Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

30.10.2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Миколаївгаз про визнання недійсним наказу №370-к від 10.10.2012р., поновлення на роботі на\~ посаді інженера з експлуатації автотранспорту 2 категорії Управління експлуатації газового господарства та\~ стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. \~ В позовній заяві позивач зазначила, що з 20.10.2008 року до 14.06.2010г. вона працювала на посаді інженера з експлуатації автотранспорту 2 категорії ВАТ Миколаївгаз. З 15.06.2010р. по 10.10.2012р. позивач працювала в Управлінні експлуатації газового господарства ПАТ Миколаївгаз на посаді інженера з експлуатації автотранспорту 2 категорії автогосподарства. \~ \~ \~ \~ \~ \~ 10.10.2012 року наказом № 370-к була звільнена з роботи за ст. 40 п. 1 КЗпП України, в звязку зі скороченням. В обґрунтування незаконності її звільнення з роботи позивач зазначила, що у наказі №598-ос від 08.08.12р. Про скорочення витрат по товариству, на підставі якого було видано наказ №370-к при її звільнення, відсутнє економічне обґрунтування необхідності скорочення штату, на момент вручення їй повідомлення про скорочення їй не були запропоновані всі вакантні посади, рішення профспілкового комітету від 10.10.12р. про надання згоди про її звільнення було прийняте під тиском адміністрації відповідача та не дотримано двомісячний строк від моменту вручення попередження про скорочення до моменту звільнення. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини викладені в заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про поважність причин незявлення суд не повідомив. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України, за згодою позивача, справу розглянуто заочно, за відсутності представника відповідача. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 20.10.2008 р. до 14.06.2010р. працювала на посаді інженера з експлуатації автотранспорту 2 категорії ВАТ Миколаївгаз, а з 15.06.2010р. по 10.10.2012р. на посаді інженера по експлуатації автотранспорту 2 категорії автогосподарства Управління експлуатації газового господарства (УЕГГ) ПАТ Миколаївгаз. Згідно з наказом голови правління ПАТ Миколаївгаз №598-ос від 08.08.2012р., з метою економії експлуатаційних витрат, зниження собівартості робіт та на підставі рішення правління товариства, скорочено посаду інженера по експлуатації автотранспорту 2 категорії по УЕГГ. 10.08.2012р. [PERSON] вручено повідомлення про наступне звільнення з роботи, в звязку з скороченням, та повідомлено про наявність вакантної посади контролера газового господарства Миколаївського району дільниці по обслуговуванню абонентів абонентської служби Управління з питань газопостачання. Проте, як пояснила в судовому засіданні позивач, станом на 10.08.12р. їй не було повідомлено про наявність всіх вакантних посад, що підтверджується копіями відповідних повідомлень від 27.09.12р. - де повідомляється про наявність ще пяти вакантних посад, від 28.09.12р. - де повідомляється про наявність ще чотирьох вакантних посад, від 03.10.12р. - де повідомляється про наявність ще двох вакантних посад. 01.10.12р. [PERSON] подала заяву про переведення її на посаду бухгалтера ревізора 1 категорії відділу контрольно-ревізійної роботи. Проте їй було відмовлено у переведенні, в звязку з невідповідністю кваліфікаційним вимогам посадової інструкції. Протоколом №83 від 04.10.12р. засідання обєднаного профспілкового комітету відмовлено у наданні узгодження на звільнення [PERSON] Проте, 10.10.12р. на засіданні профспілкового комітету, оформленого протоколом №84, вже надано згоду на звільнення [PERSON] Згідно з наказом №370-к від 10.10.12р. [PERSON] звільнено з посади інженера з експлуатації автотранспорту 2 категорії Автогосподарства з 10.10.12р. на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, в звязку зі скороченням. Відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно з положеннями статті 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. Проте, як встановлено в судовому засіданні, керівництво ПАТ Миколаївгаз не виконало вимоги ст.. 49-2 КЗпП України, оскільки з моменту вручення [PERSON] повідомлення про звільнення двохмісячний строк спливає 10.10.12р., а тому вона могла бути звільнена лише 11.10.12р. Крім того, в судовому засіданні не доведено існування економічного обґрунтування необхідності проведення скорочення, та те, що [PERSON], відповідно до вимог ст.. 49-2 КУпП України були запропоновані всі наявні вакантні посади, на які вона могла претендувати. На підставі викладеного суд приходить до переконання, що Наказ №370-к від 10.10.2012 року та відповідно і звільнення [PERSON] є незаконним, в звязку з чим, на підставі ст.. 235 КЗпП України вона підлягає поновленню на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до наданої довідки №644 від 10.10.2012 року, за серпень та вересень 2012 року позивачці була нарахована заробітна плата в загальній сумі 4403,58 грн. Середньоденній заробіток позивачки за два місяці, що передували звільненню, розрахований відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, становить 104,58 грн. (заробітна плата за серпень - вересень 2012 року 4403,58 грн., відпрацьовано 42 дні). Час вимушеного прогулу складає 116 днів (з 10.10.2012 року по 22.03.2013 року). З урахуванням середньоденного заробітку, з ПАТ Миколаївгаз на користь позивачки підлягає стягненню заробітна плата за час вимушеного прогулу в розмірі 12162,6 грн. (116 днів х 104,58 грн.) без врахування сум податків та обовязкових платежів.

Outcome: approved