overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17.03.1994 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають та надалі будуть проживати з позивачем. Протягом січня 2012 року шлюбні відносини між сторонами припинені у зв'язку з виникненням сварок, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу суперечать її інтересам і просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву, де підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, з позовними вимогами згоден. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних причин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.03.1994 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, додане до матеріалів справи. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , які проживають та в подальшому будуть проживати з позивачем, спору про місце проживання дітей між сторонами немає. Шлюбні відносини між сторонами припинені у зв'язку з виникненням сварок. З початку січня 2012 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не спілкуються. Суперечок про майно між сторонами немає. Судом встановлено, що сторони тривалий час однією родиною не проживають, обоє згодні на розірвання шлюбу, миритися не мають наміру. При наявності таких обставин збереження даного шлюбу не відповідає інтересам сторін і надалі є недоцільним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

Враховуючи складність цивільної справи та складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає можливим відкласти складання повного рішення та проголосити його вступну і резолютивну частини. Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

05.09.2012 року позивачка [PERSON] звергнулася до суду з цивільним позовом до відповідача [PERSON] в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,06 га, розташовану в [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачки не визнав і просив відмовити в позові, в останнє з судових засідань відповідач не з'явився і не повідомив суд про причини своєї відсутності. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку. Згідно договору дарування житлового будинку від 15.04.1999 року посвідченого Новобузькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого у реєстрі за №374, перебуваючи у подружніх стосунках з позивачкою, відповідач [PERSON] подарував їй житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в [ADDRESS]. 01.04.2003 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розлучення з відповідачем позивачка звернулася до Новобузької міської ради Миколаївської області із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації по отриманню Державного акту на право власності на нерухоме майно, але в цьому їй було відмовлено, оскільки земельна ділянка під будинком (для його обслуговування) зареєстрована на відповідача [PERSON] згідно рішення виконкому Новобузької міської ради Миколаївської області №219 від 26.04.1994 року та зареєстрованому в Книзі записів державних актів за №1335 від 18.07.1995 року. Сам відповідач ухиляється від переоформлення земельної ділянки, оскільки після розлучення з позивачкою не підтримує з нею дружніх стосунків. Згідно ст.30 ЗК України (в редакції 1992 року) що діяв на момент укладення договору дарування від 15.04.1999 року, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст.67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Статтею 120 ЗУ України (нині діючого), а також ст.377 ЦК України передбачено що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Таким чином, враховуючи вищевикладене, в суду є достатньо законних підстав які дають можливість визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

19.11.2012р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, просила суд залиши їй прізвище, яке було набуте нею при укладені шлюбу "[PERSON]". Відповідач в судовому засіданні позов визнав на те заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 08.08.1992 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Березнігуватською сільською радою Новобузького району Миколаївської області, актовий запис №04, від якого мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, зникли шлюбні відносини, кохання. Сторони припинили шлюбні відносини в серпні 2008 року. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливе. Як встановлено судом спору між сторонами про поділ майна та місце проживання дитини на час розгляду цієї справи немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є її сином . Оскільки її чоловік [PERSON] помер, вона проживає одна та отримує пенсію у розмірі 1000 грн., має статус "Дитина війни"і потребує додаткової матеріальної допомоги оскільки часто хворіє та має потребу у лікуванні . Зазначила, що відповідач працездатний та має можливість допомагати їй матеріально, однак оскільки добровільно він цього не робить, вимушена звернутись до суду і просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. на місяць до зміни її матеріального становища. Позивачка до судового засідання не з'явилася, заздалегідь надавши заяву про розгляд справи без її присутності, підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, заздалегідь надав письмову заяву, у якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просив суд розглянути справу без його присутності. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] [INFO] дійсно є сином [PERSON] [INFO] згідно наданого до справи свідоцтва про народження. З матеріалів справи вбачається , що [PERSON] є пенсіонеркою та має статус "Дитина війни". [PERSON] -чоловік позивачки [PERSON] помер [INFO] року і у теперішній час вона мешкає фактично сама , що відображається у довідці довідково -інформаційної служби "Нова Комстаном на 03.12.2012 року. На основі вищевикладеного, враховуючи матеріальне становище позивачки, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 202 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

У листопаді 2012 року до суду із вказаною заявою звернулась [PERSON], просила встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане на підставі рішення виконавчого комітету Смотриківської сільської ради від 15.10.2003 року на будинок [ADDRESS] у якому по-батькові власника помилково зазначено «[PERSON]» за життя належало батькові заявниці [PERSON]. Вказувала, що державний нотаріус Пирятинської державної нотаріальної контори Михайліченко Т.М. розглянувши її заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після померлого 30.03.2012 року [PERSON] відмовила у його видачі, оскільки правовстановлюючий документ на будинок [ADDRESS] виданий на ім»я «[PERSON]», в той час як свідоцтво про смерть видане на ім»я «[PERSON]». У судовому засіданні заявниця підтримала заяву і просила задовольнити в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в заяві. Зацікавлені особи Пирятинська державна нотаріальна контора та КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не прибули, просили справу розглянути без їх участі. Суд, вислухавши заявницю, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню відповідно до ст. 256 ЦПК України, оскільки підтверджується матеріалами справи та не спростована зацікавленими особами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Автозаводської районної ради про визнання права власності на самочинно збудоване майно, просив визнати за ним право власності на самовільно збудоване майно : нежитлову прибудову літ. «а» до квартири [ADDRESS]. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача виконавчого комітету Автозаводської райради не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи КП „Кременчуцьке МБТІ Полтавської обласної ради» в судове засідання не прибув, попередньо направив листа про можливість розгляду справи без його участі. Представник третьої особи управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Нештап В.Г. в судове засідання не прибув, в наданих поясненнях не заперечував проти позовних вимог. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно договору дарування від 27.10.2005 року позивач [PERSON] є власником 16/50 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS]. В 2007 році позивачем було самочинно здійснено реконструкцію сіней, кухні та комірки, внаслідок чого загальна площа вказаної нежитлової прибудови збільшилась з 14.9 кв.м. до 25.3 кв.м. В зв»язку з самовільною реконструкцією вказана нежитлова прибудова не була здана в експлуатацію. Можливість експлуатації самовільно збудованого підтверджена висновком №106 Кременчуцького міського відділу Управління Держтехногенбезпеки у Полтавській області № 17/22/1277 від 29.05.2012 року та висновком Кременчуцької міської санітарно-епідеміологічної станції №76-02/03-01 від 20.03.2012 р., а також висновком експертного будівельно-технічного дослідження №12/6-12 від 20.02.2012 року. Оскільки одним із способів захисту цивільного права у відповідності до ст. 16 ЦК України є визнання права, позивач вимушений ставити питання щодо визнання за ним права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердження проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

Зважаючи на обмеженість в часі у викладені повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на, що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

08 січня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 06 вересня 2008 року із носуля В.В., посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не зявились. Позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без неї. Відповідач надав заяву, в якій позов визнав та просив справу розглянути без нього. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 вересня 2008 року (а.с.4). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, які не заперечуються відповідачем, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

09.07.2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка є обєктом спільної сумісної власності подружжя. В позовній заяві позивач вказав, що з 1984 року по 10.02.1998 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 10.02.1998 року шлюб було розірвано. В період шлюбу сторони придбали квартиру [ADDRESS], яка була зареєстрована за дружиною позивача [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 29.03.1994 року. 11.12.2003 року [PERSON] померла. Оскільки квартира була придбана під час шлюбу з [PERSON] просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. В судове засідання відповідач не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.07.1993 року по 10.02.1998 року, який було розірвано 10.02.1998 року відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ФП №014727. Від шлюбу позивача та [PERSON] 06.11.1987 року народилась донька [PERSON] (після шлюбу [PERSON]) Н.Г. відповідач по справі. В період шлюбу [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу 29.03.1994 року. 11.12.2003 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 189855. Згідно ч.1 ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Таким чином, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 69 дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Крім того, відповідно до ст.4 п.1 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011р. за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 110,20 грн., то з позивача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 104,40 грн. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому вимоги позивача [PERSON] обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання недієздатною його дочку [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона є інвалідом дитинства 1-А групи, за станом здоров'я перебуває на обліку у районній поліклініці Костопільської ЦРЛ. Внаслідок психічного захворювання [PERSON] нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Визнання дочки недієздатною йому потрібно для оформлення над нею опіки. В судовому засіданні заявник звернувся з клопотанням про зміну частини позовних вимог, а саме просить визнати опікуном над дочкою його дружину - [PERSON] Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти визнання [PERSON] недієздатною та визнання [PERSON] її опікуном. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] його сестра, яка з дитинства є інвалідом І групи, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За нею постійно доглядає мати - [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] - її дочка, яка є інвалідом дитинства І-А групи, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вона постійно доглядає за дочкою. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними та у відповідності до ч.1 ст.60 цього ж Кодексу у разі визнання фізичної особи недієздатною, суд встановлює над нею опіку. Відповідно до проведеної судом амбулаторної судово-психіатричної експертизи №10/13 від 8 січня 2013 року встановлено, що [PERSON] страждає розумовою відсталістю, в силу свого психічного розладу не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки. Враховуючи висновок Яполотської сільської ради від 14.08.2012 року, суд вважає за доцільне призначити [PERSON], [INFO], опікуном її дочки [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

У відповідності з ч. 3 ст. 209 ЦПК України суд вважає, що в даному судовому засіданні необхідно оголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши виготовлення рішення суду у повному обсязі на пять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

У відповідності з ч. 3 ст. 209 ЦПК України суд вважає, що в даному судовому засіданні необхідно оголосити вступну та резолютивну частини, відклавши виготовлення рішення суду у повному обсязі на п'ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

До суду з названою заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що вона народилася [INFO]. В січні 2011 року почала зустрічається із [PERSON] та знаходиться з ним у фактичних шлюбних стосунках, завагітніла. З червня 2012 року вона разом з [PERSON] проживає в квартирі його батьків [ADDRESS]. Вони мають намір вступити в шлюб. Просить суд надати їй право на шлюб, як особі, яка не досягла 18-річного віку. В судовому засіданні заявниця та її законний представник [PERSON] заяву підтримали, підтвердили обставини, на які посилається в заяві заявниця. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення вказаної заяви не заперечує. Допитаний в якості свідка останній суду показав, що він із заявницею зустрічається з січня 2012 року та перебуває з нею у фактичних шлюбних стосунках, має намір одружитися з нею. Заявниця чекає від нього дитину. З літа 2012 року вони разом проживають в квартирі його батьків. Представник заінтересованої особи відділу РАЦС Ставищенського РУЮ в судове засідання не прибув, проте до суду надіслали листа, в якому проти задоволення вказаної заяви відділ не заперечує, просить справу розглядати у відсутність представника відділу. Суд розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, її законного представника, заінтересованої особи [PERSON], показами допитаного як свідка [PERSON] та дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 2 грудня 1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК № 438305, виданого 29.12.1995 року відділом РАГС Ставищенського РУЮ Київської області (а.с. 5). З січня 2011 року знаходиться у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON], в даний час вагітна (а.с. 6). Заявниця та заінтересована особа [PERSON] мають намір вступити в шлюб. Вказані обставини підтверджуються показами допитаного в якості свідка [PERSON], довідкою лікара-гінеколога від 15 січня 2013 року (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. У відповідності з ч. 2 ст. 23 Сімейного Кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявниці слід надати право на шлюб, оскільки це відповідає її інтересам.

Outcome: approved