Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тими обставинами, що 01.03.2012 вона уклала з відповідачем договір строкового банківського вкладу строком на 3 місяці, згідно з яким позивачка зобовязалася перерахувати 145\~218 грн. на вкладний рахунок, а відповідач по закінченні строку повинен був повернути позивачці гроші та проценти у розмірі 14,75% річних. Позивач 01.03.2012 перерахувала вищезазначені кошти на вкладний рахунок, що підтверджується ощадною книжкою №29064 від 01.03.2012. 10.07.2012 позивачка направила відповідачу вимогу про повернення вкладу та належних за договором відсотків, однак її заява залишилася без реагування, тому позивачка вимушена звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача у судовому порядку суми вкладу та процентів. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 154\~084,33 грн., з яких 145\~218 грн. сума неповернутого вкладу, а 8\~866,33 грн. нараховані проценти. У судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали позовні вимоги та, посилаючись на ті самі підстави, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що наданий позивачкою до суду договір банківського вкладу та доручення на ведення справи у суді представникові мають зовсім різні підписи, що не збігаються з підписом у паспорті. Якщо договір банківського вкладу підписаний не стороною у договорі, він вважається нікчемним та не породжує прав та обовязків. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.2,4 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє. В судовому засіданні позивач підтвердила, що дійсно договір підписала не вона, а її дочка [PERSON], оскільки позивач через похилий вік та стан здоровя не змогла сама зявитися до банку. З боку позивача має місце недодержання письмової форми банківського вкладу, оскільки підпис дочки позивача ніким з вищезазначених посадових осіб не засвідчений. Разом з тим позивач вважає, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, якщо правочин у наступному схвалений особою, в інтересах якої він укладений, створює цивільні права для цієї особи, відповідно до ст.241 ЦК України. Схвалення позивачкем підписання її дочкою договору банківського вкладу підтверджується подачею позивачкою позову від свого імені, тому просить суд задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч.2 ст.1059 ЦК України у разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Оскільки сторона договору банківського вкладу не додержала вимогу до письмової форми договору, він є нікчемним, таким, що не породжує для сторін прав та обов?язків, а тому позовні вимоги про стягнення суми вкладу з процентами задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed