Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-13 00:00:00

23 травня 2012 року до суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути з відповідача на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки усіх видів його доходів щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, тому вона хоче гарантовано на підставі рішення суду отримувати аліменти на утримання дітей. У судове засідання позивачка та відповідач не з»явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову відповідачем в повному обсязі. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи встановлено, що позивачка і відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 липня 1994 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області, Україна, актовий запис № 114, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, копія якого долучена до справи. Від спільного шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучені до матеріалів справи. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивачка та відповідач проживають разом, проте, відповідач зловживає спиртними напоями, відповідно більшу частину зароблених коштів витрачає з цією метою, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти систематично хворіють простудними захворюваннями, внаслідок чого потрібні кошти на їх лікування. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки КП УЖКГ від 28.05.2012 року № 01-21/492 [PERSON]., відповідач у справі, працює на цьому підприємстві на посаді слюсара - ремонтника та його середньомісячна заробітна плата становить 2608, 30 гривень. Інших доходів він немає. На час розгляду справи в суді ніяких утримань за виконавчими листами з відповідача не проводиться. Інших осіб на своєму утриманні він немає. Довідки про знаходження на диспансерному обліку в ДЗ „СМСЧ № 5" з приводу захворювань відповідач суду не надав. Як вбачається з поданої заяви, позивачка працює на посаді інженера ВУЯС ДСП „Чорнобильська АЕС", де її середньомісячна заробітна плата становив близько 5000 гривень. Відповідно до наказу ДСП „ЧАСЕС" від 17.01.2012 року № 30 „Про зміни в організації виробництва і праці", копія якого долучена до справи, копії повідомлення працівника про переведення від 28.03.2012 року, з 28 травня 2012 року її робоче місце визначено у м.Славутичі, в зв"язку з чим її заробітна плата зменшиться приблизно на 2500 гривень. Про способи виконання відповідачем - батьком дітей, обов'язку по утриманню дітей сторони не домовились. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Врахувавши стан здоров"я та матеріальне становище дітей, стан здоров"я та матеріальне становище відповідача, суд відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/2 частки доходу відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини Відповідно до ст.88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved