Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-07 00:00:00

Позивачі [PERSON] , що діє у власних інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] , [PERSON] , через представника, звернулися до суду із зміненими позовними вимогами до Тернопільської міської ради, Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про визнання права власності на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] , та зняття з неї арешту та обтяжень, посилаючись на те, що позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальній конторі з причини відсутності правовстановлюючих документів на майно та наявності арешту і заборони відчуження спірної квартири. До участі у справі за клопотанням представника ДВС судом залучено в процесуальному статусі третьої особи ВАТ "Плюс банк", як особу в чиїх інтересах було відкрите виконавче провадження та накладено арешт і заборону відчуження щодо спірної квартири. В судовому засіданні представник позивачів змінені позовні вимоги підтримав та з мотивів, зазначених у позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідач Тернопільська міська рада забезпечила явку представника, котрий в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, оскільки позивачем на було надано суду постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, відтак на думку представника ТМР відсутній предмет спору. Представник другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції при вирішенні спору поклався на думку суду, однак зазначив, що ще у вересні 2011 року було закінчене виконавче провадження про стягнення із спадкодавця коштів на користь ВАТ "Плюс Банк" і виконавчий документ повернено стягувачу. Третя особа ВАТ "Плюс Банк" не забезпечила явку в суд представника, хоча своєчасно повідомлялася про час і місце судового розгляду. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про право власності на житло, квартира [ADDRESS] , станом на 01.01.1993 року належала в рівних частках: [PERSON] (батько) -1/4 частина; [PERSON] (мати) -1/4 частина; [PERSON] (син) 1/4 частина; [PERSON] (син) -1/4 частина. 01.12.1994 року у [PERSON] в громадянському шлюбі з [PERSON] народжується син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.12.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради. [INFO] помирає - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 05.12.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради. З дня його смерті на належне йому майно відкрилась спадщина, зокрема на належну йому 1/4 частину вище згаданої квартири. Заповіту померлий не залишив. Батько, мати та син померлого, відповідно до вимог ст. 1261, ч.3 ст.1268 ЦК України є спадкоємцем першої черги, які постійно проживали зі спадкодавцем до моменту його смерті однією сім`єю (або ж написали заяву про прийняття спадщини) і вважаються такими, що прийняли спадкове майно, в тому числі 1/4 частину квартири, що належала на момент смерті спадкодавцю. Таким чином після смерті [PERSON] , частки в майні розподілились наступним чином: [PERSON] (батько) - 1/4 частина власна + 1/12 частина успадкована = 1/3 частина; [PERSON] (мати) - 1/4 частина власна + 1/12 частина успадкована = 1/3 частина; [PERSON] (син) -1/12 частина успадкована,що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, серії ВАС № 213764 від 15.01.2003 року, виданими державним нотаріусом Костецьким Ю.Г. 30 липня 1998 року [PERSON] одружився з [PERSON] , й після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] . 02.10.2004 року [PERSON] уклала повторний шлюб. Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . [INFO] у [PERSON] в шлюбі з [PERSON] народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.05.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 22.10.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції. З дня його смерті на належне йому майне відкрилась спадщина, зокрема на належну йому 1/4 частину вище згаданої квартири. Заповіту померлий не залишив. Батько, мати, дружина та син померлого, відповідно до вимог ст. 1261, ч.З ст.1268 ЦК України є спадкоємцем першої черги, які постійно проживали зі спадкодавцем до моменту його смерті однією сім`єю (або ж написали заяву про прийняття спадщини) і вважаються такими, що прийняли спадкове майно, в тому числі 1/4 частину квартири, що належала на момент смерті спадкодавцю. Таким чином після смерті [PERSON] , частки в майні розподілились наступним чином: [PERSON] (батько) - 1/3 частина + 1/16 частина успадкована = 19/48 частин; [PERSON] (мати) - 1/3 частина власна + 1/16 частина успадкована = 19/48 частин; [PERSON] (дружина) -1/16 частина успадкована; [PERSON] (син) -1/16 частина успадкована, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, серії ВАС № 213763 від 15.01.2003 року, виданими державним нотаріусом Костецьким Ю.Г. 27.01.2003 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 19.03.2003 року припинення шлюбу зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 19.03.2003 року. [INFO] помирає [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 28.09.2010 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції. З дня його смерті на належне йому майно відкрилась спадщина, зокрема на належну йому 19/48 частин вище згаданої квартири. Заповіту померлий не залишив. Діти померлого, відповідно до вимог ст. 1261, ч.3 ст.1268 ЦК України є спадкоємцями першої черги, що мають право спадкування на спадкове майно, в тому числі 19/48 частин квартири, що належала на момент смерті спадкодавцю. Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином після смерті [PERSON] , спадкоємцями першої черги є його онуки, відповідно частки в майні розподілились наступним чином: [PERSON] (онук) -1/12 частина успадкована після смерті батька + (1/2 від 19/48) = 19/96 частин успадковані після смерті діда = 81/228 частина; [PERSON] (онук) - 1/16 частина успадкована після смерті батька + (1/2 від 19/48) = 19/96 частина успадкована після смерті діда = 25/96 частин. [INFO] [PERSON] , діючи по довіреності від імені спадкоємців [PERSON] та [PERSON] , звернулась з письмовою заявою до нотаріальної контори про бажання спадкоємців спадкувати майно після смерті [PERSON] . Постановою нотаріуса від 15 березня 2012 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини не представлення правовстановлюючого документа на спірне майно. Крім того судом встановлено, що на виконанні в другому відділі ДВС ТМУЮ знаходився на примусовому виконанні судовий наказ № 2-н-13987\\2009, виданий Івано-Франківським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ "Плюс банк" коштів в сумі 13 972, 41 гривню заборгованості за договором кредиту, і понесені судові витрати, однак Постановою державного виконавця другого відділу ДВС ТМУЮ від 27.09.2011 року дане виконавче провадження було закінчене з поверненням виконавчого документа стягувачу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Враховуючи, що спадкоємцями виконано всі вимоги чинного законодавства та дотримано визначених ним строків, спадкоємці є такими, що прийняли спадщину, й судом встановлено на підставі наявних у справі доказів належність спадкового майна спадкодавцям. Одночасно суд зазначає, що оскільки виконавче провадження про стягнення коштів із спадкодавця [PERSON] закінчене постановою державного виконавця ще у вересні 2011 року, й стягувач повторно не звернувся з заявою в ДВС про поновлення виконавчого провадження щодо спадкоємців в межах спадкового майна, та ту обставину, що арешт та обтяження щодо майна можуть існувати лише за умови існування відкритого виконавчого провадження, суд приходить до переконання що право спадкоємців на спірну квартиру безпідставно обмежується наявним арештом та забороною відчуження, питання щодо зняття яких при закінченні виконавчого провадження не було вирішене державним виконавцем.

Outcome: approved