Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-12 00:00:00

01.03.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, обгрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. 28.08.2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики на суму 110\~000,00 доларів США. Термін виконання зобовязання за договором позики був встановлений. Відповідач зобовязався повернути позивачу кошти 29 лютого 2009 року, але до цього часу грошей не повернув. На чисельні прохання позивача про добровільну сплату боргу, відповідач спочатку обіцяв повернути гроші у найближчий час, а потім став ухилятись від зустрічей та виконання своїх зобовязань. З посиланням на ст. ст. 533, 625, 629, 1046-1050 ЦК України та умови договору позики просив стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 110\~000, 00 грн. та просив стягнути заборгованість за п. 10 договору позики з урахуванням 0,10 відсотка від суми боргу за кожен день прострочення, а саме за 1095 днів прострочення у розмірі 120\~450,00 доларів США, а також судові витрати по справі у розмірі 3219 грн. 00 коп. В судове засідання позивачка не зявилась до суду подала заяву в якій просить суд розглянути справу у її відсутності та задовольнити її позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено факт того, що 28.08.2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики на суму 110\~000,00 доларів США. Термін виконання зобовязання за договором позики був встановлений. Відповідач зобовязався повернути позивачу кошти 29 лютого 2009 року (а.с. 3). Факт отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів підтверджується п.1 договору позики, який був підписаний особисто відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Заперечень на позовну заяву до суду від відповідача не надійшло. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за договором позики від 29.08.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають задоволенню. Оскільки позика була надана в доларах США, то стягнення заборгованості за договором позики судом проводиться за курсом Національного банку України на день ухвалення заочного рішення, станом на 12.07.2012 року, (100 доларів США = 799,3 гривні), тобто заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] дорівнює 878900 грн. (110000 х 7,99 грн. = 878900,00грн.). Крім того позивач просив стягнути заборгованість за п. 10 договору позики з урахуванням 0,10 відсотка від простроченої суми за кожен день прострочення, а саме за 1095 днів прострочення у розмірі 120\~450,00 доларів США, що на день ухвалення заочного рішення становить 962 395 (девятсот шістдесят дві тисячі триста девяносто пять) грн 50 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне присудити позивачці пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені позивачкою і документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати у розмірі 3282 грн. 00 коп. (а.с. 22). На підставі викладеного та

Outcome: approved