Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 14.07.1994 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого у них є троє дітей: дочка – [PERSON], [INFO], яка є на даний час повнолітньою, та неповнолітні дочки – [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя не склалося із-за різних поглядів на життя, вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та довіри. Вказує, що їхній шлюб існує формально та суперечить її інтересам та інтересам дітей, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дітей, створює своїми діями умови неможливі для нормального розвитку дітей, проживає окремо. Позивачка вважає подальше сумісне життя та збереження сім’ї неможливим. Їхні діти проживають разом з нею, виховуються нею та перебуває на її утриманні, ніякої матеріальної допомоги від чоловіка на дітей не отримує. Позивачка зазначає, що їй важко самостійно забезпечити матеріальні потреби дітей, а відповідач, знаючи, що їхні діти потребують постійної батьківської уваги і допомоги, ухиляється від виконання своїх обов’язків. Просить суд, розірвати шлюб між ними, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх доньок – [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 1286 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. В судове засідання позивачка не з’явилася. Від неї до суду надійшла заява, в якій просила суд справу слухати у її відсутності та шлюб розірвати і стягнути аліменти, а також після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В судове засідання відповідач не з’явився. Від нього до суду надійшла заява, в якій просив суд справу слухати у його відсутності. Позов визнав частково, в частині розірвання шлюбу. Щодо вимоги про сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідач просив суд стягувати з нього по 450 грн. щомісячно на кожну дитину. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 14 липня 1994 року було укладено шлюб, який зареєстровано Чернівецьким міськвідділом реєстрації актів громадського стану, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №939 (а.с.6). Від шлюбу у сторін є троє дітей: дочка – [PERSON], [INFO], яка є на даний час повнолітньою, та неповнолітні дочки – [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією паспорта та копіями свідоцтв про народження. (а.с.8, 10-11). Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, як вбачається із викладеного, шлюб носить формальний характер, подружні відносини між ними фактично припинені, між ними втрачено почуття любові та довіри. А тому, зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню, оскільки вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові один до одного та подальше існування шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.180 СК України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд

Outcome: partial