Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-10 00:00:00

В березні 2011 року позивачка звернулася до територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру. Під час судового розгляду позовні вимоги були уточнені та визначені сторони по справі. В обґрунтування позовних вимог позивачка в позовній заяві посилалася на те, що вона народилася 17 вересня 1979 року. Її батьками є [PERSON] та [PERSON], які зареєстрували шлюб 06 жовтня 1978 року. 07 вересня 2001 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. З 1998 року вона мешкала зі своїм нині покійним дідусем, [PERSON]. Квартира, в якій вони проживають відноситься до Житлово-будівельного кооперативу № 74 Будівельник-2і за неї виплачувався пайовий внесок, який було повністю сплачено в вересні 1979 року. 08 грудня 2009 року [PERSON] помер. Звернувшись до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого 08.12.2009 року, в зв'язку з тим, що на день відкриття спадщини право власності на спадкове майно (квартиру) не було зареєстроване за спадкодавцем. Станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] сплатив повністю пайовий внесок за квартиру [ADDRESS]. Просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], що розташована в Обслуговуючому кооперативі Житлово-будівельний кооператив № 74Будівельник 2. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача - Територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача - Житлово-будівельного кооперативу № 74 Будівельник 2у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти заперечення позову також не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти заперечення позову не заперечувала. Представник третьої особи - Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, у судове засідання не зявився, просив розглядати справу без його участі. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та обставини. Згідно обмінного ордеру № 1220 від 14 травня 1981 року [PERSON] дозволено зайняти трикімнатну квартиру [ADDRESS], складом сім'ї з нього [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідки Комунального підприємства Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради від 21.05.2012 року №815 був проведений обмін жилих приміщень між: [PERSON], який займав двокімнатну квартиру №54 і [PERSON], яка займала трикімнатну квартиру №47. Обмін квартир був проведений в одному будинку по вул. Г. Корольової,4. Відповідно до довідки ОК ЖБК № 74Будівельник 2 від 16 квітня 2011 року № 27 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Вартість квартири при передачі в експлуатацію - 4868,56 грн. Вартість квартири сплачено повністю у вересні 1981 року (а.с. 9, 36). Позивачка [PERSON], 17 вересня 1979 року в м. Дніпропетровську. Її батьками є : мати [PERSON] та батько [PERSON] (а.с. 18). Позивачка 07 вересня 2001 року зареєструвала шлюб з [PERSON], та після реєстрації шлюбу їй було присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 19). [PERSON] померла 11 серпня 1986 року (а.с. 11). [PERSON] помер 08 грудня 2009 року (а.с. 12), та після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з № 47 в будинку № 4 по вул. Г.Корольової в м. Дніпропетровську. Відповідно до заяви від 19 травня 2010 року [PERSON] відмовилась від права на прийняття належної їй частки у спадщині, яка залишилася після смерті батька [PERSON], на користь онуки померлого своєї доньки [PERSON] (а.с. 48). Тому єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON]. Померлий [PERSON] не зробив жодних розпоряджень щодо належної йому квартири. Згідно спадкової справи №364/2010 заведеної 19.05.2010 року Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], померлого 08.12.2009 року з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь онуки померлого [PERSON] звернулася [PERSON] ( а.с. 47-52). Відповідно до листа Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 11.11.2010 року за №1220/02-14 видати свідоцтво про право на спадщину на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого 08.12.2009 року неможливо в звязку з тим, що у [PERSON] відсутні оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Згідно із ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування" якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включаються і кооперативні квартири. Згідно ст. 15 Закону України Про власність, який діяв на час виниклих правовідносин, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за кооперативну квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на це майно. Як роз'яснено в пп. бп.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності(зі змінами), при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Таким чином, член ЖБК, який повністю вніс свій пай за квартиру, надану йому для проживання, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. Отже, спадкодавець [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS], що розташована в Обслуговуючому кооперативі Житлово-будівельний кооператив № 74Будівельник 2, членом якого він був, але не зареєстрував його у відповідності до вимог діючого на той час законодавства. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки ОК ЖБК № 74Будівельник 2від 20.08.2010 року [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO] на день смерті [PERSON] (а.с. 13). Враховуючи викладене, суд вважає, що за позивачкою [PERSON] слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS], що розташована в Обслуговуючому кооперативі Житлово-будівельний кооператив № 74Будівельник 2в порядку спадкування за законом після смерті її дідуся - [PERSON], померлого 08.12.2009 року.

Outcome: approved