Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє [PERSON], звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], треті особи ВДВС Вижницького РУЮ, ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» про визнання житлового будинку та земельної ділянки спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину в спільному сумісному майні та виключення майна з акту опису і арешту, в якій вказувала, що на підставі договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2006 року відповідач [PERSON] став власником житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями, що знаходиться в с.Мигове Вижницького району Чернівецької області по вул..Буковинській, 105. Відповідно до договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2006 року [PERSON] набув право власності на земельну ділянку розміром 0, 4259 га, яка розташована в с.Мигове Вижницького району. Згідно договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2006 року [PERSON] набув право власності на земельну ділянку розміром 0,0300 га, яка розташована в с.Мигове Вижницького району, а відповідно до договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2006 року на земльну ділянку розміром 0, 2500 га, яка розташована в с.Мигове Вижницького району. Зазначала, що вказаний житловий будинок та земельні ділянки були придбані ними в період проживання однією сім»єю за спільні кошти, оскільки з січня 2000 року вона з [PERSON] почали проживати однією сім»єю, вели спільне домашнє господарство, мали єдиний бюджет, спільний доход та витрати. В травні 2002 року вони переїхали проживати в [INFO], який подарувала [PERSON] його мати, а 07 грудня 2004 року в установленому законом порядку вона, [PERSON] була зареєстрована в [INFO], який належав [PERSON] 14 червня 2012 року у них народилася донька [PERSON]. Посилалася, що 07 жовтня 2011 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції [PERSON] винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» боргу в розмірі 620627, 19 грн., в зв»язку з чим на зазначене майно складений акт опису та арешту. Вважала, що є власником половини житлового будинку та земельних ділянок та її майно не може бути описано та арештовано за борги її чоловіка. Просила визнати спільною сумісною власністю її та відповідача [PERSON] наступне майно: житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями, що знаходиться в с.Мигове Вижницького району Чернівецької області по вул..Буковинській, 105, загальною площею 32,80 кв.м., в тому числі житловою площею 15,30 кв.м.; земельну ділянку розміром 0,4259 га, яка розташована в с.Мигове Вижницького району Чернівецької області для ведення селянського господарства вартістю 150769 грн., яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2006 року; земельну ділянку розміром 0,0300 га, яка розташована в с.Мигове Вижницького району Чернівецької області для ведення селянського господарства вартістю 10\~620 грн., яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2006 року; земельну ділянку розміром 0,2500 га, яка розташована в с.Мигове Вижницького району Чернівецької області для ведення селянського господарства вартістю 107250 грн., яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2006 року; визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться в с.Мигове по вул..Буковинській, 105 Вижницького району Чернівецької області, загальною площею 32,80 кв.м., в тому числі житловою площею 15,30 кв.м.; визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,4259 га, яка розташована в с.Мигове Вижницького району Чернівецької області для ведення селянського господарства вартістю 150769 грн., яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2006 року; визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,0300 га, яка розташована в с.Мигове Вижницького району Чернівецької області для ведення селянського господарства вартістю 10\~620 грн., яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2006 року; визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,2500 га, яка розташована в с.Мигове Вижницького району Чернівецької області для ведення селянського господарства вартістю 107250 грн., яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2006 року; виключити з акту опису й арешту майна відповідно до постанови серії ВП №29117469 від 07.10.2011 року та звільнити з-під арешту наступне майно: житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться в с.Мигове по вул..Буковинській, 105 Вижницького району Чернівецької області, загальною площею 32,80 кв.м., в тому числі житловою площею 15,30 кв.м.; земельну ділянку розміром 0,4259 га, яка розташована в с.Мигове Вижницького району Чернівецької області для ведення селянського господарства вартістю 150769 грн., яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2006 року; земельну ділянку розміром 0,0300 га, яка розташована в с.Мигове Вижницького району Чернівецької області для ведення селянського господарства вартістю 10\~620 грн., яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2006 року; земельну ділянку розміром 0,2500 га, яка розташована в с.Мигове Вижницького району Чернівецької області для ведення селянського господарства вартістю 107250 грн., яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2006 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, та пояснив, що дійсно його довіритель [PERSON] проживав однією сім»єю з позивачкою з 2000 року. [PERSON] про отримання кредиту дружину [PERSON] до відома не ставив. Представник ВДВС Вижницького РУЮ [PERSON] проти задоволення позову заперечував. Надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без участі їх представника. Представник ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. В наданих суду письмових поясненнях з аргументами, викладеними в позовній заяві, не погоджувалися, що обґрунтовували наступним. 11 вересня 2007 року між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно умов якого позичальнику було надано кредит в сумі 84\~500 доларів США з кінцевим терміном погашення 10 вересня 2014 року. В забезпечення зобов»язань за вказаним кредитним договором було укладено іпотечний договір від 13.09.2007 року, відповідно до якого в іпотеку банку було надано нерухоме майно: земельні ділянки площею 0,0300 га, 0, 4259 га, 0,25 га, що розташовані в с.Мигове Вижницького району на належать [PERSON] на праві приватної власності. На земельній ділянці площею 0, 25 га розташований та передається в іпотеку житловий будинок загальною площею 32, 80 кв.м., в тому числі житловою 15,30 кв.м., який також належить [PERSON] на праві приватної власності. Зазначали, що згідно заяви [PERSON] від 13.09.2007 року вказане майно є особистою власністю [PERSON], оскільки під час їх придбання у шлюбі він не перебував і не перебуває, спільно однією сім»єю не проживав і не проживає. Вважали, що факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім»єю до укладення іпотечного договору не встановлено, а встановлення такого факту після укладення договору не впливає на суть правовідносин, які склалися у зв»язку з укладенням договору. Просили відмовити [PERSON] в задоволенні позову. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, пояснив, що знайомий з [PERSON] та [PERSON] Йому відомо, що вони проживали як чоловік та дружина давно, вінчалися, мають дитину. Також йому відомо про те, що вони в 2006 році купили в с.Мигове житловий будинок і земельну ділянку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сусідом та знаходиться в дружніх відносинах з [PERSON] та [PERSON] Вони йому особисто говорили про те, що збирали гроші і купили земельну ділянку в с.Мигове Вижницького району. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 17, 19, 25, 57 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець своєю постановою відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зокрема виконавчого листа суду та може накласти арешт на майно та кошти боржника. Статтею 60 вказаного Закону передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст.. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав самостійного заробітку. Статтею 61 СК передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Чоловік та дружина мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст.68 СК). У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст.70 СК). Ч. 1 ст. 73 СК, встановлено, що за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, що також закріплено у ст. 321 ЦК України. Власник майна може звернутися до суду за захистом свого права, що оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 392 ЦК). Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2006 року [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями, що знаходиться в с.Мигове Вижницького району по вул..Буковинській під номером 105, загальною площею 32,80 кв.м., в тому числі житловою площею 15,30 кв.м., з належними до нього надвірними будівлями. З [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно ДКР «Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації» від 26.01.2007 року вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку в с.Мигове, вул..Буковинська, 105 Вижницького району. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02 жовтня 2006 року, [PERSON] продала, а [PERSON] купив земельну ділянку площею 0,030 га, яка розташована в с.Мигове Вижницького району, з цільовим призначенням для ведення садівництва. 02 березня 2007 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, який засвідчив, що останній є власником земельної ділянки площею 0, 0300 га, що розташована в с.Мигове Вижницького району. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02 жовтня 2006 року, [PERSON] продала, а [PERSON] купив земельну ділянку площею 0, 2500 га, яка розташована в с.Мигове Вижницького району з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і 15 лютого 2007 року отримав державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02 жовтня 2006 року, [PERSON] продала, а [PERSON] купив земельну ділянку площею 0, 4259 га, що розташована в с.Мигове Вижницького району з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства і 15 лютого 2007 року отримав державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Крім того, судом у судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2000 року проживають однією сім»єю, з 07 грудня 2004 року [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO], що підтверджено копією паспорта позивачки. Довідкою КЖРЕП №9 від 15.08.2012 року підтверджено, що [PERSON] постійно проживає та зареєстрована за вище вказаною адресою з 07.12.2004 року. На вказаній житловій площі також зареєстровані та проживають [PERSON] власник, [PERSON] дочка. Факт проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON] також підтверджено копією рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 03 жовтня 2012 року, а також поясненнями свідків, допитаних в судовому засіданні. Таким чином, вказане вище майно, а саме житловий будинок та земельні ділянки придбані [PERSON] 02 жовтня 2006 року, тобто під час спільного проживання однією сім»єю з [PERSON], а тому, відповідно до наведених вище положень СК України, 1/2 частина вказаного майна належить позивачці. Оскільки вказане майно було придбане [PERSON] під час спільного проживання однією сім»єю з [PERSON], то відповідно до вимог ст.60, 61 СК, воно є спільною сумісною власністю подружжя та може бути розподілено між ними, що передбачено ст.68 СК, при цьому частки такого майна є рівними (ст.70 СК). З огляду на зазначене, позовні вимоги [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю її та [PERSON], а також визнання за нею права власності на 1/2 частину вказаного майна підлягають задоволенню, а позовні вимоги в частині зняття арешту та виключення з акту опису підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає звільненню з-під арешту та виключення з акту опису 1/2 частина вказаного майна. Крім того, судом встановлено, що 13 вересня 2007 року між [PERSON] та АТ «Укрексімбанк» було укладено іпотечний договір №71107Z41, відповідно до умов якого в іпотеку банку надано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 0, 0300 га, що розташована в с.Мигове з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, сінокосіння і випасання худоби, яка належить на праві власності [PERSON]; земельна ділянка площею 0, 4259 га, що розташована в с.Мигове Вижницького району з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, належна [PERSON]; земельна ділянка площею 0, 25 га, розташована в с.Мигове Вижницького району з цільовим призначенням для індивідуального житлового , гаражного і дачного будівництва, право власності належить [PERSON]. На вказаній земельній ділянці розташований та передається в іпотеку житловий будинок загальною площею 32,80 кв.м., в тому числі житловою 15,30 кв.м., адреса будинку с.Мигове, вул..Буковинська, 105 Вижницького району. Разом з цим, положення Закону України «Про іпотеку» про те, що іпотекодавець не має права розпоряджатись будинком без згоди іпотекодержателя до закінчення терміну дії іпотеки не означає, що в судовому порядку не можна поділити майно подружжя шляхом визначення права власності на нього, оскільки право власності подружжя у рівних частках встановлюється законом, право володіння та користування майном не заборонено, а поділ майна подружжя не є розпорядженням майном.

Outcome: partial