Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-04 00:00:00

Позивач в серпні 2012 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача по справі заборгованість за договором банківського рахунку №15221 від 07.12.2004 року в розмірі 317 437,68 (триста сімнадцять тисяч чотириста тридцять сім) гривень 68 коп., а також покласти на відповідача судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, яка діє на підставі доручення, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, мотивуючи тим, що 17.10.2012 року між відповідачем [PERSON] та фізичною особою [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги. Також, відповідачем [PERSON] подано заяву про включення до реєстру кредиторів ПАТ Акціонерний комерційний банк Базіс, у звязку з чим, у відповідача не існує заборгованості перед банком. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм праовідносини. 07 грудня 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №15221 банківського рахунку з додатковою угодою від 10.11.2008 року та договором про внесення змін від 30.09.2011 року, згідно з яким позивач відкрив відповідачу картковий рахунок №26251000015202 у гривнях, та №126262000015202 у доларах США, за яким проводяться та обслуговуються операції з платіжними картками, та здійснюється розрахунково-касове обслуговування, відповідач зобов'язався сплачувати за послуги, що надаються йому позивачем згідно тарифів банку, що є невід'ємною частиною Договору. Додатком від 30.09.2011 року до договору були встановлені тарифи на банківській продукт "УІР Gоld Сгеdit USD за якими ліміт дозволеної перевитрати було встановлено в сумі 300 000,00 (триста тисяч) грн. 00 коп., встановлено плату за наданий кредит на рівні 21% річних, встановлено плату за супроводження кредитного ліміту (щомісяця) 45,00 грн., встановлено плату за перевитрату платіжного ліміту на рівні 25% річних, встановлено плату за перевитрату платіжного ліміту після пільгового періоду (20 днів з дня закінчення розрахункового циклу, у якому виникла перевитрата) на рівні 0,1% на день, встановлено плату за повернення фактичної перевитрати (20 днів до закінчення розрахункового циклу) на рівні 3%. Позивач належним чином виконав прийняті на себе зобов'язання за договором, що підтверджується випискою за рахунком за період з 01.01.2010 року по 01.08.2012 рік. Відповідач скористався своїм правом здійснивши платіжні операції в межах встановленого ліміту дозволеної перевитрати, що підтверджується випискою за рахунком за період з 01.01.2010 року по 01.08.2012 рік. Починаючи з 21.04.2012 року, відповідач не виконує прийняті на себе зобов'язання по поверненню фактичної перевитрати в розмірі 3%, що підтверджується випискою за рахунком за період з 01.01.2010 року по 01.08.2012 рік. 19.06.2012 року позивач направив відповідачу вимогу сплатити заборгованість перед позивачем що виникла за договором, а саме, повернути фактичні перевитрати в розмірі 3%. Станом на 02.08.2012 рік, вимога відповідачем не виконана. Станом на 02.08.2012 рік заборгованість відповідача перед позивачем складає 317 437,68 (триста сімнадцять тисяч чотириста тридцять сім) гривень 68 коп., з яких: 28 543,00 (двадцять вісім тисяч п'ятсот сорок три) гривні 00 копійок - заборгованість по процентам; 1 450,88 (одна тисяча чотириста п'ятдесят) гривень 88 копійок - заборгованість по комісіям; 287 443,80 (двісті вісімдесят сім тисяч чотириста сорок три) гривні 80 копійок - заборгованість по простроченій дозволеній перевитраті. Статтею 1069 ЦК України встановлено, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до частини 4 статі 1068 ЦК України, клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 статті 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В порушення зазначених норм закону та умов кредитного договору відповідачем зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконані, в зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню. Суд не погоджується та не бере до уваги пояснення представника відповідача в обґрунтування заперечень проти позовних вимог, оскільки в матеріалах справи є відповідь ПАТ Акціонерний комерційний банк Базіс, згідно якої [PERSON] було відмовлено в задоволенні заяви щодо включення до реєстру кредиторів. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Частина 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved