Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

У лютому 2009 року [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про виділення домоволодіння на самостійні житлові будинки, визнання права власності, покладання зобовязання у реєстрації права власності, скасування попередньої реєстрації права власності. Зазначив, що згідно договору дарування від 20 жовтня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний № 1729, йому належить на праві власності 21/100 частина житлового будинку по вул. Нижня, 29 у м. Запоріжжі. За згодою [PERSON] він у 2007 році зніс належну йому частину житлового будинку А та збудував житловий будинок Е-2 з відкритою верандою е-2, підвалами Е-2 і е-2 та вбиральнею Ж. Житловий будинок розташований на земельній ділянці 1305 кв. м., яка виділена у користування виконкомом Запорізької міської ради рішенням № 103 від 25.03.1955 року. 27 листопада 2007 року розпорядженням голови Орджонікідзевської райадміністрації № 1514 на зазначені споруди було оформлено право власності і актом приймання житлового будинку в експлуатацію від 27листопада 2007 року збудовані споруди були введені в експлуатацію, а ОП ЗМБТІ провело відповідну реєстрацію право установчих документів. Співвласником домоволодіння по вул. Нижня, 29 у м. Запоріжжя є [PERSON], якій на праві власності належить 79/100 частин домоволодіння. Оскільки на теперішній час існують два окремі будинки із спорудами, просив суд задовольнити позов. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що вона є власницею 79/100 частин домоволодіння по вул. Нижня, 29, що у м. Запоріжжя. Без її згоди позивач за первісним позовом зніс свою частину будинку та збудував новий житловий будинок, згоду на оформлення якого [PERSON] надала. Оскільки [PERSON] знову розпочав будівельні роботи, чим порушує її право на користування земельною ділянкою, просила суд визначити порядок користування земельною ділянкою. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2011 позовні вимоги [PERSON] задоволено, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовлено. Виділено домоволодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, 29 на самостійні житлові будинки з присвоєнням ним окремих поштових адрес. Виділено [PERSON] житловий будинок Е-2 загальною площею 346,7 кв.м. з відкритою верандою е-2 загальною площею 7,4 кв.м.; підвалами під Е-2 і е-2 під літ. пд1 площею 10,1 кв.м.; вбиральню Ж, паркан № 10; водопровід № 9 в самостійний обєкт нерухомого майна за матеріалами технічної інвентаризації ОП ЗМБТІ та присвоєно йому окрему поштову адресу: м. Запоріжжя, вул. Нижня, 29. Визнано за [PERSON] право власності на обєкт нерухомого майна житловий будинок Е-2 загальною площею 346,7 кв.м. з відкритою верандою е-2 загальною площею 7,4 кв.м.; підвалами під Е-2 і е-2 під літ. пд1 площею 10,1 кв.м.; вбиральню Ж, паркан № 10; водопровід № 9 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, 29. Житловому будинку літ. А та літ. Д, які належать [PERSON] на праві власності, присвоєно поштову адресу: м. Запоріжжя, вул. Нижня, 29-а. Зобовязано ОП ЗМБТІ розділити домоволодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, 29 на самостійні житлові будинки з присвоєнням ним окремих поштових адрес, а саме: житловий будинок Е-2 загальною площею 346,7 кв.м. з відкритою верандою е-2 загальною площею 7,4 кв.м.; підвалами під Е-2 і е-2 під літ. пд1 площею 10,1 кв.м.; вбиральню Ж, паркан № 10; водопровід № 9 виділити в самостійний обєкт нерухомого майна та присвоїти йому окрему поштову адресу: м. Запоріжжя, вул. Нижня, 29. Зобовязано ОП ЗМБТІ зареєструвати за [PERSON] право власності на обєкт нерухомого майна у вигляді житлового будинку Е-2 загальною площею 346,7 кв.м. з відкритою верандою е-2 загальною площею 7,4 кв.м.; підвалами під Е-2 і е-2 під літ. пд1 площею 10,1 кв.м.; вбиральні Ж, паркан № 10; водопроводу № 9 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, 29 та скасувати попередню реєстрацію права власності на імя [PERSON] на 21/100 частину житлового будинку № 29 по вул. Нижня у м. Запоріжжі на підставі договору дарування від 20 жовтня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського округу, реєстровий номер 1729. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 8 листопада 2011 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог [PERSON] скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні його позову відмовлено. В іншій частині рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2011 залишено без змін. Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, [PERSON] подала касаційну скаргу, у якій просила скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову. Посилалась на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила ухвалити нове рішення про задоволення її зустрічного позову. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 8 листопада 2011 року, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2011 року в частині вирішення зустрічного позову [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою скасовано, справу направлено на розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін. Під час розгляду справи, позивачем [PERSON] була подана уточнена зустрічна позовна заява, відповідно до якої, позивач зазначила, що 01.07.2010 року було проведено судову будівельно-технічну експертизу № 35, якою запропоновано варіант ІІ порядку користування земельною ділянкою. Згідно цього варіанту, можливо виділити у користування [PERSON] на 79/100 частин земельну ділянку площею 840 м2 , що на 151 м2 менш, ніж необхідно на 79/100 частин, [PERSON] на 21/100 частину земельну ділянку площею 410 м2 що на 151 м2 більше, ніж необхідно на 21/100 частину, у спільне користування виділити земельну ділянку площею 13 м2. Оскільки [PERSON] влаштовує такий порядок користування, та він найменше порушить права обох співвласників земельної ділянки, позивач просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, 29, відповідно до варіанту ІІ судової будівельної експертизи № 35 від 01.07.2010 року. В судове засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу заочно по наявних матеріалах у відсутність відповідача. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судове засідання представник третьої особи Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає зустрічний позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню, у звязку з наступним. Відповідно до ст. 124 ч.2 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р., яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, виходячи з принципу процесуального рівноправя сторін та враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Як встановлено судами, [PERSON], [PERSON] належить відповідно, по 21/100 та 79/100 будинку по вул. Нижній, 29 в м. Запоріжжі, який розміщений на земельній ділянці площею 1 305 кв. м. [PERSON] зруйнував належну йому частину будинку і збудував на вказаній земельній ділянці новий. 27 листопада 2007 року розпорядженням голови Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради № 1514р зазначені споруди, побудовані [PERSON] були введені в експлуатацію, і рекомендовано управлінню житлового господарства Запорізької міської ради видати [PERSON] свідоцтво на права власності на новостворене майно. Відповідно до ч 1. ст. 88 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦК України, спiввласник житлового будинку, iншої будiвлi, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свiй рахунок добудову (прибудову) без згоди iнших спiввласникiв, якщо це не порушує їхнiх прав. Така добудова (прибудова) є власнiстю спiввласника, який її зробив, i не змiнює розмiру часток спiввласникiв у правi спiльної часткової власностi. Згідно п.19 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»№7 від 16.04.2004 року, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Особи які користуються земельною ділянкою мають право у судовому порядку встановити порядок користування нею відповідно до їх часток у праві власності на розміщений на такій земельній ділянці будинок. Як вбачається з судової будівельно-технічної експертизи № 35, складеної 01.07.2010 року Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, з врахуванням вимог ДБН 360-92 встановлення порядку користування земельною ділянкою між сторонами є неможливим, оскільки такий порядок не може бути встановлений при виділенні в користування кожній із сторін земельної ділянки, яка б відповідала розміру фактичних часток [PERSON], [PERSON] у домоволодінні, які складають 9/10 та 1/10, відповідно. Між тим, суд вважає, що зміна розміру часток у домоволодінні у звязку із проведенням у ньому одним із співвласників добудов, прибудов, зведенням нових споруд не впливає на зміну розміру земельної ділянкою, право на яку мали співвласники згідно із встановленими до цього долями у праві власності. Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи № 35, складеної 01.07.2010 року Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, варіанту ІІ, порядок користування земельною ділянкою між [PERSON] [PERSON] відповідно до розміру їх часток у домоволодінні (21/100 та 79/100) може бути встановлено, виділивши у користування [PERSON] на 79/100 частин земельну ділянку площею 840 м2 , що на 151 м2 менш, ніж необхідно на 79/100 частин, виділивши [PERSON] на 21/100 частину земельну ділянку площею 410 м2 що на 151 м2 більше, ніж необхідно на 21/100 частину, у спільне користування виділити земельну ділянку площею 13 м2. Суд вважає, що саме такий порядок користування земельною ділянкою найменше порушить права обох співвласників земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, 29. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При викладених обставинах, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів наданих сторонами у справі суд вважає, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа Орендне підприємство Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації про виділ частки з нерухомого майна в натурі та припинення права спільної часткової власності, підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи те, що позивач за зустрічною позовною заявою за подання позову звільнене від сплати судового збору, згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп.

Outcome: approved