Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на той факт, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30 січня 2010 р., згідно рішення Деснянського районного суду м.Києва від 19 грудня 2011 р. їх шлюб було розірвано. З моменту розірвання шлюбу відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, син повністю перебуває на утриманні позивачки, а тому вона бажає стягнути аліменти у судовому порядку у розмірі 50% частки від всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з дня розірвання шлюбу та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд про їх задоволення, посилаючись на те, що між нею та чоловіком згоди з приводу матеріального утримання дитини не досягнуто, на даний час вона самостійно займається вихованням та утриманням сина. Крім того, зазначила суду, що на її утриманні є інша дитина від першого шлюбу, що може призвести до виникнення в подальшому додаткових витрат, пов'язаних з лікуванням, навчанням дитини, її культурним, фізичним та духовним розвитком, а тому просила суд прийняти до уваги зазначені обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, при цьому пояснив, що дійсно з [PERSON] вони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітнього сина. На даний час вони проживають окремо, він розуміє, що дитину необхідно утримувати матеріально, однак заперечував проти стягнення з нього аліментів у зазначеній позивачем частині та проти твердження позивача стосовно його ухилення від утримання сина, оскільки він перераховує кошти на рахунок позивачки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 січня 2010 року (а.с. 2), згідно рішення Деснянського районного суду м.Києва від 19 грудня 2011 р. їх шлюб розірвано (а.с. 3), мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Як зазначила позивач у судовому засіданні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому вона має намір вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач заперечував проти вказаних тверджень позивача та надав суду копії банківських документів, що підтверджують переказ коштів на її ім'я. Як вбачається з наданих відповідачем квитанцій, ним перераховано грошові кошти на ім'я позивачки, а саме у січні 2013р. в розмірі 600 грн. 98 коп., у лютому 2013р. в розмірі 700 грн. 48 коп., а у березні 2013 р. - 497 грн. 50 коп. (а.с. 18). Крім того, як вбачається з довідки № 4 від 18 березня 2013 р., [PERSON] працює водієм у ТОВ "Голден Реаліті", його заробіток (дохід) за місяць становить 1147 грн. 00 коп. (а.с.17). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів, щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі, суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду доказів того, що вона вживала заходів, щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.01.2013 року, з урахуванням виплачених сум за січень 2013 року у розмірі 600 грн. 98 коп., за лютий 2013 року у розмірі 700 грн. 48 коп., за березень 2013 року у розмірі 497 грн. 50 коп. Відповідно до вимог ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial