Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду 23 жовтня 2012 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 травня 2011 року Фрунзенським відділом державної реєстрації акіів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 116, посилаючись на те, що у Позивачки з Відповідачем спільне життя не склалося, бо сторони мають різні уявлення та погляди на сім'ю і шлюб, а звідси постійні сварки, що привело до неможливості подальшого спільного проживання. Позивачка намагалася зберегти сім'ю приймаючи для цього різні заходи, але все марно. В червні 2012 року Відповідач залишив сім'ю. Від шлюбу вони мають дитину - доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю - [PERSON]. Між ними досягнуто угоду про умови здійснення батьком права на участь у вихованні доньки. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. У судове засідання сторони не з'явилися, але надали суду спільну письмову заяву, в якій прохали розірвати шлюб між ними та слухати справу за їхньої відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти га відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 13 травня 2011 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 116 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.6), яка проживає з позивачкою і після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою - [PERSON]. Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом з'ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буд суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть СПІЛЬНОЮ господарства. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору га витрат пов'язаних з розглядом справи. З огляду на матеріали справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було .сплачено судовий збір. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved