Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якому просив визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в Миколаєві, укладений між [PERSON] та відповідачами - дійсним. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10.12.1997 року між його матірю [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири. Вказаний договір був оформлений на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» за № 1474 та зареєстрований Миколаївським БТІ за № 19957 від 10.12.1997. Сторонами за договором було виконано усі суттєві умови. 18.02.2012 померла його мати [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді зазначеної квартири, яку позивач фактично прийняв, але позбавлений можливості нотаріально оформити свої спадкові права, оскільки договір купівлі-продажу зазначеної квартири не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені ним в позовній заяві, наполягав на задоволенні позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про місце й час розгляду справи були повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що дійсно договір купівлі-продажу квартири укладався, грошові кошти отримані, квартира звільнена, претензій у сторін не має. Третя особа товарна біржа свого представника в судове засідання не направила. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. 10 грудня 1997 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в Миколаєві. Зазначений договір був оформлений на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» за № 1474 та зареєстрований Миколаївським БТІ № 19957 від 10.12.1997. Сторонами за договором було повністю виконано усі суттєві умови договору. Статтею 227 ЦК УРСР (1963 р., що діяв на час укладення договору) визначено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Як вбачається з реєстраційного напису від 10.12.1997 право власності та договір зареєстровані Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, яке підпорядковане Миколаївській міській раді. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоди, визнати угоду дійсною. При цьому наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] набула права власності на квартиру [ADDRESS] в Миколаєві. Її право посвідчене реєстраційним написом. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ФП № 157334 [PERSON] померла 18 лютого 2012 року, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління зроблено актовий запис № 729. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Договір було укладено відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», яка на час укладення встановлювала, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню; угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі (ч. 2, 4). Допитана в якості свідка, в порядку ст. 62 ЦПК України, відповідач [PERSON] підтвердила, що договір дійсно укладався, умови його виконані, відповідачі отримали гроші, виселилися і передали ключі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 47, 227 ЦК УРСР (1963 р.),

Outcome: approved