Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він є власником вбудованого нежилого приміщення (перукарні), що розташовано за адресою: [ADDRESS]. У лютому 2011 року між ним та відповідачем було досягнуто згоди про купівлю- продаж вищевказаного приміщення. На підтвердження цієї угоди 10.02.2011 року він з відповідачем уклали попередній договір, в якому зазначено, що вони домовилися в майбутньому в строк до 10 червня 2018 року укласти договір купівлі- продажу у встановленій законом формі та на умовах, визначених цим договором. Ціна продажу приміщення була визначена ними в розмірі 140000 грн., що еквівалентно сумі 17500 доларів США, які відповідач зобов,язується сплатити йому не пізніше дня посвідчення основного договору. Але, у зв"язку з тим, що відповідач не змогла зібрати оговорену суму, цей договір був розірваний у відповідності з договором від 26.06.2012 року про розірвання попереднього договору купівлі- продажу. З моменту укладання попереднього договору та до часу його розірвання відповідач користується спірним приміщенням за його згодою, але після розірвання попереднього договору, а саме з 26.06.2012 року він запропонував відповідачу звільнити приміщення, оскільки бажав використовувати це приміщення для особистих потреб. До цього часу відповідач не звільнила спірне приміщення та продовжує ним користуватися без законних підстав. Вважає, що відповідач перешкоджає йому користуватися та розпоряджатися його власністю. Просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження вбудованим нежилим приміщенням ( перукарнею), що розташовано за адресою: [ADDRESS] шляхом зобов,язання відповідача звільнити приміщення та виселення відповідача з приміщення. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, надав суду аналогічні пояснення по суті заявлених вимог. Відповідач,представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що між сторонами 25.03.2011 року укладений договір оренди зазначеного приміщення строком на один рік. Отже строк дії договору не сплинув і відповідач має право користуватися приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи ,суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником вбудованого нежилого приміщення (перукарні), що розташовано за адресою: [ADDRESS] (витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно -а.с.3) . 10.02.2011 року позивач з відповідачем уклали попередній договір, в якому зазначили, що вони домовилися в майбутньому в строк до 10 червня 2018 року укласти договір купівлі- продажу у встановленій законом формі та на умовах, визначених цим договором (копія попереднього договору- а.с.4-5). 26.06.2012 року вказаний попередній договір був розірваний ( копія договору про розірвання попереднього договору- а.с.8). 25.03.2011 року між сторонами укладено договір оренди нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с.36) . Відповідно до п.4.1 зазначеного договору орендар щомісячно з 16 по 21 число сплачує орендодавцю орендну плату в розмірі 3200 грн. Відповідно до п.8.1.зазначений договір набуває чинності з дня підписання сторонами акту прийому -передачі приміщення і обладнання і діє протягом одного року. 08.11.2012 року сторони доповнили договір оренди від 25.03.2011 року (а.с.37). Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Таким чином ,судом встановлено,що між сторонами існують договірні відносини . На час розгляду судом даної справи строк дії договору оренди,укладеного між сторонами не сплинув ,отже позивач правомірно користується спірним приміщенням. При таких обставинах позовні вимоги є необгрунтованими і задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed