Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-24 00:00:00

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2011 року задоволено частково позов [PERSON] Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи стягнення із 11 серпня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України „Про індексацію грошових доходів населення" від 3.07.1991 року в редакції Закону від 6.02.2003 року. Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] понесені додаткові витрати на дитину - [PERSON], [INFO] у сумі 1000 грн. Стягнуто із [PERSON] на користь держави судові витрати у розмірі 171 грн. В решті позовних вимог [PERSON] відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] ставив питання про скасування рішення суду, посилаючись на те, що суд не врахував обставини у справі, проведені стягнення на користь позивача суперечить вимогам закону. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2012 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2011 року скасоване в частині стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. Позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення із 11 серпня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України „Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року, допустивши по справі негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишене без змін. Але при винесенні вказаного рішення апеляційним судом стосовно вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, а також визначення мінімального розміру стягнутих аліментів рішення не прийняте, у звязку із чим необхідно прийняти додаткове рішення у справі, відповідно до вимог ст.220 ЦПК України. Оскільки відповідач працює водієм у ПП [PERSON], що підтверджується копією трудового договору, записом у трудовій книжці, та має оклад 960 грн. відповідно до довідки наданої з місця його роботи, а судом застосовані вимоги ст.183 СК України щодо стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, оскільки його заробіток є постійним та регулярним, а тому до вказаних вимог необхідно застосувати і положення ч.2 ст.182 СК України про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується вимог позивачки про стягнення додаткових витрат на дитину, то вони не підтверджені належними та достовірними доказами, оскільки у наданій довідці Дніпропетровської міської федерації відсутня дата її видачі (а.с.69), а також вона не є фінансовим документом, який свідчить про внесення грошових сум. А тому відсутні підстави для стягнення вказаних витрат, у звязку із невизначеністю суми цих витрат. Рішення суду першої інстанції скасоване в частині стягнення додаткових витрат на дитину, а тому необхідно відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Outcome: partial