Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-13 00:00:00

Позивач ПАТ «Прокредит банк»звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2.24382/6048 від 07 грудня 2007 р., 2 576 956,06 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2.27709/6048 від 27 червня 2008 року, в сумі 380 789,87 грн.; стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладена Рамкова угода № 6048 від 02 грудня 2005 року, згідно якої позивач зобовязувався кредитувати відповідача [PERSON] в межах встановлених угодою лімітів кредитування шляхом укладення договорів про надання траншу. На підставі даної угоди між позивачем та [PERSON] договори про надання траншу № 2.24382/6048 від 07 грудня 2007 року та № 2.27709/6048 від 27 червня 2008 року. Також, з метою забезпечення виконання умов кредитних договорів,між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договори поруки. Однак, відповідачі свої зобовязання перед позивачем не виконують. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON], позов підтримав в повному обсязі просив його задовольнити, дав пояснення по суті позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, про слухання справи повідомлялись належним чином, про що в матеріалах цивільної справи містяться повідомлення про вручення поштового відправлення, а також розписки представника відповідачів. Представник відповідачів за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивач не правильно розрахував суму заборгованості. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02 грудня 2005 року між ЗАТ «Про КредитБанк»(Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) укладено рамкову угоду № 6048 від 02 грудня 2005 року, відповідно до умов якої Кредитор відкриває Позичальнику кредитну лінію терміном на сімдесят місяців. Згідно п. 2.2 Рамкової угоди (зі змінами внесеними додатковими угодами від 24 травня 2006 року та 07 грудня 2007 року), на підставі Угоди встановлюються наступні ліміти умов кредитування позивальника: ліміт суми кредитування еквівалент 500 000,00 доларів США, ліміт строку кредитування - 240 календарних місяців; максимальний розмір процентів 40% річних. 07 грудня 2007 року між ЗАТ «Про КредитБанк»(Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір про надання траншу № 2.24382/6048, відповідно до якого Кредитор зобовязується надати позичальнику кредит, а позичальник зобовязується виконувати умови договору та належно здійснювати погашення грошових зобовязань. Згідно п. 2 Договору про надання траншу № 2.24382/6048, від 07 грудня 2007 року, кредит надається в сумі 300 000 доларів США, строком на 120 календарних місяців. Згідно п. 4 даного договору, повернення кредиту та сплата процентів здійснюється періодичними платежами, сума і строк сплати яких визначені графіком в черговості, встановленій Рамковою угодою. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Взятих на себе зобовязань відповідач [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, виникла заборгованість за кредитом, що підтверджується розрахунком суми заборгованості, відповідно до якого заборгованість (з урахування комісії за управління кредитом) складає 2 576 956,06 гривень, з яких: борг по капіталу 2 220 636,12 гривень, борг по процентах 57 916,41 гривень, проценти за фактичне (неправомірне) користування простроченим капіталом 644,10 гривень, пеня 68 972,20 гривень, комісія за управління кредитом 228 787,23 гривень. Згідно п. 10.2 Рамкової угоди від 02 грудня 2005 року, у випадку прострочення погашення грошових зобовязань позичальник сплачує кредитору пеню за кожний календарний день прострочення у розмірі 0,5 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 гривень. Відповідно п. п. 8.2 даної угоди, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту у випадку прострочення погашення грошових зобовязань тривалістю більш ніж три банківські дні. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Цивільним кодексом України ст. 625 визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 30 грудня 2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договори № 1, № 2 про внесення змін до договору про надання траншу № 2.24382/6048, від 07 грудня 2007 року, згідно якого в період з 30.12.2009 року по 07.06.2010 року за вказаним договором про надання траншу встановлена процентна ставка в розмірі 0,5 % річних,; та за період з 09.06.2010 року по 10.08.2010 року процентна ставка в розмірі 5% річних, а з 11.08.2010 року по 07.12.2010 року 2% річних, виходячи з 360 календарних днів у році. Згідно п. 1.3 договорів № 1 та № 2 про внесення змін до договору траншу, у звязку з укладенням договору та внесеними змінами позивальник [PERSON] зобовязаний сплатити кредитору ПАТ «ПроКредит Банк»одноразову комісію за управління кредитом, згідно вказаної формули. У забезпечення виконання зобовязання [PERSON], між [PERSON] (поручитель) та ЗАТ «ПроКредит Банк»07 грудня 2007 року, укладено договір поруки № 2.24382/6048-ДП-3, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] поручається перед кредитором ЗАТ «ПроКредит Банк»за виконання усіх зобовязань позичальника [PERSON] у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник. Згідно п. 2.2 договору поруки, встановлена договором порука у повному обсязі поширюється на зобовязання позичальника із врахуванням усіх змін та/або доповнень до договору про надання траншу № 2.24382/6048, від 07 грудня 2007 року з моменту набрання ними чинності. Якщо стосуватимуться збільшення строку кредиту, його суми чи процентів за користування кредитом, то порукою будуть забезпечуватися зобовязання позичальника з урахування таких змін за мови отримання на те попередньої чи наступної згоди поручителя. Поручитель погоджується, що усі інші можливі зміни до кредитного договору не є такими, що збільшують обсяг його відповідальності, а тому порукою будуть забезпечуватися зобовязання позичальника з урахуванням таких змін без необхідності їх попереднього чи наступного ознайомлення чи погодження із поручителем. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У звязку з невиконанням [PERSON] вимог договору про надання траншу, позивач звернувся до поручителя [PERSON] з вимогою виконання зобовязань відповідача. Однак, ні відповідачем [PERSON], ні поручителем [PERSON] умови кредитного договору виконанні не були. Окрім того, в межах раніше укладеної рамкової угоди № 6048 від 02 грудня 2005 року, між ЗАТ «Про КредитБанк»(Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір про надання траншу № 2.27709/6048 від 27 червня 2008 року, відповідно до якого Кредитор зобовязується надати позичальнику кредит, а позичальник зобовязується виконувати умови договору та належно здійснювати погашення грошових зобовязань. Згідно п. 2 даного Договору, кредит надається в сумі 50 000 доларів США, строком на 120 календарних місяців. Згідно п. 4 даного договору, повернення кредиту та сплата процентів здійснюється періодичними платежами, сума і строк сплати яких визначені графіком в черговості, встановленій Рамковою угодою. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Взятих на себе зобовязань відповідач [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, виникла заборгованість за кредитом, що підтверджується розрахунком суми заборгованості, відповідно до якого заборгованість (з урахуванням комісії за управління кредитом) складає 380 789,87 гривень, з яких: борг по капіталу 330 034,16 гривень, борг по процентах 8 075,92 гривень, проценти за фактичне (неправомірне) користування простроченим капіталом 588,49 гривень, пеня 21 202,87 гривень, комісія за управління кредитом 20 888,43 гривень Згідно п. 10.2 Рамкової угоди від 02 грудня 2005 року, у випадку прострочення погашення грошових зобовязань позичальник сплачує кредитору пеню за кожний календарний день прострочення у розмірі 0,5 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 гривень. Відповідно п. п. 8.2 даної угоди, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту у випадку прострочення погашення грошових зобовязань тривалістю більш ніж три банківські дні. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Цивільним кодексом України ст. 625 визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 30 грудня 2009 року між ЗАТ «ПроКредит Банк»та відповідачем [PERSON] укладено договір № 1 про внесення змін до Договору про надання траншу № 2.27709/6048 від 27.06.2008 року, відповідно до якого в період з 30.12.2009 року по 25.05.2010 року (включно) за вказаним договором про надання траншу встановлена процентна ставка в розмірі 0,5 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році. Згідно п. 1.3 договору № 1 про внесення змін до договору траншу, у звязку з укладенням договору та внесеними змінами позивальник [PERSON] зобовязаний сплатити кредитору ПАТ «ПроКредит Банк»одноразову комісію за управління кредитом, згідно вказаної формули. У забезпечення виконання зобовязання [PERSON], між [PERSON] (поручитель) та ЗАТ «ПроКредит Банк»28 червня 2008 року, укладено договір поруки № 6048-ДП-4, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] поручається перед кредитором ЗАТ «ПроКредит Банк»за виконання усіх зобовязань позичальника [PERSON] у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник. Згідно положень п. 2.2 договору поруки, встановлена договором порука у повному обсязі поширюється на зобовязання позичальника із врахуванням усіх змін та/або доповнень до укладеного на підставі рамкової угоди № 6048 від 02 грудня 2005 року договору про надання траншу № 2.27709/6048 від 27 червня 2008 року з моменту набрання ними чинності. Якщо стосуватимуться збільшення строку кредиту, його суми чи процентів за користування кредитом, то порукою будуть забезпечуватися зобовязання позичальника з урахування таких змін за мови отримання на те попередньої чи наступної згоди поручителя. Поручитель погоджується, що усі інші можливі зміни до кредитного договору не є такими, що збільшують обсяг його відповідальності, а тому порукою будуть забезпечуватися зобовязання позичальника з урахуванням таких змін без необхідності їх попереднього чи наступного ознайомлення чи погодження із поручителем. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У звязку з невиконанням [PERSON] вимог договору про надання траншу, позивач звернувся до поручителя [PERSON] з вимогою виконання зобовязань відповідача. Однак, ні відповідачем [PERSON], ні поручителем [PERSON] умови кредитного договору виконанні не були. За таких обставин суд вважає, що позов ПАТ «ПроКредит Банк»до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки заявлені позивачем вимоги підтверджуються Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує в дольовому порядку з відповідачів на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 1700 гривень, та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 гривень.

Outcome: approved