Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, у звязку з її навчанням до 30 червня 2015 року (терміну закінчення навчального закладу), мотивуючи тим, що донька навчається в Житомирському державному університеті ім. Івана Франка, потребує матеріальної допомоги. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що вона являється інвалідом другої групи, отримує лише пенсію розмір якої з 01 липня 2012 року становитиме 1037 грн. 47 коп., потребує постійного лікування і змушена сама утримувати доньку, яка продовжує навчання, адже більше їй ніхто не допомагає. Представник позивача вимоги своєї довірительки підтримала в повному обсязі та пояснила, що на утриманні позивача перебуває донька, яка продовжує навчання, однак грошових коштів, що вона отримує, а це пенсія в розмірі 1037 грн. 47 коп. не вистачає, оскільки сама потребує лікування. Дитину вона повністю забезпечує продуктами харчування, а грошей на навчання дитини, одяг та дорогу не вистачає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що згоден платити аліменти у сумі 250 грн., а не більше, оскільки потребує частого лікування медикаментами, які коштують дуже дорого, а його щомісячна пенсія становить 1945 грн. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково та пояснив, що його довіритель є дуже хворою людиною, яка потерпіла від аварії на ЧАЕС, оскільки безпосередньо там працював, а тепер постійно змушений проходити лікування, яке потребує значних витрат. Однак не зважаючи на це, згоден допомагати своїй донці, але сума не може бути більшою ніж 250 грн. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №268561 (а.с.10), пенсіонер і його пенсія становить 1945 грн., даний факт сторони визнали в судовому засіданні, а тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Рішенням Овруцького районного суду від 02.04.2003 року по справі №2-1101/2003 [PERSON] позбавлений батьківських прав, відносно своєї доньки [PERSON] Із довідки №938/02 від 30.05.2012 року (а.с.6) вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області і одержує пенсію за віком в розмірі 1187 грн.47 коп., а з 01.07.2012 року 1037 грн. 47 коп. Згідно довідки МСЕ (а.с.13) [PERSON] інвалід 2-ї групи загального захворювання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] навчається в Житомирському державному університеті ім. Івана Франка на денній формі навчання. Навчання безкоштовне. Термін закінчення навчання червень 2015 року. Загальна сума доходу за період грудень 2011 травень 2012 року за винятком аліментів становить 1593 грн.92 коп Дані факти підтверджуються довідкою №809 від 13.06.2012 року (а.с.5 та а.с.4). Із довідки №437 від 15.06.2012 року (а.с.6) вбачається, що за проживання в гуртожитку [PERSON] сплатила 870 грн. У відповідності до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст.200 СК України). Із виписки історії хвороби стаціонарного хворого та виписки з медичної карти стаціонарного хворого вбачається що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в період з 25.12.2010 року по 14.01.2011 року та з 15.03.2011 року по 25.03.2011 року. Згідно довідки №1256 від 18.07.2012 року стан здоровя [PERSON] середньої тяжкості та по стану здоровя потребує медикаментозного лікування. Із чеку №0033 від 23.07.2012 року вбачається, що вартість таблеток «Болюсы Хуато» становить 110 грн. 45 коп. З матеріалів справи та наявних у справі доказів також вбачається, що [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання в Житомирському державному університеті ім.І.Франка на денній формі навчання. І хоча навчання безплатне, за наслідками результатів сесії [PERSON] не отримує стипендії, окрім того необхідно сплачувати за гуртожиток, а позивач не в змозі саме утримувати повнолітню дочку, оскільки має невеликий розмір пенсії та є інвалідом. Відповідач також являється пенсіонером, розмір його пенсії становить 1945 грн., проживає один, інших виконавчих листів не має, погодився платити аліменти в сумі 250 грн., а отже має змогу допомагати дочці, яка навчається, але не в розмірі, що вимагає позивач, оскільки потребує медикаментозного лікування. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання. Статтею191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial