Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новомосковського міськрайонного суду з позовом, яким просила позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до неповнолітнього- [PERSON], [INFO]. В обґрунтування свого позову зазначила, що[PERSON] - її онук. Відповідач [PERSON] - її донька - є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO]. [PERSON] є біологічним батьком дитини, який не проживає з дитиною з 2 місячного віку, здоров'ям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, інтересу до навчальних досягнень сина не виявляє, самоусунувся від виховання дитини, надав нотаріальну згоду на позбавлення його батьківських прав щодо [PERSON]. Матір неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] з самого народження не виявляла батьківських почуттів до сина, ображала його, нервувалася, коли [PERSON] заважав їй відпочивати. Ще під час відвідування дитиною дитячого садочку, мати вчиняла фізичне насильство над дитиною. Сусіди постійно скаржилися на те, що вони не можуть спати вночі під крики і плач дитини. Служба у справах дітей Шевченківської районної вм.Києві державної адміністрації наказом від 30 березня 2011 року №34 взяла сім'ю [PERSON] на облік, як сім'ю, що опинилася у складних життєвих обставинах, спеціаліст служби провів з матір'ю профілактичні бесіди, вона була попереджена про адміністративно-кримінальну відповідальність батьків щодо утримання, навчання і виховання дитини. 09 червня 2011 року наказом № 54 сім'ю [PERSON] було знято з обліку, як сім'ю, що опинилася у складних життєвих обставинах. Однак, в квітні 2012 року ситуація повторилася. Знову сусіди повідомили про знущання над дитиною. 28 квітня 2012 року [PERSON] був вилучений зі школи працівниками відділу кримінальної міліції у справах дітей Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві, як такий, що перетерпів насилля з боку матері - [PERSON], і направлений до відділення соціально-психологічної реабілітації дітей (Центру екстреної допомоги дітям, які зазнали насильства) Притулку для дітей №1 Служби у справах дітей м.Києва. 04 травня 2012 року наказом №27 Служба у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації знову взяла сім'ю [PERSON] на облік, як сім'ю, що опинилася у складних життєвих обставинах. Мати знову була попереджена про неприпустимість вчинення насильства в сім'ї. На запитання психолога відділення соціально-психологічної реабілітації дітей, про те, чого [PERSON] боїться найбільше, він відповів, що найбільше боїться власної матері, яка його б'є, не хоче, щоб вона нього кричала, хоче відпочити. Виходячи з вищевикладеного, просила позбавити батьків [PERSON], [INFO] року народження - [PERSON] та [PERSON], батьківських прав по відношенню до нього та стягнути з відповідачів аліменти на його утримання. Позивач - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, зазначивши, що з самого дитинства [PERSON], її донька [PERSON], знущалась над ним. Вона заставляла виконувати його хатню роботу, прибирати, ввечері ходити за покупками, а будь-яку провинність жорстоко карала побиттям. Одного разу, коли [PERSON] загубив рукавичку, вона вигнала його шукати вказану рукавичку, а [PERSON], не знайшовши її, заснув у під'їзді, бо настільки боявся матері, що не міг повернутись додому без рукавички. За погані оцінки, вона примушувала його вночі (до 2.00-3.00 години ночі) перечитувати книжки, які обирала самостійно з полиць її численної бібліотеки, а іноді примушувала [PERSON] переписувати зазначені книжки. Весною 2011 року вона жорстоко побила його, після чого вигнала дитину у білизні в під'їзд, де він знаходився тривалий час, а потім загнала у квартиру і знову почала бити.В квітні 2012 року вона побила його залізною палицею, ногами, а потім штовхнула на більцекроваті, чим заподіяла йому численні тілесні ушкодження, на які звернула увагу вчителька, яка і повідомила правоохоронні органи. Вона, як бабуся не може спокійно чекати, доки її донька вчинить з дитиною щось непоправне, у зв'язку з чим просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] через жорстоке поводження з дитиною, а батька [PERSON] - [PERSON] через ухиляння його від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім того, зазначила, що зараз дитина мешкає з нею та дідусем, відвідує школу, секцію з акробатики, психологічний стан [PERSON] значно покращився, у нього з'явились друзі. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову в частині позбавлення її батьківських прав відносно її сина [PERSON], щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] через ухиляння його від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, просила задовольнити позов в цій частині в повному обсязі. Під час пояснень зазначила, що побиття дійсно мали місце, вона таким чином виховувала сина, бажаючи, щоб він виріс добропорядною людиною. Дійсно, в неї в однокімнатній квартирі мається велика бібліотека, книжки з якої вона примушувала перечитувати та переписувати [PERSON]. Таким чином вона карала його за погані оцінки в школі, однак щодо часу таких покарань, то це було не вночі, а увечері і від самого [PERSON] залежало, як швидко він це зробить і піде спати. Щодо випадку з рукавичко, то вона лише намагалась таким чином показати дитині, що речі коштують грошей, які вона заробляє тяжкою працею, а тому потрібно бережно до них ставитись. Крім того, вона забезпечувала сину туристичні подорожі, відвідування спортивних секцій та розважальних заходів, що,на її думку, свідчить про те, що вона належним чином виконувала свої батьківські обов'язки. При цьому зазначила, що не розуміє, які її рідна матір може мати до неї претензії, якщо її саму в дитинстві теж постійно били, і вона не знає іншої моделі виховання дітей, окрім той, яка була в її дитинстві. Однак, на даний час, зробила висновки, розкаялась, просила суд не позбавляти її батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Прокурор Каплун П.О. заперечував проти задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав [PERSON], мотивуючи свою позицію тим, що її не було притягнуто ані до адміністративної, ані до кримінальної відповідальності за жорстоке поводження з дитино, що позбавляє можливості встановити зазначений факт. Щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], через ухиляннявід виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, просив задовольнити позов в цій частині в повному обсязі. Представник служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації - Кучеренко С.М. позов підтримала частково. В частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], через ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, просила задовольнити, а позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON], вважала за недоцільне, надавши відповідні письмові висновки. Суд, вислухавши пояснення сторін, думку прокурора,представника служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації, свідчення свідка [PERSON], думку неповнолітнього [PERSON],дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження,[PERSON]народився[INFO] року і його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). Батько дитини - [PERSON], з двомісячного віку разом з сином не проживає, здоров'ям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, інтересу до навчальних досягнень сина не виявляє, самоусунувся від виховання дитини. 11.05.2012 року [PERSON] надав нотаріально завірену заяву, якою зазначив свою згоду з позбавленням його батьківських прав щодо [PERSON], [INFO] року народження (а.с.19). Листом від 10.02.2011 року, адресованимв.о. начальника ВКМСД Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві, начальник служби у справах дітей Шевченківської районної в місті адміністрації повідомляє про те, що надійшло звернення від громадянки [PERSON] з приводу вчинення жорстокого поводження її сусідки - [PERSON] по відношенню до свого малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Вищевказана громадянка зазначила, що у вечірні години (після 11 години) вона чує крики дитини та виразні удари ременем на протязі 10 хвилин. 07.02.2011 року [PERSON] була попереджена про адміністративну відповідальність щодо утримання, виховання та навчання [PERSON], однак 09.02.2011 року [PERSON] знову повідомила, що мати увечері знову кричала та била дитину. Виходячи з вищевикладеного, просили розглянути питання про притягнення [PERSON] до відповідальності (а.с.11, 13-15). Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.02.2011 року встановлено, що 17.02.2011 року до Шевченківського РУ ГМВС України із заявою про зникнення дитини звернулась [PERSON] Під час проведення дослідчої перевірки було опитано малолітнього [PERSON], який пояснив, що протягом останніх кількох років мати його сильно б'є по різним частинам тіла. 17.02.2011 року він після уроків мав піти на заняття з музики, але не пішов за власним бажанням. Після чого до нього зателефонувала мати, яка сказала, що за це він отримає 1 000 ударів. Він злякався і втік з дому (а.с.61). Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 18.06.2012 року та актом судово-медичного дослідження від 28.04.2012 року встановлено, що 22.04.2012 року [PERSON] нанесла малолітньому [PERSON] тілесні ушкодження металевою палицею, оскільки він не прибрав у квартирі (а.с.62, 76). Служба у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації наказом від 30 березня 2011 року №34 взяла сім'ю [PERSON] на облік, як сім'ю, що опинилася у складних життєвих обставинах (а.с.18), спеціаліст служби провів з матір'ю профілактичні бесіди, вона була попереджена про адміністративно-кримінальну відповідальність батьків щодо утримання, навчання і виховання дитини. 09 червня 2011 року наказом № 54 сім'ю [PERSON] було знято з обліку, як сім'ю, що опинилася у складних життєвих обставинах (а.с.17). Однак, в квітні 2012 року ситуація повторилася. [PERSON], [INFO], 28 квітня 2012 року направлено до Відділення соціально-психологічної реабілітації дітей, як дитину, яка зазнала насильства в сім'ї (а.с.12). Листом від 23.05.2012 року начальник ВК МСД Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві підполковник [PERSON] повідомив начальника Служби у справах дітей Шевченківської районної вм.Києві державної адміністрації про факт вчинення насильства [PERSON], [INFO] над малолітнім [PERSON], [INFO], який мав місце 28.04.2012 року, зібрані матеріали по факту якого направлені до прокуратури Шевченківського району м.Києва для проведення дослідчої перевірки, оскільки в діях матері вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ст.166 КК України (а.с.5). Згідно довідки Дитячої клінічної лікарні №7 Печерського району м.Києва від 06.05.20102 року [PERSON] звернувся за медичною допомогою з діагнозом «забої голови та обличчя» (а.с.6). Під час бесіди з психологом відділення соціально-психологічної реабілітації дітей, про те, чого [PERSON] боїться найбільше, він відповів, що найбільше боїться власної матері, яка його б'є, не хоче, щоб вона нього кричала, хоче відпочити. Двійки отримує через те, що не встигає зробити уроки. Він прибирає вдома двічі на тиждень, годує морських свинок, відвідує секцію футболу та музикальну секцію. [PERSON] запропоновано скористатися послугами психолога, пройти індивідуальне консультування у психолога (а.с.7-9). Суду також надані довідка про доходи [PERSON], згідно з якою її середній місячний дохід складає 9 000 - 10 000 гривень, а також позитивна характеристика з місця роботи. Крім того, службою у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації надано висновок про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки вона пройшла курс психотерапії, під час якого вона пройшла психокорекцію та профілактику агресивної поведінки (а.с. 57, 58-60, 87-88). Аналогічну позицію висловив і прокурор, зазначивши, що [PERSON] так і не було притягнуто до відповідальності, що позбавляє можливості позбавити її батьківських прав з підстави жорстокого поводження з дитиною. Однак, суд, проаналізувавши пояснення сторін, думку прокурора та висновок служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації, вивчивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»№ 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:незабезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток,як складову виховання;неспілкуються з дитиною вобсязі, необхідному для їїнормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та іншихдуховних цінностей;не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що батько дитини - [PERSON], з двомісячного віку разом з сином не проживає, здоров'ям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, інтересу до навчальних досягнень сина не виявляє, самоусунувся від виховання дитини. 11.05.2012 року [PERSON] надав нотаріально завірену заяву, якою зазначив свою згоду з позбавленням його батьківських прав щодо [PERSON], [INFO] року народження (а.с.19). Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON], [INFO] року народження. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він жорстоко поводяться з дитиною. Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»№ 3 від 30.03.2007 року, жорстоке поводження з дитиною полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Судом встановлено, що [PERSON] неодноразово застосовувала фізичне насильство над дитиною, що на думку суду є неприпустимим методом виховання. Цей факт підтверджений письмовими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, свідченнями самої відповідачки [PERSON], свідченнями свідка [PERSON] та поясненнями малолітнього [PERSON], який був допитаний в судовому засіданні. Під час пояснень в судовому засіданні малолітній [PERSON] вів себе врівноважено, спокійно відповідаючи на запитання головуючого. При цьому пояснив, що дуже бажає залишитись з бабусею та дідусем, з ними йому добре. Він відвідує школу, де в нуго вже з'явились друзі, та секцію з акробатики. До матері повертатися не бажає, бо вона його постійно б'є та знущається. Коли він плаче, кричить та благає її зупинитись і не бити його, то це її дратує ще більше. Одного разу вона била його дуже сильно, після чого у білизні вигнала в під'їзд, де він знаходився тривалий час, а потім загнала в квартиру і почала знову його бити. Мати заставляла його відвідувати секції футболу та музики. Футбол йому подобався, а от музика не дуже. На питання головуючого про те, чи не бабуся, часом, налаштувала його на такі відповіді, він сказав, що ні, він просто хоче спокійно жити та навчатись, просив залишити його з бабусею та дідусем. В судовому засіданні відповідач [PERSON] завила про те, що вона кається, обдумала свою поведінку та готова змінити її, однак, виступаючи в судових дебатах, жодним словом не обмовилась про свого сина, окрім прохання суду не позбавляти її батьківських прав. Натомість, виступаючи, вела себе агресивно, пред'являла претензії своїй матері - [PERSON], обвинувачуючи її у тому, що матір сама винна у тому що сталося, що матір з батьком в дитинстві постійно її били. А тому їй не відома інша модель виховання дітей, з чого суд прийшов до висновку, що [PERSON] не розкаялась і не зробила висновків, а лише намагалась виправдати свою протиправну, жорстоку поведінку перед судом, звинувативши у всьому інших осіб - своїх батьків. Таку ж поведінку [PERSON] проявляла і під час зустрічі з дитиною у Відділенні соціально-психологічної реабілітації дітей, де вела себе агресивно і неврівноважено, пояснювала, що побила дитину за двійки палицею, бо не хоче, щоб син ріс «неуком», а замість того, щоб поцікавитися здоров'ям дитини, нею обговорювалось питання щодо участі хлопця у футбольних змаганнях (а.с.78-80). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Новомосковської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, і таке рішення має бути прийняте в інтересах малолітнього [PERSON]. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця з кожного, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із заявою про позбавлення батьківських прав та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути судовий збір у розмірі 107,30 гривень. На підставі ст.ст. 164-166, 180, 182, 193 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved