Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

У листопаді 2011 року позивач звернуся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за невиконання зобов'язання. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та відповідачем у 2008 році були укладені договори. На виконання їх умов ним було передано [PERSON] кошти в сумі 145 266 дол. США, а саме [PERSON] передав відповідачу суму в розмірі 72 060 доларів США, що еквівалентно 576 480 (п'ятсот сімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят) гривень та [PERSON] передала суму в розмірі 72 060 доларів США, що еквівалентно 576 480 (п'ятсот сімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят) гривень. Останній зобов'язувався за передані кошти передати у власність [PERSON] дві однокімнатні квартири площею 47,18 кв.м. кожна та знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Тарасівка, вул. Шевченка. Також [PERSON] зобов'язувався передати у власність [PERSON] трьохкімнатну квартиру, загальною площею 84, 76 кв.м., що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Тарасівка, вул. Шевченка. 20.09.2011 року [PERSON] звернувся з заявою до Шевченківського РУ ГУ МВС України з приводу можливих неправомірних дій з боку відповідача. В ході перевірки поданої заяви відповідач підтвердив факт отримання грошових коштів в розмірі 145 266 дол. США. Але свої зобов'язання відповідач не виконав: 86 000 грн. вніс в ЖБК «Енергнетик», що підтверджено квитанціями, решту коштів витратив на власні потреби. Оскільки [PERSON] порушив свої зобов'язання та безпідставно отримав грошові кошти, на підставі ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 651, 1212 ЦК України, позивачі просили суд розірвати договір від 06 травня 2008 року, стягнути з відповідача загальну суму 1 154 128 грн., індекс інфляції за період з 13 вересня 2010 року по 10 жовтня 2011 року в розмірі 103 871 грн. 52 коп., три відсотка річних за прострочення за період з 13 вересня 2010 року по 10 жовтня 2011 року в сумі 37 279 грн. 52 коп. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги уточнив. Вказав, що відповідно до додатку №2,3 (а.с.40-42 ) [PERSON] вніс на ім'я [PERSON], [PERSON] 44 000 грн. та 42 000 грн., загальна сума становить 86 000 грн., що еквівалентно 17 200 дол. США Просив суд задовольнити позов та стягнути з відповідача загальну суму 127 006 ( сто двадцять сім тисяч шість) доларів США, що еквівалентно І 014 752 (один мільйон чотирнадцять тисяч сімсот п'ятдесят дві) гривні 53 копійки, індекс інфляції за період з 13 вересня 2010 року по 10 жовтня 2011 року в розмірі 91 327 грн. 73 коп., три відсотка річних за прострочення за період з 13 вересня 2010 року по 10 жовтня 2011 року в сумі 32 777(тридцять дві тисячі сімсот сімдесят сім) гривень 90 копійок. У судовому засіданні відповідач та представник відповідача проти позову заперечували, подали суду письмові заперечення. Просили суд відмовити в задоволенні позову. У судовому засідання до участі в справі було залучено у якості третьої особи ОК ЖБК «Енергетик». У судовому засіданні представник третьої особи ОК ЖБК «Енергетик» проти позову не заперечував. Суду пояснив, що дійсно в даний час на рахунку позивачів внесено 84 000 грн. пайового внеску та 2000 грн. вступного внеску. Решта коштів на рахунки кооперативу не надходили ні від [PERSON], ні від позивачів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За ст.. 61 ЦПК України не підлягають доказування обставини, які визнаються сторонами. При розгляді справи судом встановлено, що 06 травня 2008 року [PERSON] 1.1, отримав грошові кошти від позивачів в розмірі 145 266 дол. США, що на час передачі коштів становило733593,30 грн. (офіційний курс НБУ на 06.05.2008 року становив Ідол. США -5,05грн.). Згідно поданої розписок грошові кошти передавались [PERSON] за дві однокімнатні квартири площею 47,18 кв.м. кожна та знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Тарасівка, вул. Шевченка, а також за трьохкімнатну квартиру, загальною площею 84, 76 кв.м., що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Тарасівка, вул. Шевченка. Факт отримання коштів [PERSON] від [PERSON] в сумі 120 206 дол.США визнаються сторонами, підтверджуються поданими розписками. Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру №23 від 07 травня 2008 року та №25 від 29 травня 2008 року і №26 від 29 травня 2008 року на рахунок ОК ЖБК «Енергетик» було отримано від [PERSON] у якості вступного внеску 2000 грн. та у якості пайового внеску 42000 грн. і від [PERSON] у якості пайового внеску 42000 грн. Дана обставина також підтверджується і загальною відомістю членів кооперативу. За ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач отримав кошти від позивача в розмірі 144 266 дол.США без достатньої правової підстави, на рахунки кооперативу їх не вніс та не надав суду доказів того, що кошти були використані за цільовим призначенням. Тому має їх повернути позивачеві в повному розмірі, що становить 1 014 752 (один мільйон чотирнадцять тисяч сімсот п'ятдесят дві) гривні 53 копійки, з вирахуванням 86 000 грн., що внесені у якості пайового та вступного внеску. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач кошти не повернув, тому має відшкодувати понесені збитки, а саме три відсотки річних, що відповідно до поданих розрахунків становить 32 777(тридцять дві тисячі сімсот сімдесят сім) гривень 90 копійок. Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення індексу інфляції, оскільки кошти передавались в іноземній валюті. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, визначення в договорі грошових зобов'язань у іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, однак унеможливлює урахування розрахованого Державним комітетом статистики індексу інфляції для обґрунтування вимог, пов'язаних зі знеціненням боргу, визначеного в іноземній валюті.

Outcome: partial