overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 31.03.2007 р. Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис № 121. Однак, шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів, втрата поваги один до одного. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що подальше збереження шлюбу не можливо, шлюбні стосунки припинені з липня 2012 року, спір про поділ майна відсутній, спору щодо проживання дітей немає. Тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов, просила залишити після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував, позовні вимоги визнав. Враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК). Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.03.2007 р. Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис №121. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.10.2007 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.01.2010 року. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Як вбачається з положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати, оскільки шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів, втрата поваги один до одного, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 10.07.1992 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Херсона, актовий запис №392. Однак, шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів, втрата поваги один до одного. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що шлюбні відносини припинені фактично, спільне господарство не ведеться. На підставі викладеного просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК). Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.07.1992 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Херсона, актовий запис №392. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.06.1996 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.09.2001 року. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати, оскільки шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-20 00:00:00

Позивач в особі ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» 25 квітня 2013 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається, що 16 квітня 2011 року за місцем проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] в порушення вимог п.п.9,42 Правил користування електричною енергією для населення від 26 липня 1999 року (далі Правила) було виявлено самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі, яка не належить енергопостачальнику: накид електричної проводки з точкою підключення в між етажному РЩ 0,4 кВ квартирного стояку житлового будинку №8 ОКП АЖЕО, минувши прилад обліку, що є розкраданням електричної енергії, у зв'язку з чим нараховані збитки у розмірі 1211 грн. 46 коп., які у добровільному порядку відповідачем не сплачені, тому просить стягнути з нього вказану суму збитків та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. У судове засідання представник позивача Білан К.О. не з'явилася, у заяві на ім'я суду просила справу розглянути без її участі заочно, підтримує позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, позовна заява та судова повістка були повернуті за закінченням терміну зберігання, згідно розписки від 16 травня 2013 року він відмовився від отримання повістки, тому суд вважає за необхідне розглянути справу за його відсутністю заочно. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Обов'язок споживачів електроенергії відшкодовувати збитки, якщо їх вину доведено, за фактом самовільного підключення струмоприймачів до електричної мережі, регулюється ст.27 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року із змінами, п.п.42,48 Правил. Докази, які надано суду, свідчать про наступне. Згідно до акту про порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення (а.с.4), розрахунку (а.с.5), 16 квітня 2011 року за місцем проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] було виявлено самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі, яка не належить енергопостачальнику: накид електричної проводки з точкою підключення в між етажному РЩ 0,4 кВ квартирного стояку житлового будинку №8 ОКП АЖЕО, минувши прилад обліку, що є розкраданням електричної енергії, у зв'язку з чим були нараховані збитки у розмірі 1211 грн. 46 коп. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп., який відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-20 00:00:00

У даному зверненні лікаря-психіатра Отрощенко Т.В. від 16 травня 2013 року ставиться питання про продовження психіатричної допомоги [PERSON] строком на 6 місяців, яка тяжко психічно хворіє, має захворювання у вигляді шизофренії, приступоподібно-прогредієнтної, афективно-параноїдного типу приступу, аутизації особистості з емоційним збідненням, тому просить задовольнити її вимоги. У судовому засіданні лікар-психіатр Отрощенко Т.В. підтримала свої вимоги Хвора [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона згодна з тим, що їй необхідно лікуватися, але не згодна на лікування у примусовому порядку. Законний представник хворої [PERSON] в заяві на ім'я суду просить справу розглянути без її участі, проти заявлених вимог лікаря-психіатра не заперечує. Прокурор вимоги лікаря-психіатра підтримала. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає за необхідне заяву лікаря-психіатра задовольнити. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 1489-III від 22 лютого 2000 року із змінами та доповненнями амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку та її продовження проводиться відповідно осіб, які мають психічні розлади. Згідно до висновку комісії лікарів-психіатрів (а.с.2) [PERSON], [INFO] страждає тяжким психічним захворюванням і потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. У [PERSON] зберігається тенденція до погіршення психічного стану здоров'я, амбулаторна психіатрична допомога їй продовжується з 13 серпня 2010 року. З цього року вона не одноразово звертається до лікарні для підтримання лікування у формі амбулаторної психіатричної допомоги, тому суд погоджуються з висновками комісійного огляду лікарів-психіатрів про продовження примусового лікування в амбулаторних умовах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO],в твердій грошовій сумі 700 гривень щомісячно, до досягнення дитини віку повноліття. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, наполягає на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій позов не визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 щомісячно, посилаючись на те, що в нього маленька заробітна плата, що підтвержується довідкою про доходи. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними віку повноліття. Судом встановлено, що сторони знаходились в юридичному шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що витікає зі свідоцтва про народження [NUMBER] від 18.09.2001 року, виданого Новогригорівською сільською радою Генічеського району Херсонської області. Неповнолітній [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки. Враховуючи, що відповідач працює, має регулярний дохід, суд погоджується, що за таких обставин можливо визначити спосіб виконання відповідачем обов'язку по утриманню дитини в розмірі ? але не менше встановленого законом мінімуму 30% щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви та до досягнення дитиною віку повноліття, відповідно до положень ч. 3 ст. 181, ст. 182, ст. 183 СК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем з 21.06.1986 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. Остаточно шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 1995 року. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, просила залишити прізвище «[PERSON]», зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи без його участі суду не надавав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про що у справі є відповідні докази, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, в порядку заочного провадження. 21 травня 2013 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає дану позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 21.06.1986 року дійсно було укладено шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 4). За поясненнями позивача, викладеним у позові, вбачається, що від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, однією сім»єю не проживають з вересня 1995 року, спільного господарства не ведуть, миритися з відповідачем позивач наміру не має. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин, суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому надалі є недоцільним. Також, суд вважає за необхідне в порядку ст. 113 СК України задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа. У обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що після смерті своєї бабці [PERSON] має право на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Однак, оформити спадщину на своє ім`я вона не може, оскільки у свідоцтві про право на спадщину прізвище її бабці записано [PERSON] замість [PERSON], а тому вона звернулася до суду з заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу. У судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала з вищенаведених підстав, просила їх задовольнити. Заінтересована особа - Радомишльська державна нотаріальна контора Житомирської області подала до суду заяву про розгляду справи за відсутності її представника, зазначивши при цьому, що відповідно до ч. 5 п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у справах про спадкування нотаріуси не повинні залучатися до участі у справі. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. З копії свідоцтва про право на спадщину, видане Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області 14.05.1960 року на ім`я [PERSON] вбачається, що вона, в порядку спадкування за законом, мала право на домоволодіння в [ADDRESS] Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.06.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у м. Радомишль Житомирської області. В судовому засіданні встановлено, що прізвище бабці заявниці було [PERSON], що підтверджується вищевказаною копією свідоцтва про смерть, копіями свідоцтва про одруження та будинкової книги, в яких прізвище бабці заявниці вказано як [PERSON]. Встановлення факту приналежності вказаного правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення, оскільки є підставою для реалізації права на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-20 00:00:00

В березні 2013 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом про визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач його колишня дружина, яку він зареєстрував після укладення шлюбу. Шлюбні відносини припинені з відповідачем і з початку 2011 року вона в квартирі не мешкає і жодного разу не з'являлася. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив вимоги позову задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не вказала, про день розгляду цивільної справи повідомлена належним чином, на час розгляду клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. 3-тя особа у судове засідання не з'явилась, попередньо надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Допитавши позивача, свідка та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] згідно договору дарування від 29 липня 2004 року. Право власності зареєстроване КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" у книзі: 129П-123, номер запису: 123, що підтверджено витягом з реєстру права власності на нерухоме майно № 457983 від 30.08.2004 року. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні йому права користування і розпорядження своїм майном. Позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який укладено 23.10.2009 року. Внаслідок шлюбних відносин відповідач зареєстрована у квартирі [ADDRESS] Відповідно до довідки НОВА-КОМ № 38 від 28.02.2013 року у квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON]. Згідно акту про не проживання від 12 березня 2013 року, складеного мешканцями будинку [ADDRESS], та завіреного начальником дільниці № 2 КП "ЖЕО № 31", відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] з січня 2011 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що відповідач її колишня невістка, після шлюбу вона була зареєстрована в квартирі, яку її мати подарувала її сину за довго до реєстрації шлюбу. В спірній квартирі вони ніколи не жили, бо мешкали окремо від бабусі, яка живе зараз там. Її речей в квартирі ніколи не було. Враховуючи факт відсутності без поважних причин відповідача за місцем реєстрації понад 6 місяців позов підлягає задоволенню. В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до п.1 ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду є підставою для зняття відповідача з реєстрації. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-20 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що з відповідачем перебуває в шлюбі зареєстрованому 09.09.1978 року Шевченківським відділом РАГС м. Запоріжжя. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони по даній справі, мають різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини припинені з 2009 року, спору про поділ майна немає. Вважає примирення з відповідачем неможливим, наміру на збереження шлюбу немає. В судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.09.1978 року Шевченківським відділом РАГС м. Запоріжжя, актовий запис №693, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 09.09.1978 року. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина. Сімейні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя й збереження родини не можливе. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-20 00:00:00

Заявниця [PERSON] просила визнати її дочку - [PERSON] інвалідом першої групи з дитинства - недієздатною та призначити заявницю опікуном. Представники зацікавленого органу - УПСЗН Шполянської РДА; Шполянської міськради вважають, що заява підлягає до задоволення. Обставини справи встановлені судом такі: 04.05.1995 року у заявниці [PERSON] народилася дочка - [PERSON], яка є інвалідом з дитинства. 13 травня 2013 року дочка була оглянута спеціалізованою психіатричною МСЕК м. Черкаси згідно з висновком якої [PERSON] була визнана інвалідом з дитинства 1-ї групи безтерміново. Дитина потребує постійного нагляду, повністю залежна від доглядачів, їй рекомендовано спостереження у психіатра, постійного підтримуючого психофармакологічного лікування, психотерапія і психокорекція, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10 ААБ № 086799 від 13.05.2013 року. Дочка не може представляти свої інтереси та захищати свої права самостійно і потребує опіки. Вислухавши заявницю, представників зацікавлених органів, дослідивши матеріали справи суд вважає, що згідно з ст.ст. 15-16 ЦК України, ст. 236-241 ЦПК України заява [PERSON] підлягає до повного задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved