Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2011 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. Під час вирішення справи судом помилково не були розглянуті позовні вимоги [PERSON] Сторони у судове засідання не зявилися, про дату та час розгляду справи сповіщалися належним чином, причини неявки суду не відомі. Розглянувши заяву та матеріалами справи, суд вважає за необхідним ухвалити додаткове рішення по справі. Позовні вимоги [PERSON] однорідні позовним вимогам [PERSON], стосуються одного предмету та заявлені до одних і тих самих осіб. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON], також само як і [PERSON], посилається на те, що органи прокуратури підтримували [PERSON] в його неправдивих свідченнях та неправомірних діях. 04.11.1999 року [PERSON] та [PERSON] з метою приховати злочин вчинений інспектором ДПС [PERSON] подали прокурору Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури [PERSON] скаргу на [PERSON], в якій зазначали, що після вчинення ДТП 25.06.1999 року, в якому позивачу були нанесені тяжкі тілесні ушкодження, вони поїхали до дорожньої міліції де вони давали свідчення стосовно ДТП. На підставі цієї скарги, органи прокуратури допитували [PERSON], встановлювали дійсність погроз позивача [PERSON] Однак, після проведення перевірки Білгород-Дністровський суд встановив, що, в матеріалах справи відсутні протоколи допиту, свідчень [PERSON] від 26.06.1999 року. Тому позивачі вважають, що прокуратура повинна була спочатку перевірити правдивість дій викладених в скарзі, тоді б позивачам не довелося б пережити всі допити стосовно цієї скарги, не витрачався би час не марні дії. На думку позивачів, органи прокуратури навмисно не перевірили чи давав в дорожній міліції свідчення [PERSON] 26.06.1999 року, з метою приховування злочинних дії [PERSON] З такими доводами [PERSON] суд не може погодитися, оскільки позивачкою не були представлені жодні докази того, що їй органами прокуратури були завданні моральні страждання, не надано жодного підтвердження заявлених позовних вимог. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: dismissed