overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

Позивач просить встановити факт належності її чоловіку [PERSON], померлому 10.03.2007 року, житлового будинку з надвірними будівлями №39 по вул.Жукова в с.Яцковичі, Овруцького району Житомирської області, 1972 року забудови, мотивуючи тим, що після смерті матері, вона як спадкоємиця за законом першої черги, прийняла спадщину, так як своєчасно подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, але її оформити не може, оскільки покійний при житті не отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Представник позивач надав заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав лист в якому просить справу розглянути у відсутність представника сільської ради. Щодо задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть (а.с.9) [PERSON] помер 10 березня 2007 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно: житловий будинок №39 по вул.Жукова в с.Яцьковичі Овруцького району Житомирської області, 1972 року забудови, що підтверджуються довідкою виконавчого комітету Підрудянської сільської ради №119 від 07.02.2012 року (а.с.4). Позивач [PERSON] являється дружиною померлого, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія 1-ТП №033311 (а.с.5) і відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Частиною 1 ст.256 ЦПК України визначено факти, про встановлення яких суд розглядає справи. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] при житті не отримав свідоцтво про право власності на домоволодіння, а тому позивач не може оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно. Встановлення факту належності домоволодіння померлому необхідно для отримання правовстановлюючого документа на домоволодіння та оформлення спадщини. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 107, 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

Заявник звернулась до суду і просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] померлим 12.08.2006 року, мотивуючи тим, що останній є її чоловіком, але в свідоцтві про смерть він значиться на прізвище «Удачін». Встановлення вказаного факту необхідно для оформлення спадщини. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, про розгляд справи у відсутності його представника не клопотав. Суд, заслухавши пояснення заявника, покази свідка, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 12.08.2006 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП №038912 (а.с.4). В свідоцтві про шлюб серія ІІ-ЕД №449255 зазначено, що шлюб укладено між «[PERSON] и [PERSON]», яким після шлюбу присвоєне прізвище «Удачин» та «Удачина» відповідно (а.с3). В паспорті заявника серія ЕН №980645 зазначено прізвище «Удачина» (а.с.7). Свідок [PERSON], який являється сином заявника в судовому засіданні підтвердила той факт, що [PERSON], померлий 12.08.2006 року був його батьком та чоловіком [PERSON] Із довідки Раківщинської сільської ради №396 від 07.04.2011 року (а.с.6) вбачається, що на день смерті [PERSON] з ним постійно проживали та були прописані, в тому числі дружина [PERSON], [INFO]. У суду немає підстав не довіряти показанням свідка та наявним в матеріалах справи документам, в яких збігаються всі дані (імя, по батькові), окрім прізвища померлого в свідоцтві про смерть, а тому суд приходить до висновку, що розбіжності в прізвищі заявника та її чоловіка є незначними і такими, що викликані особливістю перекладу прізвища на українську мову, тобто факт, що має юридичне значення є встановленим. Подружні відносини вищевказаних осіб підтверджено дослідженими документами та показами свідка. Встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення спадщини. Заявником сплачено судовий збір у сумі 107,30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 13.04.2012 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 24623,07 грн. На обґрунтування позову зазначив, що 24.08.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»та відповідачем був укладений кредитний договір № KGXRRX09960202, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 4741,93 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.08.2009 року. Відповідач зобовязався повернути кредит шляхом здійснення щомісячних у період сплати платежів для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат, встановлених умовами договору. Відповідач не виконав зобовязання за договором. Станом на 21.12.2011 року заборгованість відповідача становить 24623,07 грн., з яких: 2782,82 грн. - заборгованість за кредитом, 118,87 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 71,10 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 20001,56 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500,00 грн. - штраф за порушення строків платежів більш, ніж на 30 днів (фіксована частина) та 1148,72 грн. (процентна складова). До судового засідання представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі та заявив про підтримання ним позовних вимог у повному обсязі. Вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з жовтня 1998 року проживала однією сім'єю та вела спільне спільне господарство з [PERSON] в квартирі, яку вони придбали разом 25.05.1999 року за адресою: Луначарського, 3-а, кв. 19. Зазначила, що встановлення факту проживання однією сім'єю необхідно їй для визнання права спільної сумісної власності на майно, набуте за час спільного проживання з [PERSON]В, без реєстрації шлюбу. Заявник та її представник в судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, які викладено в позовній заяві. Заінтересована особа в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Суд, вислухавши думку заявника та його представника, вислухавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що з жовтня 1998 року заявник проживала однією сім'єю та вела спільне господарство з [PERSON] 25.05.1999 року заявниця та [PERSON]В, придбали квартиру [ADDRESS], в якій проводили разом ремонт та з вересня 1999 року переїхали проживати за вищевказаною адресою. [PERSON] 02.03.2012 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 16). Заявник просила встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім'єю без шлюбу з жовтня 1998 року по грудень 2005, на що слід зазначити наступне. Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Як пояснила в судовому засіданні заявник та її представник, встановлення факту проживання її та померлого [PERSON]В, однією сім'єю без шлюбу їй необхідно для захисту своїх інтересів щодо спільного нажитого майна. Факт проживання однією сім'єю заявника та [PERSON] підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт проживання заявника з померлим [PERSON] без реєстрації шлюбу, фотографіями та іншими матеріалами справи. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім'єю без шлюбу з жовтня 1998 року по грудень 2005 року, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. на місяць на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання на контрактній основі і потребує матеріальної допомоги. В обґрунтування своїх вимог також зазначила, що відповідач має можливість надавати таку допомогу, однак добровільному порядку її не надає. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, погодився сплачувати на навчання дочки не більше 400 грн. щомісячно, посилаючись на те, що не працює, має скрутний матеріальний стан. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти. Сторони є батьками [PERSON], яка народилась 29 травня 1993 року (а.с.2), є повнолітньою і навчається на контрактній основі на денному відділенні факультету сходознавства Київського національного лінгвістичного університету (а.с.3), а тому потребує матеріальної допомоги на час навчання, яке закінчується 30 червня 2014 року. Відповідач, як батько, допомоги на навчання дочки не надає, оскільки не працює, має можливість надавати таку допомогу в твердій грошовій сумі 400 грн. щомісяця. Встановленим фактам, які підтверджені поясненнями сторін та матеріалами справи, відповідають сімейні правовідносини. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки позивач не довела суду наявність доходу у відповідача, його можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки в зазначених нею розмірах, суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, яку визнав відповідач. З відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

В лютому 2008 року позивачка звернулася до відповідача з позовною заявою, посилаючись на те, що вона проживає у [INFO], та отримувала послуги з централізованого теплопостачання. У травні 2007 року позивачка встановила автономне опалення, але відповідач неправомірно здійснив нарахування за централізоване теплопостачання за 2007-2008 роки, та відмовляється скласти акт про відключення її квартири від системи централізованого опалення. Просила зняти неправомірне нарахування за централізоване теплопостачання за період з жовтня 2007 року по лютий 2008 року, та зобовязати відповідача скласти акт про відключення її квартири від системи централізованого опалення. В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача після перерви в судове засідання не зявився двічі, про день слухання справи був своєчасно повідомлений, причини неявки суду невідомі. До цього пояснював, що відключення від системи централізованого опалення позивачкою було здійснено неправомірно, підключення автономного опалення не узгоджувалось належним чином, вважає позов надуманим, таким, що не підлягає до задоволення. Вислухавши позивачку, дослідивши зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], це підтверджується рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.12.2004 року у справі №2-3505/04. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 10.02.2011 року по справі № 22-ц 9693-2010 за скаргою на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.11.2001 року у справі за позовом КП «Борщагівка» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про зобовязання оформити у встановленому законом порядку індивідуальне опалення та стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги було відмовлено КП «Борщагівка» в частині зобовязання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] оформити у встановленому законом порядку індивідуальне опалення. Також вказаним рішенням було стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Борщагівка» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 2247,78 грн. Станом на 05.12.2011 року вищевказане рішення Апеляційного суду Київської області чинне. Таким чином суд має відмовити у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала на те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання вказаної дитини а тому позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивачка в суді позов підтримала. Відповідач позов визнав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] являються [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, батько дитини відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання вказаної дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 214 гривень 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що 25 листопада 2000 року у виконкомі Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON], актовий запис № 21. Від шлюбу народилися неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В шлюбі перебувають вперше. Сім'я розпалася через те, що у них як у подружжя спільних інтересів не було, різні погляди на вирішення побутових питань призводило до виникнення сварок, через що вони стали зовсім чужими людьми і почали проживали окремо, за таких обставин шлюб набув суто формального характеру. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, примирення між ними неможливе. Просить суд шлюб юзірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, дав пояснення аналогічні тим обставинам, які викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов позивача визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається з пояснень сторін та з матеріалів справи сім'я розпалась через те, що у них, як у подружжя, спільних інтересів не було, різні погляди на вирішення побутових питань призводили до сварок, сторони спільно не проживають понад один рік, спроби для примирення виявились безрезультатними, не помирилися сторони також і протягом, наданого судом місячного терміну для примирення і більш того в судовому засіданні обоє наполягали розірванні шлюбу. Відповідно до положень ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що сім'я розпалась остаточно шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110,112,114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 24 299,17 грн., посилаючись на те, що 06 лютого 2007 року між ними і відповідачем було укладено кредитний договір № СVХRRХ03310179. Згідно умов даного договору [PERSON] було надано кредит в розмірі 1844,70 грн., із сплатою 24,00 % річних з кінцевим терміном повернення 06 лютого 2008 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки згідно графіку погашення кредиту. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання виконав частково. Просить суд стягнути з відповідача на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанку» заборгованість в розмірі 24 299,17 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в своїх поясненнях посилалася на ті ж обставини, які викладені в запереченні. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так, із кредитного договору № СVХRRХ03310179 від 06 лютого 2007 року, вбачається, що відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 1 844,70 грн., із сплатою 24% річних з кінцевим терміном повернення 06 лютого 2008 року. Судом в судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача [PERSON] становить 24 299;17 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 1 713,65 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 9 572,30 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 174,30 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором - 11 205,63 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1133,29 грн. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами (а.с.3-12). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається із ч.З ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial