Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 29.02.2008р. між КС «Аккорд» та гр.. [PERSON] був укладений кредитний договір, а відповідно до генерального договору про відступлення прав за кредитними договорами КС «Аккорд» від 01.02.2008р. ВАТ «Плюс Банк» , який перейменовано у ПАТ «Плюс БАнк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» придбав у КС «Аккорд» права кредитодавця за вищевказаним кредитним договором, відповідно до якого відповідач отримала 14850 грн. зі сплатою 0,12 % за кожен день користування кредитом. Однак, внаслідок порушення відповідачем умов договору, станом на 27.09.2012р. виникла заборгованість в сумі 69832 грн72 коп. Дану суму боргу та судові витрати по справі в сумі 698 грн. 32 коп. позивач просить суд стягнути з відповідача в примусовому порядку, оскільки добровільно відповідач не бажає виконувати умови договору. В судове засідання представник позивача не зявився, про розгляд справи були повідомлені належно, подали заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач позов визнала частково, зокрема, не визнала суму пені за прострочення строків виконання зобовязань, вказавши, що має скрутне матеріальне становище, хворіє, подала суду письмово викладену заяву з проханням застосувати ст.551 ЦК України при вирішення даного спору, а також, зазначила, що є і вина позивача щодо несвоєчасного повернення відповідачем боргу. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що відповідно до генерального договору про відступлення прав за кредитними договорами КС «Аккорд» від 01.02.2008р. ВАТ «Плюс Банк» , який перейменовано у ПАТ «Плюс БАнк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» придбав у КС «Аккорд» права кредитодавця за кредитним договором [PERSON]В.(а\\с10,11). Так, судом встановлено, що між позивачем та КС «Аккорд» 29.02.2008 року був укладений кредитний договір, згідно якого відповідачу були надані кошти 14850 грн.. Відповідач зобов'язався повернути кредит у повному обсязі до 28.02.2009 року. Наведене підтверджується копією кредитного договору № 0195\\БП1\\95\\0002321 від 29.02.2008р.(а\\с 6-7). Відповідно до умов кредитного договору, викладених в п.3,п.4 зазначеного договору відповідач зобовязався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, згідно графіку. Проценти за користування кредитом нараховувалися на фактичний залишок суми кредиту, виходячи з розрахунку 0,12 % за кожен день погашення заборгованості за кредитом. Сторонами було погоджено рекомендований графі платежів. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем, станом на 27.09.2012 року порушені умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Відповідно до п.5.1 кредитного договору при порушенні строків сплати кредиту, передбачених рекомендованим графіком платежів, позивач має право нарахувати пеню, а позичальник зобовязується сплатити пеню в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день прострочення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач з умовами кредитного договору була ознайомлена при його укладенні, підписала вказаний договір, але умови цього договору порушено. Відповідач вносила кошти згідно умов договору, останній платіж було здійснено 26.08.2010року. Визнаючи позов частково, відповідач зазначає, що як слід виконувала умови договору, повертала кошти, але через півроку після укладення кредитного договору, філія КС «Аккорд» закрилася, ніхто відповідача не повідомляв куди слід повертати борг. Крім того, відповідач зазначає, що тяжко хворіє, перенесла чотири інфаркти, перенесла операцію в медичному інституті ім. Амосова, має вкрай скрутне матеріальне становище. Тривалий час ніхто відповідача не повідомляв про суму заборгованості та про рахунок куди слід повертати заборгованість. Лише, в 2009р. прийшов лист де було зазначено рахунок для повернення боргу за договором. В 2010 році відповідач почала повертати частково, в силу можливості борг. На її прохання зробити кредитні канікули, зупинити нарахування відсотків і пені, позивач відмовляв в грубій формі. В підтвердження своїх заперечень, відповідач подала виписки з історії хвороби, медичні довідки про стан здоровя, довідку про перенесену операцію на серці (а\\с24-30). Так, за ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Та згідно ч.2 ст. 616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобовязання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст. 551 та ч.2 ст.616 ЦК України при вирішенні даного позову, так як позивачем не надано підтвердження того, що направлялися повідомлення (досудові вимоги) відповідачу про існуючу заборгованість та пропозицію її погасити, відповідач не заперечує повернути кошти, але нараховані відсотки та розмір неустойки (пеня) значно перевищують суму заборгованості на яку вона розраховує та може повернути. Кредитор не вжив заходів щодо зменшення розміру збитків. Так, зазначеним кредитним договором передбачена цивільно-правова відповідальність боржника за порушення умов договору у вигляді нарахування пені. Однак, слід зважити на ту обставину, що відповідач протягом тривалого часу не повідомляв необхідних даних для повернення боргу, в 2009 році було направлено позичальнику новий рахунок та розяснено про реорганізацію, що відбулася в КС «Аккорд». З даного можливо зробити висновок, що існує вина і кредитора щодо виникнення заборговансоті за вказаним кредитним договором. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але і інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Положення ст. 616 ЦК України передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного боргу за кредитним договором. З поданих суду відповідачем доказів скрутного матеріального становища вбачається, що [PERSON] має захворювання серця, часто перебуває на лікуванні, перенесла 4 інфаркти, не має роботи, не отримує грошових виплат по інвалідності, та просить суд застосувати норми ст. 551 ЦК України. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, зменшивши суму нарахованої пені за прострочення строків виконання зобовязань з 27295,90 грн. на 10 000 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судових витрат по справі, що складаються з сплачених коштів судового збору - 525 грн.36 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial