Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-05 00:00:00

Позивач у червні 2012 року звернувся до суду з позовом про визначення розміру часток у спільній сумісній власності, мотивуючи свої вимоги тим, що громадянин [PERSON] є його батьком. Позивачу та його батькові [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ділянка площею 0,0193 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. ІІІ-Інтернаціоналу, 55 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 013123 від 22.02.2004 року. 27 лютого 2008 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на невизначену належну йому частку у праві спільної сумісної власності земельних ділянок за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. ІІІ Інтернаціоналу, 55. Позивач зазначає, що заповіту за життя батька складено не було, а тому, він у встановлений Законом строк подав заяву до Ірпінської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька. В подальшому звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину для оформлення спадщини, але як виявилося, отримати вказаний документ він не може, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку немає чіткого визначення часток кожного із співвласників. Позивач вказує, що між ними не визначені частки, які є рівними та становлять по Ѕ частині кожному. В звязку з вищевикладеним, просив визначити частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ділянку площею 0,0193 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. ІІІ-Інтернаціоналу, 55 по Ѕ частини кожному із співвласників, а саме: [PERSON] та [PERSON]. Позивач в судове засідання зявився, підтвердив обставини наведені в позові, підтримав свої вимоги повністю, просив їх задоволити. Представник Відповідача в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у відсутність їхнього представника, в звязку з великою завантаженістю Ірпінської державної нотаріальної контори і винести рішення у відповідності до діючого законодавства України. Заслухавши пояснення позивача та вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, громадянин [PERSON] є батьком позивача, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Позивачу та його батькові [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ділянка площею 0,0193 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. ІІІ-Інтернаціоналу, 55 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 013123 від 22.02.2004 року (а.с.7). 27 лютого 2008 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина на невизначену належну йому частку у праві спільної сумісної власності земельних ділянок за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. ІІІ Інтернаціоналу, 55. Судом встановлено, що заповіту [PERSON] складено не було. Позивач у встановлений Законом строк подав заяву до Ірпінської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька. В подальшому звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину для оформлення спадщини, але як виявилося, отримати вказаний документ позивач не може, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку немає чіткого визначення часток кожного із співвласників, що підтверджується постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 30.05.2012 року (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Наведені обставини стверджуються копією державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 013123, копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією свідоцтва про народження [PERSON], копією постанови Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області від 30.05.2012 року № 1172/02-31 вих. про відмову у вчиненні нотаріальної дії та іншими матеріалами справи. На підставі ст. ст. 355, 368, 370 ЦК України,

Outcome: approved