Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

В вересні 2012 року позивач звернулись до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просив встановити факт належності [PERSON] заповіту, посвідченого П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою від 23 жовтня 2006 року, за реєстром № 2-881, складеного та підписаного [PERSON]; визнати право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер 22 лютого 2010 р., за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом; визнати право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла 30.12.2011 р., за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування позову позивачі вказували, що 22 лютого 2010 року помер [PERSON], після його смерті залишився спадкове майно - квартира [ADDRESS]. 23.10.2006 р. [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповідав [PERSON] все належне йому майно з чого б воно не складалось та де б не знаходилось. Також, 17.08.2010 р. [PERSON] склала заповіт на ім'я [PERSON] згідно якого заповідала позивачу все належне майно з чого б воно не складалось та де б не знаходилось. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON], але йому було відмовлено, оскільки рік народження спадкоємця за заповітом [PERSON], був виправлений, а саме - «1995 рік виправлений на 1996 рік». У зв'язку з цим рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Також, приватним нотаріусом Миколаївського МНО [PERSON] від 24.06.2012 р. неповнолітньому [PERSON] було відмовлено в наданні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] в зв'язку з тим, що вона за життя не отримала свідоцтва про права на спадщину свого чоловіка, оскільки померла. В зв'язку з тим, що виникли такі складнощі з заповітом, відповідач [PERSON] стверджує, що в такому разі він має право на частку в спадковому майні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких позов визнали, не заперечували щодо його задоволення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представнйка позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22 лютого 2010 року помер дідусь позивача [PERSON] (а.с. 12) та після його смерті залишилась спадщина, яка складається з нерухомого майна - квартири [ADDRESS], що належало йому на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна - квартири, зареєстрованого на УБ "Нерухомість-Південь", який 04.11.2010 р. за рішенням Корабельного районного суду [PERSON] визнано дійсним (а.с ). Зазначена квартира була спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та його дружини [PERSON], яка також померла 30.12.2011 р., не вступивши у право успадкування після смерті свого чоловіка на 1/2 частину вказаної квартири, але прийнявши спадщину. 23.10.2006 р. [PERSON] склав на ім'я неповнолітнього [PERSON] заповіт, посвідчений державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2-881, згідно якого заповідав онуку все належне йому майно з чого о воно не складалось та де б не знаходилось. Крім того, 17.08.2010 р. [PERSON], яка за життя теж склала заповіт на ім'я неповнолітнього [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського МНО [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1270, згідно якого заповідала онуку все належне майно з чого б воно не складалось та де б не знаходилось. Після смерті свого чоловіка [PERSON] [PERSON]М, яка прийняла спадщину, звернулась до нотаріальної контори з заявою про надання їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але не встигла його отримати, оскільки 30.12.2011 р. померла. Неповнолітній [PERSON]Р, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] за заповітами, але йому було відмовлено в наданні свідоцтв про право на спадщину в зв'язку з тим, що у примірнику заповіту, посвідченому П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою від 23.10.2006 року, за реєстром № 2-881, спадкодавець [PERSON] заповідав все належне йому майно на користь онука гр. [PERSON], [INFO]. При проведені правової експертизи, встановлено, що рік народження спадкоємця за заповітом - гр. [PERSON] був виправлений, а саме - «1995 рік виправлений на 1996 рік». Також, приватним нотаріусом Миколаївського МНО [PERSON] від 24.06.2012 р. неповнолітньому [PERSON] було відмовлено в наданні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] в зв'язку з тим, що вона за життя не отримала свідоцтва про право на спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] оскільки померла. Підтвердженням того, що неповнолітній [PERSON] народився 14.06.1996 року є свідоцтво про народження І-МЮ № 453748, видане Лівобережним відділом РАЦС м. Москви [PERSON] Федерації від 10 вересня 1996 р., актовий запис .V 1555, та паспорт громадянина [PERSON] Федерації № [NUMBER], виданий відділом ej району Зюзино ОУФМС Росії по м. Москва в ЮЗАО від 08.07.2010 р., код підрозділу - 116 (а.с. 17,18). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦГТК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не співпадають з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом, вказаних в свідоцтві про народження або в паспорті. Судовим порядком можуть бути встановлений також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи незначні розходження у документах, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, з врахуванням досліджених доказів, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача, визнавши за неповнолітнім [PERSON] право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved