Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 24 серпня 1991 року, який зареєстрований виконкомом Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис № 12, в період якого у них народились двоє спільних дітей, в тому числі і неповнолітня дитина донька Катерина, [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, порушення подружньої невірності, що приводило до сварок в сімї та негативно впливає на дітей, в звязку з чим шлюбні відносини між ними припинено з 2004 року, хоч вони і проживають в однуму будинку. Вважає, що подальше збереження сімї є неможливим, оскільки шлюб існує лише формально, що суперечить її інтересам. Діти проживають з нею, а спір про утримання дітей та поділ спільного майна буде розглядатися в судовому порядку за окремими позовами. Позивачка, який належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.11), у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву (а.с.14), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи в разі неявки в судове засідання відповідача у його відсутність в порядку заочного провадження. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду (а.с.13), у судове засідання повторно не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, в звязку з чим суд визнає його неявку без поважної причини. В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч. 2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та згідно ст.224 ЦПК України за письмовою згодою позивачки в порядку заочного провадження по наявним в матеріалах справи доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 серпня 1991 року, який зареєстрований у виконкомі Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис № 12 (а.с.5), в період якого у них народились двоє спільних дітей, в тому числі і неповнолітня дитина донька Катерина, [INFO] (а.с.5-6). Спільне життя в сімї не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, порушення подружньої невірності, що приводило до сварок в сімї та непорозумінь, негативно впливає на дітей, в звязку з чим шлюбні відносини між ними припинено з 2004 року, хоч вони і проживають в одному будинку. На день розгляду справи судом сторони мір до збереження сімї не приймали і зберігати сімю не бажають, про що свідчить подана позивачкою до суду письмова заява щодо вирішення позову про розірвання шлюбу(а.с.14). Спору з приводу місця проживання спільної неповнолітньої дитини та її виховання на день розгляду справи судом між сторонами не має, а спір щодо утримання дитини та спільного майна буде вирішуватися сторонами за окремими позовами. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved