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27.07.2010 року. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що хвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 367 ЦПК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що відповідач добровільно не надає коштів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], просить стягнути з відповідача по 1/4 частині з усіх видів заробітку на утримання дочки до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить стягнути з відповідача по 1/4 частині з усіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить позов задовольнити, суду пояснила, що відповідач на користь інших осіб аліменти не сплачує, має можливість і зобовязаний сплачувати грошові кошти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розміру аліментів не заперечує. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження в суді, підлягає до задоволення по таким підставам. Як встановлено в судовому засіданні, визнається відповідачем, у позивача з відповідачем мається спільна дитина, дочка [PERSON], [INFO], яка утримується позивачкою. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання малолітньої дитини хоча зобов»язаний надавати таку допомогу згідно вимог закону, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав сторонніх осіб, підлягає прийняттю, а тому позов підлягає задоволенню Позов підлягає до задоволення на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, де вказано, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи визнання позову відповідачем суд не обґрунтовує розмір аліментів на утримання дитини, строки і порядок виплати аліментів. Згідно Закону України „Про внесення змін до Сімейного Кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей від 22 вересня 2005 року, розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.174 ЦПК України суд, при наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у разі визнання позову відповідачем. Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що відповідач добровільно не надає коштів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], просить стягнути з відповідача аліменти. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі по 1/4 частині з усіх видів заробітку на утримання сина, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить позов задовольнити, суду пояснила, що відповідач на користь інших осіб аліменти не сплачує, має можливість і зобовязаний сплачувати грошові кошти на утримання дитини. Відповідач [PERSON], попереджений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень щодо позову не надав, а тому суд з врахуванням думки позивача, яка не заперечує проти заочного рішення, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у справі доказів, згідно вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочно. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження в суді, підлягає до задоволення по таким підставам. Як встановлено в судовому засіданні позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину- сина Іллю, [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно не надає коштів на утримання малолітньої дитини, на користь інших осіб аліменти не сплачує, а тому позов слід задовольнити, стягнути з відповідача аліменти у розмірі по 1/4 частині з усіх видів заробітку на утримання сина, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вищенаведене підтверджується окрім показань позивачки, свідоцтвом про народження дитини серії 1-ОК № 128557 від 09.07.2009 року, виданим відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції , довідкою № 459 Білоцерківської ЖЕК №7 від 15.02.2012року про утримання дитини позивачкою. Позов підлягає до задоволення на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, де вказано, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від заробітку. Згідно Закону України "Про внесення змін до Сімейного Кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей" від 22 вересня 2005 року, розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі та з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави. Згідно ст.367ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з ним, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 17 травня 1996 року. Від цього шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON]. Відповідач зловживає спиртними напоями і через це між сторонами часто виникали конфлікти які тривають вже довгий час. Спільного подружнього життя сторони не ведуть більше року, тому подальше подружнє життя неможливе, на даний час позивач зустріла іншого чоловіка і має намір створити з ним сімю, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позов на підставах зазначених у позовній заяві і просила суд задовольнити її вимоги, оскільки, не має жодних можливостей шлюб зберегти, вони разом не проживають два роки, не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, тому такий шлюб суперечить її інтересам. Також позивач зустріла іншого чоловіка і має намір створити з ним сімю. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що дійсно разом не проживають два роки, але в нього є претензії майнового характеру і після їх вирішення він буде згідний на розлучення, просить дати строк для примирення щоб він міг вирішити цей майновий спір. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому виконкомом Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, 17 травня 1996 року, актовий запис №10. Від цього шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] які проживають та перебувають на утриманні позивача. Шлюб перший. Між сторонами тривалий час існують напруженні відносини, через зловживання відповідачем спиртних напоїв, разом не проживають біля двох років, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, миритись сторони не бажають і у позивача є інший чоловік з яким має намір створити сімю, а у відповідача є лише претензії майнового характеру, які суд вважає недоцільно використати як причину для надання строку для примирення . Тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача , надання строку для примирення не є доцільним, а позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 7 червня 2011 року позов Консорціум ''ЄДАПС" до [PERSON] про захист ділової репутації, визнання недостовірною розповсюдженої інформації та її спростування - задоволено. Заявник звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення суду де просив ухвалити додаткове рішення яким покласти на відповідача [PERSON] понесені Консорціумом "ЄДАПС" судові витрати: судовий збір в сумі 17 (сімнадцять) гри. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 75 (сімдесят п'ять) грн. так як в рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області питання про стягнення судових витрат не було вирішено. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. В ході судового засідання обговорювалося питання про ухвалення додаткового рішення яким покласти на відповідача [PERSON] понесені Консорціумом "ЄДАПС" судові витрати: судовий збір в сумі 17 (сімнадцять) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 75 (сімдесят п'ять) грн. так як в рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області питання про стягнення судових витрат не було вирішено. Відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України, суд постановлює додаткове рішення з цього питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітноїьої дитини . Свій позов позивачка мотивує тим, що відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду від 15.04.2008 року відповідач сплачує аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини : [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 200 гривень щомісяця до досягнення останньою повноліття, тобто до 07.11.2016 року. На даний час розмір прожиткового мінімуму дитини відповідного віку змінився, тому аліментів які відповідач сплачує вже недостатньо для утримання дитин. Тому позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному об»ємі , просила суд позов задоволити, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолотньої дитини в твердій грошовій сумі 400 гривень щомісяця. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася , але телефоном повідомив суд, щоб розгляд справи проводили в його відсутність, позовні вимоги позивача вона визнає в повному об»ємі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, пояснення відповідача , враховуючи той факт, що останній надав суду згоду на збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини , приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ст. 182 вищезазначеного кодексу визначає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 30.03.2012 року 30% прожиткового мінімуму становить 334 грн.,що не є меншим від 400 грн. При ухваленні рішення в частині збільшення розміру аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України та , захищаючи інтереси неповнолітньої дитини, стягує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

[PERSON] подав до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовув тим, що 3 січня 2011 року померла [PERSON]. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом. Для прийняття спадщини він звернувся із відповідною заявою до Носівської районної державної нотаріальної контори. Однак йому надійшла відповідь, що пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини. І тому він просив суд винести рішення, яким визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позов та дав пояснення, які викладені у позовній заяві. Представник Ганнівської сільської ради Носівського району в судове засідання не зявився. Голова сільської ради направив до суду заяву, в якій вказав, що визнає позов і просить розглядати справу у відсутності представника відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного. Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач без застережень визнав позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05.06.2008 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №942/08/09, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 15 000, 00 грн. строком до 03.06.2011 року зі щомісячною сплатою 24 % річних, з поверненням кредиту щомісячними платежами в розмірі по 150 грн.. Відповідач повинна була повертати такий кредит згідно з графіком погашення кредиту, що є додатком №1 до Кредитного договору. Однак, взятих на себе кредитних зобовязань не виконала, у звязку з чим станом на 07.11.2011 року у неї виникла заборгованість у розмірі 29 166,66 гривень. Представник позивача в судове засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому вказує, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомивши причин, хоча повістка була направлена своєчасно на останню відому судові адресу і,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

У січні 2012 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 14 листопада 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міського управління юстиції Чернігіської області, актовий запис № 579. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися, так як вони не зійшлися характерами та мали різні погляди на життя,. Шлюбні стосунки припинені та не ведеться спільне господарство з червня 2011 року. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу дітей не мають. У судовому засіданні позивач позов підтримала та надала аналогічні пояснення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦІЖ України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.11.2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] З пояснень позивача вбачається, що сторони не проживають разом, припинили подружні стосунки, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що 23.06.2001 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблений запис за № 287. Позивачем вказано, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Шлюбне життя з відповідачем не склалося по причині взаємної втрати поваги одне до одного, через різні погляди на життя. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач та відповідач подали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримано повністю, виявлено прохання щодо їх задоволення. Відповідачем щодо задоволення позову не заперечено. Зясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи заяви сторін про те, що час на примирення їм непотрібний, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя. Спору щодо розподілу спільно нажитого майна між сторонами немає. \~Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Зазначав, що 29 листопада 2010 року між ним та відповідачем було укладено договір позики. Відповідно до умов зазначеного договору ним було передано відповідачу грошові кошти у розмірі 31 360 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути йому зазначену суму грошових коштів у строк до 29 лютого 2011 року. Посилаючись на те, що відповідач у встановлені договором строки суму грошових коштів не повернув, просив стягнути з [PERSON] на його користь 31 360 дол. США суми заборгованості за договором позики. Після доповіді про зміст заявлених вимог, судом було зясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі, наслідки визнання позову відповідачу були розяснені та йому зрозумілі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як розяснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки у судовому засіданні відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved