Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, в позовній заяві зазначила, що з 08.08.1998р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому вони перебували до січня 2011р. Під час спільного життя ними були придбані: квартира [ADDRESS], та №2 за тією ж адресою. Зазначена квартира була ними придбана в 2006р., а 06.11.2008р. після перереєстрації квартири були обєднані в один обєкт. Згідно договорів квартири були придбані відповідно №1 за 161600грн.; №2 - за 176750грн. що складає загальну суму 338350грн.; автомобіль «Lexus GX 470» 2008р. випуску д.№АР8934ВС вартістю - 60500доларів США, що по курсу НБУ складає 481580грн.; автомобіль «Opel Vektra» 2006р., випуску д.№АР1100АО, вартістю - 15000доларів США, що складає по курсу НБУ 119400грн. 17.03.2011р. їх шлюб був розірваний рішенням Комунарського райсуду м. Запоріжжя. Після розірвання шлюбу відповідач забрав зазначені автомобілі та розпорядився ними на свій розсуд. Спірне майно було придбано за рахунок кредитних коштів ПАТ «МетаБанк», при отримання яких позивачка була поручителем. Оскільки автомобілі були зареєстровані на відповідача, він зняв їх з реєстрації та продав. Просить поділити спільно нажите ними майно та визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири №1 по вул. Рекордній в м. Запоріжжі; стягнути з відповідача грошові кошти які відповідають половині вартості двох автомобілів в сумі 300490грн., судові витрати на держмито та ІТЗ. В уточненій позовній заяві змінила позовні вимоги та зазначила, що просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 420490грн. та судові витрати в сумі 1820грн.(а.с.98). В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали уточнені позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що легковий автомобіля LEXUS GX 470, 2008р. випуску, д/н [NUMBER] був відчужений за взаємною згодою подружжя в серпні 2010р., задовго до розлучення, на час продажу автомобілю сторони проживали разом та вели спільне господарство, що підтверджено рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя про режим окремого проживання від 03.03.2011р., в якому зазначається офіційна дата коли подружжя почали проживати окремо, а саме 03.03.2011р. Відповідно до довідки ПАТ «МетаБанк» від 13.04.2012р. №72/3527, автомобіль був придбаний за кошти банку та проданий з метою погашення кредиту банку (дата погашення банківського кредиту серпень 2010р.). Стосовно поділу двох квартир, які обєднані в одну та за адресою: [ADDRESS] та 2. пояснив, що відповідно до довідки ПАТ «МетаБанк» від 13.04.2012р. №72/3527 спірні квартири були придбані за кошти банку, загальна сума двох банківських кредитів складає 67000дол.США. В квартирах розміщувався офіс позивачки [PERSON], тому вони були обєднані в одну квартиру. Квартири були придбані в 2006р., тобто до фінансової кризи, яка в подальшому негативно вплинула на ціни на нерухомість. З 2006р. по час продажу квартир, основна заборгованість по банківським кредитам не погашалася, відповідач сплачував тільки відсотки, позивачка [PERSON] ніколи не сплачувала борги за банківським кредитом, тому після розірвання їх шлюбу весь фінансовий тягар перед банками залишився на відповідачі, а він не мав змоги виконувати зобовязання у таких розмірах. Тому за спільною згодою вони вирішили квартири продати. Згода на продаж квартир була оформлена позивачкою [PERSON] в заяві від 04.04.2011р., посвідченій в нотаріальному порядку приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за №1702. Відповідно до договору купівлі-продажу від 13.04.2011р., дві квартири, як одна, були продані вартістю 30000дол.США. Відповідно до довідки ПАТ «Метабанк» від 13.04.2012р. №72/3527, за одним кредитним договором №607300000170 від 23.03.2006р. відповідач повністю погасив заборгованість перед банком (в сумі 21850дол. США), а за іншим кредитним договором №607300000187 від 30.03.2006р. відповідачем частково погашена заборгованість у сумі 8150дол. США (залишок заборгованості складає 27223,14дол.США). Тобто, у відношенні поділу двох квартир, які обєднані в одну та розташовані за адресою:м. Запоріжжя, [ADDRESS] та 2, то у них обох на теперішній час залишився борг перед ПАТ «МетаБанк» у загальній сумі 27223,14дол.США, який у відповідності до п.24 постанови Пленуму ВС України від 21.12.2007р. №11 також підлягає поділу. Крім того, легковий автомобіль OPEL Vectra, 2006р. випуску, д/н [NUMBER] був проданий 08.02.2011р. (копія договору на посередницькі послуги від 08.02.2011р.), тобто під час коли сімя існувала, подружжя продовжували вести спільне господарство, що також підтверджується рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя про режим окремого проживання від 03.03.2011р., в якому зазначається офіційна дата коли подружжя почали проживати окремо, а саме 03.03.2011р.. Відповідач вважає, що, поділ спільного майна між сторонами не відповідає обєктивності, оскільки в своїй позовній заяві [PERSON] перерахувала не все майно, яке підлягає поділу, оскільки загальна маса спільного сумісного майна для [PERSON] та [PERSON] складається не тільки з двох автомобілів та квартири (зазначених в первісному позові), але й з Ѕ частини нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул.Новокузнецька, буд.5, приміщення 2 та земельної ділянки, кадастровий номер: 2322166600:01:003:0151. У випадку поділу загальної маси спільного сумісного майна за позивачкою [PERSON] залишиться заборгованість переді відповідачем. Крім того просить врахували, що за рішенням Жовтневого ВДВС, Запорізького міського управління юстиції, виконавчий лист про стягнення заборгованості по аліментам, він сплавив по виконавчому провадженню заборгованість по аліментам станом на 07.05.2012р. не 20650грн., а 23842грн., в звязку з чим виконавче провадження було закрито. У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі та поділити порівну спільну сумісну власність сторін, яка складається із боргового зобовязання перед ПАТ «МетаБанк» у загальній сумі 27223,14дол.США. 3-тя особа заперечень проти позову не надав, його представник в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, ввіходячи з наступного: Відповідно до постанови Пленуму ВС України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділу спільного майна подружжя» «вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при не досягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи» (п.22). В п.23 даної Постанови також зазначено «вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання». Крім того, пунктом 24 Постанови визначено «при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї». Судом встановлено, що 17.03.2011р. шлюб сторін був розірваний рішенням Комунарського райсуду м. Запоріжжя. Як стверджувала позивачка після розірвання шлюбу, відповідач забрав спірні автомобілі та розпорядився ними на свій розсуд. Спірне майно було придбано за рахунок кредитних коштів ПАТ «МетаБанк», при отримання яких позивачка була поручителем. Оскільки автомобілі були зареєстровані на відповідача, він зняв їх з реєстрації та продав. Але автомобіль LEXUS GX 470, 2008р. випуску, д/н [NUMBER] був відчужений за взаємною згодою подружжя в серпні 2010р., задовго до розлучення, на час продажу автомобіля сторони проживали разом та вели спільне господарство, що підтверджено рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя про режим окремого проживання від 03.03.2011р., в якому зазначається офіційна дата коли подружжя почали проживати окремо, а саме 03.03.2011р.. Відповідно до довідки ПАТ «МетаБанк» від 13.04.2012р. №72/3527, автомобіль був придбаний за кошти банку та проданий з метою погашення кредиту банку (дата погашення банківського кредиту серпень 2010р.). Стосовно поділу двох квартир, які обєднані в одну та за адресою: [ADDRESS] та 2. Відповідно до довідки ПАТ «МетаБанк» від 13.04.2012р. №72/3527 спірні квартири були придбані за кошти банку, загальна сума двох банківських кредитів складає 67000дол.США. В квартирах розміщувався офіс позивачки [PERSON], тому вони були обєднані в одну квартиру. Квартири були придбані в 2006р., тобто до фінансової кризи, яка в подальшому негативно вплинула на ціни на нерухомість. З 2006р. по час продажу квартир основна заборгованість по банківським кредитам не погашалася, відповідач сплачував тільки відсотки, позивачка [PERSON] ніколи не сплачувала борги за банківським кредитом, тому після розірвання їх шлюбу весь фінансовий тягар перед банками залишився за відповідачем. За спільною згодою сторони вирішили продати квартири. Згода на продаж квартир була оформлена позивачкою [PERSON] в заяві від 04.04.2011р., посвідченій в нотаріальному порядку приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованій в реєстрі за №1702. Відповідно до договору купівлі-продажу від 13.04.2011р., дві квартири, як одна, були продані вартістю 30000дол.США. Відповідно до довідки ПАТ «Метабанк» від 13.04.2012р. №72/3527, за одним кредитним договором №607300000170 від 23.03.2006р. відповідач повністю погасив заборгованість перед банком (в сумі 21850дол. США), а за іншим кредитним договором №607300000187 від 30.03.2006р. відповідачем частково погашена заборгованість у сумі 8150дол.США (залишок заборгованості складає 27223,14дол.США). Тобто, у відношенні поділу двох квартир, які обєднані в одну та розташовані за адресою:м. Запоріжжя, [ADDRESS] та 2, то у сторін на теперішній час залишився борг перед ПАТ «МетаБанк» у загальній сумі 27223,14дол.США, який також підлягає поділу. Легковий автомобіль сторін OPEL Vectra, 2006р. випуску, д/н [NUMBER] був проданий 08.02.2011р. (копія договору на посередницькі послуги від 08.02.2011р.), тобто під час коли сімя існувала, подружжя продовжували вести спільне господарство, що також підтверджується рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя про режим окремого проживання від 03.03.2011р., в якому зазначається офіційна дата коли подружжя почали проживати окремо, а саме 03.03.2011р.. Судом також зясовано, що на час розгляду справи, відповідач продовжує сумлінно сплачувати кредит в «МетаБанку» без участі позивачки, має намір завершити його сплату в повному обсязі, ніяких позовів до позивачки [PERSON] з боку МетаБанку» немає, що не оспорювалось сторонами у судовому засіданні, та знайшло своє підтвердження з заперечень відповідача. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач надав суду докази в обґрунтування своїх заперечень, докази позивачки суд вважає не належними щодо предмету доказування. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Суд не бере до уваги при поділі майна подружжя, заборгованість по аліментним зобовязанням відповідача перед позивачкою, оскільки вона буде остаточно зясована, органами ВДВС, та інше майно подружжя, спір за яким був вирішений сторонами в добровільному порядку, або за рішенням інших судів, які набули законної сили. У відповідності до ст.88 ЦПК України, не підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені позивачкою при розгляді справи.

Outcome: dismissed