Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 02.07.2009 року він позичив відповідачу 10000 грн. на організацію бізнесу зі строком повернення до 15.09.2009 року, зі сплатою винагороди у розмірі 1500 грн., що підтверджується розпискою. У зв'язку з скрутним матеріальним становищем він (позивач) неодноразово намагався повернути свої кошти, але відповідач ухиляється від виконання свого зобов'язання у повному обсязі, а саме ним (відповідачем) у вересні 2009 року, через третю особу, було повернуто 3800 грн. та в травні 2011 року - 500 грн.. частина боргу не повернутий досі. Просить суд стягнути з відповідача на його (позивача) користь, за договором позики, суму боргу з урахуванням індексу інфляції у сумі 8507 грн. 50 коп., три відсотки річних від вищевказаної суми, а саме 699 грн. 37 коп., а всього 9206 грн. 87 коп. та сплачену ним (позивачем) суму судового збору. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації, згідно повідомлення Казанківського поштового відділення від 18.12.2012 року, останній за вказаним місцем проживання не знаходиться. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Відповідно до розписки від 02.07.2009 року відповідач отримав від позивача 10000 грн.. та зобов'язується повернути 11500 грн. до 15.09.2009 року. Таким чином у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт укладення між сторонами договору позики в порядку, передбаченому ст. 1046 ЦК України, оскільки відповідач отримав у позивача гроші та зобов'язався їх повернути у встановлений за домовленістю сторін строк. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позику в строк та в порядку, встановленому у договорі. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатній суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, згідно розрахунку заборгованості, відповідач повинен сплатити позивачеві за договором позики суму боргу (7200 грн.) з урахувань; індексу інфляції у сумі - 8507 грн. 50 коп. та три відсотки річних від вищевказаної суми (699 грн. 37 коп.), а всього 9206 грн. 87 коп., тому, позов є обгрунтований, та таким. що відповідно до положень ст.ст. 526, 625, 1049 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню суди, витрати.

Outcome: approved