Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просить встановити факт володіння та користування на праві власності [PERSON], яка померла 07.12.2010 року, житловим будинком з надвірними будівлями , що знаходиться в с. Моначинівка, вул. Лісна, 15, Куп'янського району Харківської області та визнати за нею, як за спадкоємицею по заповіту після [PERSON], право власності на вказаний вище житловий будинок, посилаючись на те, що померла була її матір'ю, до дня смерті мешкала у будинку № 15 по вул. Лісній в с. Моначинівка. На випадок смерті вона залишила заповіт, згідно якого заповіла все своє майно позивачці, яка спадщину прийняла за заявою до нотаріальної контори. Однак державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на даний будинок, у зв'язку з тим, що не було надано необхідних документів для оформлення спадкових прав на нерухоме майно та рекомендовано звернутись до суду. У судове засідання позивачка не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від відповідачів - Моначинівської сільської ради Купянського району Харківської області та [PERSON] до суду також надійшли заяви, згідно яких вони просять суд справу розглянути без їх участі, заперечень не мають. Крім того, відповідачка [PERSON] направила телеграму про розгляд справи без її присутності та просила позов задовольнити. Суд, зясувавши позиції сторін, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню по наступним підставам. Встановлено, що 07.12.2010 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва ( а.с.10). На день смерті спадкодавиця проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно довідки Моначинівського сільського голови [PERSON] від 21.06.2011 року за № 228 на день смерті з померлою ніхто не проживав. Цей будинок з надвірними будівлями значиться за [PERSON] згідно погосподарських книг Моначинівської сільської ради, особливий рахунок № 0176-5. Будинок розташований на приватизованій земельній ділянці розміром 0,27 га, що посвідчується Державним актом серії ХР №1900009567 від 23.12.1996 р. ( а.с. 11). Але згідно рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 11.02.2013 р., яке 21.02.2013 р. набрало законної сили, цей Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,27 га серії ХР № [NUMBER] від 23.12.1996 р., виданий Моначинівською сільрадою [PERSON] з цільовим призначенням "Для ведення особистого підсобного господарства" був визнаний недійсним, як і рішення Моначинівської сільради а № 12 від 27.12.1994 року "Про безкоштовну передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,24 га [PERSON]" ( а.с. 42-44). [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Моначинівської сільської ради [PERSON] 07 серпня 1995 року, зареєстрований в реєстрі за № 19, по якому вона заповіла все належне майно і майно, на яке вона матиме право за Законом на день смерті на ім'я [PERSON], що підтверджується копією цього заповіту ( а.с.9). Після [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з трьох земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Моначинівської сільської ради, жилого будинку з земельною ділянкою при ньому за вищевказаною адресою: с. Моначинівка, вул. Лісна, будинок № 15 ( а.с.8). Як вбачається з постанови державного нотаріуса Купянської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] від 17.12.2012 року ( а.с. 8) [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок після померлої [PERSON] і рекомендовано звернутись до суду. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1233, 1236, 1251 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати у майбутньому. Згідно вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто у даному випадку, з 07 грудня 2010 року. Відповідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вказує у постанові нотаріус, після смерті [PERSON] спадщину за заявою до нотаріальної контори прийняла [PERSON]. Інші діти спадкодавиці [PERSON] і [PERSON] спадщину не прийняли, про своє право на обов'язкову частку у спадщині Куп'янську державну нотаріальну контору не повідомили. Відомостей про інших спадкоємців, які могли б мати право на обов'язкову частку та прийняти спадщину фактично, немає. Заяв від будь-кого з інших спадкоємців про прийняття спадщини чи відмову від неї до держнотконтори не надходило ( а.с. 8). 12 грудня 2012 року реєстратором [PERSON] за розглядом заяви [PERSON] було прийнято рішення про відмову у видачі витягу з реєстру прав власності для отримання спадщини на будинок № 15, вул. Лісна в с. Моначинівка Куп'янського району Харківської області, так як спадкодавиця [PERSON] не зареєструвала за життя своє право власності на цей будинок, а оскільки у відповідно до ч. 11 ст. 346 ЦК України однією з причин припинення права власності є смерть власників майна, тому відсутні правові підстави для видачі свідоцтва (а.с.12). Після цього, [PERSON] звернулась до Куп'янської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок за вищевказаною адресою, однак видати їй свідоцтво немає можливості, у звязку з тим, що не надано необхідних документів для оформлення спадкових прав на нерухоме майно, а саме: витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ( а.с. 8). Однак, незважаючи на це, спадкодавиця [PERSON] за життя вважала спадкове майно своїм, проживала у будинку до дня своєї смерті, користувалась ним і доглядала, тобто визнавала житловий будинок своєю власністю. Згідно зі п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України за рішенням суду можуть встановлюватись і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих та майнових прав. Законом не передбачено іншого порядку встановлення таких фактів. З огляду на викладені вище обставини, позовні вимоги про встановлення юридичного факту володіння та користування на праві власності спадковим житловим будинком № 15 з будівлями, вул. Лісна, с. Моначинівка, за життя [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони підтверджуються наданими суду доказами. У строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, позивачка спадщину прийняла, подавши заяву до нотконтори. Інші діти спадкодавиці спадщину не прийняли. Відомостей про спадкоємців, які могли б мати право на обовязкову частку у спадщині, як вбачається з постанови нотаріуса від 17.12.2012 року, немає. А тому, виходячи з наведеного вище, позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадковий житловий будинок № 15, вул. Лісна, с. Моначинівка, як спадкоємиці за заповітом після [PERSON], померлої 07.12.2010 року, підлягають задоволенню.

Outcome: approved