Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про вселення у квартиру та встановлення порядку користування квартирою № 80 по вул. Академіка Курчатова, 6 у м. Києві. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до свідоцтва на право на спадщину за законом від 15 липня 2011 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 2096 йому належить ? частина вищевказаної спірної квартири на праві власності, а власником іншої ? частини квартири є [PERSON], яка в ній проживає. Проте, протягом тривало часу, [PERSON] порушує його права, не впускає до квартири, ключі від квартири має тільки вона. В звязку з тим, що порушені його права власника і він не може в повному обсязі здійснювати їх, оскільки [PERSON] перешкоджає йому у користуванні власністю, він змушений звертатись до суду з вказаним позовом. В ході розгляду справи судом, позивач та його представник [PERSON] зменшили позовні вимоги, а саме просили суд зобовязати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні житловим приміщенням квартирою №80 по вул.Курчатова,6 в м.Києві, вселити [PERSON] у квартиру [ADDRESS] та встановити порядок користування спірним житлом, виділити [PERSON] у користування кімнату жилою площею 14,6 кв.м., а [PERSON] кімнати, жилою площею 16,4 кв.м. та 9,9 кв.м., стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили суд усунути позивачу перешкоди у користуванні власністю, вселити [PERSON] у квартиру [ADDRESS] та встановити порядок користування спірним житлом, виділити [PERSON] у користування кімнату жилою площею 16,4 кв.м., а [PERSON] кімнати, жилою площею 14,6 кв.м. та 9,9 кв.м. та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по розгляду справи судом, а саме витрати по сплаті судового збору. Відповідач [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні проти заявлених позивачем позовних вимог заперечували у повному обсязі, вважали їх необґрунтованими, незаконними, безпідставними та просили суд у їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що позивач надає суду недостовірну інформацію про правовідносини, які склалися між ним та відповідачкою з приводу користування спірною квартирою. Зазначили суду, що відповідач проживає у кімнаті, житловою площею 16,4 кв.м., а відтак, у випадку визначення судом порядку користування квартирою, будуть порушені права [PERSON]. Крім того відповідач та її представники зазначили суду, що позивач має у користуванні інше житло, вказана спірна квартира йому для особистого проживання не потрібна, однак на мирне врегулювання спору він не згоден. При цьому відповідач пропонувала позивачу сплатити компенсацію за його частку, також вона згодна навіть отримати від нього грошову компенсацію за свою частку, однак він відмовляється спілкуватись з цього проводу. [PERSON] зазначила суду, що оскільки позивач має у користуванні інше житло, вона не згодна, щоб він вселявся до спірної квартири, т.я. йому ця квартира не потрібна. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню судом з наступних підстав. Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є квартира [ADDRESS]. Згідно свідоцтва на право на спадщину за законом від 15 липня 2011 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 2096 спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна, а саме квартири [ADDRESS] є [PERSON] у розмірі ? частини квартири, та [PERSON] у розмірі ? частини квартири (а.с.7). Згідно довідки ЖЕК № 302 від 14.03.2012 р. власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], яка також є зареєстрованою за адресою даної спірної квартири, та [PERSON] (а.с.37). Згідно вимог ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно вимог ст.321 ЦК України "Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні". Як зазначила у судовому засіданні відповідач, позивач має дві інші квартири, а відтак має де жити, а тому вона категорично проти того, щоб він вселявся у спірну квартиру та щоб суд визначав порядок користування вказаною квартирою. Як зазначив суду позивач, відповідач [PERSON] чинить йому перешкоди в користуванні власністю квартирою № 80 по вул. Академіка Курчатова, 6 у м. Києві. [PERSON] просить суд захистити його право власності на ? частини квартири, а саме вселити його до спірної квартири. Враховуючи, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS], суд вважає необхідним захистити порушене право співвласника та вселити [PERSON] до квартири [ADDRESS], а також зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні квартирою №80 по вул. Академіка Курчатова, 6 у м. Києві. Згідно технічного паспорта спірна квартира складається з трьох кімнат, жилою площею 40,9 кв.м., у тому числі 1-а кімната 9,9 кв. м, 2-а кімната 16,4 кв. м., 3-я кімната 14,6 кв. м. загальною жилою площею 58,7 кв.м., тобто кожному із співвласників належить по 20,45 кв.м. жилої площі (а.с. 27). Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної власності. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Позивач [PERSON] просить суд визначити порядок користування спірною квартирою, виділивши йому у користування кімнату жилою площею 14,6 кв. м., але таким чином будуть порушені житлові права відповідача, оскільки кімната, площею 16,4 кв. м. в якій на даний час проживає відповідач, є прохідною, а тому суд приходить до висновку, що визначення порядку користування жилим приміщенням спірної квартири, запропоноване позивачем, буде порушувати житлові права кожного зі співвласників та не усуне конфліктної ситуації між сторонами, а тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] в даній частині не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: partial