Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що до 30.08.2005 року проживав із матірю [PERSON] в гуртожитку по вул.Мира, 33 в м.Херсоні. Після смерті матері він став проживати із батьком [PERSON] та його співмешканкою [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. В червні 2008 року батько із співмешканкою посварилися, в звязку з чим із сином переїхав до квартири [ADDRESS]. На теперішній час позивач дізнався про те, що 30.04.2002 року [PERSON], фіктивно продав [PERSON] квартиру [ADDRESS]. [PERSON] вважає, що даною угодою були порушені його права як неповнолітнього, в звязку з чим, просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 30.04.2002 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] та повернути сторони у первинний стан. В судовому засіданні адвокат позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд їх задовольнити по вищезазначеним обставинам. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причину своєї неявки не повідомила. Представник органу опіки та піклування Комсомольської районної у м.Херсоні ради в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що при укладенні договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 30.04.2002 року права неповнолітнього порушені не були, оскільки в зазначеній квартирі на вказаний період часу він не був зареєстрований та не проживав фактично. Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, заявою від 29.02.2012 року просила розглянути справу за її відсутністю. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] 25.06.1998 року було розірвано. У відповідності до договору дарування від 10.03.1999 року, [PERSON] був власником квартири [ADDRESS]. 30.04.2002 року [PERSON] продав вищезазначену квартиру [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований за № 830. 31.08.2005 року [PERSON] померла. З паспорту громадянина України вбачається, що [PERSON] з 22.06.2010 року був зареєстрований за адресою [INFO]. 17.06.2011 року з реєстрації місця проживання знятий. Згідно довідки № 38/5575 від 04.04.2012 року та форми № 16, в квартирі [ADDRESS] у період часу з 1987 року по 1994 рік були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; у період часу з 21.03.1997 року по 25.10.2002 року був зареєстрований у вищезазначеній квартирі лише [PERSON]. У відповідності до ч.1 ст.48 ЦК України (в редакції 1963 року), недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] У 1998 році даний шлюб було розірвано, після чого [PERSON] залишився проживати разом із матірю в гуртожитку по вул.Миру, 33 в м.Херсоні, де проживав до смерті [PERSON], тобто до 31.08.2005 року. 30.04.2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі договору дарування від 10.03.1999 року. При цьому, особисті або майнові права неповнолітнього [PERSON] порушені не були, оскільки в зазначений період часу він фактично не проживав та не був зареєстрований у [INFO], що підтверджується довідкою № 38/5575 від 04.04.2012 року та карткою прописки форми № 16. При зазначених вище обставинах, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, на підставі ст.48 ЦК України (в редакції 1963 року), суд вважає, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed