Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-01 00:00:00

Харківський індустріально-педагогічний технікум звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на навчання студента. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що 8 серпня 2005 року наказом директора Харківського індустріально-педагогічного технікуму № 171 [PERSON] був зарахований студентом першого курсу. 5 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено угоду строком на три роки про підготовку фахівців з вищою освітою. За цією угодою відповідач проходив навчання за державним замовленням і прийняв на себе зобовязання після закінчення вищого навчального закладу працювати три роки за місцем працевлаштування в державному секторі економіки. Наказом директора технікуму № 167 від 25 червня 2009 року відповідачу був присвоєний кваліфікаційний рівень «молодший спеціаліст», а 25 червня 2009 року наказом директора технікуму він був відрахований зі складу студентів у звязку з закінченням навчання і здобуттям освіти. Після випуску з технікуму [PERSON] отримав направлення на працевлаштування в державному секторі економіки, що підтверджується відміткою у відповідному журналі. Однак до місця працевлаштування відповідач так і не прибув. Випускник вищого навчального закладу, який навчається за державним замовленням, у разі відмови відпрацювати на протязі трьох років за направленням у державному секторі економіки або у разі не прибуття за направленням до місця працевлаштування має відшкодовувати повну вартість навчання у встановленому порядку. Витрати технікуму на навчання відповідача за весь час навчання з урахуванням виплаченої йому стипендії та вартості навчання за контрактом становить 11898 грн. 60 коп., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Також позивач просить стягнути судові витрати понесені при поданні позову до суду. В судове засідання представник позивача не зявився. В заяві наданій суду просив розглянути цивільну справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. З матеріалів про виконання судового доручення Біловодського районного суду Луганської області, які надійшли 5 червня 2012 року з Близнюківського районного суду Харківської області витікає, що відповідач позов визнає повністю. Просить справу розглянути за його відсутності. Проти сплати судових витрат не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Харківський індустріально-педагогічний технікум є вищим навчальним закладом І ступеня акредитації. Наказом директора Харківського індустріально-педагогічного технікуму № 171 від 8 серпня 2006 року [PERSON] був зарахований студентом першого курсу (а.с.29-33). У відповідності до п.2 Указу Президента України «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників навчальних закладів» від 23.01.1996 року № 77/96 та п.4 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 № 992, між позивачем та відповідачем 5 вересня 2006 року укладено угоду строком на три роки про підготовку фахівців з вищою освітою (а.с.4). За цією угодою відповідач проходив навчання за державним замовленням і прийняв на себе зобовязання після закінчення вищого навчального закладу працювати три роки за місцем працевлаштування в державному секторі економіки. У разі відмови їхати за призначенням відшкодовувати до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. Наказом директора технікуму від 25 червня 2009 року № 167 [PERSON] була присвоєна кваліфікація «техніка-електрика-майстра виробничого навчання» (а.с.34-35). А наказом від 25 червня 2009 року № 168 він був відрахований з числа студентів технікуму денного відділення, в звязку з закінченням терміну навчання (а.с.49-50). Після випуску з технікуму [PERSON] отримав направлення на працевлаштування в державному секторі економіки, що підтверджується відміткою у журналі (а.с.37). Однак до місця працевлаштування [PERSON] не прибув, що підтверджується довідкою директора Панютівського професійного аграрного ліцею (а.с.38). За наслідками планової ревізії фінансово-господарської діяльності у Харківському індустріально-педагогічному технікумі за період з 01.01.2008 року по 01.02.2010 року, проведеної Контрольно-ревізійним управлінням в Харківській області, було складено акт № 031-11/15 від 19.03.2010 року, згідно якого було встановлено порушення п. 2 Указу президента України «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників навчальних закладів» від 23.01.1996 року № 77/96 в частині не відшкодування повної вартості навчання шляхом стягнення зі студентів (а.с.10-15). Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2011 року було задоволено позовні вимоги Контрольно-ревізійного управління в Харківській області до Харківського індустріально-педагогічного технікуму про зобовязання виконати вимоги від 21.04.2010 року за № 031-21/2978 на загальну суму 259103,97 грн. (а.с.27-28). Витрати технікуму на навчання [PERSON] з урахуванням виплаченої йому стипендії становить 11898,60 грн., що підтверджується розрахунком витрат на навчання за державним замовленням випускників Харківського індустріально-педагогічного технікуму, які відмовилися від працевлаштування за направленнями в державному секторі економіки (а.с.36). Відповідно до ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п.2 Указу Президента України «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників навчальних закладів» від 23.01.1996 року № 77/96 встановлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем при розгляді цивільної справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved