overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, посилаючись на те, що він не надає матеріальної допомоги на її утримання. Позивачка в судове засідання не зявилася, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, у письмовій заяві уточнений позов визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, позивачка знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30.09.2011 р. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина, [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-хх років, тому потребує матеріальної допомоги від чоловіка. Крім того позивачка є студенткою 3 курсу Міжрегіональної академії управління персоналом Сєверодонецького інституту та навчається на контрактній основі. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 214,6 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребую у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, в якій просила суд встановити факт її постійного проживання однією сімєю з матірю [PERSON] з 1991 р. по день її смерті 16 червня 2010 р. Встановлення даного факту необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. Заявник у судове засідання не зявився, підтримав вимоги, справу просив слухати за його відсутність, про що надав суду відповідну заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, не заперечував проти задоволення заявлених вимог, справу просив слухати в його відсутність, про що надав суду відповідну заяву. Судом досліджені наступні докази: копія паспорта заявника та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідка голови вуличного комітету від 05.10.2012 р., копія свідоцтва про народження заявника, копія свідоцтва про смерть, копії банківських книжок, інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. У судовому засіданні встановлено, що 16 червня 2010 р. померла мати заявниці [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді вкладів в Ощадному Банку України. З 1991 року мати заявниці проживала разом з нею, вони вели спільне господарство. Заявниця фактично прийняла спадщину після померлої, як така, що мешкала разом зі спадкодавцем на день смерті. Підтвердження факту сумісного проживання однією сімєю необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000 грн., матеріальну шкоду в розмірі 1145,49 грн. та судові витрати у розмірі 500 грн. Позивачка в судове засідання не зявилася, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 2000 грн., матеріальну шкоду 1145,49 грн., просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, у письмовій заяві уточнений позов визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, 05.08.2012 р. у 03 год. відповідачем було завдано позивачці тілесні ушкодження, в результаті чого вона отримала струс головного мозку, забій мяких тканин обличчя та шиї. З 09.08.2012 р. по 18.08.2012 р. позивачка знаходилась на стаціонарному лікуванні у лікувально-профілактичному закладі ЦМЛ ім. Тітова у неврологічному відділенні. Згідно судово-медичної експертизи дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тому кримінальна справа Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області не порушувалась. В період лікування позивачкою, відповідно до чеків та квитанцій було витрачено 1145,49 грн. на лікарські засобі та на надання лікарських послуг. Протиправними діями відповідача позивачці було завдано моральну шкоду. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська область м. Лисичанськ вул. Жовтнева 299/7 посилаючись на те, що відповідачі з лютого 2010 р. не мешкають за вказаною адресою. Позивач в судове засідання не зявився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали, про причину неявки суд не повідомили, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія довідки про належність нерухомого майна; копія довідки вуличного комітету; копія рішення Лисичанського міського суду від 17.08.12 р.; копія договору купівлі-продажу. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачу з 29 травня 2002 р. на підставі договору купівлі-продажу належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Разом з позивачем у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі. Відповідачі з лютого 2010 р. за вказаною адресою не проживають і відсутні без поважних причин, за комунальні послуги не сплачують. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного та ч.2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000 грн., матеріальну шкоду в розмірі 967,90 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 750 грн. Позивачка в судове засідання не зявилася, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 900 грн., матеріальну шкоду 976,9 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 750 грн., просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, у письмовій заяві уточнений позов визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, 22.08.2012 р. у 23 год. 30 хв. відповідачем було завдано позивачці тілесні ушкодження, в результаті чого вона отримала струс головного мозку, забій темінної області з права та підшкірну гематому. З 24.08.2012 р. по 06.10.2012 р. позивачка знаходилась на амбулаторному лікуванні у лікувально-профілактичному закладі ЦМЛ ім. Тітова. Згідно судово-медичної експертизи дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тому кримінальна справа Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області не порушувалась. В період лікування позивачкою, відповідно до чеків та квитанцій було витрачено 967,90 грн. на лікарські засобі та на надання лікарських послуг. Протиправними діями відповідача позивачці було завдано моральну шкоду. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не зявилася, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, у письмовій наданій суду позов визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 29.05.2012 р. у справі № 2/1214/862/2012. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтвах про народження яких батьком вказано відповідача. Діти мешкають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 214,6 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст. 180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

У березні 2012р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 8939,70грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що у грудні 2010р. за договором банк надав відповідачу 5000грн кредиту строком до 17.12.2013р. під 20% річних; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач повідомлялася у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, до суду не з'явилася вдруге. За таких обставин, суд за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріали справи свідчать, що відповідно до кредитного договору №BL_ЖГ00005432 від 17.12.2010р. позивач надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти у розмірі 5000грн зі сплатою за користування 20% річних, комісії 1,50%, з кінцевим строком повернення кредиту 17.12.2013р., що підтверджується копією договору, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість. Про це свідчить і копія листа відповідачу від 10.02.2012р. з вимогою банку погасити заборгованість. Згідно розрахунку позивача станом на 12.03.2012р. розмір заборгованості становить: за кредитом -5000грн, за відсотками -319,45грн, за комісією -580,25грн. Крім того, відповідно до п.4 кредитного договору нарахована пеня -3040грн. Разом зазначені суми складають загальну суму стягнення за позовом -8939,70грн. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором позичальник зобов'язується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобов'язань не звільняє боржника від відповідальності. За умовами кредитного договору сторін та відповідно до положень ст.1050 ЦК України позивач через невиконання перед ним зобов'язань має право вимагати дострокового повернення кредиту. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню зазначені суми. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

В жовтні 2012 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки- Ніколаєвої [PERSON], [INFO], у розмірі I\\4 частини усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дитини,але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач вказувала, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те ,що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не дає, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справ підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 180-182; 184 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу батька, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів,наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини які мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не дає, хоча за матеріальним та сімейним становищем має можливість надавати таку допомогу, інших дітей у відповідача немає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. В порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

В жовтні 2012 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] в якій просила розірвати шлюб, зареєстрований 12 жовтня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва за № 486. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], 04.09.2003р.н. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній, спору щодо порядку виховання та місця проживання дитини не має. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засідання позов визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ст.ст. 110-112,114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхньої дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до ст. 113 СК України, відповідачу слід залишити прізвище - [PERSON]. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

В жовтні 2012 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у сумі 4 013,67 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказував на те, що 15.06.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-14035-150607, згідно з умовами якого банком було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000,00 грн. для користування на умовах визначених договорм. Однак свої зобов'язання за вказаним договором відповідач належним чином не виконав, тому станом на 07.08.2012 року виникла заборгованість у сумі 4 013,67 грн., яка складається з: 4 013,67 грн. - заборгованість за тілом кредиту. В судовому засіданні представник позивача не з'явився, попередивши в позовній заяві про розгляд справи за його відсутністю та підтримання позовних вимог в повному, погодившись про винесення заочного рішення. Відповідач у судове засіданні не з'явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 15.06.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-14035-150607, згідно з умовами якого банком було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000,00 грн. для користування на умовах визначених договором. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором №001-14035-150607 від 25.05.2007 року станом на 07.08.2012 р. становить 4 013,67 грн. і складається з: Заборгованість за кредитом-4 013,67 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525,526, ч. 1 ст. 625 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином і відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконаню у цей строк(термін). На підставі ст. ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: розрахунком, договором. Таким чином вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

В листопаді 2012 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO] Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник вказувала, що вона народилась [INFO] На теперішній час вона знаходиться в фактичному шлюбі з [PERSON], від якого в червні завагітніла. Заявник вирішила утворити з [PERSON] сім»ю, але в органах ДРАЦС їм було відмовлено у звязку з тим, що заявники не досягла шлюбного віку. В звязку з чим, вона звернулась до суду. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити. Зацікавлені особи [PERSON], який знаходиться з [PERSON] у фактичному шлюбі, батько заявника [PERSON], та представник служби у справах дітей Корабельного району м. Миколаєва - [PERSON] в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення даної заяви. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилась 28.07.1996 року, тобто не досягла шлюбного віку. Та обставина, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться у фактичному шлюбі, разом проживають та ведуть сумісне господарство, підтверджується їх батьками. Відповідно до довідки Жовтневої центральної районної лікарні від 02.11.2012 р. [PERSON] перебуває на девятнадцятому тижні вагітності та знаходиться на обліку в жіночій консультації. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Право на шлюб чоловіка та жінки , які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основаних свобод. На думку суду, надання [PERSON] право на шлюб з [PERSON] відповідає її інтересам, оскільки [PERSON] вагітна, добровільно бажає зареєструвати шлюб та утворити сім'ю.

Outcome: approved