Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-22 00:00:00

У березні 2012 року, [PERSON], звернувся до суду з названим позовом, який в подальшому збільшив та в якому просив суд, визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті свого сина [PERSON], померлого 01.06.2011 р. право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Туполєва, 35, що належав померлому на праві власності, на ? права на земельну частку (пай) із земель, що перебували в колективній власності колишнього КСП «Україна», що належала померлому на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай), виданого на підставі розпорядження Овідіопольської РДА № 546 від 29.08.2001 р. та стягнути з відповідачки на свою користь судові витрати по справі у розмірі 3739,60 грн., які включають витрати по сплаті судового збору за подачу позову, витребування доказів на загальну суму 1139,60 грн. та 2600 грн. на оплату правової допомоги адвокату, посилаючись при цьому на те, що відповідачка, яка є дружиною померлого, не визнає його спадкових прав на вищевказане майно і не надає йому документів на спадкове майно. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали свої збільшені позовні вимоги. Відповідачка позов не визнала, посилаючись на його безпідставність. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи та додатково надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 1217 ЦК України передбачено спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1222 ЦК України, передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частина 2 статті 1225 ЦК України зазначає, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. У відповідності зі ст. 1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтями 1258,1261 ЦК України передбачено спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, які постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, вони не заявили про відмову від неї. Статтею 1297 ЦК України передбачено спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, як те передбачено ст. 1299 ЦК України. Згідно із ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 статті 1270 ЦК України зазначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Пленумом Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами України земельного законодавства при розгляді цивільних прав»передбачено член КСП, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті, успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України. Таким чином, суд дійшов висновку, що право власності на земельну частку (пай) виникає не з моменту внесення членів КСП до списків, доданих до державного акту на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків а з моменту передачі державного акту про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», підставами для такого виділення є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Згідно із п. 11 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»- при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Суд з`ясував, що [PERSON] помер 01.06.2011 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 287110, виданого 08.11.2011 р. Першим Приморським ВДРАЦСу Одеського МУЮ і після його смерті, Овідіопольською РДНК Одеської області була заведена спадкова справа № 255/2011 (а.с. 5,27,23-42). Після смерті [PERSON], померлого 01.06.2011 р., залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Туполева, 35, який належав померлому [PERSON] на праві власності та земельної частки (паю) з земель колишнього КСП «Україна», що належав померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на його ім.`я на підставі розпорядження Овідіопольської РДА № 546 від 29.08.2001 р., що підтверджується інформацією КП «Овідіопольське РБТІ»№ 3932 від 02.12.2011 р., матеріалами інвентаризаційної справи на спадковий будинок № 1622 (початої 12.01.1976 р.), оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні, інформацією Овідіопольського Держкомзему № 18-18-15/600 від 03.04.2012 р. і витягом з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с. 20,21,40). Позивач є батьком, а відповідачка є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 349252, виданого повторно 21.09.2011 р. та штампом про шлюб у паспорті відповідачки (а.с. 6,81). Після смерті свого сина [PERSON], померлого 01.06.2011 р., позивач, як спадкоємець першої черги, 09.11.2011 р. звернувся у відповідності до діючого законодавства у встановлений законом строк до нотаріальної контори з письмовою заявою та прийняв спадщину згідно ст.ст. 1269,1270 (а.с. 26). Відповідачка, яка постійно проживала з померлим [PERSON] у спадковому будинку за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Туполева, 35, що підтверджується штампом в її паспорті і її особистими поясненнями, після смерті свого чоловіка [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась, однак прийняла спадщину у відповідності до ст. 1268 ЦК України (а.с. 25,38,101). Як зясував суд, позивач теж був зареєстрований у спадковому будинку за вищевказаною адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Туполева, 35, що підтверджується його штампом у паспорті, однак постійно не проживав у вказаному будинку у звязку зі стійкими неприязними стосунками з відповідачкою, своєю невісткою, яка після смерті [PERSON], відмовилась у будь-який спосіб спілкуватись з позивачем та надати на його прохання будь-які правовстановлюючі документи на спадкове майно, не визнаючи жодних прав позивача на спадщину, що зокрема, підтверджується особистими поясненнями відповідачки, які вона надала в судовому засіданні, а також постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 07.11.2011 р., з якої вбачається, що відповідачка після смерті свого чоловіка і сина позивача [PERSON], померлого 01.06.2011 р. перешкоджає позивачу у користуванні спадковим будинком, забороняє йому входити до будинку (а.с. 4,32,33,98). В судовому засіданні, відповідачка підтвердила факт неприязних стосунків з позивачем, право на спадщину якого не визнає та відмовляється надати йому правовстановлюючі документи на спадщину, вважаючи, що позивач не приймав участі у реконструкції і поліпшенні спадкового будинку, посилаючись при цьому на рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 18.08.1981 р., за яким нібито позивач отримав частину спірного будинку, що судом до уваги не приймається як належний та допустимий доказ, передбачений ст.ст. 57-60 ЦПК України, враховуючи, що рішення суду не містить в собі посилання на виділення у власність позивача частини будинку, а по суті спір стосувався майна і грошей, нажитих позивачем та його дружиною [PERSON] під час шлюбу, і яке знаходилось у їхньому користуванні, в тому числі у спірному житловому будинку і яке було поділено між ними та матір`ю [PERSON], як і не приймається судом як належні та допустимі докази письмові пояснення громадян щодо не проживання позивача у спадковому будинку та пояснення відповідачки щодо отримання позивачем земельної ділянки площею 0,100 га за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Зелена, 15 в рахунок спадщини, так як вказана земельна ділянка взагалі не входить до спадкової маси (а.с. 49-53,57-60). Враховуючи вищевикладене, а також приписи вищевказаної статті 1261 ЦК України та статті 1267 ЦК України, якою передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними - суд дійшов висновку, що позивач, як спадкоємець першої черги, має право на ? частину спадкового майна, після смерті свого сина [PERSON], померлого 01.06.2011 р. Крім того, з відповідачки на користь позивача, у відповідності до ст.ст. 84,88 ЦПК України, мають бути стягнуті понесені ним судові витрати по сплаті сум судового збору, як за подачу позову і забезпечення доказів по справі, так і за зверненням за правовою допомогою до адвоката, яка була обумовлена написанням позовної заяви, участю адвоката у судових засіданнях, які документально підтверджуються матеріалами справи на загальну суму 3739,60 грн. (а.с. 1,8,80,83-85,95,97). З вищезазначених підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved