Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, уточнивши позовні вимоги, в якому просить, визнати недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують його особисте немайнове право, порочать честь, гідність та ділову репутацію, відомості, опубліковані у назві статті [PERSON] робить собі рекламу на горі постраждалих від негоди людей [PERSON], поширені 18 червня 2012 року в Інтернет-газеті Вголос. Також просить зобовязати відповідача спростувати вказані відомості не пізніше пятнадцяти днів з дня набрання рішення суду законної сили та стягнути з [PERSON] в його користь 2 гривні моральної шкоди. Позов мотивує тим, що 18.06.2012 року в Інтернет-газеті Вголос (адреса сайту - http://vgolos.com.ua, засновник - до ІА PRESSTIMЕ.COM.UA) надрукована та розповсюджена стаття під назвою [PERSON] робить собі рекламу на горі постраждалих від негоди людей [PERSON]. Вважає дану інформацію побудованою у формі звинувачень щодо його професійної діяльності та професійних і особистих якостей. Стверджує, що така інформація є недостовірною і її поширення ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію. Крім цього, на його думку, вказана інформація є негативною, за допомогою якої відповідач намагається переконати значну кількість громадян в корисливих, меркантильних мотивах його (позивача) діяльності. У правовій державі це має наслідком зміну морального ставлення суспільства до нього: з позитивного чи нейтрального - на негативне. Це завдає шкоди в першу чергу діловій репутації, переконуючи суспільство в тому, що він чинить аморально та зневажає закон. Таким чином, вважає, що така інформація повинна бути спростована у такий самий спосіб, яким була поширена. Також вважає, що у результаті цілеспрямованих дій відповідача [PERSON] щодо поширення вищезазначеної недостовірної інформації і усвідомлювання при цьому наслідків своїх дій, що опорочили честь, гідність та ділову репутацію, йому завдано моральну шкоду - втрати немайнового характеру внаслідок ускладнення подальшого активного громадсько-політичного життя. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Доповнив, що позивач [PERSON], допомагаючи людям, які постраждали внаслідок негоди 09 червня 2012 року, вийшов під стіни Дрогобицької райдержадміністрації 18 червня 2012 року з представниками громади трьох постраждалих сіл Львівщини для проведення пікету з метою надання людям грошової допомоги. У його діях не було жодних меркантильних намірів та жодних цілей щодо проведення собі реклами як громадському діячу. Для [PERSON], як голови правління Дрогобицької райспоживспілки, котра є одним з найбільших роботодавців регіону, діяльність якої в більшій мірі залежить від підтримки та схвального відношення суспільства до особи керівника, викладена відповідачем інформація є вкрай негативною щодо моральних та професійних якостей позивача, що завдає непоправної шкоди його діловій репутації, а також честі й гідності. Розмір моральної шкоди позивачем встановлений символічно в сумі 2 грн., щоб не виникало підозри щодо корисливих мотивів стягнення такої. Тому просить уточнені позовні вимоги задоволити, оскільки вважає їх цілком підставними. Представник відповідача ІА PRESSTIMЕ.COM.UA в судове засідання не з"явився, попередньо подавши заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає, що справу слід розглянути у відсутності останнього на підставі наявних доказів у матеріалах справи. Вислухавши пояснення представника позивача, беручи до уваги вищенаведене, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з відтворених матеріалів Інтернет-газети "Вголос" (з інтернет-адреси http://vgolos.com.ua) 18 червня 2012 року опубліковану статтю з назвою [PERSON] робить собі рекламу на горі постраждалих від негоди людей [PERSON]. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим, відповідно до статті 68 Констиуції України кожен зобов"язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов"язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема, права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Поряд з цим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до ст.277 ЦК України до таких спеціальних способів захисту відноситься, зокрема, спростування недостовірної інформації. Поняття честі, гідності та ділової репутації є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об"єктів судового захисту. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як такої, з честю пов"язується позитивна соціальна оцінка особи (її діянь) в очах оточуючих, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов"язків. Згідно з частиною другою статті 124 Конституції України право на звернення до суду в разі поширення засобами масової інформації недостовірної інформації, яка порушує особисті немайнові права фізичної особи, є безумовним. Зважаючи на те, що негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується, зокрема, про вчинення особою будь-яких дій (наприклад, порушення принципів моралі, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо), і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації, то суд дійшов висновку, що інформація, викладена відповідачем у назві статті [PERSON] робить собі рекламу на горі постраждалих від негоди людей [PERSON] є негативною. Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Таким чином, згідно з положеннями вказаної статті та статті 10 ЦПК України обов"язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача. Проте, позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Поширенням інформації є, зокрема, опублікування її у пресі, поширення в мережі Інтернет та в іншій формі хоча б одній особі. Відповідачами не надано суду жодних доводів достовірності викладеної в Інтернет-газеті "Вголос" інформації щодо позивача, а останнім, в свою чергу, доведено факт поширення такої інформації відповідачами, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права, оскільки ця інформація викладена в мережі Інтернет (Інтернет-газеті) для невизначеного кола осіб і в ній містяться відомості про події, які існували, але ці відомості не відповідають дійсності (перекручені). Таким чином, суд дійшов до переконання, що вищевказана інформація є недостовірною і такою, що порушує особисті немайнові права позивача. Відтак, судом встановлений юридичний склад правопорушення, наявність якого є підставою для задоволення позову, а саме сукупність таких обставин: поширення недостовірної інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Оскільки спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, бо не має компенсаційного та майнового характеру, то обов"язок опублікувати спростування слід покласти на відповідача ІА PRESSTIMЕ.COM.UA. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями фізичній особі. Зважаючи на те, що позивачем встановлено розмір моральної шкоди в сумі 2 грн., то суд вважає, що таку слід задоволити, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, зокрема, беручи до уваги, що визначений розмір грошового відшкодування явно не перевищує обсяг заподіяної шкоди. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~ З урахуванням того, що судовий збір за вимогу про відшкодування моральної шкоди оплачується окремо від інших заявлених вимог, а розмір судового збору визначено відповідним законодавством, з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 214,60 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди та судовий збір за подання позовної заяви в сумі 107,30 грн., а всього - 321,90 грн.

Outcome: approved