Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-24 00:00:00

КП БМР Броваритепловодоенергія звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води за період з 01 липня 2006 року по 01 січня 2012 року в сумі 3 977 грн. 99 коп. Свій позов обґрунтовує тим, що 12 грудня 2004 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання підігрітої води №13506/12945. Відповідач отримує послуги, та щомісячно і своєчасно зобовязаний за це сплачувати кошти. Проте відповідач кошти за надані послуги не сплачує чим своїми діями порушує ст.ст. 66-68 ЖК УРСР, п.5. ч.З ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги», ч.З ст. 815 ЦК України, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення". Нарахування за послугу з централізованого опалення проводяться згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, в даному випадку нарахування проводиться на одну особу з розрахунку 1 кв. м. опалювальної площі, відповідача становить 65, 9 кв. м. В результаті несвоєчасної сплати коштів за послуги з централізованого опалення та підігріву води відповідача за період з 01 липня 2006 року по 01 січня 2012 року перед позивачем виникла заборгованість в сумі 3 977 грн. 99 коп. У звязку з цим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. КП БМР Броваритепловодоенергія звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води з [PERSON] 21 лютого 2011 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області було скасовано судовий наказ. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена в судове засідання не зявилась, просить суд розглядати справу без її участі, до суду надіслала заперечення в якому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не вірно нараховує суму боргу, вказує що заборгованість виникла у звязку з неузгодженістю з категорією ПТН, крім того, період за який позивач просить стягнути борг перевищує три роки, чим порушує строк давності. Також позивач у позовній заяві не вірно посилається на опалювальну площу, так як житлова площа відповідача, яка опалюється становить 40,4 кв.м. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, та надані докази. дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 грудня 2004 року було укладено договір про надання населенню послуг з опалення та водонагрівання № 13506/12945 між КП "Броваритепломережа" та [PERSON]. Згідно до розрахункового листа абонента [PERSON] особовий рахунок №12945 наданого позивачем за квартирою № 24 в будинку №6-а по вул.Незалежності в м. Бровари Київської області опалювальною площею 65,9 кв.м. є заборгованість за послуги з опалення та підігріву води перед КП ''Броваритепловодоенергія'' в сумі 3 977 грн. 99 коп. за період з 01 липня 2006 року по 01 січня 2012 року. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2011 року скасований судовий наказ, а КП "Броваритепловодоенергія" зверталося до суду 30 листопада 2010 року із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу по оплаті послуг з теплопостачання в сумі 2587 грн. 30 коп. Вказаний позов був поданий позивачем 08 лютого 2012 року, в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 3977 грн. 99 коп. за період з 01 липня 2006 року по 01 січня 2012 року. Згідно ч. З ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. У відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач у своїх запереченнях наполягала на застосуванні терміну позовної давності та просила відмовити позивачу в задоволенні позову саме в звязку із спливом позовної давності на звернення позивача до суду з вказаним позовом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Беручи до уваги той факт, що позивачем не обґрунтовано поважності пропуску позовної давності на звернення до суду з даним позовом та не заявлено клопотання про поновлення строку звернення, враховуючи ту обставину, що відповідач наполягав застосувати позовну давність до винесення судового рішення, суд прийшов до висновку відмовити в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за період з 01 липня 2006 року по 07 лютого 2009 року. Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року, споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, вказано, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ч.І ст.19 Закону "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. В пункті 1.2 вказаного вище договору, який був укладений 21 грудня 2004 року зазначено, що предметом цього договору є надання таких послуг: центральне опалення та пі лі грі в вотти в [ADDRESS], особовий рахунок 12945. У вказаному договорі в п. 1.3. зазначається, що площа яка опалюється складає 65, 9 кв.м. Крім того в п. 1. зазначається, що виконавець зобовязується надавати споживачеві - наймачеві ( власнику) квартири та членам його сімї, а також іншим особам, які фактично проживають у квартирі, послуги з опалення та підігріву води, а споживач зобовязується своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами на умовах нього договору. Тарифи на які посилається позивач в тому числі ПТН згідно наданої зведеної відомості почали нараховуватись з 2006 року, тобто на момент укладення договору їх не існувало, а тому сторони не могли і обумовлювати їх сплату споживачем. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.І п. 2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін /тарифів на житлово-комунальні-послуги відповідно до закону. Згідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Вказані тарифи були затвердженні виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області про, що надана зведена відомість про тарифи та послуги з теплопостачання для першої групи споживачів (населення) по КП "Броваритепловодоенергія" (а.с. 12), крім того згідно п. 3.1. договору від 21 грудня 2012 року вказується про те, що розмір оплати за користування послугами по опаленню та підігріву води встановлюється згідно з діючими тарифами, які затверджуються виконавчим комітетом Броварської міської ради, по нормам споживання та у залежності від площі та кількості проживаючих. Крім того твердження відповідача про те, що їй не врахована субсидія повністю спростовуються поданим розрахунком заборгованості за період з серпня 2010 року по січень 2011 року, що відповідає змісту листа з Управління праці та соціального захисту населення від 09 березня 2011 року, а саме, що з серпня 2010 року по січень 2011 року їй було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на 46,5 кв.м. (як виняток за рішенням комісії а надлишкові 15 кв.м.) в сумі 176 грн. 31 коп. Розмір субсидії визначається як різниця між розміром плати за житлово- комунальні послуги у межах норм споживання з урахуванням пільги сімї загиблого (50 % в межах санітарної норми) та 10 % часткою середньомісячного сукупного доходу. Згідно норм ст.ст. 64, 68 Житлового кодексу України споживач зобов'язаний своєчасно (щомісяця) сплачувати комунальні послуги. Враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку в частині стягнення суми боргу в розмірі розмірі 2 316 грн. 29 коп. (дві тисячі триста шістнадцять гривень двадцять девять копійок) за період з 08 лютого 2009 року по 12 грудня 2011 року, є обгрунтованим, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В частині стягнення з відповідача судового збору в розмірі 214 грн. 60 коп. суд відмовляє, оскільки [PERSON] надала до суду посвідчення серії Г № 015541 виданого 26 жовтня 2000 року про те, що вона має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, відповідно ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються.

Outcome: partial