overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

У березні 2012 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що сторони від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. У звязку із тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, до повноліття доньки. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а/з № 8 від 25.02.2005р.), яка знаходяться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги в звязку з тим, що відповідач ухиляється від утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при призначені аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітніх дітей. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 214,60 грн. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

10.04.2012 р. позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимог на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 2003 року по 02.06.2009. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], 12.11.2003р.н., яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, в звязку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її присутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] /а. с. 5/ в графі відомості про батька значиться відповідач [PERSON] Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Ч. 2 ст. 181 СК України передбачає, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі. Як вбачається із матеріалів справи, дитина проживає з матірю, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. При недосягненні угоди про сплату аліментів, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоровя і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. Отже, відповідач зобовязаний сплачувати кошти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття і відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину слід стягувати від дня предявлення позову. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову судом за наявністю для того законних підстав приймається рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі суд вважає можливим задовольнити позов, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що 22 липня 2006 року у виконавчому комітеті Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 11 був зареєстрований його шлюб із відповідачем. Сімейне життя з відповідачем не склалось, втратили почуття кохання, поваги один до одного, відсутні спільні інтереси. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. В судовому засіданні встановлено, що 22 липня 2006 року [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 11. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. З червня 2009 року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки. Проживають окремо. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що сімя розпалась і відновленню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

В лютому 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, пояснюючи це тим, що він є власником будинку №25 по вулиці Васильківській в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області. В даному будинку проживають відповідачі і відмовляються залишати його. Просив виселити відповідачів з житлового будинку №25 по вулиці Васильківській в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області та стягнути на його користь судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися двічі, повідомлені про слухання справи належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Зважаючи на вищевказане, вислухавши думку сторін, суд ухвалив про заочне слухання справи у порядку ст.225 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, позивачу на підставі договору дарування, посвідченого 07.03.1996 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу [PERSON], належить житловий будинок №25 по вулиці Васильківській в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області В даному житловому будинку проживають відповідачі і відмовляються добровільно залишати житлове приміщення. Це підтверджується вимогою про звільнення жилого приміщення від 29.12.2011 року, яка не виконана на момент розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Названі вище обставини підтверджуються договором дарування майна, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області», поштовими повідомленнями позивача відповідачам, всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не спростовано протягом розгляду справи по суті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

У грудні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що 17.06.2011 року він продав житловий будинок, який належав йому на праві власності. Частина виручених коштів від продажу будинку в сумі 58000 доларів США, за пропозицією доньки позивача - відповідачки по справі, були покладені до депозитної ячейки «Правекс-Банк», яка була зареєстрована на ім'я відповідачки. Сторони домовились, що як тільки позивачу будуть потрібні кошти, відповідачка забере їх з банку та поверне йому. В липні 2011 року позивач звернувся до відповідачки з метою повернути свої кошти, але остання відповіла відмовою. Просив зобов'язати [PERSON] повернути йому кошти в сумі 50000 доларів США. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити. Вислухавши сторін, дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного. Встановлено, що 17.06.2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила житловий будинок №4 по вул.Боженка в м.Боярка Києво-Святошинського району Київської області. За умовами вказаного договору, продаж житлового будинку за домовленістю сторін вчинено за 90600,00 грн. 17.06.2011 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Правекс-Банк» було укладено договір №187 майнового найму індивідуального сейфу, відповідно до якого відповідач орендував індивідуальний сейф для забезпечення своїх власних потреб у зберіганні цінних речей. Тоді ж, 17.06.2011 року, відповідачка за згодою позивача поклала виручені від продажу будинку кошти в сумі 90600 грн. до індивідуального сейфу в ПАТ КБ «Правекс-Банк». 21.07.2011 року відповідачка передала позивачу грошові кошти в розмірі 120000 грн., що підтверджується розпискою [PERSON] від 21.07.2011 року. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.І ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду ніяких доказів того що відповідач відмовляється повертати грошові кошти. Крім того, суд враховує наявність розписки від 21.07.2011 року, де зазначено про повний розрахунок та відсутність претензій до відповідачки.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, в якій вказує, що вона є матір*ю [PERSON], 07.04.1993року народження, яка потребує за станом свого здоровя піклування. В теперішній час у заявника виникла необхідність встановити над донькою. На підставі вищевикладеного, заявник просить суд визнати її сина недієздатною та призначити її опікуном над донькою. Ці обставини і зявилися підставою заяви. В судовому засіданні заявник наполягав на своїх вимогах та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, діючий відповідно довіреності, в судове засідання не з*явилася до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти задоволення заявлених вимог [PERSON] Суд, вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №75 від 26.04.2012р. [PERSON], [INFO], страждає глибокою розумовою відсталістю. Ступінь виразності слабоумства позбавляє здатності розуміти значення своїх дій і керувати ними. Для захисту цивільних прав й інтересів має потребу в установі опіки. Згідно ст..39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст.. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вимоги заявника задовольнити, визнавши [PERSON] недієздатним та призначивши над останньою [PERSON] опікуном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] з 20 жовтня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку - [PERSON], [INFO] У своїй позовній заяві позивачка [PERSON] пояснила суду, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, працює в комунальному підприємстві Веста. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона звернулася до суду і просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач наполягала на своїх позовних вимогах. В судовому засіданні відповідач визнав позов в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи та представлені сторонами доводи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає повному задоволеню, оскільки від шлюбу [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії 1-СР № 083370 мають дочку [PERSON]. Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України - усунувся від свого обовязку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, то з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частин всіх доходів відповідача щомісячно але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги ст. 367 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір сумі 180,20 грн., від якого при подачі заяви була звільнена .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває в шлюбі з відповідачем з 06.09.2008 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1187. Від даного шлюбу у сторін дітей не має. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з січня 2009 року з відповідачем не проживає, не підтримує шлюбних стосунків, не веде спільного господарства, шлюб існує формально. Просить суд, шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Про заочний розгляд справи судом винесено ухвалу від 17.05.2012 року. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив суд, шлюб розірвати. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що сторони з 06.09.2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1187. (а.с. 3) Від даного шлюбу у сторін дітей не має. В судовому засіданні встановлено, що з січня 2009 року сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, вказуючи на те, що 14.01.2012 рою»' помер її чоловік [PERSON]. Вона є спадкоємцем майна померлого, але не може оформити право на спадщину у нотаріуса через те, що у свідоцтві про одруження маються виправлення. Так, її по батькові у свідоцтві про одруження було записано як «Іванівна», а зроблено виправлення на «Григорівна». Відділ реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про шлюб не може, оскільки актовий запис про народження заявниці не зберігся. Тому заявниця просить суд встановити, що вона та [PERSON] були подружжям. У судовому засіданні заявниця та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Бобровицької міської ради в судове засідання не зявився, але надіслали до суду заяву в якій просять справу розглянути у відсутність представника. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що давно знають подружжя [PERSON]. [PERSON] завжди знали по-батькові як «Григорівна». Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Статтею 256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як вбачається із висновку про внесення змін, доповнень до актового запису цивільного ;тану наданого начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобровицького РУЮ, [PERSON] відмовлено у внесенні змін в актовий запис про шлюб № 10 від 07.03.1957 року по причині відсутності в неї свідоцтва про народження. Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану, дата формування 11 травня 2012 року, підтверджується, що у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо актового запису про народження [PERSON] відсутня. Згідно паспортних даних заявниці, копії домової книги та довідки виданої виконкомом Бобровицької міської ради [PERSON] є дружиною [PERSON]. У свідоцтвах про народження двох дітей заявниці матірю записана [PERSON], а батьком - [PERSON]. Крім зазначеного, той факт, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям, був підтверджений показами свідків наданими в судовому засіданні. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 14.01.2012 року. Вищевказані факти вказують на те, що [PERSON] є дружиною померлого [PERSON]. Встановлення даного факту необхідно [PERSON] для звернення до нотаріуса з приводу оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

13.03.2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20 жовтня 2007 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось через різні погляди на подружні стосунки, ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сімї постійно виникали сварки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сімї стало неможливим, а тому просить суд позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] на виклик суду не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2007 року (а.с.5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Подружні стосунки припинені, позивачка наполягає на розлученні, миритись не бажає, наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав. Причиною розпаду сімї стали сварки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних поглядів на подружні стосунки, ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Ст.51 Конституції України, ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 травня 1995 року. Від спільного проживання дітей не мають. Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що у них різні характери, в сімї з цих причин постійно виникали непорозуміння, сварки, погіршилися сімейні стосунки. З відповідачем по справі разом не проживають з лютого 2010 року і на даний час він створив нову сімю. Фактично їхня сімя розпалася, а подальше збереження шлюбу в таких умовах стало неможливим. А також просить не стягувати з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, проте надіслав на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявилася, проте надіслала на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище Кічмаренко. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що шлюб існує формально, примирення між сторонам не можливе, збереження шлюбу в подальшому буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, дітей залишити на проживання і виховання залишити при матері. Свої вимоги мотивує тим, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження з ним сім'ї стали неможливими. В судове засідання сторони не з'явились, проте звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позивач позов підтримує, а відповідачка визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 25 грудня 2003 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.7), від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку Софію. 09.10,2006 р.н, але шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. У відповідності до ч, 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить Інтересам позивача, є підставою для повного задоволення позовних вимог.

Outcome: approved