Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], про витребування майна із чужого незаконного володіння та усунення перешкод в користуванні власністю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] страждає психічним захворюванням, яке має хронічний, стійкий психічний характер, внаслідок чого вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 березня 2005 р. [PERSON] була визнана недієздатною, а рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 червня 2008 р. над [PERSON] встановлена опіка і вона призначена її опікуном. Квартира [ADDRESS] належала на праві особистої приватної власності [PERSON] та [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 28.07.04. Згідно договору купівлі-продажу від 31 грудня 2004 р. [PERSON] продала квартиру [PERSON] За договором купівлі-продажу від 29.04.2005 р. [PERSON] продала квартиру [PERSON] Згідно договору купівлі-продажу від 27.05.2005 р. [PERSON] продала квартиру [PERSON] [PERSON], страждаючи на хронічний, стійкий психічний розлад, в момент укладання договору купівлі-продажу квартири, хоча і була дієздатною, але перебувала в такому стані, коли не могла розуміти значення cвoix дій та керувати ними. Рішенням Оболонського районного суду в м. Києві від 30.03.2010 року договір купівлі-продажу квартири № 118 в буд. № 11-А по пр-т. [PERSON] в м. Києві було визнано недійсним з підстав передбачених ст. 225 ЦК України, а в зустрічному позові [PERSON] про визнання її добросовісним набувачем та визнання за нею права власності - відмовлено. Таким чином, зазначене нерухоме майно вибуло з володіння [PERSON] по за її волею, тому воно в будь-якому випадку підлягає витребуванню у особи, яка на сьогоднішній день володіє ним. Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Стаття 388 ЦК України передбачає, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Крім того, [PERSON] на сьогоднішній день проживає в квартирі № 118 в буд. № 11-А по пр-т. [PERSON] в м. Києві та користується нею, що перешкоджає [PERSON] як законному власнику цього нерухомого майна вільно ним володіти, користуватися та розпоряджатися. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Просила суд витребувати з незаконного володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS], зобов’язати її звільнити та не чинити перешкод у користуванні. Крім того, [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], про витребування майна із чужого незаконного володіння та усунення перешкод в користуванні власністю. Свої вимоги обґрунтовує наступним. [PERSON] страждає психічним захворюванням, яке має хронічний, стійкий психічний характер, внаслідок чого вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 березня 2005 р. вона була визнана недієздатною, а рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 червня 2008 р. над [PERSON] встановлена опіка і опікуном було призначено її доньку - [PERSON] Квартира [ADDRESS] належала на праві особистої приватної власності йому та [PERSON] [PERSON] продала квартиру № 118 будинку № 11-А по пр-кт. [PERSON] в м. Києві [PERSON], яка продала цю квартиру [PERSON], а та продала - [PERSON] [PERSON], страждаючи на хронічний, стійкий психічний розлад, в момент укладання договору купівлі-продажу квартири, хоча і була дієздатною, але перебувала в такому стані, коли не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. Ні він, ні його дружина [PERSON], не мали наміру продавати свою квартиру, а стали жертвами шахраїв. Про те, що квартиру продала дружина, уклавши договір купівлі-продажу, він довідався 11.01.05, коли [PERSON], разом зі своєю матір'ю та агентами нерухомості «Планета Оболонь»прийшли їх виселяти. [PERSON] дочка знайшла в жахливому стані 10.01.05. Вона нічого не пам'ятала, - ні про те де вона була, ні з ким спілкувалась останні два тижні. 12.01.05 її привезли на стаціонарне лікування до психоневрологічної лікарні ім. Павлова де вона знаходилась до 13.04.2005 року. Рішенням Оболонського районного суду в м. Києві від 30.03.2010 року договір купівлі-продажу квартири № 118 в буд. № 11-А по пр-т. [PERSON] в м. Києві було визнано недійсним з підстав передбачених от. 225 ЦК України, а в зустрічному позові [PERSON] про визнання її добросовісним набувачем та визнання за нею права власності —відмовлено. Просить суд на підставі ст.ст. 387, 388, 391 ЦК України витребувати з незаконного володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS], зобов’язати її звільнити та не чинити перешкод у користуванні. У подальшому позивач та [PERSON] зменшили свої вимоги, а саме просили витребувати з незаконного володіння [PERSON] по ? частині квартири [ADDRESS], зобов’язати її звільнити та не чинити перешкод у користуванні. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача проти задоволення позовів заперечувала, просила у його задоволенні відмовити. Третя особа [PERSON] проти задоволення позовів також заперечувала. Третя особа [PERSON] про місце та час судового розгляду повідомлялася належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25.03.05 [PERSON] була визнана недієздатною, а рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.06.08 над [PERSON] встановлена опіка і [PERSON] призначена її опікуном. Квартира [ADDRESS] належала на праві особистої приватної власності [PERSON] та [PERSON] 31.12.04 [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON], продала квартиру [PERSON], яка 29.04.05 продала її [PERSON], яка в свою чергу 27.05.05 продала квартиру відповідачу. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30.03.10 визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 31.12.04 між [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON], та [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 225 ЦК України, а саме при укладенні договору [PERSON] відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 19.05.09 №1010 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21.12.10 рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30.03.10 змінено, виключено з мотивувальної частини рішення висновки суд про те, що при придбанні квартири [PERSON] було відомо про наявність перешкод щодо вчинення правочину. Спірна квартира зареєстрована на праві власності за відповідачем у КП «Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно»на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.05. Якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав мано у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (ч. 1 ст. 388 ЦК України). Таким чином, оскільки спірна квартира вибула з володіння [PERSON] як власника так і особи, якій передано майно у володіння [PERSON]В, не з її волі, а тому вона підлягає витребуванню у відповідача. Крім того, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Однак, підстав для зобов’язання відповідача не чинити [PERSON], [PERSON] перешкод у її користуванні на майбутнє не має, а тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. З викладеного,

Outcome: partial