Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-10 00:00:00

02.04.2012 року позивачка звернулась в суд з позовом до до Хатхат Бубакера Еседік про встановлення батьківства та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 20 квітня 2010 року по 20 травня 2011 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. 06.02.2011 року вона уклала з відповідачем шлюб згідно з Шаріатом. 24 лютого 2011 року позивачка народила дитину [PERSON], батьком якої вважає відповідача. Після народження дитини відповідач відмовився подавати заяву до органів РАЦС, щодо визначення його батьком дитини, у звязку з чим в актовому запису про народження дитини запис про батька зроблено на підставі ст. 135 СК України. Оскільки в теперішній час відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, а утримання дитини потребує значних матеріальних витрат, позивачка вимушена звернутись з позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до доягнення дитиною повноліття. А також, аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до доягнення дитиною трирічного віку. Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2011 року. Відповідач проживає окремо, є батьком дитини, має можливість надавати матеріальну допомогу, однак її не надає. Позивачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій справу просить слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Про що в матеріалах справи міститься інформація про оримання ним телеграми суду. ( а.с.38). Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи в порядку письмового провадження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач по справі в період з 20 квітня 2010 року по 20 травня 2011 року перебували у фактичних шлюбних відносинах та разом мешкали в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Про що свідчать також їхні спільні фотографії (а.с.9, 20). Згідно свідоцтва про шлюб від 06.02.2011 року №26/0728 сторони уклали шлюб згідно з Шаріатом (а.с.8). 24.02.2011 року позивачка народила дитину [PERSON]. Після народження дитини відповідач відмовився подавати заяву до органів РАЦС, щодо визначення його батьком дитини, у звязку з чим в актовому запису про народження дитини запис про батька зроблено на підставі ст. 135 СК України. (а.с.4, 25). Відповідно ст. 125 СК України Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви від жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі, про походження дитини, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У звязку з викладеним суд вважає можливим встановити батьківство Хатхат Бубакера Еседік, [INFO], щодо дитини [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 2,6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а також відповідне право має дружина, з якою проживає дитина і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище відповідача; відсутність у платника аліментів непрацездатних дружини, батьків, дітей; відсутність іншої дитини, у звязку з чим суд вважає можливим визначити аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до доягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до доягнення дитиною трирічного віку. Згідно ст.84 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 570 грн.. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі в розмірі 214 грн. 60 коп. - судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved