Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилалася на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 липня 2006 року. Від спільного життя є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Вказує, що за час спільного проживання через несумісність характерів, різницю у поглядах на життя, відсутність у відповідача розуміння подружніх і батьківських обовязків та часті виникнення конфліктних ситуацій сімя не склалась. Вважає подальше спільне життя, примирення та збереження сімї неможливим. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем не підтримує і спільного господарства не веде з липня 2011 року, з цього ж часу вони проживають окремо. Також посилається на те, що малолітній [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вона через невеликий дохід не має змоги забезпечити нормальне та повноцінне утримання сина, її заробітку не вистачає на задоволення повсякденних потреб дитини, зокрема на придбання одягу та взуття, ліків, коли дитина хворіє, продуктів харчування. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «Федорюк». Стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня предявлення позовної заяви. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні обставинам викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення, пояснив, що на примирення не згідний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 09 липня 2006 року зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу є одна малолітня дитина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а/с 5). Сторони з липня 2011 року не підтримували шлюбних стосунків, в них окремий бюджет, спільне господарство ними не ведеться. Спірних питань про розподіл майна немає. А тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. Малолітній [PERSON], [INFO] проживає разом із позивачем. Вказану обставину відповідач не оспорював. [PERSON] записаний як батько в свідоцтві про народження дитини, запис про батьківство не оспорював. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно вимог ст. 183 СК України позивачка [PERSON] має право на отримання аліментів від відповідача на утримання дитини у частці від його доходу. Згідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обовязок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обовязок по утриманню дитини. Як вбачається з матеріалів справи відповідач працює на посаді міліціонера опер.взводу РМОП «Беркут» при УМВС України в Чернівецькій області та має стабільний, постійний дохід. Відповідно до ст.12 Закону України "Про державний бюджет України на 2012 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від до 6 років на місяць складає 893 гривень, на дітей віком від 6 до 18 років 1112 гривень. Враховуючи матеріальний стан сторін, те, що у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей немає, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів слід задовольнити, стягнувши із відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки саме такий розмір не ущемляє будь-чиїх прав та законних інтересів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved