Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до районного суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 26 травня 2004 року ним було придбано житловий будинок за адресою: м. Боярка, вул.. Зелена, 49., 15 вересня 2005 року він зареєстрував шлюб з громадянкою [PERSON], Оскільки [PERSON] стала членом сім*ї, вона була зареєстрована разом із своїми дітьми в будинку за адресою: м. Боярка, вул.. Зелена, 49., В липні 2011 року шлюб між [PERSON] було розірвано, таким чином позивач не має наміру надалі проживати- з колишньою дружиною та її дитиною від попереднього шлюбу. [PERSON] ВІДОМО, ЩО [PERSON], постійно проживає за адресою: [INFO], але періодично приходить до будинку за адресою: м. Боярка, вул.. Зелена, 49., та постійно провокує з позивачем сварки та конфлікти, в будинку не прибирає та не сплачує комунальні послуги. Таким чином проживання з колишньою дружиною в одному будинку фактично унеможливлює [PERSON], створити нову сім*ю та робить життя нестерпним. А тому просить суд, зобовязати [PERSON]. [PERSON], усунути перешкоди у здійсненні [PERSON], права користування будинком, який знаходиться за адресою: м. Боярка, вул. Зелена, 49., Виселити [PERSON], [PERSON], разом із особистими речами з будинку, що знаходиться за адресою: м. Боярка, вуї Зелена, 49.,та стягнути з [PERSON], на користь [PERSON]В _ судовий збір у розмірі 94,10 грн. У судове засідання позивач та представник позивача зявились. Позовні вимоги підтримали. Просили їх задовольнити. У судове засідання [PERSON] зявилася. Проти позову заперечувала. Просила відмовити в повному обсязі. У судове засідання представник третьої особи Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області зявилася. Проти позову заперечували. Вислухавши пояснення осіб, дослідивши докази наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 26 травня 2004 року [PERSON] було придбано житловий будинок за адресою: м. Боярка, вул.. Зелена, 49., що підтверджується копією договору купівлі-продажу № 751. 15 вересня 2005 року між [PERSON], та [PERSON], було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис №459. Оскільки [PERSON] стала членом сім*ї, вона за згодою позивача, та разом із своїм сином від попереднього шлюбу та позашлюбним сином [PERSON] та [PERSON], була зареєстрована в будинку за адресою: м. Боярка, вул.. Зелена, 49. 04 липня 2011 року шлюб між [PERSON], та [PERSON], було розірвано, що підтверджується 'копією рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області. Таким чином позивач не має наміру надалі проживати з колишньою дружиною та її дитиною від попереднього шлюбу. [PERSON] відомо, що [PERSON], постійно проживає за адресою: [INFO], але періодично приходить до будинку за адресою: м. Боярка, вул.. Зелена, 49., та постійно провокує з позивачем сварки та конфлікти, здійснює безпідставні виклики міліції, в будинку не прибирає та не сплачує комунальні послуги. Позивач посилається на те, що дане проживання з колишньою дружиною в одному будинку фактично унеможливлює його створити нову сім*ї та робить його життя нестерпним. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та які підтверджували їх вимоги та заперечення. При цьому судом встановлено, що в даному будинку за адресою: м. Боярка, вул.. Зелена, 49, зареєстровані [PERSON], її син від попереднього шлюбу [PERSON], та позашлюбний син [PERSON], та [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією будинкової книги №49. Як вбачається з відповіді з адресно-довідкового бюро Київської області, громадянка [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO]. За змістом ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб. Положення наведеної норми ЦК узгоджуються із змістом ст. 156 ЖК України, відповідно до якої члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За змістом ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача (власника) відносяться подружжя наймача, їх діти, батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним та ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 2 ст. З СК України сім'ю створюють особи, що проживають разом, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а згідно із ч. 4 ст. З СК сім'я створюється на підставі шлюбу, кровної спорідненості, всиновлення, а також з інших підстав, не заборонених законом та таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно із ст. 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є, зокрема: право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна В силу ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають займати, визначається його власником. Статтею 47 Конституції України кожному гарантовано право на житло. Згідно із ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Судом не здобуто доказів наявності підстав для виселення [PERSON] та дітей [PERSON]І, [INFO], [PERSON] , [INFO], з будинку за адресою м. Боярка, вул.. Зелена, 49 з підстав визначених ч.І ст.116 ЖК України, як передбачає ст.157 ЖК України, інших підстав для виселення з житла членів сім'ї власника діючим законодавством не визначено, крім того судом з"ясовано, що неповнолітні діти не мають іншого житла, аніж спірний будинок, в якому зареєстровані, оскільки батьки зобов'язані забезпечувати умови для проживання, розвитку та виховання дітей. Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна. Виходячи з викладеного, суд вважає, що право відповідачки підлягає захисту навіть за наявності вимоги власника про усунення перешкод у здійсненні ним свого права, оскільки, як вже зазначено судом, мотиви, на які посилається позивач, вимагаючи виселення відповідачки з дітьми, не підпадають під передбачені законом підстави припинення права користування житлом члена сім'ї власника житла.

Outcome: dismissed