Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до СКВ "МІжгір"я" про стягнення збитків (упущеної вигоди), посилаючись на те, що в квітні 2011 року на підставі розпорядження Чорнобаївської районної державної адміністрації від 30 вересня 2009 року №189 він отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №620978 та став власником земельної ділянки площею 2,8384 га у межах Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель, які були передані у колективну власність СКВ "Міжгір"я" відповідно до рішення Чорнобаївської районної ради №15-XX1 від 01 квітня 1994 року. СКВ "Міжгір"я", отримавши 24 липня 1994 року держвний акт на право колективної власності на землю в розмірі 2805,5 га з додатком №1 - списком громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, в якому під номером 26 значився позивач як особа, яка мала право на земельну частку (пай), сертифіката на земельну частку (пай) не видало і договір оренди з позивачем не уклало. На час отримання [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку надана йому земельна ділянка перебувала в користуванні відповідача без додаткової правової підстави. Мотивуючи тим, що відповідач користується належною йому земельною ділянкою та не сплачує йому як власнику від отриманого доходу відповідної частки, позивач вважає, що діями відповідача йому за останні три роки, тобто за 2009, 2010, 2011 роки заподіяно збитки на загальну суму 4347 грн.78 коп., які він просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. В заперечені на позовну заяву представник відповідача вказує на те, що позивач з часу отримання державного акту на право власності на земельну ділянку - 04 квітня 2011 року - не звертався з заявою про виділення йому земельної ділянки в натурі, а подала таку заяву лише 11 жовтня 2011 року; з серпня 2010 року в зв"язку з паюванням землі СКВ "Міжгір"я" вилучило з користування 839,6358 га землі та перестало її обробляти, в тому числі і земельну ділянку позивача; 20 червня 2011 року між позивачем та СВК "Вершина 2011" укладено договір оренди землі і підписаний акт прийому-передачі зекмельної ділянки; відповідач також вважає, що правові підстави, визначені ч.2 ст.409 ЦК України, не можуть бути застосовані до правовідносин, які виникли між сторонами, оскільки вони застосовуються виключно до договірних правовідносин, які між сторонами відсутні. В зв"язку з тим, що вважає права позивача непорушеними, відповдіач просить в позові відмовити. В судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, в задоволенні поову просив відмовити з підстав, викладених в запереченні. Суд, дослідививши матеріали справи встановив такі обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] 04 квітня 2011 року на підставі розпорядження Чорнобаївської районної державної адміністрації від 30 вересня 2009 року №189 він отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №620978 та став власником земельної ділянки площею 2,8384 га у межах Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель, які були передані у колективну власність СКВ "Міжгір"я" відповідно до рішення Чорнобаївської районної ради №15-XX1 від 01 квітня 1994 року. СКВ "Міжгір"я", отримавши 24 липня 1994 року держвний акт на право колективної власності на землю в розмірі 2805,5 га з додатком №1 - списком громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, в якому під номером 26 значився позивач як особа, яка мала право на земельну частку (пай), сертифіката на земельну частку (пай) не видало і договір оренди з позивачем не уклало. На час отримання [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку надана йому земельна ділянка перебувала в користуванні відповідача без додаткової правової підстави. Змістом ст.ст.125 та 126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав, а посвідчується державним актом . За приписом ст.90 ЗК України та ст.12,14,19 Закону України "Про оренду землі" власники земельних ділянок мають право передавати дані земельні ділянки в оренду . У відповідності до змісту ст.ст.1.1,1.2. та 8.3 Статуту Спілки колективних власників "Міжгіря", Спілка є колективним сільськогосподарським підприємством, члени якого об"єднались для спільного господарювання, а її землі та майно знаходяться в колективній власності та являються неподільними і їх подальша доля може бути вирішена лише при ліквідації спілки.В своїй же діяльності спілка керується її Статутом та чинним законодавством і не допускає втручання в свою діяльність органів державного та господарського управління. Найвищим органом управління спілки являються загальні збори членів Спілки. Змістом ст.63 ГК України та Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено організаційно-правову форму колективного господарювання . Змістом ст.409 ЦК України, на яку посилаються позивач та його представник, визначено права власника земельної ділянки, наданої в користування іншій особі, в тому числі і на отримання відповідної плати за її використання, але лише на підставі договору. Судом встановлено, що на підставі рішення Чорнобаївської районної ради народних депутатів № 34 від 28.02.1995 року та на підставі рішення загальних зборів, було створено Спілку колективних власників "Міжгір"я", яка являється правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства, якому в липні 1994 року,на підставі державного акта було передано в колективну власність землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2805,6 га. З 1994 року, тобто з часу передачі земель в колективну власність, створення Спілки колективних власників, затвердження Статуту даного субєкта господарювання і на час отримання позивачем 04.04.2011 року правоустановчих документів, тобто державного акта, земля залишалась нерозпайованою та перебувала у колективній власності у відповідності до рішення загальних зборів членів Спілки колективних власників "Міжгіря" ,положень статуту та Закону України про Колективне сільськогосподарське підприємство і лише в травні місяці 2011 року на підставі проведенням зборів членів даної спілки, було прийнято рішення по реформуванню господарства та передачу бажаючим її членам земельних ділянок в приватну власність. Рішенням даних зборів було створено відповідні комісії з числа працівників спілки , уточнено списки осіб , що мали право на земельні часки /паї/,затверджено проект землоустрою, щодо організації території земельних паїв ,порядок їх розподілу та розділу часток/паїв/ між їх власниками та проведено іншу роботу необхідну для отримання іншими членами спілки державних актів на земельні ділянки та передачі їх у приватну власність. У відповідності до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов"язує. Позивач з 04 квітня 2011 року, отримавши державний акт на право власності на земельну ділянку, не реалізував своє право розпоряджатися земельною ділянкою, не виявив наміру виділити земельну ділянку в натурі (на місцевості) та обробляти її самостійно, не проявив ініціативи та не висловив пропозиції щодо укладення договору оренди з відповідачем. Натомість 20 червня 2011 року уклав договір оренди земельної ділянки з сільськогосподарським виробичим кооперативом "Вершина 2011" і зазначений договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Чорнобаївському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28 липня 2011 року №712518284000720. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В обгрунтування своїм вимог позивач вказав, що відповідач користується належною йому земельною ділянкою і при цьому не виплачує від отриманого доходу відповідної частки, яка складає за період 2009-2011 років 4347,78 грн. На підтвердження заперечень відповідач подав до суду копію державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП "Міжгір"я" с.Скородистик Чорнобаївського району 18 липня 1994 року, яким підтверджується передача у колективну власність 2805,6 га землі для ведення сільськогосподарського виробицтва. У відповідності до податкового розрахунку фіксованого сільськогосподарського податку за 2008 рік в користуванні СКВ "Міжгір"я" перебувало ріллі 2781 га. Згідно довідки СКВ "Міжгір"я" №143 від 30.07.2012 року земельна ділянка позивача [PERSON] знаходиться на полі №1 першої польової сівозміни. Дане поле загальною площею 72 га з початку серпня 2010 року господарством не використовується, оскільки підготовлене для передачі власникам земельних часток (паїв), в т.ч. [PERSON]. 20 червня 2011 року позивач [PERSON] уклав договір оренди земельної ділянки з сільськогосподарським виробичим кооперативом "Вершина 2011" і зазначений договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Чорнобаївському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28 липня 2011 року №712518284000720. Додатком до цього договору є акт прийому-передачі земельної ділянки в оренду, підписаний сторонами за договором 20 червня 2011 року. Тобто, позивач з квітня 2011 року має право як власник земельної ділянки площею 2,8766 га., передати дану ділянку в платне користування відповідачу в оренду, та вимагати від нього виплати належної компенсації за її використання , але лише після укладення відповідного договору . У відповідності ж до наявної в матеріалах справи довідки наданої відповідачем за №143 від 30.07.2012 року земельна ділянка №503, що належить відповідачу і знаходиться в полі №1 площею 72 га. спілки, з серпня 2010 року не використовується оскільки дане поле підготовлено для передачі власникам земельних часток /паїв/,в тому числі і позивачу. Згідно ж до наявного в матеріалах справи договору оренди земельної ділянки від 20 червня 2011 року позивач передав належну йому землю в оренду СВК "Вершина 2011" с.Іркліїв Чорнобаївського р-ну Черкаської області . Тому вимога позивача на стягнення з відповідача упущеної вигоди за 2009-2011 роки безпідставна так, як в той період земля перебувала в колективній власності її членів.

Outcome: dismissed