Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до СФГ Злагодапро захист права власності на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сілськогосподарського виробництва на території Соснівської сільської ради Красноградського району Харківської області, площею 5,6704 га, кадастровий номер 6323386000:07:000:0032, шляхом витребування її із чужого незаконного володіння СФГ Злагода. В позовній заяві позивач зазначив, що він має в приватній власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,6704 га гектарів на території Соснівської сільської ради Красноградського району Харківської області, кадастровий номер 6323386000:07:000:0032, право власності на яку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії III-XР № 107642. 23.12.2010 року він звернувся з письмовою заявою до відповідача СФГ Злагода з проханням письмово повідомити про підстави використання його земельної ділянки, однак відповіді він не отримав. 23.12.2010 року із відповідною письмовою заявою він звернувся до Харківської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" та Управління Держкомзему у Красноградському районі Харківської області з проханням не здійснювати державну реєстрацію договору оренди належної йому земельної ділянки, відповіді від цих органів він також не отримав. 21.11.2011 року його представник звернувся до Управління Держкомзему у Красноградському районі Харківської області, в якій просив повідомити про наявність чи відсутність держаної реєстрації Договору оренди земельної ділянки між ним та СФГ Злагода, кадастровий номер 6323386000:07:000:0032. У своєму листі № 1559 від 06.12.2011 року Управління Держкомзему у Красноградському районі Харківської області повідомило, заява прийнята до уваги, державна реєстрація відсутня. На підставі викладеного позивач вважає, що незареєстрований договір оренди земельної ділянки, не є укладеним і права користування землею для СФГ "Злагода" не породжує, оскільки СФГ "Злагода" користується вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави тому ця земельна ділянка підлягає йому поверненню, як безпідставно набуте майна. В судове засідання строни не зявились про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Від позивача 09.08.2012 року надійшла письмова заява в якій просить розглянути справу за його відсутності. В судове засідання представник третьої особи - управління Держкомзему у Красноградському районі Харківської області не зявився, в наданих суду поясненнях по цивільній справі за позовом [PERSON] просить розглядати справу за його відсутності та підтвердив відсутність державної реєстрації прав оренди на земельну ділянку, належну позивачеві, в звязку із чим не заперечував із задоволенням позову. Так, як відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відносини, повязані з орендою землі, регулюються Законом України Про оренду землі, який є спеціалізовани, то він має преорітет перед іншими законами у сфері зазначених правовідносин. Відповідно до ст. 6 Закону України Про оренду земліорендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом Укераїни, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Як встановлено судом позивач [PERSON] є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 5,6704 га, розташованої на території Соснівської сільської ради Красноградського району Харківської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Соснівською сільською радою Красноградського району Харківської області 14 листопада 2002 року ( а.с. 10-11). Між позивачем та відповідачем СФГ Злагода був підписаний договір оренди земельної ділянки, однак як встановлено судом, державна реєстрація зазначеного договору оренди земельної ділянки не відбулася і цей договір у Державному підприємстві Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах не зареєстрований. Як вбачається із висновку про відмову у державній реєстрації договору оренди земельної ділянки від 04.10.2011 року № 983 та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] 23.12.2010 року було подано до Управління Держкомзему у Красноградському районі Харківської області заява з проханням не проводити державну реєстрацію договорів оренди належної йому земельної ділянки із будь-якою юридичною або фізичною особою ( а.с. 13, 17-19). Також Постановою Харківськького апеляційного адміністративного суду від 08.05.2012 року прийнято постанову якою відмовлено СФГ Злагодав задоволенню позову про визнання рішення викладеного у висновку про відмову у державній реєстрації договорів оренди земельних ділянок № 983 від 04.10.2011 року протиправним та скасувати його, а також зобовязати, зокрема [PERSON], провести державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки (паю). Статтями 317, 321 ЦК України, ст. 41 Конституції України передбачено, що право володіння, користування та розпорядження своїм майном належить власнику. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно зі ст. 373 ЦК України, ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Згідно ст. 386 ЦК України, ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує рівний захист усіх субєктів права власності, у тому числі і прав власності на землю. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. (ст. 202 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків ( ч.1 ст. 626 ЦК України.) Згідно зі ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до ст.ст. 93, 124 Земельного кодексу України, ст.1 Закону України Про оренду землі (далі Закон) право оренди земельної ділянки, тобто володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької чи іншої діяльності, виникає виключно на підставі договору оренди. Поняття договору оренди землі визначено в ст. 13 Закону, відповідно до якої договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За положеннями ч.1 ст. 20 Закону України Про оренду землі договір оренди землі підлягає обовязковій державній реєстрації і на підставі ч.1 ст. 210; ч.2 ст. 631; ч.3 ст. 640 ЦК України, ч.2 ст. 125 Земельного кодексу України та ст. 18 Закону України Про оренду землі є укладеним, тобто набирає чинності з моменту його державної реєстрації. Порядок державної реєстрації договорів оренди землі затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, а відповідно до Указу Президента України від 17.02.2003 року № 134/2003 Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру, який в силу ст. 106 Конституції України є обовязковим до виконання на території України, на Державний комітет України по земельних ресурсах покладено обовязок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок. Відповідно до п.2 Постанови Кабінету міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073 Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Як вбачається з аналізу зазначених вище норм, орган реєстрації перевіряє наявність необхідних документів та відсутність перешкод для реєстрації. Подана заява орендодавця про не проведення державної реєстрації договору оренди землі є свідченням недосягнення згоди сторін на виконання взаємних цивільних прав та обовязків відповідно до умов договору оренди. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору оренди і його державної реєстрації. Таким чином, вказаний договір оренди є неукладеним, а тому не породжує будь-яких прав чи обовязків для сторін, в звязку з чим необхідно витребувати у відповідача СФГ Злагода та повернути позивачу [PERSON] належну йому земельну ділянку. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з СФГ Злагода.

Outcome: approved