overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що з 10 жовтня 2009 року перебуває у шлюбі з [PERSON], який зареєстровано у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 523. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, внаслідок чого в сімї постійно виникали сварки та склалися неприязні стосунки. Шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2010 року, на теперішній час проживають за різними адресами. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON]В.в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій проти позову не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10 жовтня 2009 року у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 523. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали неприязні стосунки, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними. Сторони не підтримують шлюбні відносини з серпня 2010 року, спільне господарство не ведуть, проживають за різними адресами. Майновий спір відсутній. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-26 00:00:00

12 липня 2012 року позивач звернувся до суду із позовом до Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, в якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку розміром 5,34 га, що знаходиться на території Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, що належала його батьку [PERSON], який помер 23.03.2004 року. В обґрунтування позову вказував, що 23 березня 2004 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 5,34 га в межах території Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої 07.07.2001 року. Однак, оформити спадщину в позасудовому порядку позивач не може, оскільки батько не виготовив за життя державний акт на землю на своє імя та відсутній оригінал правовстановлюючого документа, через його втрату. В судове засідання позивач не зявився. Представник позивача надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, просив його задовольнити. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На думку суду, визнання відповідачем пред'явленого позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому, визнання позову Червоновершківською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області судом приймається. Відповідно до розяснень, які містяться в частині 6 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача, оскільки спір виник не з вини відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-26 00:00:00

Відповідно до укладеного договору № б/н від 04 серпня 2006 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, яке змінило свою назву на Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, відкрив [PERSON] платіжну картку, на яку встановило кредитний ліміт у розмірі 250 грн. зі сплатою 36,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору і станом на 30 березня 2012 року його заборгованість відповідно до розрахунку заборгованості за договором становить 37077 грн. 17 коп., в т.ч. 9996 грн. 06 коп. заборгованість за кредитом, 24839 грн. 34 коп. нараховані, але несплачені відсотки, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1741 грн. 77 коп. штраф (процентна складова), позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з нього цієї заборгованості. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до заяви відповідача про відкриття кредитної картки від 04 серпня 2006 року позивач відкрив відповідачу кредитний ліміт зі сплатою 36,0 % річних на суму залишку по кредиту, а відповідач зобовязався виконувати зобовязання згідно з «Умовами і правилами надання банківських послуг», однак зобовязання не виконав, і станом на 30 березня 2012 року його заборгованість становить 37077 грн. 17 коп., в т.ч. 9996 грн. 06 коп. заборгованість за кредитом, 24839 грн. 34 коп. нараховані, але несплачені відсотки, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1741 грн. 77 коп. штраф (процентна складова). У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Сторони обумовили відсоткову ставку в розмірі 36,0 % річних на залишок заборгованості по кредиту, умови його погашення, а в разі порушення умов договору позичальник зобовязується сплатити штрафні санкції відповідно до тарифів, установлених банком. Оскільки відповідач допустив невиконання умов договору та прострочку погашення кредиту, чим порушив взяті на себе зобовязання, тому з нього належить стягнути в примусовому порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 37077 грн. 17 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 370 грн. 77 коп. судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 550, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-26 00:00:00

У травні 2012 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення грошових коштів на підставі розписки. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що 31 жовтня 2011 року між ним та відповідачем укладено договір позики, згідно якого [PERSON] позичила у нього 1650 гривень та зобовязувалася повернути кошти за першою вимогою позивача. Цей факт підтверджено розпискою. Відповідач зобовязання щодо повернення позики добровільно не виконує, тому [PERSON] вручив їй письмову вимогу про повернення боргу у строк до 30 квітня 2012 року, однак станом на 21 травня 2012 року [PERSON] кошти не повернула. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у розмірі 1650 грн. 00 коп. У судовому засіданні позивач надав аналогічні пояснення та просив задовольнити позов. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовільнити позов. Відповідач у судовому засіданні позов визнала та проти його задоволення не заперечувала, про що надала суду заяву. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згіно договору позики 31 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого остання позичила у позивача 1650 гривень та зобовязувалася повернути кошти за першою вимогою позивача. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлено термін виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову та врахувавши, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення з відповідача суми боргу та суми судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою в якій вказали, що 08.10.2005 р. помер їх батько [PERSON]. Після його смерті за ним залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вул. Молодіжна, 1 с. Дружелюбівка Борівського р-ну Харківської обл. на земельній ділянці, загальною площею 0,25 га, яка розташована на територій Ізюмської сільської ради Борівського району Харківської області. Земельна ділянка не була приватизована. Позивачі вказують, що на теперішній час переоформивши на себе житловий будинок з надвірними будівлями, їм необхідно приватизувати земельну ділянку та виготовити державний акт. Але в установлений законом строк, після смерті батька, вони до нотаріальної контори за прийняттям спадщини не зверталися. В зв'язку з цими обставинами позивачі вимушені звернутися до суду про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,25 га в порядку спадкування за законом. Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та підтримують позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача до суду не з'явився, але надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, з позовними вимогами погоджується. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги належать задоволенню, оскільки згідно ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом ...». Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України «Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово». Відповідно до ч. З ст. 1261 ЦК України «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця». Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини». Відповідно до ст. 1225 ЦК України «право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення». Відповідно до ст. 81 ЗК України «громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі... прийняття спадщини...». Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються матеріалами справи: копіями паспортів позивачів (а.с.3-8), копіями свідоцтв про народження позивачів (а.с.26,27), копією свідоцтва про смерть батька позивача [PERSON] (а.с.25), копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.9), копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.10-14), копією свідоцтва про державну реєстрацію прав (а.с.15), копією архівного витягу рішення виконкому Ізюмської с/р від 20.02.1996 р. про надання земельних ділянок у приватну власність та користування [PERSON] (а.с.16), актом встановлення та погодження меж земельної ділянки (а.с17), кадастровим планом та експлікацією земельних угідь (а.с.18), довідкою про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.31). З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги мотивує тим, що 03 червня 2004 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось нерухоме майно до складу якого входить земельна частка (пай), розміром 4,28 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Кобижчанської сільської ради по колишньому КСП ім.. Шевченка. Як спадкоємець за законом позивачка володіє спадщиною, проте одержати правовстановлюючі документи на вказану вище земельну ділянку не може по тій причині, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) в колишньому КСП ім. Шевченка серія ЧН № 00778206, від 09.08.1996 року на ім.'я [PERSON] вважається недійсним, а в отриманні його дублікату їй відмовлено, оскільки його може отримати тільки власник і гому їй необхідно питання про власність вирішувати в судовому порядку. Тому просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай), розміром 4,28 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Кобижчанської сільської ради по колишньому КСП ім..Шевченка. Позивачка до суду не зявилася, в поданій заяві просить справу розглянути в її відсутність.Позовні вимоги підтримує. Відповідач до суду також не з'явився в поданій заяві просить справу розглянути в його відсутність.Позовні вимоги визнає. Третя особа [PERSON], яка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, заперечень та доповнень не має, до суду не з'явилася, в поданій заяві просить суд розглядати справу в її відсутність. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог СТ.197 Ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи ,суд вважає , що позовні вимоги лягають задоволенню виходячи з слідуючого. Судом встановлено, пдо [PERSON], померла 03 червня 2004 року, що дтверджується свідоцтвом про смерть./ а.с.4/ Спадкове майно складається з земельної частки (паю) розміром 4,28 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Кобижчанської сільської ради. Після смерті [PERSON], позивачка звернулася з заявою про прийняття спадщини про ло свідчить довідка з нотаріальної контори. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не гфипинялися внаелідок його смерті. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. _ Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON], померла, після її смерті спадщину прийняла її донька [PERSON], оригінал сертифікату виданий па спадкодавця вважається недійсним згідно з публікацією в пресі, а дублікат на померлих не видається, що підтверджується довідкою Держкомзему, суд зважає, що вимоги позивачки про визнання права на земельну частку (пай) є обґрунтованими і відповідають вимогам Закону. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-26 00:00:00

В квітні 2012 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу по сплаті аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову зазначила, шо перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне сумісне життя у неї з відповідачем не склалося, 23 січня 2007 року шлюб між ними розірвано. На підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2009 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в ромірі 1/3 частини всіх видів заробітку шомісячно. Однак станом на 20 березня 2012 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 4123,60 грн. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позові, та просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, зясував наступне. Із свідоцтва про народження серії 1-БК, виданого 18 лютого 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. Із свідоцтва про народження серії 1-ОК, виданого 07 грудня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. З довідки Відділу державної виконавчої служби Броварського МУЮ від 23.03.2012 року, вбачається, що на виконанні у ВДВС Броварського МРУЮ знаходиться виконавчий лист № 2-4510 від 09.12.2009 року, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісчно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку на користь [PERSON], на утримання дітей: сина - [PERSON], 22.01.200 року народження, доньки - [PERSON], [INFO], починаючи з 16.10.2009 року і до їх повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 20.03.2012 року становить 4123,60 грн. У ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не; більше, як за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи встановлене, зокрема, розмір заборгованості по сплаті аліментів, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. На підставі ст. ст. 180, 194 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини; сина [PERSON], [INFO] .Відповідач, являючись батьком сина, ухиляється від належного матеріального його утримання, більше пятнадцяти років добровільно не надає матеріальної допомоги, не займається вихованням сина, тому просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму , для дітей відповідного віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, а надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі 1996 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач, являючись батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], ухиляється від належного добровільного його утримання, не надає матеріальної допомоги, а тому з нього слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму , для дітей відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-26 00:00:00

16.07.2012 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що: 19 листопада 1994 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, так як між ними немає взаєморозуміння, в них різні погляди на життя та шлюбно-сімейні стосунки, часто виникають сварки. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з вересня місяця 2005 року і не відновлювались. Спільне господарство не ведеться. Спору про розподіл сумісного майна та утримання дитини не виникає, син буде проживати з нею. А тому просила винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить її інтересам. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про укладення шлюбу, сторони 19 листопада 1994 року зареєстрували шлюб. - згідно копії свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з вересня місяця 2005 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згодна і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що шлюб суперечить її інтересам, відповідач згоден з позовними вимогами.

Outcome: approved