Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-09 00:00:00

10 січня 2012 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства щодо дитини [PERSON]. Свої вимоги мотивують тим, що [PERSON] з 21 квітня 2009 року по 16 серпня 2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Проте, з серпня 2009 року [PERSON] подружніх відносин з відповідачем не підтримувала. З грудня 2012 року [PERSON] почала перебувати у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] 13 квітня 2011 року від сімейних відносин народилась донька [PERSON]. Запис про батька дитини, в зв’язку з тим, що мати дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя, про що у Свідоцтві про народження дитини вказано прізвище [PERSON], а по батькові-Павлівна. Посилаючись на те, що [PERSON] є рідним батьком дитини, а запис про батька дитини вчинений за вимогами діючого законодавства України в зв’язку з тим, що [PERSON] не змогла вчасно офіційно розірвати шлюб з відповідачем, позивачі просили суд визнати за [PERSON] батьківство щодо доньки [PERSON]. Позивачі надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач через Єнакієвську виправну колонію Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області (№52) надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 21 квітня 2009 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] Рішенням Миколаївського районного суду м.Миколаєва від 16 серпня 2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 16 травня 2009 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Судом встановлено, що [PERSON] проживає з [PERSON] з грудня 2009 року однією сім'єю, ведуть спільне господарство. 13 квітня 2011 року у них народилась донька [PERSON], про що в Свідоцтві про народження серії 1-ФП №144453, відомості про батька - [PERSON]. [PERSON], яка є матір'ю дитини, суду пояснила, що перебуває у цивільному шлюбі з позивачем. 13 квітня 2011 року у них народилася спільна дитина –донька [PERSON]. З першого дня народження доньки [PERSON] визнає своє батьківство, виховує, утримує, піклується про неї, вважає її своєю донькою. Відповідно до п.п. 6,9 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№ 3 від 15.05.2006 р., рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до положень ст.ст. 128, 129 СК України, суд бере до уваги фактичне припинення шлюбу між матірю дитини та її чоловіком протягом багатоьх років, спільне проживання та ведення спільного господарства матір’ю дитини і [PERSON] до народження дитини, спільне виховання та утримання ними дитини, визнання вказаних обставин відповідачем у повному обсязі, тому вважає встановленим, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, в тому числі і в частині виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 134 СК України, на піставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Судовий збір сплачений позивачами при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved