Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-28 00:00:00

25.01.2012 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради звернувся до суду в інтересах [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на їх утримання до повноліття дітей. У позовній заяві позивач зазначив, що [PERSON] є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але не створює належних умов для виховання та проживання дітей, ніякої матеріальної допомоги не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Просив позбавити її батьківських прав, посилаючись на положення ст. 164 Сімейного Кодексу України та стягнути аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноління. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що діти навчаються та проживають в школі-інтернат №3, по вихідних днях мешкають вдома. Вона батьківські збори відвідує, дбає про здоровий розвиток дітей, спиртними напоями не зловживає, діти навчаються добре та забезпечені всім необхідним. Просила в задоволенні позову відмовити посилаючись на зміну умов виховання та проживання дітей та подальше піклування про їх здоров'я, матеріальне забезпечення та духовне виховання. Прокурор в судовому засіданні висловив думку щодо можливості відмовити в задоволенні позовних вимог, в зв'язку зі зміною обставин, які були підставою для звернення до суду з позовом. Вислухавши пояснення представника позивача, прокурора, відповідача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Як встановлено судом, [INFO] року народився [PERSON], [INFO] року народився [PERSON]. Згідно свідоцтв про народження, їх матір'ю є [PERSON]. Діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідно до повідомлення від 24.11.2011 року директора Миколаївської загальноосвітньої школи-інтернат № 3 сім'я [PERSON] проживає в будинку без зручностей, в якому відсутнє тепло та світло, діти до школи приходять брудні на прохання привести будинок у належний стан і створити умови для життя та розвитку дітей матір не реагує. Згідно довідки-характеристики від 19.12.2011 року складеної ДІМ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, [PERSON] характеризується негативно, за дітьми належним чином не слідкує, зловживає спиртними напоями, притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання обов'язків щодо виховання дітей. З повідомлення заступника головного лікаря міської дитячої поліклініки №4 вбачається, що діти [PERSON], [PERSON] без матері відвідують поліклініку, роблять щеплення та проходять огляд. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 11.08.2011 року та 15.03.2012 року складених спеціалістами служби у справах дітей умови проживання дітей потребують покращення, помешкання не опалюється, електропостачання відсутнє, для дітей не створено належних умов для проживання, навчання та виховання. З досліджений у судовому засіданні грамот вбачається, що [PERSON] добре навчається, займає перші місця на олімпіадах школи з навчальних предметів та на спортивних змаганнях. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 25.10.2012 року складеного головним спеціалістом служби у справах дітей санітарно-гігієнічні та матеріально-побутові умови проживання дітей задовільні, в помешканні є вода, світло, опалення, є шафа для речей та телевізор. Дії відповідача свідчать, про небайдуже ставлення до виховання дітей. Окремі факти не виконання відповідачем батьківських обовязків не дають підстав для позбавлення її батьківських прав. У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про стан здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до положень п. 18 Постанови № 3 Пленуму ВСУ від 30.03. 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Статтею 164 СК України передбачено, що підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини та протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу: не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. На підставі викладеного, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, суд дійшов висновку, що хоча поведінка матері не в повній мірі відповідає інтересам дітей, однак позбавлення батьківських прав є непропорційно суровим заходом відповідальності і не відповідатиме інтересам дітей, а відтак позов задоволенню не підлягає. Разом з цим, суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання синів, виконуючи в подальшому обовязки щодо виховання та утримання дітей, передбачені сімейним законодавством.

Outcome: dismissed