Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому зазначив, що 27 червня 2000 року Будівельне підприємство ТОВ «Екобуд» видало йому ордер за № 086 на житлове приміщення, квартиру [ADDRESS]. В зазначену квартиру позивач відразу заселився і став в ній проживати. Позивач звернувся до адміністрації будівельного підприємства ТОВ «Екобуд» з заявою про надання йому дозволу на приватизацію зазначеної квартири і йому було надано такий письмовий дозвіл за вих. № 87 від 03.07.2000 року. Позивач не встиг здійснити приватизацію квартири із-за хвороби його матері [PERSON], яка будучи інвалідом, потребувала догляду, постійної уваги та допомоги і у позивача не залишалось вільного часу для подальшого оформлення документів. В даній квартирі позивач прописаний з 20.03.2001 року, де проживає і нині. 23.07.2012 року до нього в квартиру завітали державні виконавці МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ разом з експертом, з метою проведення експертної оцінки вказаної квартири, та вручили йому листа за № 14316 від 26.05.2010 року з якого стало відомо, що квартира належить ТОВ «Екобуд», з якого стягуються борги, тому квартира описана та знаходиться під арештом. Також позивач дізнався, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, тобто на квартиру в якій він прописаний та проживає, видане Білоцерківським УЖКГ 21.09.2004 року, виставлена на прилюдні торги, які відбудуться 15.02.2013 р. за початковою (стартовою) ціною продажу майна - 233 005 грн. 00 коп. Таким чином приватизувавши спірну квартиру ТОВ «Екобуд» порушило права позивача на житло та на приватизацію житла, як законного наймача і він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач просив суд визнати свідоцтво про право власності на квартиру № 3 розташовану в будинку № 34 по вул. Молодіжна м. Біла Церква Київської області видане 21.09.2004 р. Білоцерківським управлінням житлово - комунального господарства Товариству з обмеженою відповідальністю «Екобуд» недійсним та визнати за ним право власності на вказану квартиру. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача за довіреністю у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просить суд визнати свідоцтво про право власності на спірну зазначену квартиру недійсним, скасувати державну реєстрацію свідоцтва про право власності на квартиру, виключити квартиру з акту опису й арешту майна АА № 114145 складеного 04.03 2010 року державним виконавцем МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ та зняти з неї арешт, визнати за позивачем право на приватизацію спірної квартири у встановленому законом порядку. Уточнені позовні вимоги представник позивача повністю підтримав у судовому засіданні, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві та заяві про їх уточнення, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Екобуд», будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судові засідання не зявлявся надавши суду письмові заяви про повне визнання позовних вимог позивача та уточненого позову, просить суд справу розглянути без його участі. Представник третьої особи міського відділі ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції надав суду заяву про вирішення справи на розсуд суду без його участі. У звязку з уточненими позовними вимогами ухвалою суду від 04.03.2013 року до участі у справі було залучено в якості третьої особи Білоцерківське управління житлово-комунального господарства, представник якої, будучи належним чином повідомленим про день час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення уточнених позовних вимог виходячи з наступного. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що визнано відповідачем та сторонами у справі, позивач [PERSON] працюючи в будівельному підприємстві ТОВ «Екобуд» 27.06.2000 року отримав ордер на право заняття житлового приміщення квартири № 3, будинку № 34 пор вул.. Молодіжна, м. Біла Церква на підставі наказу № 2Ж від 08.02.2000 року, що підтверджується наданою суду копією ордеру ( а.с. 4). Позивач вселився в квартиру, став в ній проживати, звернувся з заявою до ТОВ «Екобуд» і отримав письмовий дозвіл за вих. № 87 від 03.07.2000 року згідно якого відповідач не заперечував проти приватизації квартири [ADDRESS] ( ас.5). Із-за хвороби матері позивач не встиг вчасно здійснити своє право на приватизацію спірної квартири, що підтверджується довідками МСЕК ( а.с.6). Згідно копії паспорту позивач [PERSON] зареєструвався у вказаній квартирі 20.03.2001 року ( а.с. 8). Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно п.п. 18-21 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 р. N 5, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви (додатки 2, 3) та необхідну консультацію. У відповідності до ч.3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передача квартир (будинків), у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Пункт 26 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затверджений постановою КМУ № 56 від 15.09.1992 року передбачає підготовку та видання органом приватизації відповідного розпорядження та свідоцтва про право власності, яке обовязково реєструється в бюро технічної інвентаризації. Позивач, отримавши дозвіл на приватизацію від відповідача у 2000 році, із обєктивних сімейних причин не встиг вчасно звернутись до органу приватизації майна та приватизувати спірну квартиру у встановленому порядку. Відповідач в свою чергу, порушуючи законні права позивача на житло та приватизацію, без повідомлення його у 2004 році здійснив приватизацію спірної квартири на підставі рішення виконкому Білоцерківської міської ради № 245 від 28.07.2000 року «Про затвердження акту Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію 60-ти квартирного житлового будинку по вул. Молодіжній,34» (а.с. 34), на яку зареєстрував право власності, що підтверджується наданою суду копією Свідоцтва серії САА № 167501 про право власності на нерухоме майно - квартиру № 3 розташовану в будинку № 34 по вул. Молодіжна, м. Біла Церква, виданого 21.09.2004 року Білоцерківським управлінням житлово-комунального господарства ТОВ «Екобуд» (а.с.9). Згідно ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ст. 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативах та мають право на їх приватизацію. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмеженим у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом. Згідно п.1 ст. 7 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» за громадянами, які не виявили бажання приватизувати займане ними житло, зберігається чинний порядок одержання і користування житлом на умовах найму. В п.11 ст. 8 вказаного Закону зазначено, що спори, які виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК України суд розглядає спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, наданих позивачем. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи наведене суд вважає, що стороною позивача доведені обставини порушення його житлових прав стороною відповідача, тому уточнені позовні вимоги в частині визнання свідоцтва про право власності на зазначену спірну квартиру недійсним, скасування його державної реєстрації та визнання за позивачем права на приватизацію квартири у встановленому законом порядку підлягають задоволенню. Відповідно вимог ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції станом на 09. 09. 2010 року) «Зняття арешту з майна», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про зняття з нього арешту. В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення дії або бездіяльність органів і посадових осіб ДВС та звернень учасників виконавчого провадження» розяснено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, вирішуються шляхом предявлення ними відповідно до правил підсудності позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Виходячи зі змісту наведеної норми Закону, право на звернення до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту належить особі, яка вважає себе власником спірного майна або володіє майном на законних підставах. Таким чином, державним виконавцем накладено арешт на квартиру, яка належить боржнику у виконавчому провадженні ТОВ «Екобуд» з порушенням встановлених правил приватизації, знаходиться у законному користуванні та володінні позивача, який не має боргових зобовязань. Враховуючи, що по справі достовірно встановлено, що позивач на законних підставах отримав спірну квартиру, проживає в ній, користується та володіє квартирою, позовні вимоги в частині виключення квартири з акту опису та арешту підлягають до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати з оплати судового збору в розмірі 2330,05 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved