Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-01 00:00:00

В липні 2012 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому просить суд скасувати державну реєстрацію в єдиному Державному реєстрі України, право власності, на нерухоме майно, від 13.03.2008 р., за [PERSON] на 19/100 часток житлового будинку №34 по вул. Лісовій в смт. Городниця, Новоград-Волинського району, Житомирської області. Позивач посилаючись на те, що оскільки рішенням суду про визнання за відповідачкою права власності на зазначену частку скасовано ті у задоволенні позову відмовлено, просить суд позво задовольнити. В судове засідання представник позивача надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та не заперечує про винесення у справі заочного рішення у разі незявлення відповідача. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Про причини неявки не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ Представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 20 січня 2005 року за № 2375/ IV, в редакції яка діяла на момент ухвалення Верховним Судом України ухвали, державна реєстрація речових прав скасовується в разі припинення дії договору, укладення іншого договору або винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до Державного реєстру прав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 16 липня 2007 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 21 лютого 2008 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 19/100 ідеальних часток будинку №24 по вул. Лісова смт. Городниця Новоград-Волинського району. 17 лютого 2010 року ухвалою Верховного Суду України зазначене рішення та ухвала скасовані, а справу направлено для нового розгляду. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 21 квітня 2011 року рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. Отже, право [PERSON] на 19/100 ідеальних часток будинку №24 по вул. Лісова смт. Городниця Новоград-Волинського району припинено. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги законі, обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved