Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-05 00:00:00

14 травня 2012 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Казенного підприємства [PERSON] казенний завод «Зірка» про стягнення нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати в сумі 16403 гривні 75 копійок та середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 11 квітня 2012 року по 14 травня 2012 року у розмірі 1863 гривні 12 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що з 21 липня 1997 року по 10 квітня 2012 року працював на різних посадах Казенного підприємства [PERSON] казенний завод «Зірка». Заробітну плату своєчасно не виплачували, тому зважаючи на це, 10 квітня 2012 року звільнився з роботи за власним бажанням, у звязку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю ч. 3 ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України). Крім того зазначає, що на день звільнення з роботи за відповідачем рахується заборгованість по виплаті позивачу заробітної плати в сумі 16403 гривні 75 копійок. Також вказує, що на день предявлення цього позову до суду, а саме, за період з 11 квітня 2012 по 14 травня 2012 року сума середнього заробітку, за час затримки розрахунку складає 1863 гривні 12 копійок. Для розрахунку позивачем взято наступні складові: розмір середнього заробітку 88 гривень 72 копійки та час затримки розрахунку 21 день. 06 липня 2012 року позивач [PERSON] надав суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої збільшує розмір позовних вимог і просить також стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 15 травня 2012 року по день розгляду даної справи в розмірі 3371 гривня 36 копійок. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 16403 гривні 75 копійок. В частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 11 квітня 2012 року по день розгляду справи позовні вимоги не визнала та пояснила, що вини Казенного підприємства [PERSON] казенний завод «Зірка» у затримці виплати позивачу заборгованості по заробітній платі немає, оскільки на рахунки підприємства накладено арешт і підприємство не має фізичної можливості щодо здійснення зазначених виплат. Крім того зазначила, що позивачем не вірно зазначено розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки ним було враховано не всі вихідні дні які були у зазначений період і тому ця сума повинна становити 4968 гривень 32 копійки, а саме, за період з 11 квітня 2012 року по 14 травня 2012 року (20 робочих днів) 1774 гривні 40 копійок, за період з 15 травня по 06 липня 2012 року (36 робочих днів) 3193 гривні 92 копійки. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, з дублікату трудової книжки АА №359723 заповненої 02 вересня 2003 року на імя [PERSON], [INFO], вбачається наступний запис: - [PERSON] казенний завод «Зірка»: запис №2, 21.07.1997 року прийнятий до цеху №12 учнем слюсаря, наказ №107 від 10.06.97 року; запис №11, 10.04.2012 року звільнений за власним бажанням в звязку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю ч.3 ст. 38 КЗпП України, наказ №290-к від 10.04.2012 року. (а.с.3,4). З довідки виданої Казенним підприємством [PERSON] казенний завод «Зірка» 08 травня 2012 року №007/б вбачається, що у [PERSON] його середній заробіток за день складає 88 гривень 72 копійки. (а.с.5). З довідки виданої Казенним підприємством [PERSON] казенний завод «Зірка» 08 травня 2012 року №7-ГБ вбачається, що у [PERSON] заборгованість по заробітній платі по остаточному розрахунку складає 25303 гривні 75 копійок.(а.с.6). З паспорта громадянина України МА 014118 виданого Шоскинським МВ УМВС України в Сумській області 27 листопада 1995 року вбачається, що [PERSON] народився 21 серпня 1979 року у м. Шостка Сумської області. (а.с.7). З постанови ЗВП №8700850 про арешт коштів боржника винесеної головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області [PERSON] 04 квітня 2012 року вбачається, що накладено арешт на кошти Казенного підприємства «[PERSON] казенний завод «Зірка» у межах суми 34129824 гривні 23 копійки, що містяться на всіх рахунках боржника, відкритих у ПАТ «УКРСОЦБАНК» та знято арешт з коштів боржника, накладений постановами про арешт коштів боржника від 23.09.2011 року та від 12.10.2011 року. (а.