Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк»звернулось до суду із зазначеним позовом, в якому вказано, що 27 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір №R53112246931В. Відповідно до кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 35 000,00 (тридцять п'ять тисяч) гривень, а відповідач зобов'язався повернути кредит в строк до 27 квітня 2015 року, сплачуючи позивачу кредит щомісячно в порядку та строки згідно графіку повернення кредиту і сплати процентів (п. 3.4 Кредитного договору). Так, позивач свій обов'язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав, надавши відповідачу на підставі меморіального ордеру №45107 від 27.04.2012 (копія додається) одноразово кредит у повному розмірі - 35 000,00 (тридцять п'ять тисяч) гривень 00 копійок. Однак, відповідач, отримавши суму кредиту, свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, а саме: своєчасно не погасив чергову частини кредиту в період з 29.05.2012 по 29.10.2012 на суму 3 321,30 грн.; прострочив сплату відсотків за користування кредитом в період з 29.05.2012 по 29.10.2012 на суму 3 971,37 грн. Зважаючи на зазначені порушення відповідачем умов кредитного договору, а саме п. 5.2.1. кредитного договору: невиконання (неналежне виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами кредитного договору, позивач набув право вимоги до відповідача, а у відповідача згідно п. 5.3.9 кредитного договору виникло зобов'язання достроково повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, виконати інші зобов'язання за Кредитним договором у повному обсязі. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умов кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки. В зв'язку із заборгованістю позичальника по сплаті кредиту та процентів за його користування, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений кредитним договором. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов кредитного договору, відповідач повинен сплатити позивачу загальну суму заборгованості, що станом на 29 жовтня 2012 року, відповідно до розрахунку заборгованості (додається) становить 40 573,21 (Сорок тисяч п'ятсот сімдесят три) гривні 21 коп., з них: 35 030,41 грн. - сума заборгованості за кредитом з урахуванням індексу інфляції - 5,95 грн. та 3 % річних - 24,46 грн.; 247,46 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів з урахуванням індексу інфляції -7,14 грн. та 3 % річних - 29,71 грн.; 295,34 грн. - сума пені за кредитним договором. У звязку з наведеним в позивача виникла необхідність у зверненні до суду із даним позовом в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ БАНК»заборгованість за кредитним договором №R53112246931В у розмірі 40 573,21 грн. (сорок тисяч п'ятсот сімдесят три гривні 21 копійки), стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ БАНК»судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 405,73 грн. (чотириста п'ять гривень 73 копійки) та судовий збір у розмірі 107,30 грн. (сто сім гривень30 копійок) сплачену ПАТ «ВТБ БАНК» при подачі позовної заяви. В судове засідання представник позивача не зявився, а надав до суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримав в повному об`ємі, просить суд позов задоволити, слухати справу у його відсутність, та винести заочне рішення. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання черговий раз не зявилася, хоча була завчасно повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчать розписки про отримання рекомендованого поштового повідомлення, а саме: на 11.12.2012 року і 26.12.2012 року. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача до Вінницького районного суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність відповідача, яка належним чином повідомлена, в порядку заочного розгляду справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність належним чином повідомленого відповідача, а позовні вимоги задоволити в повному обємі, оскільки вони ніким не спростовані та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підтверджуються наступними доказами, а саме: копією кредитного договору №R53112246931В від 27.04.2012 року (а.с. 8-11), копією меморіального ордера №45107 від 27.04.2012 року (а.с.14), розрахунком заборгованості за кредитним договором ( а.с.16-19). Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст.1050 та ч.2. ст.1054 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Таким чином, із досліджених доказів слідує, що [PERSON] із Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК»укладено кредитний договір №R53112246931В від 27.04.2012 року. На виконання кредитного договору Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» [PERSON] було надано грошові кошти в сумі 35000 гривень. Проте, зобов'язання боржника перед банком належним чином не виконано, в установлений строк грошові кошти боржником не повернуто, а станом на 29 жовтня 2012 року заборгованість становить 40 573,21 грн. (сорок тисяч п'ятсот сімдесят три гривні 21 копійка). Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та доведені повністю, а тому вони підлягають задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved