Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-29 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] - звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] борг за договором займу від 12 серпня 2012р. у розмірі 8 000 гривень. Свої позовні вимоги позивачка за первісним позову мотивує тим, що на підставі укладеного договору займу між нею та відповідачем, останній зобов`язався повернути суму боргу, але до теперішнього часу зобов`язання свої не виконав. На момент звернення до суду з позовом, гроші не були повернені, у зв`язку з чим позивачка вважала, що її права та законні інтереси порушені. На теперішній час [PERSON] гроші у повному обсязі повернув, тому вона просить позовну заяву залишити без розгляду. У доповненій позовній заяві,[PERSON], просить також визнати за нею право власності на реконструйований житловий будинок по провул. Рилєєва,20 у м. Харкові, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що частина вищевказаного будинку з надвірними будівлями був нею реконструйований за свої особисті кошти та згідно технічного висновку ТОВ АрбудпроектПро стан будівельних конструкцій житлового будинку літ. А-1по провул. Рилєєва,20 у м. Харкові, відповідає будівельним, санітарно-гігієнічним та пожежним нормам та правилам. Позивач також зазначила, що 15.11.2012 р. між нею та її сином відповідачем по справі був укладений договір дарування частини вищевказаного будинку з надвірними будівлями, але сторони не мали можливості посвідчити цей договір нотаріально, тому що позивачкою здійснена самовільна реконструкція домоволодіння. В судове засідання позивач за первісним позовом не з'явилась, звернулась до суду із заявою, в якій підтримала свої позовні вимоги та просила розглядати справу за її відсутності, на підставі наданих доказів, але заперечувала проти вимог за зустрічним позовом, зазначивши, що на теперішній час перед позивачем за зустрічним позовом заборгованості не має. [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON],в якій просить стягнути з неї суму у розмірі 5000 грн., яку він позичив матері у серпні 2012 року. В судове засідання відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним - [PERSON] не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій проти позовних вимог [PERSON] не заперечував, просив суд розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив. Суд, ознайомившись із заявами сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно договору займу від 12 серпня 2012р., копія якого є в матеріалах справи, [PERSON] позичила відповідачу по справі суму у розмірі 8 000 гривень. На підставі договору дарування, р\\н 3984 від 28.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], договору про внесення змін до договору дарування від 07.04.2006 р., р\\н 1221, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], копії яких є в матеріалах справи, [PERSON] належить 13\\100 частин домоволодіння, що розташоване по провул. Рилеєва,20. [PERSON] за власні кошти господарським способом без отримання дозволу на початок будівельних робіт проведена самовільна реконструкція житлового будинку літ. А-1. Згідно технічного висновку Про стан будівельних конструкцій житлового будинку літ. А-1, що розташовані по провул. Рилєєва,20 у м. Харкові, виконаного на замовлення позивача ТОВ Арбудпроект, (держ. ліцензія серія АВ №512812 від 19.02.2010 року), технічний стан будівельних конструкцій обстежених 19\\100 частин реконструйованого житлового будинку літ. А-1, розташованого по пров. Рилєєва, 20 в м. Харкові відповідає будівельним, санітарно-гігієнічним та пожежним норм та правилам. Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного Кодексу України самовільним будівництвом є споруда, якщо вона побудована або будується без відповідного дозволу або належним чином узгодженого проекту. Зазначена будівля, відповідно до положень цивільного законодавства України, є самовільно збудованим майном. Частина 3 ст. 376 Цивільного Кодексу України встановлює, що право власності на самовільно побудоване нерухоме майно може бути по рішенню суду визнано за особою, яка здійснила самовільне будівництво. Згідно із договором дарування від 15.11.2012 р., який залучено до матеріалів справи, [PERSON] подарував своїй матері - [PERSON] - 19\\100 частин домоволодіння по провул. Рилєєва,20, але договір нотаріально не був посвідчений, тому що реконструкція частини домоволодіння відповідачем була проведена без відповідного дозволу компетентних органів, відповідно сторони не мають можливості оформити право власності за позивачем у встановленому порядку. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що сторони договору дарування частини домоволодіння по провул. Рилєєва, 20 м.Харкові досягли згоди відносно всіх істотних умов договору дарування вищезазначеного майна (предмет договору, кількість), отже договір є укладеним. З боку обдарованого (Позивача) відбулося виконання договору. Дані обставини підтверджуються письмовими доказами (договір від 15.11.2012 року підтверджує наявність згоди відносно всіх істотних умов договору,ч.2 ст. 719 ЦК України) договір дарування нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно положень ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому разі нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди у всіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови , що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, що і мало місце у даному випадку. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень №1952-ІV від 01.07.2004р. обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до п. 10 додатку №1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту №7/5 від 07.02.2002 р. є рішення судів, третейських судів про визнання права власності на обєкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на обєкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Вищевказані реконструйовані нежитлові приміщення закінчені будівництвом. Суд вважає, що доказів на підтвердження позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу до суду не надано тому у задоволенні зустрічного позову має бути відмовлено. Суд вважає, що заява позивача по первісному позову про залишення її позову про стягнення боргу без розгляду, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved