Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, у своїй позовній заяві просить визнати за нею права власності на земельну ділянку площею 0,4018 га., розташовану на території смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, передану для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, земельну ділянку площею 2,3199 га. (№1 площею 0,3429 га., №2 площею 1,9769 га.) розташовану на території Соколівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що значиться за [PERSON], який помер 27.07.2008 року. Визнати за нею право власності на майновий пай у ПАФ „Україна в с. Соколівка Пустомитівського району Львівської області в розмірі 1277, 90 грн., грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями у ТВБВ № 10013/128, смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області на рахунках КВ № 916 на суму 1765,25 грн., № 6310 на суму 9,39 грн., що значаться за [PERSON], який помер 27.07.2008 року. Свої вимоги мотивує тим, що 27.07.2008 року помер батько сторін у цій справі, [PERSON] Після його смерті спадкоємцем, котрий успадкував спадкове майно була його дружина, мати сторін у цій справі [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про право на спадщину. 26.04.2010 року [PERSON] померла, не переоформивши на себе державні акти на право власності на земельні ділянки, грошові вклади та майновий пай батька. За життя [PERSON] було складено заповіт, згідно якого все своє майно де б воно не знаходилося і з чого б не складалося і все те, що їй належатиме на день її смерті і на що за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON], позивачу у цій справі. Стверджує, що на день смерті матері вона проживала та була зареєстрована разом із нею за адресою вул. Сагайдачного, 61, смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, де продовжує проживати і зараз. Окрім того, вказує, що зазначений будинок після смерті матері вона успадкувала та виготовила відповідні правовстановлюючі документи на нерухоме майно на своє імя. Таким чином позивачка наголошує на тому, що її матірю за життя фактично було набуте право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], однак у звязку із тим, що [PERSON] не було виготовлено правовстановлюючих документів на це майно, вона не взмозі оформити своє право на спадкування через нотаріальну контору і змушена звертатися в суд для захисту свого права. Відповідач [PERSON] звернувся в суд із зустрічною позовною заявою в якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,3199 га., розташовану на території Соколівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 563756, зареєстрованого 22.03.2006 року в книзі записів реєстрації державних актів на землю за № 01:06:458:01455, виданого розпорядженням Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області від 18.07.2005 р. № 460. Первісний позов [PERSON] просить задовольнити частково, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,4018, розташовану на території смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, передану для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, право власності на майновий пай та грошові вклади у ТВБВ №10013/128, у смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області. Свої вимоги мотивує тим, що земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті обох батьків і по сьогодні обробляє він, вважає, що таким чином ним було фактично прийнято спадщину, окрім того позивачка за первісним позовом успадкувала лише будинок за адресою вул. Сагайдачного, 61, смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, а решту майно повинно успадковуватися за законом, а не за заповітом. У судове засідання позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не зявилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала заяву у якій просить розглядати справу у її відсутності, зустрічний позов визнає. Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним, [PERSON] у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала заяву у якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги за зустрічним позовом визнає. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом слід задовольнити частково, а позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити у повному обсязі. Судом встановлено, що 27.07.208 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-СГ № 140052, виданим Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області, 28.07.2008 року. Все спадкове майно, що входило до складу спадщини, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON] успадкувала його дружина [PERSON], а саме будинок за адресою вул. Сагайдачного, 61, смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, земельну ділянку площею 0,4018 га., розташовану на території смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, передану для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, земельну ділянку площею 2,3199 га. (№1 площею 0,3429 га., №2 площею 1,9769 га.) розташовану на території Соколівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, майновий пай у ПАФ „Україна в с. Соколівка Пустомитівського району Львівської області в розмірі 1277, 90 грн., грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями у ТВБВ № 10013/128, смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області на рахунках КВ № 916 на суму 1765,25 грн., № 6310 на суму 9,39 грн. Ці обставини підтверджуються відповідними свідоцтвами про право на спадщину, виданими державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори [PERSON], 01.04.2009 року. 26.04.2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-СГ № 208854, виданим Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області, 26.04.2010 року. За життя спадкодавець [PERSON] виготовила лише превавстановлюючі документи на житловий будинок за адресою вул. Сагайдачного, 61, смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, котрий було успадковано позивачкою за первісним позовом [PERSON], що підтверджено відповідним свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори [PERSON], 10.06.2011 року та витягом серія СВВ № 142255 про державну реєстрацію прав, виданим ОКП ЛОР „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 25.06.2011 року. На інше майно успадковане від спадкодавця [PERSON] [PERSON] не встигла оформити правовстановлюючих документів, внаслідок чого оформлення права на спадкування через нотаріальну контору є неможливим. Згідно довідок № 4039 від 19.11.2012 року та № 4106 від 03.12.2012 року, виданих виконавчим комітетом Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області [PERSON] на момент смерті батьків [PERSON], 27.07.2008 року, та [PERSON], 26.04.2010 року, проживала разом із своїми батьками та була зареєстрована за адресою [INFO], в продовжує проживати за вказаною адресою досі. Як встановлено судом, позивачі за первісним та зустрічним позовом не можуть скористатися своїм правом спадкування вказаного майна через нотаріальну контору, шляхом отримання свідоцтва про право спадкування за законом, оскільки спадкодавець за життя не виготовила правовстановлюючого документу на цей обєкт, не зважаючи на те, що нею було правомірно набуто право власності на спірне майно. Відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На додаток до наведеного ст. 392 ЦК України зазначає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З врахуванням того, що спадкодавцем [PERSON] не було виготовлено правовстановлюючих документів на належне їй майно беручи до уваги те, що позивач за первісним позовом постійно проживала з спадкодавцем на момент смерті, а визнання особами, які беруть участь у справі, вимог за зустрічним позовом, позовні вимоги за первісним позовом слід задовольнити частково, а за зустрічним позовом у повному обсязі.

Outcome: partial