overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Позивач КС «Магнат» 29 січня 2013 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається, що 16 листопада 2012 року було укладено кредитний договір на споживчі цілі, згідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в межах кредитної лінії з лімітом у сумі 1000 грн. зі сплатою процентів у розмірі 0,6575 за кожен день користування кредитом, з терміном повернення 16 грудня 2012 року, із зобов'язанням щомісячно сплачувати кредит та відсотки згідно встановленого графіку. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань, станом на 16 грудня 2012 року, виникла кредиторська заборгованість у вигляді: заборгованості по кредиту у розмірі 1 000 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 433 грн. 97 коп., на загальну суму 1433 грн. 93 коп., тому просить стягнути з відповідача цю суму та сплачені судові витрати у розмірі 229 грн. 40 коп. У попереднє судове засідання представник позивача Гаркавенко Д.В. не з`явився, просив справу розглянути без його участі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просив справу розглянути без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Докази, які сторони надали суду, свідчать про наступне. КС «Магнат» та [PERSON] 16 листопада 2012 року уклали кредитний договір № 291, згідно до умов якого останній отримав кредит в межах кредитної лінії з лімітом у сумі 1000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,6575 за кожен день користування кредитом, з терміном повернення 16 грудня 2012 року, із зобов'язанням щомісячно сплачувати кредит та відсотки згідно встановленого графіку. Але [PERSON] свої зобов'язання став порушувати і на день звернення позивача до суду виникла заборгованість у розмірі 1433 грн. 97 коп., яка складається: заборгованість за кредитом у розмірі: 1000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 433 грн. 97 коп. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. (а.с.1), який відповідно до ст.88 ЦПК України повинен бути стягнутий з відповідача на користь позивача. Всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача: 1433 грн. 97 коп. + 229 грн. 40 коп. = 1633 грн. 37 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.04.1993 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З січня 2012 року шлюбні відносини між сторонами припинені у зв'язку з несумісністю характерів. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву, де підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Оскільки відповідач не з'являється у судове засідання, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач був повідомлений про необхідність з'явитися до суду своєчасно і належним чином, шляхом направлення рекомендованої кореспонденції за місцем реєстрації, але у судове засідання не з'явився; причин неявки суду не повідомляв; заяв про розгляд справи за його відсутністю відповідач до суду не надавав. Оскільки належним чином повідомлений відповідач не з'являється у судове засідання і позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних причин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 квітня 1993 року про що свідчить свідоцтво про реєстрацію шлюбу, додане до матеріалів справи (а.с.9). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2012 року у зв'язку з несумісністю характерів. У теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Суперечок про майно між сторонами немає. Судом встановлено, що сторони однією родиною тривалий час не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися сторони не мають наміру. При наявності таких обставин збереження даного шлюбу не відповідає інтересам сторін і надалі є недоцільним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що Наказом Національного університету внутрішніх справ від 10.08.2011 № 413 о/с відповідача [PERSON] зараховано до складу курсантів НУВС. 29.08.2011 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ (далі - ХНУВС) та відповідачем було укладено Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі - Договір). Після закінчення ХНУВС, згідно з наказом ХНУВС від 18.10.2011 року № 556 о/с рядового міліції [PERSON] було відраховано зі складу курсантів та відкомандировано для подальшого проходження служби до ГУ МВС України в Харківській області. Наказом ГУ МВС України в Харківській області від 18.10.2011 № 556 о/с рядового міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь фактичні витрати, повязанні з навчанням, я саме: грошові кошти в розмірі 2858,58 грн. та судові витрати понесені у справі. Представник позивача в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява, в якій просить суд слухати справу в його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом Національного університету внутрішніх справ від 10.08.2011 № 413 о/с відповідача [PERSON] зараховано до складу курсантів НУВС. 29.08.2011 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ (далі - ХНУВС) та відповідачем було укладено Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі - Договір). Після закінчення ХНУВС, згідно з наказом ХНУВС від 18.10.2011 року № 556 о/с рядового міліції [PERSON] було відраховано зі складу курсантів та відкомандировано для подальшого проходження служби до ГУ МВС України в Харківській області. Наказом ГУ МВС України в Харківській області від 18.10.2011 № 556 о/с рядового міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Відповідно до п.2.3.6 договору, відповідач зобовязувався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням під час навчання в університеті згідно з затвердженим розрахунком, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 2858,42 грн. Питання про судові витрати вирішити згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

В січні 2013 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідач 29.03.2008 року уклав з банком кредитний договір № 001-21031-290308, але не виконує умов договору в зв'язку з чим виникла заборгованість по кредиту станом на 02.11.2012 року в сумі 2 905,00 грн., тому просив стягнути зазначені суми та судові витрати. В судове засідання представник позивача надав заяву в якій позов підтримав та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач до суду не з'явився, причини суду не відомі, хоча його було повідомлено належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов ПАТ «Дельта Банк» не підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] 29.03.2008 року уклала з банком кредитний договір № 001-21031-290308. Відповідно до ст..257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки., а згідно ст. 258 ЦК України відносно стягнення неустойки встановлюється спеціальна позовна давність тривалістю один рік. Позивач звернувся до суду тільки в січні 2013 року, таким чином ним пропущено строк позовної давності. Пунктом 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Стосовно застосування положень частини третьої статті 267 ЦК України слід зазначити наступне. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. На підставі ст.3,12,13,15,20, 256, 257, 258, 260, 261,267 ЦК України та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором № М-3/029-08-МФ-02 від 28.03.2008 року у розмірі 428220 грн. 69 коп. В судове засідання позивача не з'явився, надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про причину неявки суду не повідомили, про день та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 28.03.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір № М-3/029-08-МФ-02 про надання кредиту, за умовами якого Банк зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 202000 грн., а Позичальник зобов'язався на умовах, передбачених Кредитним договором, повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в строки та в розмірах передбачених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] 28.03.2008 року було укладено договір поруки № М-3/029/2-08-11-02. У зв'язку з неналежним виконанням умов Кредитного договору станом на 13.01.2011 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором становить 428220 грн. 69 коп. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно ст. 554 ЦКУ встановлено, що у випадку порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином суд вважає, що відповідач не виконав зобов'язання за договором кредиту і не сплатив своєчасно суму заборгованості за кредитним договором, тому вбачаються підстави для стягнення з нього на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

10.01.2013р. позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалась на те, 07 липня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем та на теперішній час однією сім"єю вони не проживають. Від спільного життя мають сина [PERSON] - [INFO], який знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. У свідоцтві про народження батьком дитини є відповідач. Позивачка в даний час не працює, перебуває у декретній відпутсці за доглядом за дитиною до 3-х років. Просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітної плати на утримання сина до повноліття та 1/6 частку на її утримання до досягнення диною 3-х років, оскільки нуждається у матеріальній допомозі. Позивачка на позові наполягає. Відповідач позов визнає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст.180. 183 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку/доходу/ матері,батька,яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони однією сім"єю не проживають. Від спільного життя мають сина [PERSON] - [INFO], який знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. У свідоцтві про народження батьком дитини є відповідач. Позивачка в даний час не працює, перебуває у декретній відпустці за доглядом за дитиною до 3-х років. Тому суд вважає необхідним стягнути з нього на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частки заробітної плати/доходу/ до повноліття дитини та 1/6 частку на її ж користь до досягнення дитиною 3-х річного віку. Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір 229,40 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України, оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст., ч.2 84, 180-183 СК України,ст.ст.88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В січні 2013 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12 червня 2012 року помер його син [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді банківського вкладу № 26307010437813 у ПАТ « Укрсоцбанк». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В звязку з погіршенням стану здоровя та за сімейними обставинами не встиг в 6-ти місячний строк з дня смерті сина звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Просить суд визначити додатковий термін для прийняття спадщини. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач по справі, Ізюмська міська рада, надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти позовних вимог позивача. Третя особа, [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], помер 12 червня 2012 року ( а.с.7). Із свідоцтва про народження померлого [PERSON], вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.6). Покійному, [PERSON], належить банківській вклад, відповідно до договору банківського вкладу № 26307010437813 укладеного 06 квітня 2012 року між покійним та ПАТ «Укрсоцбанк»( а.с.8). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини по поважній причині. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про поділ майна подружжя, в якому просить поділити придбану в період шлюбу за рахунок спільних коштів квартиру № 104 корпусу № 7 будинку № 38 по проспекту 200 років Херсона в м. Херсоні, виділивши йому у власність 1/2 частину вказаної квартири. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги позивача за підставами вказаними у позові. Відповідач в судовому засіданні вимоги позивача визнала та не заперечувала проти їх задоволення, при цьому підтвердила, що вказана квартира придбана у період шлюбу з позивачем та є їх спільним майном. Третя особа: представник виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради в судовому засіданні просив задовольнити вимоги позивача, посилаючись на відсутність порушення прав неповнолітньої [PERSON], [INFO], батьками якої є сторони по справі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.12.2001 року по 24.02.2012 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію шлюбу та рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 24.02.2012 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], місце проживання якої зареєстровано за адресою: [INFO], будинок №м 38 корпус № 7 квартира № 104, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження та довідкою ПЖЕФ «Реформа» від 17.12.2012 року за № 103. В період шлюбу в 2003 році сторони придбали у власність за спільні кошти квартиру № 104 корпусу № 7 будинку № 38 по проспекту 200 років Херсона в м. Херсоні, яка була оформлена на імя [PERSON] Вказані обставини підтверджуються договором купівлі-продажу від 23.05.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1486 та ніким не заперечуються. За таких обставин, суд приходить до висновку що вимоги позивача є обґрунтованими та в силу ст.ст. 60, 69 СК України підлягають задоволенню, оскільки вказана квартира придбана подружжям в період шлюбу та є їх спільним майном. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази в межах заявлених вимог, суд вважає необхідним вимоги позивача задовольнити та поділити квартиру № 104 корпусу № 7 будинку № 38 по проспекту 200 років Херсона в м. Херсоні, як спільне майно подружжя, між сторонами в рівних частках.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло №15891, видане Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради 01.02.2000 р. В обґрунтування своєї заяви заявниця зазначає, що їй на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. Заявниця вказує, що в даному свідоцтві помилково було вказано її по-батькові Ларіонівна замість вірного [PERSON]. Заявниця зазначає, що вона не може належним чином реалізувати своє право власності на дану квартиру, тому змушена звернутися до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявниця просила задовольнити свою заяву. Суд, вислухавши заявницю, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню, виходячи з обставин зазначених самою заявницею і які, знайшли повне підтвердження в ході розгляду справи в суді. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло №15891, виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізькою міською радою 01.02.2000 р., співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], є [PERSON], [PERSON]. Згідно копії паспорту заявниці її прізвище імя по-батькові є Палій Надія Іларіонівна, місце проживання зареєстровано за адресою: [INFO]. Згідно свідоцтва про народження Палій (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], батьком останньої є [PERSON]. На підставі вищезазначених документів судом встановлено, що спірне свідоцтво про право приватної власності на житло №15891, видане Комунарською районною адміністрацією Запорізькою міською радою 01.02.2000 р. дійсно належить заявниці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з [PERSON] не склалося, їх шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини його неявки суду невідомі. В звязку з наведеними обставинами та на підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 04.07.1981 р., який було зареєстровано Морозівською сільською радою Малинського району Житомирської області, актовий запис №10 (а.с.4). Як вбачається з позовної заяви сімейне життя позивача та відповідача не склалося із-за різних поглядів сторін на сімейне життя. В звязку з чим з січня 2009р. вони проживають окремо, не ведуть домашнє господарство і не підтримують шлюбні стосунки, а за таких обставин їх шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу з відповідачем суперечитиме інтересам обох сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved