Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-10 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], ПАТ «ПриватБанк», третя особа на стороні відповідача: нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання договору іпотеки недійсним та про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та скасування його. В позові посилаються на те, що 20 квітня 2006 року між нею, [PERSON], та відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір іпотеки №Е/V06669-1. Згідно п.п.1, 2, 6 даного договору предметом його є надання нею в заставу належний їй житловий будинок, що знаходиться в м. Чернівці, по вул. Цілинній, 53 «а», в забезпечення виконання зобов'язань позичальника - [PERSON] За цим договором заставою забезпечується виконання зобов'язань заставодавця, що випливають з кредитного договору від 20.04.2006 року №Е/V06669 з повернення кредиту у сумі 35000 євро, що надається у формі відновлювальної кредитної лінії, у термін 36 місяців до 20.04.2009 року. Вважають, що даний договір іпотеки є недійсним, т.я. був укладений під впливом обману. Свої твердження обґрунтовують наступним: відповідач [PERSON], будучи знайомим їх сина [PERSON], на початку 2006 року розповів що хоче закупити партію кави. Для цього йому необхідно було отримати кредит в розмірі 4000 доларів США, просив стати його поручителем. В позові вказують, що в цей час вона, [PERSON], хворіла, в період з 23 лютого по 15 березня 2006 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні міської лікарні №4 з діагнозом: остеохондроз поперекового відділу хребта. Хронічна дискогенна L5, S1 люмбоішіалгія з м'язовотонічним, вираженим стійким больовим синдромом стадія затягнувшегося загострення. Після виписки з лікарні продовжувала лікування в КМУ «Міська лікарня №4». Підтвердженням цього є додані до позовної заяві копія витягу з історії хвороби №310 та лист №517 від 19.08.2009 року. Вказує, що в зв»язку з цим, в цей період не могла достатньо усвідомлювати вчинення своїх дій та керувати ними, враховуючи зазначені обставини вважають, що відповідачі [PERSON] та представник банку [PERSON] навмисно ввели її, [PERSON] в оману при укладанні договору іпотеки щодо обставин, які мають значення. Крім цього позивачі вказують, що даний будинок вони побудували разом та він є спільною сумісною власністю подружжя. [PERSON], як співвласник даного житлового будинку згоди на укладення відповідного договору не надавав. В зв»язку з цим просять визнати договір іпотеки недійсним. Крім цього в позові вказує на те, що з серпня 2009 року Державним виконавцем Садгірського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції [PERSON] винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі заяви ЗАТ КБ «ПриватБанк» про примусове виконання виконавчого напису №2995 виданого 24.07.2009 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з позивачки [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі Чернівецької філії суми боргу 14263,74 євро та 2417,65 грн. 20 вересня 2012 року відповідачем [PERSON] були пред'явлені та приєднані до матеріалів справи Рішення Першотравневого районного суду від 23 квітня 2009 року про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» борг за кредитним договором №Е/V06669 від 20.04.2006 року в розмірі 113413 грн. 02 коп. та постанова про відкриття виконавчого провадження від 9.07.20009 року про стягнення боргу з [PERSON] Вказує в позові на те, що оскільки, вони не приймали участі при розгляді зазначеної вище цивільної справи, про рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23 квітня 2009 року вони не знали та на протязі розгляду позову в Садгірському районному суді м. Чернівці про визнання договору іпотеки недійним відповідачами було скрито зазначене звернення до суду, вважають що виконавчий напис нотаріуса повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню та скасований. В позові посилаються також на те, що при винесенні виконавчого напису нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, де зазначено, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Вказують на те, що на вимогу зазначеної постанови Кабінету Міністрів банк надав нотаріусу неправдиві відомості про безспірність заборгованості боржника [PERSON], а саме скрив наявність на момент звернення до нотаріуса Рішення суду та постанову про відкриття виконавчого провадження. Вказують на те, що відповідно до рішення суду заборгованість боржника [PERSON] станом на 8.01.2009 року перед банком становила 11265,3 євро, що згідно курсу валют НБУ становить 112202,39 грн., в тому числі 10382,89 євро заборгованість за кредитом, 618,23 євро заборгованість по процентам за користування кредитом та 264,18 євро пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Вказують на те, що відповідно до направленої позивачу [PERSON], претензії № 366 від 18.05.2009 року заборгованість [PERSON] станом на 18.05.2009 року складає: 10382,89 євро - заборгованість за кредитом, 1646,99 євро - заборгованість по процентам за користування кредитом та 1150,31 євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. У виконавчому напису нотаріуса зазначено, що заборгованість [PERSON] станом на 24 липня 2009 року 10382,89 євро заборгованість за кредитом, 2207,38 євро заборгованість по процентам за користування кредитом та 1673,47 євро пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Вказують на те, що банком надається до Першотравневого відділу Державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції виконавчий лист 07.07.2009 року, де сума заборгованості [PERSON] не відповідає сумі, зазначеній в подальшому нотаріусом у виконавчому напису. Крім цього вказують на те, що відповідно до відповіді на адвокатський запит в листі Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції №13013/05-34 від 25.09.2012 року зазначено, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №13638647 з виконання виконавчого листа №2-863 виданого 21.05.2009 року Першотравневим районним судом м. Чернівці про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 113313,02 грн. Таким чином, на момент винесення виконавчого напису нотаріусом вже було відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості з боржника та нотаріусом при зазначені суми заборгованості не враховано суму, яка була стягнута з боржника [PERSON] на виконання рішення суду. Таким чином, документ, який був наданий банком нотаріусу не підтверджує безспірність заборгованості боржника. В позові посилаються на те, що згідно рішення Верховного суду України від 19 березня 2008 року (номер справи в ЄДРСР №1681871) про стягнення боргу відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів. Відповідно до ст. з зазначеного Закону одним із виконавчих документів є виконавчий напис нотаріуса, який підлягає примусовому виконанню державною виконавчою службою. Вказують на те, що задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій цих вимог закону не врахували та не звернули уваги на те, що позивачем обрано спосіб захисту цивільних прав нотаріусом, яким 15 липня 2002 року було вчинено виконавчий напис для стягнення заборгованості згідно із зобов'язанням за договорами позики-застави від 13 вересня 2000 року. Таким чином вважають, що договірні зобов'язання між сторонами припинилися, порушене цивільне право позивача було захищено в спосіб обраний ним. Отже, якщо б відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» не скрив би від нотаріуса наявність рішення суду та надав би правомірні документи, які б підтверджували безспірність заборгованості боржника [PERSON], то правових підстав для винесення виконавчого напису нотаріуса не було б. Просять поновити строк позовної давності для звернення до суду з позовом про визнання недійсним виконавчого напису нотаріуса. Визнати недійсним договір іпотеки №Е/V06669-1 від 20 квітня 2006 року, укладений між позивачкою [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» в забезпечення виконання зобов'язань позичальника - [PERSON] по кредитному договору №Е/V06669 від 20 квітня 2006 року. Визнати виконавчий напис №2995 виданий 24.07.2009 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі Чернівецької філії суми боргу 14263,74 євро та 2417,65 грн. таким, що не підлягає виконанню та скасувати його. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та дала пояснення аналогічні позовним вимогам та пояснила, що умови даного договору їй не були відомі в момент його підписання, вважає що даний договір іпотеки недійсним, оскільки був укладений під впливом її хворобливого стану та обману. Вказує на те, що вона в той час, а саме в період з 23 лютого по 15 березня 2006 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні міської лікарні №4 та приймала ліки які впливали на її фізичний та психологічний стан. Вказує на те, що відповідач [PERSON] знав про її хворобливий стан та те, що вона не могла усвідомлювати своїх дій переконав підписати договір іпотеки не читаючи його. Просить поновити строк позовної давності для звернення до суду з позовом про визнання недійсним виконавчого напису нотаріуса. Визнати недійсним договір іпотеки №Е/V06669-1 від 20 квітня 2006 року, укладений між позивачкою [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» в забезпечення виконання зобов'язань позичальника - [PERSON] по кредитному договору №Е/V06669 від 20 квітня 2006 року. Визнати виконавчий напис №2995 виданий 24.07.2009 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з мене на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі Чернівецької філії суми боргу 14263,74 євро та 2417,65 грн. таким, що не підлягає виконанню та скасувати його. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов та дав пояснення аналогічні позовним вимогам, підтримав пояснення позивачки [PERSON] Представники [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просять його задовольнити та поновити строк позовної давності для звернення до суду з позовом про визнання недійсним виконавчого напису нотаріуса. Визнати недійсним договір іпотеки №Е/V06669-1 від 20 квітня 2006 року, укладений між позивачкою [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» в забезпечення виконання зобов'язань позичальника - [PERSON] по кредитному договору №Е/V06669 від 20 квітня 2006 року. Визнати виконавчий напис №2995 виданий 24.07.2009 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з мене на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі Чернівецької філії суми боргу 14263,74 євро та 2417,65 грн. таким, що не підлягає виконанню та скасувати його. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він працював з сином позивачів [PERSON], який заборгував велику суму грошей фірмі на якій вони разом працювали, оскільки в них були дуже дружні відносини він за [PERSON] погасив весь борг. Крім цього вказує на те, що в них з [PERSON] була домовленість в отриманні спільного кредиту на суму 35 000 євро, частину якого він повинен був погасити самостійно, а іншу частину боргу повинен був погашати [PERSON] Вказує на те, що свою частину домовленості він виконав заплативши банку 45 000 євро боргу разом з відсотками по кредиту, іншу частину боргу повинен був сплатити [PERSON] Також вказує на те. Що будь-яких протиправних дій з його боку не було та просить відмовити в позові за безпідставністю. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та підтримав покази його довірителя відповідача [PERSON], крім цього вважає позовні вимоги безпідставними, щодо визнання недійсним договору іпотеки у звязку з хворобою позивачки [PERSON] та обманом не доведено позивачами та не надано відповідних доказів, просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. Представник ПАТ «ПриватБанк» в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає договір іпотеки чинним та укладений відповідно до вимог чинного законодавства, щодо визнання недійсним вказаного договору іпотеки у звязку з хворобою позивачки [PERSON] та обманом просить відмовити в позові за безпідставністю, оскільки не доведено позивачем та не надано відповідних доказів її хвороби. Вважає виконавчий напис нотаріуса законним, крім цього пояснила, що банк для отримання виконавчого напису не надавав нотаріусу рішення Першотравневого суду про стягнення з боржника [PERSON] суми боргу та постанову про відкриття виконавчого провадження. Третя особа на стороні відповідача: нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що йому нічого не відомо про кредит на суму 35 000 євро під бізнес [PERSON], за частину якого він повинен був частково розраховуватися. Суд заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідка, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 20 квітня 2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк», був укладений договір іпотеки № E/V06669-1 про надання [PERSON] в заставу належний їй по праву спадкування житловий будинок, що знаходиться в м. Чернівці по вул. Цілинній, 53-а, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника - [PERSON] За цим договором заставою забезпечується виконання зобов'язань заставодавця, що випливають з кредитного договору від 20.04.2006 року №Е/V06669 з повернення кредиту у сумі 35000 євро, що надається у формі відновлювальної кредитної лінії, у термін 36 місяців до 20.04.2009 року зі сплатою відсотків за його користування, в якому передбачені умови повернення, санкції за невиконання умов договору, а також права та обов'язки обох сторін договору, який був підписаний обома сторонами без будь-яких застережень, що підтверджується копією договору. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 213 від 30.05.2011 року контактодоступна та орієнтована в місці часі, особі, тобто усвідомлювала свої дії, а для більш детального і остаточного висновку рекомендовано проведення спеціальної судово-психіатричної експертизи, яку позивачі не висловлювали бажання проводити. Таким чином суд вважає, що при укладенні спірного договору волевиявлення його сторін було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, договір вчинений в письмовій формі, встановленій законом для його виду, спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Зміст укладеного договору також не суперечить вимогам цивільного законодавства України, а також моральним засадам суспільства, в ньому передбачені як права, так і обовязки, а також відповідальність за неналежне виконання договору обох сторін. Суд вважає, що відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав свої умови договору, надав [PERSON] кредит в сумі 35 000 євро, які він отримав, що підтверджується доводами викладеними в заяві та дослідженими в судовому засіданні доказами, однак [PERSON] та [PERSON] свої умови договору не виконували, кредит, а також відсотки за його користування згідно передбаченого договором графіку не погасили в повній мірі, внаслідок чого утворилась заборгованість по його поверненню. Судом встановлено, що згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 квітня 2009 року по справі № 2-863/2009 рік вирішено стягнути солідарно з боржника [PERSON] та його поручителя [PERSON] заборгованість по кредитному договору від 20.04.2006 року №Е/V06669 заборгованість станом на 8.01.2009 року 11265,3 євро, що згідно курсу валют НБУ становить 112202, 39 грн. Судом встановлено, що відповідно виконавчого листа від 07.07.2009 року згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 квітня 2009 року по справі № 2-863/2009 рік Першотравневим ВДВС Чернівецького МУЮ винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яке триває і на даний час. Судом встановлено, що про наявність рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 квітня 2009 року по справі № 2-863/2009 рік позивачі дізналися лише в судовому засіданні 20 вересня 2012 року з слів відповідача по справі [PERSON] Судом встановлено, що 24.07.2009 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] винесений виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі Чернівецької філії суми боргу в сумі 14263,74 євро та 2417,65 грн. Судом встановлено, що при винесенні виконавчого напису нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів У країн від 29.06.1999 року №1172, де зазначено, що для одержання виконавчого напису подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Судом встановлено, що на вимогу зазначеної постанови Кабінету Міністрів ПАТ КБ «ПриватБанк» надав нотаріусу неправдиві відомості про безспірність заборгованості боржника [PERSON], а саме скрив наявність на момент звернення до нотаріуса рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 квітня 2009 року та постанову про відкриття виконавчого провадження. Крім цього судом встановлено, що згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 квітня 2009 року заборгованість боржника [PERSON] станом на 8.01.2009 року перед банком становила 11265,3 євро, що згідно курсу валют НБУ становить 112202, 39 грн., в тому числі 10382, 89 євро заборгованість за кредитом, 618, 23 євро заборгованість по процентам за користування кредитом та 264, 18 євро пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Судом встановлено, що згідно претензії №366 від 18.05.2009 року направленої позивачу по справі [PERSON], заборгованість [PERSON] станом на 18.05.2009 року складає: 10382,89 євро заборгованість за кредитом, 1646,99 євро заборгованість по процентам за користування кредитом та 1150,31 євро пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Судом встановлено, що у виконавчому написі № 2995 приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] зазначено, що заборгованість [PERSON] станом на 24 липня 2009 року 10382,89 євро заборгованість за кредитом, 2207,38 євро заборгованість по процентам за користування кредитом та 1673,47 євро пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа 07.07.2009 року наданого банком до Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ сума заборгованості [PERSON] не відповідає сумі, зазначеній в подальшому нотаріусом у виконавчому написі. Крім цього, судом встановлено, що, в претензії від 18.05.2009 року № 366 ЗАТ КБ «ПриватБанку» не зазначена вимога про виконання порушеного зобов'язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги у не менш ніж тридцяти денний строк. Відповідно до ст.ст. 202 ч.1, 203 ч.ч.1-5, 215 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи наведене суд вважає, що позивачами та представниками позивачів [PERSON], [PERSON] не було доведено, що позивачка [PERSON] при укладенні договору іпотеки №Е/V06669-1 від 20 квітня 2006 року, укладений між нею та ПАТ КБ «ПриватБанком» в забезпечення виконання зобов'язань Позичальника - [PERSON] по кредитному договору №Е/V06669 від 20 квітня 2006 року - не усвідомлювала своїх дій. Крім цього в судовому засіданні не доведено , що зазначений договір укладено під впливом обману. В судовому засіданні позивачем [PERSON] та її представниками не надано доказів та не наведено підстав, щодо визнання недійсним договір іпотеки №Е/V06669-1 від 20 квітня 2006 року, а тому в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими. Таким чином суд вважає, що в частині позовних вимог, щодо визнання договору іпотеки №Е/V06669-1 від 20 квітня 2006 року, що укладений між [PERSON]С та ПАТ КБ «ПриватБанком» в забезпечення виконання зобов'язань Позичальника - [PERSON] по кредитному договору №Е/V06669 від 20 квітня 2006 року, слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 п.1 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 110 ЦПК України передбачено розгляд справ за позовами до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Таким чином, суд вважає, якщо б відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» не скрив би від нотаріуса наявність рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 квітня 2009 року та надав би документи, які б підтверджували заборгованість боржника [PERSON], то правових підстав для винесення виконавчого напису у нотаріуса не було б. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що слід поновити позивачам строк давності для звернення до суду з позовною вимогою про визнання недійсним виконавчого напису № 2995 виданого 24.07.2009 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі Чернівецької філії суми боргу 14263,74 євро та 2417,65 грн. Суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса, повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню оскільки після направлення вимоги боржнику, сума відсотків за користування кредитними коштами збільшена і дана обставина свідчить про недотримання нотаріусом вимог п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім цього суд вважає слід визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає до виконання з підстав невідповідності суми у виконавчому написи із сумою, яка була зазначена у вимозі. Крім цього, банком не дотримано вимог, які зазначені в ст. 35 Законі України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Таким чином суд вважає, що слід визнати виконавчий напис №2995 виданий 24.07.2009 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі Чернівецької філії суми боргу 14263,74 євро та 2417,65 грн. таким, що не підлягає виконанню та скасувати його.

Outcome: partial