Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-30 00:00:00

В червні 2012р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до виконкому [PERSON] міської ради про встановлення факту прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності їй, померлої матері [PERSON] та [PERSON]. 14 червня 2008р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частини зазначеної вище квартири. Позивачка вказувала, що є спадкоємцем першої черги, прийняла спадщину у встановленому законом порядку, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем. Але, нотаріус Другої [PERSON] державної нотаріальної контори відповідною постановою відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю доказів в підтвердження постійного проживання позивачки зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд встановити факт прийняття нею спадщини в спільній сумісній власності у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Зобов`язати [PERSON] державну нотаріальну контору видати позивачки свідоцтво про право на спадщину 1/3 частину зазначеної вище квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 14.06.2008р. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні вважав необхідним відмовити у задоволенні позову. Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 10.02.1999р. та зареєстрованого в ММБТІ за № 18142 від 18.03.1999р. 14 червня 2008 р. [PERSON] померла. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частини зазначеної вище квартири. Відповідно до Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008р. № 7 „Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до наданої на запит суду інформаційної довідки зі спадкового реєстру Другої [PERSON] державної нотаріальної контори від 16.10.2012р., спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 14.06.2008р. не заводилась. Згідно з главою 86 ЦК України, видача свідоцтв про право власності на спадкове майно за законом належить до компетенції нотаріальних контор. В разі неможливості надання такого свідоцтва нотаріус відповідно до ст.. 49 Закону України „Про нотаріат виносить мотивовану постанову про відмову в наданні свідоцтва, що може бути підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Спадкоємець який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. У встановлений законом строк у шість місяців для прийняття спадщини спадкоємець [PERSON] не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, також не надала державному нотаріусу та суду доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно із наданою довідкою ЖЕК «Соляні»[PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] , а позивачка за адресою : квартира [ADDRESS]. Необхідно зазначити, що судом відповідно до ст. 234 ЦПК України встановлюються наявність або відсутність юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Оскільки відповідно до ст. 1270 ЦК України однією із умов для видачі свідоцтва про право на спадщину є факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, саме цей факт має юридичне значення для подальшої реалізації свого спадкового права позивачкою. Встановлення факту прийняття спадщини не передбачене діючим законодавством та в розумінні ст. 1270 ЦК України не має юридичного значення, а відповідно відсутні підстави для видачі позивачки свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 14.06.2008р. Таким чином, судом не встановлено порушеного права [PERSON], щодо реалізації нею спадкового права, а спосіб захисту її права та законного інтересу, щодо спадкового майна обраний не вірно. Постанова нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії є законною та обґрунтованою, а тому вимоги про зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину також не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1268, 1270 ЦК України ,

Outcome: dismissed