Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-30 00:00:00

У грудні 2011 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору займу, стягнення грошових коштів за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.06.2010р. між неповнолітніми донькою позивачки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений договір позики в усній формі, відповідно до якого [PERSON] , будучи дома одна, під впливом погроз з боку [PERSON] та його друга [PERSON] , передала [PERSON] грошові кошти в сумі 8000 євро. Оскільки ніхто з неповнолітніх не заперечує про укладення договору позики, а відшкодувати отримані за договором позики грошові кошти відповідач із власних доходів не може, то відповідачем по цій справі позивачка вважає його батька, а позивачем матір неповнолітньої. \~ Посилаючись на вищезазначене, позивачка просила суд визнати договір позики від 28.06.2010р. дійсним; стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти в сумі 8000 євро. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] , в судовому засіданні заперечував проти позову, зазначив що ніяких коштів особисто від [PERSON] він не отримував, всі кошти вона витрачала самостійно, без будь-якого тиску. У судовому засіданні свідок на боці позивача [PERSON] , зазначила, що їй стало відомо про позику зі слів позивачки, підтвердити факт передачі коштів вона не може. Свідок на боці відповідача [PERSON] , у судовому засіданні підтвердив факт добровільного передання [PERSON] грошових коштів [PERSON] на розвиток його групи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Позивач вважає що 28.06.2010року між неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] фактично відбулася угода позики, згідно якої [PERSON] передала кошти у розмірі 8000євро [PERSON] .. Відповідно до ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неподаткового мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З наведених норм чинного цивільного законодавства вбачається, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неподаткового мінімуму доходів громадян. Враховуючі зазначені норми даний договір повинен був укладатися у письмовій формі або повинна була складатися розписка на підтвердження укладення договору позики та його умов. Однак цього не було зроблено, а відтак відсутній предмет спору. Доказів щодо наявності цивільно-правової угоди позивачем не надано. Також факт передачі коштів відомий лише зі слів [PERSON] , ані позивач, ані свідок [PERSON] цього не бачили, інші особи опитані у судовому засіданні, заперечували проти вказаного твердження, так само як і опитані при розгляді заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (ЖРЗПЗ № 6587/1 від 14.07.2011р., матеріал №5702/1 про відмову в порушенні кримінальної справи). Твердження позивача щодо визнання факту передачі коштів, спростовуються поясненнями відповідача, третьої особи та матеріалами ЖРЗПЗ № 6587/1 від 14.07.2011р., згідно яких [PERSON] сама запропонувала та добровільно, систематично витрачала кошти на розвиток групи та інші розваги. Таким чином у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження факти передачі коштів, наявність договору позики, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed