overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 03.11.2007 рокуміським відділом РАЦС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 503. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання. Крім того, фактично не проживають як сімя з 2011 року. Позивачка в судове засідання не з?явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, просить позов задоволити в повному обсязі. Від відповідача на адресу суду надійшла письмова заява в якій останній просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб03.11.2007 року міським відділом РАЦС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 503, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Від шлюбу маютьнеповнолітню дитину - [PERSON], [INFO](а.с.6). Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 19.09.2009 року міським відділом РАЦС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 287. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання. Крім того, фактично не проживають як сімя. Позивачка в судове засідання не з?явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовезасіданняповторно не зявився, належним чином повідомлений про час та місце судового розглядусправи, заяв про розглядсправи у йоговідсутності не надійшло. Суд ухваливпроводитисудовезасіданнябузучастівідповідачаізвинесенням заочного рішення у справі. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.09.2009 року міським відділом РАЦС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 287, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину -[PERSON], [INFO](а.с.6). Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-23 00:00:00

03.04.2012 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумів розмірі 500грн. на кожну дитину, а саме 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей [PERSON], [PERSON] Олеговича.Свої вимоги мотивує тим, що з 21.02.1998 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей:[PERSON], 02.03.1999 року, [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо від сім?ї. [PERSON] матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей не надає. Діти проживають та перебувають на утриманні та вихованні у позивачки. [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумів розмірі 500грн. на кожну дитину, а саме 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. У судове засідання позивачка не зявилася, надіслала до суду заяву у якій просить справу розглядати без її участі, просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнає частково, не заперечує щодо сплати аліментів в сумі 300 грн. на кожну дитину. Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.02.1998 року (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], 02.03.1999 року, [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Враховуючи те, що відповідач здоровий, працездатний, офіційно працює, може утримувати своїх дітей, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, та стягує з відповід ача аліменти в розмірі 1/3 від його заробітку на обох дітей. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-23 00:00:00

Суд у відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складення рішення у повному обсязі відкласти на 4 дні з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Відповідач позов визнав, погоджується сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з позову сторони від шлюбу мають двох дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження . Позивачка заявила вимогу про отримання аліментів на дітей у встановленому законом порядку, вказуючи, що відповідач матеріальної допомоги на їх утримання в добровільному порядку не надає. Віповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ Відповідно до ч.1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-23 00:00:00

У травні 2012 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначала, що 25 серпня 2007 року вони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №558. Від шлюбу дітей немає. Спільне сімейне життя у неї з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння у сім»ї, у зв»язку з чим у них постійно виникають непорозуміння. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їхня сімя фактично розпалась. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала повністю та просила суд задовольнити їх. При цьому пояснила, що в даний час подружні стосунки з відповідачем припинені, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, подальше збереження їхнього шлюбу є неможливим, строк для примирення є недоцільним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд встановив, що 25 серпня 2007 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №558 (а.с.6). Від спільного подружнього життядітей немає. Також з»ясовано, що сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, проживають окремо. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки носить формальний характер. Майновий спір відсутній. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-23 00:00:00

У травні 2012 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначав, що 06 грудня 1997 року вони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис №586. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя у нього з відповідачкою не склалося через несумісність характерів, у них постійно виникають непорозуміння. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їхня сімя фактично розпалась. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав повністю та просив суд задовольнити їх. При цьому пояснив, що в даний час подружні стосунки з відповідачкою припинені, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, подальше збереження їхнього шлюбу є неможливим, строк для примирення є недоцільним. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, надання строку для примирення вважає також недоцільним. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд встановив, що 06 грудня 1997 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис №586. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також з»ясовано, що сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, проживають окремо. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки носить формальний характер. Майновий спір відсутній. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов*язанного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, в зв язку з тим, що відповідачка добровільно не надає матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання не зявився, згідно наданої заяви позов підтримав повністю просив позов задовольнити, про що надав відповідну заяву. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, згідно наданої заяви позовні вимоги визнає не заперечує щоб з неї було стягнуто ј частину всіх видів її заробітку але не менше 30% прожиткового мінімума. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов належить задоволенню але частково з наступних підстав. Сторони перебувають у фактичних шлюбі стосунках з 2007 року по квітень 2011 року, та проживали однією сім»єю. Від даного співмешкання сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем і знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою. Відповідачка разом з дитиною не проживає, добровільно матеріальну допомогу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частині усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним змісту довідки та забов»язання видати іншу довідку, позовні вимоги обґрунтовує наступним: Що довідка яку надана відповідачем [PERSON] від 15.02.2011 року за № 001/001 яка містить інформацію «27.01.2011 року в відділення Токмацького [PERSON] банку на ім»я [PERSON] представником ТГИК [PERSON] було поповнено рахунок на суму 210.47 грн., вказану довідку позивач вважає необєктивною та такою що не відповідає дійсності та вважає, що довідка не є доказом того, що дійсно на рахунок позивача було нароховано 210.47 грн. Ця обставина змусила позивача звернутися в суд з позовом про визнання недійсним змісту довідки та забов»язання видати іншу довідку. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, згідно наданої заяви позов не визнає, просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, згідно наданої заяви позов не визнає, просить суд розглянути справу у його відсутність Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON]П до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним змісту довідки та забов»язання видати іншу довідку не підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~27.01.2011рокув Токмацькому відділенні Запорізького РУ ПАТ «ПриватБанк»на ім.»я [PERSON]П головою Токмацької міської виборчої комісії [PERSON]П було здійснено поповнення по квитанції № 10 на сумму 210, грн. 47 коп., що підтверджується довідкою керівника Токмацького відділення ПАТ [PERSON] № 001/001 від 15.02.2011 року та копією квитанції № 10 внесення на рахунок. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Посилання позивача на недостовірний текст довідки, суд не приймає за неналежний доказ. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи наведене , суд дійшов висновку, що позивачу було поповнено рахунок головою Токмацької міської виборчої комісії [PERSON]П було здійснено поповнення по квитанції № 10 на сумму 210, грн. 47 коп., що підтверджується довідкою керівника Токмацького відділення ПАТ [PERSON] № 001/001 від 15.02.2011 року та копією квитанції № 10 внесення на рахунок.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-23 00:00:00

Ухвалою колегії суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області від 10.04.2012 року була скасована ухвала судді Коіпаківського районного суду м. Суми від 14.03.2012 року про відмову [PERSON] в ухваленні додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат пов»язаних з його явкою та явкою свідка до суду, а справу повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції. Заявник [PERSON] просить винести додаткове рішення по цивільній справі за його позовом до [PERSON] про участь батька у вихованні дитини, оскільки вимоги в частині судових витрат не були вирішені при постановленні рішення суду, свої вимоги підтримав у судовому засіданні. [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про винесення додаткового рішення про стягнення з неї компенсації судових витрат, як проїзд [PERSON] та свідка до суду у справі де він був позивачем, оскільки він не надав суду під час першого розгляду вказані докази. Суд, заслухавши пояснення заявника [PERSON], [PERSON], перевіривши матеріали цивільної справи № 2-661/2010 року, вважає необхідним ухвалити додаткове рішення. Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми від 05.05.2010 року були частково задоволенні позовні вимоги [PERSON], зобов»язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Визначений час для спілкування з малолітніми дітьми. Справа перебувала на розгляді в апеляційній інстанції за апеляційними скаргами сторін з 01.06.2010 року. 13.07.2010 р. ухвалою апеляційного суду Сумської області рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.05.2010 р. було залишено без змін. Відповідно до ст. 220 ч.1 п.4 ЦПК України передбачено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали цивільної справи, додані до справи документи, вважає, що необхідно винести додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати від пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 50 %, які складаються з судового збору у розмірі 4 грн. 25 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 125 грн., а також [PERSON] поніс витрати з судовим засіданням станом на 24 травня 2012 року по приїзду з с. Будилки Лебединського району і в зворотньому напрямку на суму 44 грн. (20 грн.+20 грн. = 2 грн. = 2 грн.), яка підлягає частковому задоволенню у розмірі 50 % на суму 22 грн. В задоволенні інших судових витратах, пов»язаних з проїздом позивача та свідка до суду, в судових засіданнях на час розгляду справи у 2010 році не заявлялось, докази по справі на той час не надавались та сторони пояснень з цього приводу не давали, тому ухвалити додаткове рішення у цій частині у суду немає законних підстав. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-23 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього на користь банку кредитних коштів в сумі 24\~912,77 грн.. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.08.2007 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір № ТЕХRRX10580102, за умовами якого позичальник отримав в банку кредит у сумі 4 800 грн. на строк до 11.08.209 року, проте, після закінчення строку дії договору кредитних коштів не повернув. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, в якій повністю підтримала позов та попросила його задовольнити з викладених у заяві мотивів. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча був належним чинном повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому суд, на підставі ст.. 224 ЦПК України, розглядає справу у його відсутності на підставі наявних в ній доказів. Судом встановлено наступні факти: Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 11.08.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № ТЕХRRX10580102, за яким позичальник отримав в банку кредитні кошти у сумі 4 800 грн. зі сплатою 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.08.2009 року, відповідно до Заяви та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, що є невідємною частиною договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошті у розмірі 4 800 грн.. Однак, [PERSON] в порушення взятих на себе згідно кредитного договору зобовязань, після закінчення строку дії договору кредитних коштів не повернув. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 612 частиною 1 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Кінцевий термін повернення кредиту закінчився 11.08.2009 року. Станом на 03 січня 2012 року непогашеною залишилась заборгованість в розмірі 24\~912,77 грн., з них: 4\~069,98 грн. заборгованість за кредитом, 9\~463,22 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1\~152,00 грн. заборгованості по комісії за користуванням кредитом, 8\~565,06 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1\~162,51 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення в його користь заборгованості за користування кредитом в розмірі 24\~912,77 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-23 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї на користь банку кредитних коштів в сумі 23\~572,70 грн.. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.08.2008 року між банком та відповідачкою укладено кредитний договір № ТЕХRRС11610118, за умовами якого позичальник отримала в банку кредит у сумі 1\~736,43 грн. на строк до 12.08.2009 року, проте, після закінчення строку дії договору кредитних коштів не повернула. Представник позивача у судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій позов підтримала та попросила його задовольнити з викладених у заяві мотивів. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, хоча була належним чинном повідомлена про час і місце розгляду справи, а тому суд, на підставі ст.. 224 ЦПК України, розглядає справу у її відсутності на підставі наявних в ній доказів. Судом встановлено наступні факти: Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 12.08.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № ТЕХRRС11610118, за яким позичальниця отримала в банку кредитні кошти у сумі 1\~736,43 грн. зі сплатою 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.08.2009 року, відповідно до Заяви та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, що є невідємною частиною договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредитні кошті у розмірі 1\~736,43 грн.. Однак, [PERSON] в порушення взятих на себе згідно кредитного договору зобовязань, після закінчення строку дії договору кредитних коштів не повернула. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 612 частиною 1 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Кінцевий термін повернення кредиту закінчився 12.08.2009 року. Станом на 03 січня 2012 року непогашеною залишилась заборгованість в розмірі 23\~572,70 грн., з них: 1\~316,23 грн. заборгованість за кредитом, 70,09 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 250,02 грн. заборгованості по комісії за користуванням кредитом, 20\~337,66 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1098,70 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, у даному випадку мають місце порушення з вини відповідачки майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення в його користь заборгованості за користування кредитом в розмірі 23\~572,70 грн..

Outcome: approved