с.15-19). З постанови Сумського окружного адміністративного суду від 08 травня 2012 року у справі за позовом Казенного підприємства «[PERSON] казенний завод «Зірка» до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області про зобовязання вчинити дії та скасування постанови вбачається, що цей адміністративний позов задоволено частково, скасовано постанову про арешт коштів боржника від 04 квітня 2012 року ЗВП №8700850 в частині накладення арешту на кошти відповідача, що знаходяться на розрахунковому рахунку №260456873801 в філії «Полтавське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та кредит». Крім того, в мотивувальній частині постанови зазначено, що при прийнятті постанови від 04 квітня 2012 року ЗВП №8700850 в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку №260456873801 в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» державним виконавцем порушено вимоги частини 2 статті 21 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», суд вважає за необхідне скасувати постанову про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти Казенного підприємства «[PERSON] казенний завод «Зірка», що знаходяться на розрахунковому рахунку № 260456873801 в філії «Полтавське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та кредит». (а.с.20-21). З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 14.11.2008 року за №21685715 вбачається, що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про арешт всього рухомого майна [PERSON] казенного заводу «Зірка» яке заборонено відчужувати з терміном дії до 14.11 2013 року. (а.с.22). З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №27330513 від 25 червня 2011 року вбачається, що старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області [PERSON] відкрито виконавче провадження про стягнення з КП «ШКЗ «Зірка» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі в сумі 8900,00 грн. (а.с.24). З довідки виданої Казенним підприємством [PERSON] казенний завод «Зірка» 04 липня 2012 року вбачається, що на 04 липня 2012 року всі розрахункові рахунки КП ШКЗ «Зірка» знаходяться під арештом». (а.с.25). Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього ж Кодексу, якою передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, які належать йому від підприємства, установи організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню на користь працівника, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідач подав суду копію постанови старшого державного виконавця від 25.06.2011 року про арешт коштів боржника, з якої вбачається, що ним накладено арешт на кошти Казенного підприємства [PERSON] казенний завод «Зірка» у межах суми 34129824 гривні 23 копійки та знято арешт з коштів боржника, накладений постановами про арешт коштів боржника від 23.09.2011 року та від 12.10.2011 року, а також, витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, з якої вбачається, що на підставі зведеного виконавчого провадження №8700850 від 11.02.2005 року до боржника [PERSON] казенний завод «Зірка» застосовано тип обтяження арешт рухомого майна. Однак позивач продовжував працювати у відповідача і був звільнений з роботи через значний проміжок часу після накладення арешту на рухоме майно відповідача. Крім того, заборгованість по заробітній платі позивача виникла не як наслідок арешту коштів відповідача, а відтак Казенне підприємство [PERSON] казенний завод «Зірка» зобовязане було забезпечити виконання вимог трудового законодавства щодо оплати праці та проведення розрахунку з працівником, належним чином організувавши виробничий процес навіть в умовах обмеження коштів. Доказів про поважність причин не виплати заробітної плати відповідач суду не надав. Всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач не надав суду переконливих доказів відсутності своєї вини в несвоєчасному розрахунку з позивачем, а також доказів наявності об'єктивних перешкод в належній організації свого виробництва. Таким чином, з відповідача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період, який просить сам позивач. Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідно виплата. Згідно з п. 5 Порядку нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період, У разі, коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п.8 Порядку). З позовної заяви слідує, що позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 11 квітня 2012 року (наступний день після звільнення) по 06 липня 2012 року (день ухвалення рішення по справі), що становить 56 робочих днів. Середньоденний заробіток становить 88 гривень 72 копійки, а тому середній заробіток за час затримки розрахунку становитиме 4968 гривень 32 копійки (56 х 88,72 грн.), який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Отже, вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає до часткового задоволення. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З врахуванням вимог частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 214 гривень 60 копійок. (1 відсоток від суми задоволених вимог, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати), оскільки необхідно задовольнити позовні вимоги на загальну суму 21372 гривні 07 копійок (16403,75+4968,32).

Outcome: partial