Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-18 00:00:00

До суду звернулися позивачі [PERSON], [PERSON], та [PERSON], з позовом про визнання особи, втратившою право користування жилим приміщенням до відповідача [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог Головне управління Державної міграційної служби України Дніпропетровській області, згідно якого просять визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням квартирою № 2 в будинку № 22 «а» по вул. В.Ілляшевської в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області посилаючись на наступне: вони є співвласниками квартири № 2 в буд. № 22 «а» в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.05.2006 року, яке видане Пушкарівською сільською радою. Відповідач є далеким їхнім родичем, який з їхньої згоди був зареєстрований у їх квартирі 31.07.2012 року. на даний час вже більше двох років відповідач не проживає в належній їм квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує поштову кореспонденцію за вказаною адресою, його особистих речей в квартирі немає і взагалі квартирою він не цікавиться. Будь-яких перешкод в користуванні жилим приміщенням квартири вони відповідачу не чинять. Відповідач добровільно визначив собі інше місце проживання і даним житловим приміщенням не користується понад два роки без поважних причин. На даний час місце проживання відповідача невідоме. В добровільному порядку відповідач з реєстраційного обліку з їх квартири не знімається, чим порушує їх право власності, що й стало підвою звернення до суду. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги в повному обємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснили, що відповідач є їх далеким родичем. В 2012 році відповідач приїхав до них та пояснив, що він перебував в Російській Федерації, де втратив паспорт тому для отримання документу, що посвідчує його особу йому необхідно бути зареєстрованим. Так як іншого житла у в відповідача не було вони зареєстрували відповідача у належній їм квартирі. Приблизно шість місяців відповідач проживав разом з ними. Потім відновивши свої документи відповідач знову виїхав до Російської Федерації і зв»язок з ним втратився. Вони намагались зв»язатись з ним за відомими їм номерами телефонів, але зв»язку за даними номерами не було. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Вісті Придніпров»я», так як місце фактичного знаходження відповідача невідоме. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: представник Головного управління Державної міграційної служби України Дніпропетровській області в судове засідання не з»явився. подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Будь-яких заперечень з приводу заявлених позовних вимог суду не подала. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Як встановлено в судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], та [PERSON], є співвласниками квартири № 2 в будинку № 22 «а» по вул. В.Ілляшевської в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18.05.2006 року, виданого на підставі розпорядження Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У зазначеній вищі квартирі з 31.07.2012 року і по цей час зареєстрований родич позивачів [PERSON], що підтверджується адресною довідкою. З пояснень позивачів судом встановлено, що відповідач виїхав з квартири позивачів близько двох років назад та став мешкати в іншому місці, яке позивачам невідоме. Факт не проживання відповідача в квартирі № 2 в будинку № 22 «а» по вул. В.Ілляшевської в с. Пушкарівка в м Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, підтверджується актом депутата Пушкарівської сільської ради та показаннями свідків [PERSON], та [PERSON] Так, згідно акта депутата Пушкарівської сільської ради від 16.04.2015 року встановлено, що в квартирі № 2 в будинку № 22 «а» по вул. В.Ілляшевської в с. Пушкарівка м Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстрований [PERSON], який за вказаною адресою не проживає, що підтверджується показаннями сусідів. Свідки [PERSON], та [PERSON], в судовому засіданні пояснили, що відповідача [PERSON], вони бачили в квартирі № 2 в будинку № 22 «а» по вул. В.Ілляшевської в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області приблизно 2-3 роки назад. Знали, що він є родичем сім»ї [PERSON]. [PERSON], проживав в даній квартирі в 2012 році приблизно півроку, а потім його не стало. Як поясняли позивачі [PERSON], виїхав до Російської Федерації. З того часу вони його за місцем реєстрації не бачили. Позивачі також не говорили, що [PERSON], якимось чином спілкується з ними, чи має намір проживати у даній квартирі. Оцінюючи досліджені вище докази, судом встановлено, що відповідач [PERSON], за місцем своєї реєстрації не проживає з серпня місяця 2012 року. Судом встановлено, що відповідач був зареєстрований в квартирі позивачів та проживав в ній як член сім»ї власників квартири. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла. Так як з наданих суду доказів встановлено, що відповідач не проживає в квартирі № 2 в будинку № 22 «а» по вул. В.Ілляшевської в с. Пішкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з серпні 2012 року, тобто понад один рік. Доказів, що відповідач має право власності на дану квартиру суду не надано. Відповідно відповідач втрачає право на користування даним житловим приміщенням як відсутній в ньому без поважних причин понад 1 рік.. Оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо визнання відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою № 2 в будинку № 22 «а» по вул. В.Ілляшевської в с. Пішкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином рішення суду про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою № 2 в буд № 22 «а» вул. В.Ілляшевської в с. Пішкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою і не потребує додаткового покладення відповідних обов»язків на державну міграційну службу України в Дніпропетровській області. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягнення понесені ними судові витрати, а саме 243 грн., 60 коп., за сплачений судовий збір, в рівних частинах кожному, так як позовні вимоги позивача задоволені в повному об»ємі.

Outcome: approved