Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати останнього таким, що втратив право користування житловим будинком виходячи з того, що він не проживає в будинку з 07.07.1995 року. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи без її участі у якій також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.20). Відповідач до судового засідання повторно не з'явився, хоча був судом повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, повідомлення про причини неявки від нього не надходило, а тому за згодою позивачки суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачка посилаються як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Як встановлено у судовому засіданні, на підставі договору дарування, посвідченого 21.04.2011 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №845 (а.с.7-8), позивачці належить 48/100 часток в праві власності на житловий будинок з надвірною спорудою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки №1704, виданої 06.08.2012 року виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с.9), за вказаною адресою також зареєстрований відповідач по справі. Відповідно до акту про непроживання, складеного 06.01.2012 року комісією Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, відповідач не проживає за вказаною адресою та особистих речей в будинку не має (а.с.10). Такі ж відомості містяться в акті про непроживання, складеному 09.07.2012 року комісією Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с.11). Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ч.2 ст.405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла (судом встановлено та обома сторонами підтверджено, що відповідачка є колишньою дружиною брата позивача) втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ч.1 ст.71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Ст.72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи встановлені обставини справи та

Outcome: approved