Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-10 00:00:00

31.01.2013 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11.09.2010 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. В шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. З вересня 2012 року відповідач переїхала проживати в м. Апостолове до своєї матері, де проживає разом з донькою, при цьому відповідач перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною. Рішенням виконавчого комітету Апостолівської міської ради від 04.12.12 року було встановлено порядок його спілкування з малолітньою донькою. Відповідач вказане рішення не виконує, перешкоджає йому спілкуватися з дитиною. Просить позов задовольнити, зобовязавши відповідача не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні, та визначити йому наступні способи участі у вихованні дитини: два рази на тиждень з 14 по 18 год. за місцем проживання відповідача, а за сприятливих умов та стану здоровя проводити спілкування з дитиною на свіжому повітрі. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позові. Відповідач позов визнала частково та пояснила, що вона дійсно перешкоджала позивачу у спілкуванні з дитиною, оскільки позивач веде себе агресивно, ображає її та її матір. Вона не заперечує проти спілкування позивача з дитиною, але за обовязкової умови у присутності працівника міліції або третьої особи, так як вона боїться позивача. Враховуючи вік дитини та її режим дня, не заперечує проти спілкування позивача з дитиною двічі на тиждень по 2 год. з 12 год. дня у присутності працівника міліції або третьої особи. Представник служби у справах дітей Апостолівської РДА вважає, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні способи участі позивача у вихованні дитини: два рази на тиждень по 3 год. з 12 год. у дні за домовленістю сторін, визначити місцем спілкування позивача з дитиною місце проживання відповідача. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, представника служби у справах дітей Апостолівської РДА, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Відповідно до частин 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 2010 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначено в ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає від неї окремо. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач звертався до опікунської ради для визначення йому часу побачень з дитиною, в звязку з чим рішенням опікунської ради при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради від 04.12.2012 року № 12 позивачу надано такі години спілкування з дитиною: два рази на тиждень на час та в порядку, визначеному за домовленістю сторін. В судовому засіданні позивач наполягав на тому, що з боку дружини чиняться перешкоди у його спілкування з дитиною, відповідачка не дає можливості йому спілкуватися з дитиною у визначений між ними час. Навіть за наявності домовленості між ними відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Відповідачка в судовому засіданні підтвердила факт перешкод з її боку у спілкуванні позивача з дитиною. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у звязку з чим загострились взаємовідносини між відповідачем та позивачем. Така ситуація в їх сімейних відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі та враховувати при цьому інтереси малолітньої дитини. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод з боку відповідача у спілкуванні з малолітньою дитиною та її вихованні є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Незважаючи на те, що позивач не надав суду відповідних доказів порушення відповідачкою рішення органу опіки та піклування, але має місце факт звернення позивача до органу опіки та піклування за встановленням вказаного порядку і до суду за захистом цього права. Крім того, при відсутності відповідного судового рішення позивач фактично позбавлений можливості мати відповідні докази, оскільки не має права звернення до органів виконавчої служби з питань контролю за додержанням відповідачем умов вказаного рішення, тобто у інший спосіб захистити своє право на спілкування та виховання дитини у разі його порушення з боку відповідача. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, мають обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з донькою, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, статті, поведінки батьків, між якими не має порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, а також психічний та фізичний стан малолітньої дитини, її режим, приходить до висновку про можливість визначити позивачу, батьку дитини, як спосіб участі у вихованні малолітньої [PERSON], [INFO], періодичні побачення з дитиною по місцю проживання матері в наступні дні та години: в середу та суботу кожного тижня з 12 до 15 години. При визначенні такого порядку участі у вихованні дитини суд враховує визначений службою у справах дітей Апостолівської РДА порядок участі батька дитини у її вихованні та встановленні дні та години для його спілкування з дитиною, оскільки такий порядок відповідає інтересам малолітньої дитини з урахуванням її віку та стану здоровя. Позовні вимоги щодо спілкування позивача з дитиною на свіжому повітрі задоволенню не підлягають, оскільки це, враховуючи вік дитини та стан її здоровя, може суперечити її інтересам. Посилання відповідача на обовязкову участь сторонньої особи чи працівника міліції під час спілкування позивача з малолітньою донькою суд не бере до уваги, оскільки вказана вимога відповідача не ґрунтується на законі та суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення, з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 114,71 гр., тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати.

Outcome: partial