Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-03 00:00:00

13 липня 2012 року [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначала наступне. 21.08.1998 р. між нею та відповідачем у справі було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС міської ради м.Запоріжжя, актовий запис № 708. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Також зазначала, що спільне життя не склалося через несумісність характерів. Шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться. З питань щодо виховання дітей, поділу майна та розірвання шлюбу спору немає. Посилаючись на зазначене, просила суд розірвати шлюб, стягнути державне мито з неї. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала викладене в позовній заяві, наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав . Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей. З матеріалів справи вбачається, що 21.08.1998 р. відділом РАЦС міської ради м.Запоріжжя, актовий запис № 708 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]П.(а.с.3). Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO](а.с.4-6) Судом встановлено, що сторони мешкають спільно, між тим, спільне господарство не ведуть, мають неповнолітніх дітей. Позивач заявила про неможливість подальшого співмешкання, неодноразові спроби примиритися, які не дали результату та просила суд не надавати строк на примирення. З огляду на зазначені обставини та враховуючи пояснення позивача у судовому засідання, суд визнав, що примирення та збереження сімї неможливе. Майновий спір про поділ майна буде вирішено в окремому провадженні. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і збереження сім'ї неможливе, суд приходить до висновку про те, що шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved