Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-30 00:00:00

27 листопада 2012 року позивач [PERSON] звернувся з вказаним вище позовом та просив визнати незаконним та скасувати наказ №2636/ос від 25 жовтня 2012 року про звільнення його з посади провідника пасажирського вагона, поновити його на займаній посаді та стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу. Вказував, що порушення умов контракту він не допускав, наказ про його звільнення, як застосування до нього дисциплінарного стягнення, винесено з пропущенням строку, передбаченого ст.148 Кодексу законів про працю України. Крім того, зазначає, що в оскаржуваному ним наказі не зазначено час, місце скоєння ним дисциплінарного стягнення та в чому безпосередньо воно полягало. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представники відповідача - Державного територіально - галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" проти позову заперечував, посилаючись на письмові заперечення на а.с.27-30. Просив в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача - відокремленого підрозділу Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштова кореспонденція ( а.с.23). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та розглядаючи справу в межах заявлених вимог на підставі поданих суду доказів, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] працював у вагонній дільниці станції Київ - Пасажирський на посаді провідника пасажирських вагонів з 15.05.2012 року, відповідно до контракту № 3. Термін дії контракту - до 15.05.2015 року. 20 серпня 2012 року на оперативній нараді засідання комісії по розгляду порушень посадових обов»язків та трудової дисципліни, на якій розглядався акт А№ 027328 від 15.08.2012 року,було прийнято рішення про розірвання контракту з провідником пасажирських вагонів [PERSON] за порушення умов контракту, а саме п.17-а встановлення факту перевезення надлишкової ручної поклажі. Згідно з наказом № 2052/ос від 03.09.2012 року [PERSON] звільнено з роботи за п. 8 ст. 36 КЗпП України. Підставою звільнення стало порушення п. 17-а контракту, а саме встановлення факту перевезення надлишкової ручної поклажі, що встановлено актом А№ 027328 від 15. 08.2012 року. Згідно з наказом № 2635/ос від 25.10.2012 року наказ №22052/ос від 03.09.2012 року скасовано та перенесена дата звільнення на 08.09.2012 року у зв`язку з перебуванням [PERSON] на лікарняному листку. Згідно з наказом № 2636/ос від 25.10.2012 року [PERSON] звільнено з роботи за п. 8 ст. 36 КЗпП України з 08.09.2012 року. Відповідно до п.8 ст.36 КЗпП України трудовий договір, укладений на визначений строк, припиняється з підстав передбачених контрактом. Виходячи з ч. 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законом. Частиною 3 ст. 15 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що працівники залізничного транспорту загального користування, які здійснюють обслуговування пасажирів, працевлаштовуються на підприємства пасажирського залізничного транспорту загального користування за контрактною формою трудового договору. Перелік категорій працівників залізничного транспорту, які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997р. № 764, де зазначено і провідник пасажирського вагона. Відповідно до умов п.п а пункту 17 контракту, який був укладений між позивачем та Вагонною дільницею станції Київ-Пасажирський, працівник може бути звільнений, а цей контракт розірваний з ініціативи роботодавця до закінчення терміну його дії у разі встановлення факту перевезення безквиткових пасажирів або надлишкової ручної поклажі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судовим рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 листопада 2012 року по цивільній справі №2523/1958/2012 (провадження №2/2523/968/2012), яке набрало законної сили, встановлено, що Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський не є юридичною особою, але має право укладати договори від імені Південно-Західної залізниці. Дані обставини відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. На підтвердження факту перевезення позивачем [PERSON] надлишкової ручної поклажі, представник відповідача в суді посилався на акт ревізії А № 027328 від 15.08.2012 року та на запис зроблений в рейсовому журналі поїзда №42(а.с.31,43-44). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З дослідженого судом акту ревізії А № 027328 від 15.08.2012 року, складеного працівниками Московського відділу Центра внутрішнього контролю та аудиту, вбачається, що 15.08.2012 року при перевірці вагона №13 поїзда № 42 сполученням Київ-Чернігів-Москва, провідником якого був позивач, було виявлено перевезення 200 кг надлишкової ручної поклажі (м»яса). Перевірку проведено на ділянці залізничного агенства Сухиничі-Москва у присутності начальника поїзда [PERSON], старшого провідника [PERSON] та провідника [PERSON], про що зроблено запис в акті ревізії А№ 2027328 від 15.08.2012, який підписано особами, які проводили ревізію, а також начальником поїзда та страшим провідником, від яких зауважень та заперечень не надійшло. Провідник [PERSON] від підпису відмовився. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, з наданого представником відповідача витягу з рейсового журналу начальника (а.с. 31) вбачається, що запис про виявлені в результаті перевірки порушення контролюючими особами були зроблені і викладені в 7 пункті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зазначені документи відповідають вимогам п.4 Правил контролю міжнародних пасажирських потягів та причіпних вагонів у сполученні між державами-учасницями Співдружності Незалежних Держав, Латвійською Республікою, Литовською Республікою, Естонською Республікою, що затверджені 28.05.1999 року на 24 засіданні Ради по залізничному транспорту, де передбачено, що результати контролю пасажирських поїздів та причіпних вагонів у випадку виявлення надлишкової ручної поклажі, оформляються актом, складеним контролюючими особами та записом в рейсовому журналі начальника поїзда. Аналогічні вимоги щодо оформлення результатів перевірки також викладено і у Правилах перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв»язку України від 27.12.2006 № 1196, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 04 квітня 2007р. №310/13577, відповідно до яких контроль за перевезенням та обслуговуванням пасажирів здійснюється посадовими та службовими особами залізниць, у тому числі контролерами-ревізорами поїздів, старшими ревізорами з контролю доходів та ревізорами з контролю доходів (п.18.1), а результати перевірки записуються у рейсовому журналі поїзда (журнал про контрольна вокзалі), а у разі виявлення фактів оформлення проїзних документів з порушенням цих правил повинні скласти акт і направити його відповідним підприємствам для реагування та вжиття заходів ( п.п.18.4,18.5). Виходячи з вищевикладено та враховуючи, що представником позивача в судовому засіданні не був спростований акт ревізії А № 027328 від 15.08.2012 року і запис зроблений в рейсовому журналі, суд вважає, що факт здійснення провідником [PERSON] перевезення надлишкової ручної поклажі 15 серпня 2012 року в поїзді № 42 сполученням Київ-Чернігів-Москва» Південно-Західної залізної дороги в вагоні № 13 (плацк) повністю підтверджений належними та допустимими доказами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України сторонами були погоджені умови розірвання контракту, у тому числі і дострокового, позивачем були допущенні порушення умов п.п а пункту 17 контракту, а тому, суд вважає, що відповідач мав правові підстави для розірвання з ним трудового контракту на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України. Безпідставним є посилання позивача в позовній заяві та представника позивача в судовому засіданні на те, що правовідносини між сторонами регулюються також ст.ст. 147-148 КЗпП України, оскільки відповідно до правової позиції, викладеної в ухвалі колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 9 червня 2010 року, припинення трудового договору з підстав, передбачених контрактом, не може вважатися дисциплінарним стягненням, тому положення щодо порядку застосування стягнень, на дані правовідносини не поширюються. Оскільки звільнення позивача є законним і підстав для поновлення його на роботі немає, то, відповідно відсутні і підстави, передбачені ст. 235 КЗпП України для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за період вимушеного прогулу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд також вважає безпідставними вимоги позивача, що заявлені не до юридичної особи - відокремленого підрозділу вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський, оскільки відповідно до ч.1 ст.2 ЦК України, учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи, також ч.2 ст.30 ЦПК України передбачено, що позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Отже, відокремлений підрозділ вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський, є неналежним відповідачем по даній справі. За таких підстав, позовні вимоги [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed