Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними був укладений шлюб 10 жовтня 1998 року у відділі реєстрації актів громадського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці де зроблений реєстровий запис №1421. Від шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO] Позивач вказує, що збереження сім'ї неможливе, оскільки між ним та відповідачкою спільне життя не склалося та шлюбні відносини фактично припинені. Вважає, що подальше сімейне життя з відповідачкою неможливе. Просить шлюб укладений між ними розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд шлюб розірвати. В судове засідання відповідачка не з'явилася, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд про причини неявки в судове засідання не повідомила. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що між сторонами 10 жовтня 1998 року було укладено шлюб, який зареєстровано в відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому місто Чернівці, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №1421 (а.с.5). Від шлюбу у сторін є син - [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, як вбачається із викладеного, шлюб носить формальний характер, подружні відносини між ними фактично припинені, між ними втрачено почуття любові, поваги та довіри. А тому, зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню, оскільки сторони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові один до одного та подальше існування шлюбу суперечить інтересам сторін. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved