overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-21 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з вищевказаним позовом, уточнивши свої позовні вимоги (а.с. 11), та прохає суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання доньки Аліни, [INFO], розмірі 1 /4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона з 14 лютого 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 19 березня 2004 року у них народилася донька Аліна. В свідоцтві про народження дитини вона записана матір"ю, а відповідач батьком. Вони з відповідачем проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки, відповідач допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, вона змушена звернутися до суду для вирішення питання про стягнення з нього аліментів. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 16,17). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, в той час як він належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 10). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 14 лютого 2004 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 4). 18 березня 2004 року у сторін народилася донька Аліна. В свідоцтві про народження дитини позивачка зазначена матір"ю, а відповідач - батьком (а.с. 4). На даний час сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство, малолітня дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується також і довідкою з місця проживання (а.с. 18).. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд, відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є працездатною особою, інших утриманців він не має, тому, на думку суду, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки на утримання доньки Аліни, [INFO], слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини його щомісячного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СЕ України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивачка звернулася з позовом до суду 14 червня 2012 року (а.с. 1) За таких обставин, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини, починаючи з 14 червня 2012 року. Крім того, на відповідача, відповідно до ст. 88 ЦГІК України, слід покласти витрати щодо сплати на користь держави судового збору в розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини , мотивуючи тим, що 10 серпня 2009 року помер її батько [PERSON]. Вона є спадкоємцем за законом . Подати заяву до нотаріальної контори у встановлений законом строк , не мала змоги з поважних причин , оскільки погіршився її стан здоров»я , вона хворіла і не мала змоги вчасно звернутися до нотаріальної контори. Вважає, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин , а тому прохає суд визначити їй додатковий строк, три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили , достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач : Підлипенська сілька рада, в судове засідання не з»явилася , надала заяву про розгляд справи без участі її представника, позовні вимоги визнає безумовно. Треті особи: Конотопська районна державна нотаріальна контора, [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справу без їх участі, проти заявлених вимог не заперечують, Конотопська районна державна нотаріальна контора повідомила , що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася , спадкоємці з заявами про прийняття спадщини чи про відмову не зверталися ( а.с.17). Вислухавши пояснення позивачки , свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 10 серпня 2009 року помер [PERSON], батько позивачки [PERSON], яка є спадкоємцем за законом ( а.с.3,5,10,11). Позивачка у встановлений законом строк не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки погіршився її стан здоров»я , вона хворіла , що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Вказані обставини визнаються відповідачем безумовно. Таким чином, в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які доводять, що [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а тому їй слід визначити додатковий строк, три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили , достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-21 00:00:00

21 травня 2012 року [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартирою №921 в будинку №26 по вулиці Луцькій в м. Нововолинську. Вимоги мотивує тим, що вказана квартира перебуває у комунальній власності, у даній квартирі зареєстрований [PERSON], його син [PERSON] та його колишня дружина [PERSON], шлюб з якою рішенням Нововолинського міського суду від 13 квітня 2012 року розірвано. Відповідач, будучи зареєстрованою в спірній квартирі, фактично не проживає в ній з березня 2008 року, в звязку з виїздом на постійне проживання в [PERSON]. З березня 2008 року по даний час [PERSON] відсутня в спірній квартирі без поважної причини. Відповідач добровільно залишила житло, ніякої участі в утриманні спірної квартири не бере, не сплачує за комунальні послуги, квартирної плати, не бере участі в поточних ремонтах. Позивач не має матеріальної змоги проводити оплату за комунальні послуги, які нараховуються на відповідача. Оскільки відповідач не проживає в вищезазначеній квартирі понад шість місяців, вважає, що є всі підстави визнати її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою №921 в будинку №26 по вул. Луцькій в м. Нововолинську, в зв'язку з її відсутністю в даній квартирі понад шість місяців без поважних причин. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], які ствердили, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі понад 6 місяців, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в звязку з наступним. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO], що стверджується довідкою АОСББ Містечковід 16 травня 2012 року а.с.7. Рішенням Нововолинського міського суду від 13 квітня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). Як вбачається з акту від 16 травня 2012 року (а.с.9) складеного [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO], але за вказаною адресою з березня 2008 року не проживає. Таким чином, в суді встановлено, що відповідач [PERSON] понад шість місяців без поважних причин відсутня по місцю постійного проживання, і не належить до переліку осіб, за якими, у відповідності до ст. 71 ЖК України, зберігається житло понад зазначений строк. Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача у спірній квартирі, а тому суд визнає [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, відповідно до вимог ст. 72 ЖК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. Свої вимоги мотивує тим, гцо остання є інвалідом 1 групи з дитинства та перебуває на обліку у лікаря психіатра Бобровицької ЦРЛ з приводу розумової відсталості. В даний час вони спільно проживають, так як [PERSON], є сиротою, а вона згідно рішення виконкому Рудьківської сільради призначена піклувальником. Тому просить визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши її опікуном. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав повністю та просив їх задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала повністю та просила визнати недієздатною [PERSON]В та встановити над нею опіку та призначити її опікуном.. Представник органу опіки та піклування Бобровицької райдержадміністрації [PERSON] в судовому засіданні просила заяву задовольнити, визнавши [PERSON] недієздатною та призначити опікуном заявницю, згідно подання Бобровицької райдержадміністрації. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, прокурора, суд вважає, іцо заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, гцо [PERSON], [INFO], являється інвалідом з дитинства 1-ї групи та потребує стороннього догляду згідно копії довідки МСЕК серії МСЕ-ЧНВ № 417589 (а.с. 5). Відповідно до висновку ( акту) № 425 амбулаторної судово- психіатричної експертизи від 10.08. 2012 року у [PERSON] фактично з народження мають місце клінічні ознаки помірної розумової відсталості ( F 71 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду). [PERSON] у звязку з вишезазначеним у неї важким( тобто хронічним та стійким) психічним розладом, позбавлена здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. ( а.с. 44-46). Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якшо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду, проживає разом з [PERSON], орган опіки та піклування Бобровицької райдержадміністрації в своєму поданні просить призначити заявницю опікуном [PERSON], суд виходячи з положень ч. 1ст. 241 ЦПК України вважає вимоги заявниці законними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-21 00:00:00

Сторони знаходяться в шлюбних відносинах з 15.10.2011 року. Шлюб зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ в Дніпропетровській області, актовий запис № 675. Сторони від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання без поважної причини не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справ за його відсутності не надходило.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-21 00:00:00

В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити, розірвавши між нею та відповідачем шлюб, а місцем проживання їх малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], просить визначити її (позивачки) місце проживання. Вказує, що однією з причин розпаду їх сімї та розірвання шлюбу є несумісність з чоловіком характерів й поглядів на сімейне життя, а також відсутність зі сторони відповідача турботи про матеріальне забезпечення сімї. У звязку із зазначеним, разом вони не проживають, спільним побутом не повязані та, відповідно, подружніх стосунків не підтримують. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що наведені його дружиною у позовній заяві обставини ним визнаються і не оспорюються. Оскільки обставини справи сторонами визнані і не оспорюються, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення без з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ТзОВ Торгова компанія Мегаполіс - Україна, у якій просить визнати дійсним договір оренди транспортного засобу марки DAEWOO MATIZ, тип ТЗ легковий комбі-В, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] від 01 червня 2011 року, укладений між сторонами. Заявлені вимоги мотивує тим, що договір оренди транспортного засобу при укладенні не був нотаріально посвідчений з вини відповідача. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити, з викладених у заяві мотивів. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, проте надіслав суду письмову заяву, у якій позов визнав в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне. 01 червня 2011 року між [PERSON] та ТзОВ Торгова компанія Мегаполіс-Українаукладено договір оренди транспортного засобу марки DAEWOO MATIZ, тип ТЗ легковий комбі-В, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Даний транспортний засіб було передано у фактичне користування відповідача, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.06.2011 року, а відповідач щомісячно сплачував позивачу орендну плату за користування автомобілем. Відповідно до ч. 2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що ТзОВ Торгова компанія Мегаполіс-Українавідмовилась від нотаріального посвідчення договору оренди транспортного засобу у звязку з тим, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо розподілу нотаріальних витрат за посвідчення вказаного договору. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, на сьогоднішній час відповідач використовує транспортний засіб, за що сплачує орендну плату, а тому слід визнати дійсним з моменту його укладення договір оренди транспортного засобу марки DAEWOO MATIZ, тип ТЗ легковий комбі-В, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], укладений між [PERSON] та ТзОВ Торгова компанія Мегаполіс-Україна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 26 жовтня 1997 року. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], 16.02.2000, який проживає біля неї та знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду сімї є сварки та скандали, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. З 2011 року відповідач перебуває за межами України і з того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач не підтримує сімю матеріально, не цікавиться життям сімї. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, в яких зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою, не надав суду відомостей про причини неявки. Згідно відповіді на запит у Заставнівський районний сектор УДМС України в Чернівецькій області №36/6625 від 30.07.2012 року відповідач [PERSON] зареєстрований [INFO]. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача [PERSON] суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 жовтня 1997 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-МИ №017836 від 20 серпня 1999 року (а.с.4). Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №092221 від 13.03.2000 (а.с. 7). Малолітній син проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду сімї є сварки та скандали, внаслідок того, що кожен із сторін має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. З 2011 року відповідач перебуває за межами України і з того часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач не підтримує сімю матеріально, не цікавиться життям сімї. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сімї суперечить її інтересам, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що між ним та відповідачкою 18.01.2012 року було укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №41. Вказує на те, що від шлюбу у них дітей не має. За причину розірвання шлюбу в позові вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на життя та сімейні відносини. Між ними часто виникають сварки. Вони тривалий час не проживають однією сімєю, втратили одне до одного почуття взаємної любові та поваги, не ведуть спільного господарства, не мають сімейного бюджету, їхня сімя існує формально, спільне проживання з відповідачем є неможливим. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю та дав пояснення аналогічні позовним вимогам. На примирення не згідний. Згідний на проведення заочного розгляду справи. Зі згоди позивача суд може ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів що відповідають положенням ст.224 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, не подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони зареєстрували шлюб 18.01.2008 року, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі наведеного, а також наявних матеріалів справи, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обємі, оскільки вони не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства і не мають спільного сімейного бюджету, а тому їхню сімю слід вважати такою, що розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, обґрунтовуючи, що рішенням суду від 17 жовтня 2011 року громадянина [PERSON] визнано недієздатним, останній перебуває в Краснопільському психоневрологічному інтернаті на повному державному утриманні і до теперішнього часу опіка над ним не встановлена. У судовому засіданні представник заявника за дорученням заяву підтримав. Заінтересована особа [PERSON] на судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вказав, що не заперечує проти встановлення опіки над [PERSON] та призначення його опікуном зазначеної особи. Заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Громадянин [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], з 09 грудня 2011 року проживає в комунальній установі Сумської обласної ради Краснопільському психоневрологічному інтернаті і перебуває на повному державному утриманні. Рішенням Середино-Будського районного суду Сумської області від 17 жовтня 2011 року [PERSON] визнано недієздатним, проте до теперішнього часу опіка над ним не встановлена. Відповідно до ст. 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки. Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичної особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Рішенням десятої сесії шостого скликання Сумської обласної ради від 07 жовтня 2011 на посаду директора комунальної установи Сумської обласної ради Краснопільського психоневрологічного інтернату призначено [PERSON], [INFO], жителя [INFO], та укладено контракт терміном на 5 років з 17 жовтня 2011 по 16 жовтня 2016 року. 15 листопада 2011 року опікунською радою Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області прийнято рішення про призначення директора комунальної установи Сумської обласної ради Краснопільського психоневрологічного інтернату [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЦК України опікуном може бути фізична особа з повною цивільною дієздатністю. З урахуванням положень ч. 3 ст. 63 ЦК України директор Краснопільського психоневрологічного інтернату, відповідно до рішення від 15.11.2011 року надав письмову заяву про згоду на призначення його опікуном над недієздатним [PERSON] Таким чином, враховуючи, що після визнання [PERSON] недієздатним рішенням Середино-Будського районного суду Сумської області від 17 жовтня 2011 року не було встановлено опіку та не призначено опікуна, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення над ним опіки та призначення опікуном директора спеціального закладу [PERSON]. На підставі статей 39, 55, 58, 60, 63, 292 ЦК України,

Outcome: approved