Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], зареєстрований за адресою: [INFO] . Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з відкритою формою туберкульозу. Зазначене захворювання вперше було виявлено у нього у 23.10.2012 року, перебуває на обліку з 15.11.2012 року. Востаннє лікувався з 28.01.2013 року по 01.04.2013 року, самовільно перервав лікування. Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 04.06.2013 року №3 [PERSON] має діагноз МРТБ (21.01.13) обох легень (дисимінований), є бактеріовиділювачем та становить епідемічну небезпеку для своєї родини та оточуючих, потребує лікування у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги та пояснила, що [PERSON] хворіє на відкриту форму туберкульозу, що передається повітряно - крапельним шляхом. Зі слів батька заінтересованої особи, [PERSON] мешкає з співмешканкою. Відповідно до ст. 285 Цивільного процесуального кодексу України справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд розглядає не пізніше 24 годин після відкриття провадження у справі. Особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби. Статтею 286 ЦПК України визначено, що розглянувши заяву про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, суд ухвалює рішення, яким відхиляє або задовольняє заяву. 2. Рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. 3. Після набрання законної сили рішенням суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд надсилає рішення відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони майна особи, стосовно якої ухвалено рішення суду. В силу ст.11 Закону України від 05.01.2001р. № 2586-ІІІ Про протидію захворюванню на туберкульоз (в редакції від 22.03.2012 року): 1. У разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. 2. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. 3. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. 4. Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого. 5. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. 6. Примусова госпіталізація хворих на заразні форми туберкульозу, які страждають на психічні розлади, здійснюється в установленому цим Законом порядку з урахуванням законодавства про психіатричну допомогу 7. Невиконання рішення суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації тягне кримінальну відповідальність відповідно до закону. У судовому засіданні встановлено, що згідно висновку лікарсько- консультативної комісії від 04.06.2013 року №3 [PERSON] має діагноз МРТБ (22.01.13) легень (дисимінований), є бактеріовиділювачем та становить епідемічну небезпеку для своєї родини та оточуючих, потребує лікування у стаціонарних умовах (а.с. 5). [PERSON] останнього разу проходив стаціонарне лікування по 01.04.2013 року, виписаний за порушення режиму, що підтверджується даними медичної картки (а.с. 6-10). Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви. Враховуючи викладене,

Outcome: approved