Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище адміністративний позов, який позивач мотивує тим, що 18.11.2011 р. Гостомельською селищною радою Київської області прийнято рішення №293-12-VI «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки». 02.02.2012 р. Гостомельською селищною радою Київської області прийнято рішення №357-14-VI «Про розгляд протесту Прокурора міста Ірпеня на рішення Гостомельської селищної ради №293-12-VI від 18.11.2011 р.»Даним рішенням було задоволено протест прокурора м. Ірпеня і скасовано рішення Гостомельської селищної ради Київської області №293-12-VI від 18.11.2011 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] площею 0,14 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]. Вважає таке рішення протиправним, оскільки згідно листа Головного управління Держкомзему у Київській області №0703-3/Н-4707 від 05.03.2012 р. на території смт. Гостомель, Ірпінського регіону Київської області землі рекреаційного призначення відсутні. А згідно листа відділу Держкомзему у м. Ірпінь Київської області №01-06/1227 від 16.11.2011 р. по селищу Гостомель установи рекреаційного призначення не обліковуються. Тому просить скасувати рішення від 02.02.2012 р. Гостомельської селищної ради Київської області №357-14-VI «Про розгляд протесту Прокурора міста Ірпеня на рішення Гостомельської селищної ради №293-12-VI від 18.11.2011 р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки». Позивач та її представник в судове засідання з'явилися, підтвердили обставини викладені в адміністративному позові, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання з'явилася, заперечувала щодо позовних вимог, просила відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Прокурор м. Ірпеня в судове засідання з'явився, заперечував щодо адміністративного позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача та доводи представника позивача, заперечення представника відповідача, з'ясувавши думку Прокурора м. Ірпеня, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що 02.11.2011 р. гр. [PERSON] звернулася із заявою (вхідний номер -Н-1479) до Голови Гостомельської селищної ради з проханням виділити земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (а.с.17). Відповідно до клопотання від 02.11.2011 р. [PERSON] звернулася до Голови Гостомельської селищної ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,14 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] (а.с.18). 18.11.2011 р. Гостомельською селищною радою Київської області прийнято рішення №293-12-VI «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»[PERSON] площею 0,14 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] (а.с.16). Згідно рішення Гостомельської селищної ради Київської області №357-14-VI «Про розгляд протесту Прокурора міста Ірпеня на рішення Гостомельської селищної ради №293-12-VI від 18.11.2011 р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»було протест Прокурора задоволено і скасовано рішення Гостомельської селищної ради №293-12-VI від 18.11.2011 р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»[PERSON] площею 0,14 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] (а.с.12-15). Відповідно до листа Головного управління Держкомзему у Київській області №0703-3/Н-4707 від 05.03.2012 р. станом на 01.01.2012 р. на території смт. Гостомель, Ірпінського регіону Київської області землі рекреаційного призначення відсутні (а.с.5). Листом відділу Держкомзему у м. Ірпінь Київської області №01-06/1227 від 16.11.2011 р. повідомляється, що по селищу Гостомель установи рекреаційного призначення не обліковуються (а.с.6). Відповідно до доповідної головного спеціаліста землевпорядника від 09.11.2011 р. зазначається, що оскільки 14.04.2011 р. набрав чинності ЗУ «Про мораторій на зміну цільового призначення земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах», то згідно генерального плану розвитку селища Гостомель Ірпінського регіону Київської області не можливе виділення землі на даній території (а.с.25). Згідно висновку комплексної експертизи до проектної документації «Генерального плану Ірпінського регіону Київської області»виконаний проект рекомендується експертною комісією до розгляду на сесії Іріпнської міської ради та затвердженню у встановленому порядку (а.с.26). Протоколом №246/06-п від 23.06.2006 р. засідання містобудівної ради управління містобудування і архітектури та розвитку інфраструктури Київської обласної державної адміністрації було вирішено проект генерального плану розвитку селища Гостомель у складі генерального Плану Ірпінського регіону погодити в частині планувального рішення та рекомендувати до затвердження і подальшої розробки містобудівної документації (а.с.27). Згідно рішення Гостомельської селищної ради Київської області №159-08-V від 21.09.2006 р. було затверджено проект Генерального плану селища Гостомель, що розроблявся в складі Генерального плану Ірпінського регіону (а.с.28). Відповідно до довідки №1903 від 19.07.2012 р. виданої Гостомельською селищною радою Київської області зазначено, що проект землеустрою з організації встановлення меж території рекреаційного призначення на земельну ділянку в межах якої знаходиться земельна ділянка [PERSON] за рішенням Гостомельської селищної ради №293-12-VI від 18.11.2011 р. відсутній, а також відсутній державний акт на право комунальної власності селища Гостомель (а.с.89). Згідно листа відділу містобудування та архітектури Ірпінської міської ради №676 від 11.09.2012 р. генеральний план Ірпінського регіону в цілому не затверджений (а.с.92). Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтею 14 Конституції України та ст. 1 ЗК України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно ст. 12 Земельного кодексу України (далі ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Згідно ст. 51 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації. Відповідно ч. 3 ст. 52 ЗК України передбачено, що на землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель. Згідно ст. 12 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності»органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень, визначених цим Законом, приймають рішення про погодження та затвердження проектів розмежування земель державної та комунальної власності. Статтею 14 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності»передбачено, що право комунальної власності на землю посвідчується державним актом. Форма державного акта встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, відповідно до закону, питання регулювання земельних відносин. Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. При цьому, суд враховує, що згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до абзацу 5, 6 п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. № 7-рп/2009 органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Оскільки це є «гарантією стабільності суспільних відносин»між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. На підставі встановлених судом обставин та зазначених норм Закону суд дійшов висновку, оскільки у позивача виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, а саме право на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та отримання в майбутньому права приватної власності чи права користування земельною ділянкою, а також те, що станом на 18.11.2011 р. територія на якій знаходиться земельна ділянка не входила до складу земель рекреаційного призначення, тому є правові підстави для скасування рішення Гостомельської селищної ради Київської області №357-14-VI від 02.02.2012 р. Крім того, суд зауважує, що генеральний план Ірпінського регіону в цілому не затверджений та відсутній державний акт на право комунальної власності селища Гостомель. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 14, 58, 68 Конституції України, ст.ст. 12, 20, 51, 52, 118 Земельного кодексу України, ст.ст. 12, 14 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності», ст.ст. 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,

Outcome: approved