Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 липня 2012 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення розміру стягуваних на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. на місяць. В позові вказала, що відповідач є батьком її малолітнього сина [PERSON], [INFO] і відповідно до рішення Кодимського районного суду Одеської області від 03 червня 2009 року зобовязаний сплачувати на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини свого місячного доходу. В даний час відповідач ніде не працює, постійного доходу не має, тому просила визначити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. на місяць. В судове засідання позивач та її представник не звернулись, надавши заяву про розгляд справи без них. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, зокрема, у звязку з втратою роботи погодився на визначення аліментів у твердій грошовій сумі, проте, вважає заявлений позивачем розмір аліментів завищеним, тому просив його зменшити. Вислухавши відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази та матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ЖД №400891, виданим 07 лютого 2003 року Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області. Відповідно до рішення Кодимського районного суду Одеської області від 03 червня 2009 року [PERSON] зобовязаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини свого місячного доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. На момент ухвалення зазначеного судового рішення [PERSON] працював електромонтером Кодимського РЕМ ВАТ Одесаобленерго, щомісяця отримував стабільних доход у вигляді заробітної плати. Після постановлення рішення суду відповідач звільнився з роботи і до цього часу ніде не працює, постійного заробітку не має. Так, згідно зі ст.181 СК України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі визначаються у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають важливе значення. Таким чином, визнані відповідачем позовні вимоги позивача про визначення аліментів у твердій грошовій сумі є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Водночас, визначаючи розмір аліментів на рівні 500 грн. щомісяця позивач фактично заявляє вимогу про збільшення розміру сплачуваних відповідачем аліментів. Так, рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 03 червня 2009 року аліменти визначені у частці від доходу відповідача та складають 1/6 частину його місячного доходу (заробітку). Середня заробітна плата по Кодимському районі за липень місяць 2012 року склала 1741 грн., відтак 1/6 частини від цієї зарплати складає 290 грн. Разом з цим, у відповідності до вказаного судового рішення сплачуваний відповідачем розмір аліментів не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, який з 01 липня 2012 року для дітей віком 6-12 років склав 1144 грн. У звязку з цим, мінімальний розмір аліментів, які підлягають сплаті відповідачем на користь позивача, складає 343 грн.20коп. (1144 х 30/100). Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за позовом одержувача або платника аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, покращення чи погіршення здоровя дитини чи когось з них. Разом з цим, заявляючи такі вимоги позивач [PERSON] всупереч вимог ст.ст.10,11 та 60 ЦПК України не довела наявності підстав для збільшення розміру аліментів, визначеного судовим рішенням. Натомість, заявлена нею обставина у вигляді відсутності у відповідача постійного роботи, як підстава для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, свідчить про погіршення матеріального становища відповідача. Таким чином, встановивши відсутність підстав для збільшення розміру сплачуваних відповідачем аліментів, суд вважає необхідним визначити їх у твердій грошовій сумі на рівні розміру, встановленого рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 03 червня 2009 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial