Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-11 00:00:00

У жовтні 2012 року позивач [PERSON] звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що вони з відповідачкою [PERSON] з 17 жовтня 2002 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №536. Від вказаного шлюбу спільних дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї послужила різність поглядів подружжя на життя. Шлюбні відносини фактично припинились з середини листопада 2004 року. Позивач на даний час має іншу сім'ю та бажає зареєструвати шлюб з іншою жінкою. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі. Просив його шлюб з відповідачкою розірвати, так як відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю, на розірвання шлюбу з [PERSON] згодна, також пояснила суду, що відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 жовтня 2002 року, другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №536. Від вказаного шлюбу спільних дітей не мають. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з середини листопада 2004 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище "Балюк", що підтверджується її письмовою заявою. Спору по розділу майна немає. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] судовий збір у розмірі 107,30 грн. на користь позивача [PERSON] На підставі ст. 105 ч.3,110,112,113,115,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved