Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-31 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про визнання права власності на самочинно побудовані споруди за наступними підставами. Позивачам на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.1999 року належить житловий будинок №45 по вул. Червоноармійська в м. Мелітополі. На земельній ділянці, яка належить позивачам на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку: серія ЯЛ №141315, серія ЯЛ №141314, серія ЯЛ №141313, були розташовані: житловий будинок А-1, господарчі та побутові будови та споруди: сарай Б-1, літня кухня В-1, літня кухня Г-1, сарай Д-1, вбиральня у, огорожа №1, водопровід №2, сарай Е-1. На вищевказаній земельній ділянці позивачами було знесено житловий будинок А-1та літню кухню Г-1та на їх місці зі збільшеними у розмірах побудований житловий будинок К-1, розміром 5,03х13,00, S заг+46,9 кв.м, S житл.=26,8 кв.м.. Згідно висновку виданого КП Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюровід 20 вересня 2011 року, погодженого начальником Управління містобудування та архітектури, будівля знаходиться у задовільному стані, будівництво здійснено без значних порушень санітарних, протипожежних, державних будівельних норм, було вирішено вважати можливим оформлення права власності за позивачами. У відповідності до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області видано декларацію про готовність обєкта до експлуатації від 25.07.2012 року №ЗП 18212128347, відповідно до якого , було вирішено вважати закінчений будівництвом обєкт готовим до експлуатації. На підставі наявних документів, позивачі звернулися до КП ММБТІ, однак 10 жовтня 2012 року рішенням реєстратора йому було відмовлено у реєстрації права власності на нерухоме майно, так як право власності може бути визнано на підставі рішення суду. На підставі викладеного, позивачі просять визнати за ними право власності на самочинно збудовані житловий будинок К-1розміром 5,03х13,00, Sзаг+46,9 кв.м., Sжитл+26.8 кв.м., розташований в Запорізькій області м. Мелітополь вул. Червоноармійська, буд. 45. Зобовязати КП ММБТІзареєструвати за позивачами право власності на самочинно збудований житловий будинок К-1розміром 5,03х13,00, S заг+46,9 кв.м., Sжитл+26.8 кв.м., розташований в Запорізькій області м. Мелітополь вул. Червоноармійська, буд. 45. Позивачі у судове засідання не зявилися, але від них надійшли заяви з проханням слухати справу за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, від нього надійшло клопотання про слухання справи у його відсутності, відносно визнання права власності на житловий будинок, вважають за можливе задовольнити ці позовні вимоги, а стосовно зобовязання КП ММБТІзареєструвати право власності, вважають, що вона повинна вирішуватися в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивачам на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.1999 року належить житловий будинок №45 по вул. Червоноармійська в м. Мелітополі, що підтверджується копією договору (а.с.13). На земельній ділянці, яка належить позивачам на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку: серія ЯЛ №141315 (а.с.23-24), серія ЯЛ №141314 (а.с.27-28), серія ЯЛ №141313 (а.с.25-26), були розташовані: житловий будинок А-1, господарчі та побутові будови та споруди: сарай Б-1, літня кухня В-1, літня кухня Г-1, сарай Д-1, вбиральня - у, огорожа №1, водопровід №2, сарай Е-1. На вищевказаній земельній ділянці позивачами було знесено житловий будинок А-1та літню кухню Г-1та на їх місці зі збільшеними у розмірах побудований житловий будинок К-1, розміром 5,03х13,00, S заг+46,9 кв.м, S житл.=26,8 кв.м., що підтверджується копією акту №856 від 16.07.2011 року КП ММБТІ(а.с. 21). Згідно висновку виданого КП Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюровід 20 вересня 2011 року, погодженого начальником Управління містобудування та архітектури, будівля знаходиться у задовільному стані, будівництво здійснено без значних порушень санітарних, протипожежних, державних будівельних норм, було вирішено вважати можливим оформлення права власності за позивачами (а.с.22). У відповідності до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області видано декларацію про готовність обєкта до експлуатації від 25.07.2012 року №ЗП 18212128347, відповідно до якого, було вирішено вважати закінчений будівництвом обєкт готовим до експлуатації (а.с.18-19). На підставі наявних документів, позивачі звернулися до КП ММБТІ, однак 10 жовтня 2012 року рішенням реєстратора йому було відмовлено у реєстрації права власності на нерухоме майно, так як право власності може бути визнано на підставі рішення суду (а.с.20). Згідно до ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у звязку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. Таким чином, оскільки у судовому засіданні встановлено, що на земельній ділянці, яка належить позивачам у встановленому законом порядку, ними самочинно побудовано житловий будинок К-1розміром 5,03х13,00, S заг+46,9 кв.м., Sжитл+26.8 кв.м., розташований в Запорізькій області м. Мелітополь вул. Червоноармійська, буд. 45, чим права і законні інтереси інших осіб порушені не були, тому є всі підстави для визнання права власності за позивачами на вищевказані самочинно збудовані будівлі. Стосовно позовних вимог в частині зобовязання КП ММБТІзареєструвати право власності за позивачами на самочинно збудований житловий будинок, суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові норми, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Відповідно п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Отже, друга частина позовних вимог повинна вирішуватися в порядку адміністративного судочинства, а тому підлягає закриттю. На підставі викладеного,

Outcome: partial