overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-16 00:00:00

28.09.1995 року в Чапаєвській сільській раді Бершадського району Вінницької області сторони зареєстрували шлюб (актовий запис № 33). Від цього шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві стверджує, що подружнє життя у них не склалося, так як подружні стосунки між ними погіршились, в результаті чого вони на даний час разом не проживають, тому просить їх шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй призвіще [PERSON], сина [PERSON] [INFO] залишити проживати з нею. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала і просила справу слухати у її відсутність.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився , надав суду заяву, в якій позов визнав, та просив слухати справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, позивачка наполягає на розірванні шлюбу між нею та відповідачем, що свідчить про те, що їх сімя розпалася і зберегти її неможливо, то в порядку ст.174 ч.4 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову,а тому позов в частині розірвання шлюбу слід задовольнити. Відповідно до вимог ст.160 ч.3 СК України - якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини,яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Оскільки сину [PERSON] в 01.09.2012 року виповнилося чотирнадцять років то в цій частині позову слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-16 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з названою заявою, посилаючись на те, що працівники служби ГІРФО при заповненні паспорта допустили помилку, записавши дату її народження 13 листопада 1935 року, тоді як у свідоцтві про народження зазначено - 10 листопада 1935 р. Відділом ГІРФО їй відмовлено в заміні паспорта, оскільки у свідоцтві про народження відсутнє по батькові, хоча в графі «батько» запис є, а також не вказано місце народження. Тому просить встановити факт її народження 10 листопада 1935 року в м. Улан-Уде Республіки Бурятія. У судовому засіданні заявниця підтримала заяву. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що в паспорті заявниці зазначено дату її народження 13 листопада 1935 року, місце народження - м. Улан-Уде Бурятія. Згідно копії свідоцтва про народження заявниці серії І-АЖ № 767439, виданого повторно 17.05.2011 року, дата народження заявниці - 10 листопада 1935 року. Згідно копії свідоцтва про одруження серії І-БК № 056431 виданого 26.01.2001 року, дата народження заявниці - 13 листопада 1935 року, місце народження - м. Улан-Уде. З огляду на наведене суд вважає встановленим факт, що заявниця народилася 10 листопада 1935 року в м. Улан-Уде Бурятія. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій вказав, що він народився 24 листопада 1948 року в селі Шукурбейлинськ Фізулинського району Азербайджан. В 1967 році він закінчив повний курс Арайтилинської сільської середньої школи. В 1969 році був призваний в ряди [PERSON] і в його воєнному білетові значиться дата народження 24 листопада 1948 року. В 1979 році він переїхав в Україну і в 1997 році отримав громадянство України. 01 червня 2012 року в нього були викрадені паспорт, водійське посвідчення, та документ на автомобіль. При зверненні до Пологівського районного сектору управління Департаменту міграційної служби України в Запорізькій області для отримання нового паспорту, йому було відмовлено, оскільки в Ф-1 до паспорту та наданих ним документах, не співпадали дата та рік народження. Прохає суд встановити факт, що він народився 24 листопада 1948 року в селі Шукурбейлинськ Фізулинського району Азербайджан. В судовому засіданні заявник повністю підтримав заяву та прохає її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, до суду викликався належним чином. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] народився 24 листопада 1948 року в селі Шукурбейлинськ Фізулинського району Азербайджан. В 1979 році заявник - [PERSON] переїхав в Україну і в 1997 році отримав громадянство України. 01 червня 2012 року з автомобілю, який належить [PERSON] були викрадені паспорт, водійське посвідчення, та документ на автомобіль. При зверненні до Пологівського районного сектору управління Департаменту міграційної служби України в Запорізькій області для отримання нового паспорту, йому було відмовлено, оскільки не співпадали дата та рік народження в Ф-1 до паспорту та наданих ним документах. Відповідно до ст..256 ч.1 п.7 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. З урахуванням наведеного ,суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 червня 2006 року. Від шлюбу мають повнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 15.01.2011 року. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сімї відсутнє взаєморозуміння, сторони не підтримують фактичних шлюбних стосунків понад півроку, спільного господарства не ведуть, позивач просить суд розірвати шлюб, дітей залишити на проживання з ним, оскільки відповідачка їх вихованням та утриманням не займається. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала повністю, вказала, що примирення між ними неможливе, підтвердила, що вони з чоловіком фактично спільно не проживають, діти знаходяться на його утриманні , однак просила залишити дітей на проживання з нею. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2006 року року. Від шлюбу мають повнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 15 січня 2011 року . Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що подружжя спільно не проживає, діти знаходяться на утриманні та вихованні батька, а отже суд вважає за доцільне залишити їх на проживання саме з батьком. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги, отже шлюб існує формально і його необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила суд встановити факт родинних відносин з [PERSON], яка померла 20 травня 2010 року, посилаючись на те, що після смерті матері вона не може прийняти спадщину, яка відкрилась після її смерті, однак, коли проводилась заміна паспортів громадян СРСР на паспорти громадян України прізвище заявниці було записане як «Костилєва Наталія Миколаївна», натомість правильне її призвіще «Костильова Наталія Миколаївна», не приділяючи цьому ніякого значення, заявниця не стала змінювати паспорт. Тому, вона була змушена звернутися до суду з відповідною заявою. У судове засідання заявниця зявилася, позовні вимоги повністю підтримала. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви з наступних причин. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 01 січня 1970 року в м. Одеса, в свідоцтві про народження І-АВ № 495167 заявниці зазначено, що її мати є «Костылева Галина Борисовна»(російською). В процесі заміни паспортів громадян СРСР на громадян України, прізвище заявниці було вказано як «Костилєва», а прізвище її мати як «Костильова», тобто працівники паспортного столу одне прізвище записали українською «є», а інше записали з літерою «ьо». Не зважаючи на розбіжності в прізвищах, заявниці та її мати не знали про можливість виникнення юридичних проблем в майбутньому. 20 травня 2010 року померла мати заявниці [PERSON], заявниця не має можливості прийняти спадщину, оскільки її прізвище та прізвище померлої матері є різними. Дослідивши матеріали справи та інші докази, які підтверджують особистість заявника, суд вважає, що сумніву стосовно того факту що заявник [PERSON] є донькою [PERSON], немає. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає доведеним факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON], визнавши, що заявниця є донькою [PERSON]. У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою обгрунтування доводів та заперечень сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-16 00:00:00

У вересні 2012 року позивачка звернулась з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. У судове засідання позивачка не з'явилась, подала суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримує. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог вказала, що вона з відповідачем знаходилась у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1994 року по 09 березня 2011 року. Від подружніх відносин з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Син мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу сторони мешкають окремо, до повноліття сина відповідач сплачував аліменти у розмірі 1/4 частини. В теперішній час син навчається у Дніпродзержинському державному технічному університеті, є студентом першого курсу денної форми навчання. Термін закінчення 30.06.2016 року. Син навчається на бюджеті та отримує стипендію, але цієї суми недостатньо для свого утримання. Тому і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку до закінчення навчання сином. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У судовому засіданні будо встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 2011 році, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання, відповідач не бажає. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу . Згідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина суд визначає у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що судові витрати по справ повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач, звернувшись до суду з вказаним позовом, просить рішенням суду розірвати шлюб між ним і відповідачкою, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають з 2002р., тому що спільне життя з відповідачкою не склалося - не зійшлись характером. Сторони у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутністю. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії І-ЖД №320977, що було видане 16.05.2002р. Виноградівської сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №5, між [PERSON] та [PERSON] 19.02.1992р. був зареєстрований шлюб, дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Подружжя неповнолітніх дітей не має, але, як вказав позивач у позові. відповідачка не бажає розірвання шлюбу через органи РАЦС, тому він змушений був звернутися до суду з даним позовом, оскільки вони фактично спільне проживання припинили 2002 року, на твердження позивача подальше спільне життя між ними неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка, одержавши копію позову, у своїй заяві суду погодилася з позовними вимогами, також наполягає на розірванні шлюбу, визнавши позовні вимоги в повному обсязі. Приймаючи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, дійсні причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки вони на момент розгляду справи наполягають на розірванні шлюбу і миритися наміру не мають, стверджуючи, що це відповідає їх інтересам, неповнолітніх дітей в них і спору про майно немає, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-16 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 06.07.2002 року Лисичанським відділом РАЦС Луганської області. Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача. Сторони проживають окремо, але матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. У зв'язку з викладеним позивачка вимушена була звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, про що надала суду письмову заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія свідоцтва про одруження /а.с.2/, копія свідоцтва про народження /а.с.3/, довідка /а.с.5/. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24 березня 1982 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 282 /а.с.2/. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача /а.с.3/. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні /а.с.5/, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 214,60 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст.180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-16 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 08.10.2005 року Лисичанським відділом РАЦС Луганської області, актовий запис № 627. Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача. Сторони проживають окремо, але матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. У зв'язку з викладеним позивачка вимушена була звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, про що надала суду письмову заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження /а.с.4/, копія свідоцтва про шлюб /а.с.5/, довідка /а.с.6/. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 627 /а.с.5/. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача /а.с.4/. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні /а.с.7/, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 214,60 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст.180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-16 00:00:00

Позивачка просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська область м. Лисичанськ, кв-л. Жовтневої революції[ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач з червня 2010 р. за вказаною адресою не мешкає без поважних причин. Позивачка в судове засідання не зявилась, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, справу просила розглядати в її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія паспорту та ідентифікаційного коду позивачки; довідка з ЛКП «Паспортна служба»; копія свідоцтва про розірвання шлюбу; довідка з КП «ЛЖЕК №5»; копія шлюбного договору; копія договору міни; копія технічного паспорту. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником квартири за адресою: Луганська область м. Лисичанськ, кв-л. Жовтневої революції[ADDRESS], що належить їй на підставі договору міни від 19.04.1995 р., посвідченого приватним нотаріусом, реєстр №2020. Відповідно до шлюбного договору від 02.02.2008 р., нажите подружжям під час шлюбу майно, яке підлягає державній реєстрації є особистою приватною власністю кожного із подружжя, на чиє імя зареєстроване рухоме чи нерухоме майно. 11.06.2010 р. шлюб між сторонами розірвано. Разом з позивачкою у вказаній квартирі зареєстрований відповідач. З червня 2010 р. відповідач за вказаною адресою не проживає і відсутній без поважних причин, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного та ч.2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, посилаючись на те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не зявилася, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, у письмовій заяві позов визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 27.04.2006 р. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 214,60 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст.180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, посилаючись на те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка у судове засідання не зявилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження; копія свідоцтва про шлюб; довідка про перебування дитини на утриманні; копія паспорту позивачки; копія ідентифікаційного коду відповідача; довідка з адресного столу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21.11.2008 р. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 214,6 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст.180, 181 СК України,

Outcome: approved