Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON], 07 серпня 1970 року, у М-Курганському відділі реєстрації актів цивільного стану Ростовської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 82. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя, втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги. Посилаючись на викладене, позивач просив суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися, до суду, до судового засідання надали заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивач позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, відповідачка проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню із наступних підстав. Як випливає з матеріалів справи, 07.08.1970 року, [PERSON] та [PERSON] у М-Курганському відділі реєстрації актів цивільного стану Ростовської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 82 (свідоцтво про шлюб ІI-ШК № 392966 від 07.08.1970 року). Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. [PERSON] просить суд розірвати шлюб з Відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя із [PERSON] не склалося, у звязку з тим, що у сторін різні погляди на життя, вони втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги. Сторонами не ведуть спільного господарства та сумісне проживання між ними припинено три роки тому. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. ст. 104-105, 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. За таких обставинах, суд дійшов висновку, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше подружнє життя та збереження сім'ї стало неможливим із-за несумісності характерів та різних поглядів на подружнє життя, тому шлюб, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України підлягає розірванню. На підставі ст. 51 Конституції України, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3-4, 10, 15-16, 60, 109, 118, 208-209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved