Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-07 00:00:00

19 лютого 2013 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: Миколаївська область, м.Очаків, вул. Цокуренко, буд. № 69. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що після смерті її бабусі [PERSON], яка померла 17 квітня 1998 року, відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок, що розташований за вказаною вище адресою. Вона є спадкоємицею майна померлої, оскільки фактично прийняла її, проживала з бабусею, була зареєстрована в її будинку на день її смерті та не заявила про відмову від прийняття спадщини, однак нотаріусом відмовлено їй в оформленні спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок на імя померлої. Посилаючись на викладені обставини просила про задоволення позову. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області в судовому засіданні позов визнала повністю. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Позивачка [PERSON], як вбачається з копії свідоцтва про її народження серії ІІІ-ФП № 438391, що видане 24 серпня 1989 року райвідділом ЗАГСУ Очаківського райвиконкому Миколаївської області (а.с.14), є дочкою [PERSON], яка померла 11 березня 1992 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-ФП № 049248, що видане 30 липня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Очакова Миколаївської області (а.с.16). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00011857465 від 07 березня 2013 року (а.с.15), [PERSON] мати позивачки, є дочкою [PERSON] Як вбачається з рішення судової колегії в цивільних справах Очаківського району Миколаївської області від 21 жовтня 1955 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON]В про визнання права власності на 1/2 частину будинку та реальний розподіл будинку за [PERSON] було визнано право власності та виділено в натурі літня кухня за адресою: Миколаївська область, м.Очаків, вул. Слободка Цокуренко, № 39(а.с.20). Згідно витягу з рішення №12 засідання виконкому Очаківської міської ради Миколаївської області від 13 січня 1966 року Про дозвіл виконання капітального ремонту тимчасової будівлі громадянці [PERSON]В. тимчасова будівля, що була присуджена [PERSON], вищезазначеним рішенням суду, визнана житловою будівлею, дозволено провести її капітальний ремонт з добудовою однієї житлової кімнати та зобовязано отримати технічну документацію (а.с.21). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00011857488 від 07 березня 2013 року, [PERSON] 15 червня 1966 року змінила прізвище на Корчак (а.с.18). 17 квітня 1998 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 175908 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 13 лютого 2013 року (а.с.17). Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок за зазначеною вище адресою. Згідно листа нотаріуса Другої Очаківської державної нотаріальної контори № 12/01-16 від 14 лютого 2013 року позивачці в оформлені спадщини за законом після смерті бабусі [PERSON] відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок на імя померлої та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про визнання за нею права власності на спадкове майно(а.с.28). Статтею 524 ЦК УРСР (1963р.) передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до п. 113 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5 зі змінами на 11 травня 1998 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном, а також відповідно до п.п. 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, позивачка [PERSON], яка згідно довідки комунального підприємства Очаківський комбінат комунальних послуг № 1055 від 18 березня 2013 року та відмітки в її паспорті з 03 липня 1997 року по 27 вересня 2005 року була зареєстрована за адресою: [INFO] та яка згідно пояснень в судовому засіданні свідка [PERSON] проживала з бабусею [PERSON] в спірному будинку до її смерті та після її смерті, є спадкоємицею першої черги за законом померлої [PERSON], оскільки вона є онукою останньої і у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР (1963р.), прийняла спадщину. Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок за адресою: Миколаївська область, м.Очаків, вул. Цокуренко, буд. № 69 (раніше вул. Слободка Цокуренко, № 39), що був виготовлений 06 березня 2013 року, власником цілої частки житлового будинку є [PERSON] (а. с. 23-27). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 33707212 від 09 квітня 2013 року Першої Очаківської державної нотаріальної контори вбачається, що у Спадковому реєстрі інформація відносно [PERSON] щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право спадщину відсутня (а. с. 39). Аналізуючи викладені обставини, суд вважає, що позивачка має право на спадщину на нерухоме майно і той факт, що спадкодавець [PERSON] за життя не отримала правовстановлюючі документи на зазначений вище будинок, не позбавляє її права на отримання нею спадщини за законом після смерті бабусі, а тому позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved