Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок, а саме: житловий будинок незавершений літ. З-2, прибудову З1-2, терасу з-1, ганок з1, що складає 46/100 частин Домоволодіння 10 по вул. Кронштадтській в м. Дніпропетровську. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19 червня 1993 року, її мати [PERSON] купила у [PERSON] 46/100 частин домоволодіння в м. Дніпропетровську по вул. Кронштадтська 10. Про що складений договір купівлі-продажу домоволодіння від 19.06.1993р. та посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрований у реєстрі № 1-2289. 26 жовтня 1999 року [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть 1999 року листопада місяця 10 числа зроблено запис №10 та підтверджено свідоцтвом про смерть. Позивач, яка є дочкою померлої [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, звернулась за оформленням спадщини до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Спадщина позивачкою прийнята, як така, що постійно проживала сумісно з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Але у звязку з тим, що право власності на зазначене домоволодіння за договором, до часу звернення за оформленням спадщини, зареєстроване не було, державним нотаріусом наданий лист №1770/01-14 від 27.04.10, відповідно до якого державна нотаріальна контора, у звязку з оформленням спадкової справи, просить зареєструвати договір та видати витяг про реєстрацію права власності. Але позивачу було відмовлено в реєстрації у звязку з тим, що будинок за літерою А-1 та господарчі будівлі, які складали 46/100 частини домоволодіння на теперішній час знесений. На належній спадкодавцю частині домоволодіння було розпочато будівництво житлового будинку літ.З-2, прибудову З1-2, терасу з-1, ганок з1, але у звязку з тим, що померла, не встигла оформити у встановленому законодавством порядку. Позивач звернулася до відповідача ПП «Будкомплекс АВ» з приводу виконання будівельних робіт у вищезазначеному домоволодінні, однак останній свої зобовязання не виконав і домоволодіння зараз незавершене. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представники відповідачів у судове засідання не зявилися, про час та дату судового засідання належним чином повідомленні, про причини неявки в суд не повідомили, за таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі наданих доказів у справі. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері [PERSON]. Позивач прийняла спадщину на підставі ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України: «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї». В спадщину Позивач отримала 46/100 частин домоволодіння 10 по вул. Кронштадській в м. Дніпропетровську. Представник позивача звернулась до Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради з метою оформлення спадщини, але позивачу було відмовлено в реєстрації. У звязку з тим, що будинок за літерою А-1 та господарчі будівлі, які складали 46/100 частини домоволодіння на теперішній час знесений (факт знесення підтверджується Актом знесення житлового будинку по вул. Кронштадська,10 від 08.08.2008р., виданий Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради). Спадкодавцем на зазначеному домоволодінні споруджено житловий будинок, а саме: житловий будинок незавершений літ.З-2, прибудову З1-2, терасу з-1, ганок з1, які складають 46/100 частин Домоволодіння 10 по вул. Кронштадтській в м. Дніпропетровську. Будівельні роботи було доручено здійснити Відповідачу 2. Позивач, звернулася до Відповідача 2 з приводу виконання будівельних робіт у вищезазначеному домоволодінні, однак останній свої зобовязання не виконав, в результаті чого домоволодіння зараз незавершене. Наявність самочинного будівництва на території спадкового майна, що знаходиться на 46/100 частин домоволодіння 10 по вул. Кронштадтській в м. Дніпропетровську та відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку в звязку з тим, що померла не встигла оформити державний акт на землю, перешкоджають позивачу, як спадкоємцю у здійсненні свого права власності. Частиною 5 ст. 376 Цивільного кодексу України передбачено: «На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб». Права інших осіб не порушено. Будівництво було узгоджено з власниками сусідніх ділянок та затверджено квартальним комітетом. Оформити свої спадкові права на будинок позивач, після смерті матері, [PERSON], не може. За життя померлої будівництво будинку не завершено, будинок не зданий в експлуатацію та не пройшов державної реєстрації. Відповідно до листа Головного архітектурно-планувального управління міської ради №03/22-111 від 09.03.2011 прийняття в експлуатацію будинку неможливе. За таких обставин суд вважає, що позов про визнання за позивачем у порядку спадкування за законом після смерті матері право власності на обєкт незавершеного будівництва підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців). Тобто в даному випадку до позивача перейшло як право на обєкт нерухомого майна, так і обовязок його зареєструвати у спосіб, визначений законом, як спадкоємцем даного майна за законом. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. У відповідності зі ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується й розпоряджається приналежним йому майном. Власник має право робити відносно свого майна будь які дії, що не суперечать закону. Відповідно до п.10 Переліку правовстановлюваючих документів, на підставі яких поводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5, рішення суду про визнання права власності є правовстановлюваючим документом і підлягає реєстрації в Комунальному підприємстві Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради.

Outcome: approved