Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-17 00:00:00

Позивач у березні 2012 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № DN81AR03110162 від 20.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 212923,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.09.2014 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений Договір застави. Згідно Договору застави в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідач надав в заставу рухоме майно автомобіль Hyundai, модель: Tucson, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий універсал-В, № кузова/шасі: KMHJN81BP7U645601, реєстраційний номер: АІ0956ВЕ, що належить йому на праві власності. Крім того, позивачем 20.10.2010 року з відповідачем ПАТ А-Банкбуло укладено договір поруки № 167. Відповідач порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 01.03.2012 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 153510 грн. 22 коп. Просив суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110162 від 20.09.2007 року, здійснити вилучення предмету застави та передати його у заклад (володіння) позивачу, звернути стягнення на предмет застави, стягнути солідарно з відповідачів суму 10\~000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про те, що він просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № DN81AR03110162 від 20.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 212923,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.09.2014 року. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором № DN81AR03110162 від 20.09.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений Договір застави рухомого майна - автомобіля Hyundai, модель: Tucson, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий універсал-В, № кузова/шасі: KMHJN81BP7U645601, реєстраційний номер: АІ0956ВЕ, що належить йому на праві власності. Крім того, позивачем 20.10.2010 року з відповідачем ПАТ А-Банкбуло укладено договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 10\~000,00 грн., відповідно до якого останній є солідарним відповідачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо Відповідно до ст. 19 Закону України Про заставу, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання. забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Так як відповідач [PERSON] умови кредитного договору не виконував належним чином, у звязку з чим станом на 01.03.2012 року виникла заборгованість у сумі 153510 грн. 22 коп., тому суд вважає, що позивач має право звернення стягнення на предмет застави. Позовні вимоги в частині здійснення вилучення предмету застави та передати його у заклад (володіння) позивачу задоволенню не підлягають, оскільки є незаконними.

Outcome: partial