Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-20 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся з позовом до суду і просить, постановити рішення, яким стягнути з відповідачів в солідарному порядку в його користь відшкодування шкоди в розмірі 914,84 грн. та 5000 грн. моральної шкоди, посилається на ті обставини, що згідно постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.08.2011 року відповідачку, [PERSON], звільнено від кримінальної відповідальності, а провадження по справі про обвинувачення її за ч.1 ст.122 КК України закрито на підставі п. гст.1 Закону України Про амністію у 2011 році. Також, згідно постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.11.2011 року відповідачку, [PERSON], звільнено від кримінальної відповідальності, а провадження по справі про обвинувачення її за ч.2 ст.125 КК України закрито на підставі п. гст.1 Закону України Про амністію у 2011 році. Останні визнані винними у тому, що в серпні 2009 року нанесли йому тілесні ушкодження, які викликали розлад здоровя, в результаті чого він змушений був лікуватися, на що витратив кошти на лікування в загальній сумі 871,84грн. Крім того, під час нанесення йому тілесних ушкоджень, відповідачі розбили його наручний годинник вартістю 43,00 грн. Вважає, що неправомірними діями відповідачів йому завдана також моральна шкода, яка полягає в моральних стражданнях. Заподіяну моральну шкоду оцінює в 5000 грн. Просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав по мотивах, викладених в позовній заяві. Просив позов задововолити. Відповідачка, [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що з позовом не згідна, оскільки вона не заподіювала тілесних ушкоджень позивачу, а розмір шкоди, яку позивач хоче стягнути з неї є надуманим та не відповідає дійсності. Відповідачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, однак подала письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати у її відсутності, а також зазначила, що позов не визнає. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог у зв'язку з наступним. За змістом ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.08.2011 року відповідачку, [PERSON], звільнено від кримінальної відповідальності, а провадження по справі про обвинувачення її за ч.1 ст.122 КК України закрито на підставі п. гст.1 Закону України Про амністію у 2011 році. Зі змісту даної постанови вбачається, що [PERSON] вчинила злочин середньої тяжкості, а саме, 26.08.2009року на подвірї свого домоволодіння в с.Голинь Калуського району, умисно нанесла потерпілому, своєму колишньому чоловіку [PERSON] удари сапою по різних ділянках тіла, від чого останній отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості (а.с.3). Згідно постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.11.2011 року відповідачку, [PERSON], звільнено від кримінальної відповідальності, а провадження по справі про обвинувачення її за ч.2 ст.125 КК України закрито на підставі п. гст.1 Закону [PERSON] вчинила злочин невеликої тяжкості, а саме, 26.08.2009року на подвірї домоволодіння в с.Голинь Калуського району, нанесла потерпілому [PERSON] легкі тілесні ушкодження (а.с.4). Відповідно до акта судово-медичного обстеження №1182 від 04.11.2009року, який міститься в матеріалах кримінальної справи №1-177/2010 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у [PERSON] малися тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров'я (а.с.49-51). Як вбачається з висновку експерта №357/1182/09-Е від 17.05.2011 року, що міститься в матеріалах кримінальної справи №1-276/2011 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України, у [PERSON] малися тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров'я (а.с.174-175). Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1993 року, з наступними змінами, Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. За змістом ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. У відповідності до вимог статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Як вбачається із матеріалів справи, діями відповідачів позивачу заподіяна матеріальна шкода в загальному розмірі - 914,84 грн., з яких 871,84 грн. вартість ліків, які потерпілий витратив на своє лікування та 43,00грн. вартість годинника, який було розбито в ході інциденту між сторонами. Таким чином, виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що в користь позивача з відповідачів слід стягнути дану суму матеріальної шкоди. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд виходить із того, що позивач поніс моральні страждання, емоційні втрати, нервові зрушення, порушення нормальної життєдіяльності із-за втрати фізичного здоровя. Однак сума, про стягнення якої просить позивач, є невиправдано завищеною та не відповідає фактичному обсягу перенесених страждань, у зв'язку з чим підлягає до зменшення в сумі 500,00 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача суду відповідачами не подано. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного ст.ст.1166-1168, 1190 ЦК України,

Outcome: dismissed