Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-11 00:00:00

У жовтні 2012 року позивачка [PERSON] звернулась до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем з 15 жовтня 2005 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №06. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужила різність поглядів подружжя на життя. Шлюбні відносини фактично припинились з січня 2012 року. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Просила її шлюб з відповідачем розірвати, так як відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Також позивачка просила залишити проживати сина [PERSON] з батьком. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, на розірвання шлюбу з [PERSON] згоден, також пояснив суду, що відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно. Згоден, щоб після розірвання шлюбу син [PERSON] залишився проживати з ним. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15 жовтня 2005 року виконкомом Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №06. Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], 12 лютого 2008року народження. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з січня 2012 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем Звягінцева, що підтверджується її письмовою заявою. Спору по розділу майна немає. На підставі ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що між стронами досягнута домовленість, суд вважає можливим залишити проживати дитину з батьком, що підтверджується їхньою спільною письмовою заявою. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 107,30 грн. на користь позивачки [PERSON]. На підставі ст. 105 ч.3,110,112,113,115,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved