Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-19 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області звернулась позивачка [PERSON] з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 14 вересня 2011 року померла її бабуся [PERSON]. Позивач є спадкоємцем за заповітом, який був складений померлою 29 січня 2003 року та посвідчений секретарем Мурафської сільської ради. Крім іншого майна, після смерті [PERSON] залишився житловий будинок № 19 по вул.. Калініна в с. Мурафа. При зверненні до Краснокутської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право власності позивачу було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначений будинок. Так як на даний момент позивач не може нотаріально оформити спадщину, за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів вимушена звернутись до суду з позовом та просить визнати за нею право власності, яке ніким не оспорюється, на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою : вул. Калініна № 19 в с. Мурафа Краснокутського району Харківської області, які належали бабусі позивачки [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача, що діяв на підставі довіреності, підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Мурафської сільської ради в судове засідання не прибув, надавши заяву про слухання справи без його присутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, так як заява являється обґрунтованою та підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] померла 14 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1 ВЛ № 319400, виданим 16 вересня 2011 року Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківській області. Згідно довідки № 2563 від 08 грудня 2012 року , виданої Мурафською сільською радою, [PERSON] була зареєстрована та мешкала в б. № 19 по вул. Калініна в с. Мурафа . По сільській раді числиться заповіт останньої , що був зареєстрований в спадковому реєстрі за № 40983381 від 31 жовтня 2003 року. Згідно даного заповіту все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось [PERSON] заповіла своїй онуці [PERSON]. Згідно довідки № 715 від 19 березня 2013 року , виданої Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківській області , житловий будинок № 19 по вул.. Калініна в с. Мурафа числиться за [PERSON] на підставі запису в по господарській книзі № 18 , особовий рахунок № 0662 1. Позивач зверталася до Краснокутської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, але їй було відмовлено з тієї причини, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями або земельну ділянку. За таких обставин позивач позбавлена можливості в повній мірі здійснювати свої права власника. А саме , володіючи цим майном, не може ним розпорядитися на власний розсуд. Відповідач Мурафська сільська рада в силу закону не має повноваження на видачу свідоцтва про право власності на ім`я позивача. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач надала суду докази на підтвердження заявлених вимог. Дії відповідача щодо розгляду позову на розсуд суду не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] має законне право на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Калініна № 19 в с. Мурафа Краснокутського району Харківської області . На підставі вищевказаного та

Outcome: approved