Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-09 00:00:00

25 березня 2013 року позивач [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем одружені з 28 вересня 2007 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Приблизно з жовтня 2012 року між позивачем та відповідачем припиненні шлюбні стосунки. На сьогоднішній день син проживає з позивачем, яка його самостійно виховує та утримує, крім того, після розірвання шлюбу син буде проживати разом з позивачем, спір про розділ майна між сторонами відсутній, тому позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги, від постійних суперечок і скандалів погіршилося самопочуття позивача, оскільки вона перебуває у стані постійного стресу. Окрім того відповідач матеріально не бере участі у житті сім`ї, не бажає влаштовуватися на роботу, у зв`язку з чим, позивач просила суд, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати, що підтверджується позовною заявою, наявною в матеріалах справи. (а.с. 2) Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю, але зазначила, що на даний час мешкає разом з відповідачем в одній квартирі з малолітнім сином, але зберігати шлюб не бажає, у зв`язку з чим, просила суд шлюб укладений між сторонами розірвати. (а.с. 18) Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що з 2007 року він з позивачкою дійсно знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON] , 2008 року народження. Деякий час тому їхні відносини ускладнилися, у зв`язку з тим, що погіршилося матеріальне становище сім`ї, проте з моменту реєстрації шлюбу, відповідач працював і працює неофіційно та вносить свій внесок у забезпечення його сім`ї. На даний час сторони разом мешкають, ведуть спільне господарство, разом виховують дитину, крім того нову сім`ю ні позивач ні відповідач не створювали. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що сім`я фактично не розпалася, він буде приймати всі залежні від нього заходи для її збереження, тому що відповідач кохає свою дружину, а їх спільний син кохає обох батьків і розірвання шлюбу може завдати серйозної шкоди його здоров`ю та психологічному стану, тому відповідач вважає що у його сім`ї є майбутнє і просить суд позивачу у задоволенні позову відмовити. (а.с. 17-18) Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 вересня 2007 року, від шлюбу мають мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 28.09.2007 року та копією свідоцтва про народження від 23.01.2008 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 5-6) У судовому засіданні встановлено, що на даний час сторони проживають разом, виховують спільно малолітню дитину [PERSON] ,що підтверджується поясненнями сторін у судовому засіданні. (а.с. 18) Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таких обставин для розірвання шлюбу в судовому засіданні не встановлено. Позивач не навела навіть жодної підстави для розірвання шлюбу, яка передбачена законом. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі не припинені, ведення спільного господарства сторонами також не припинено, позивач відмовилась скористатися наданням судом строку на примирення, тому суд

Outcome: dismissed