Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про встановлення факту права власності на будинок № 56 з господарськими будівлями по вул. Толстого в м. Сарни Рівненської області за [PERSON], яка померла 11.12.1991 року; визнання за позивачем права власності на будинок № 56 з господарськими будівлями по вул. Толстого в м. Сарни Рівненської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Посилається на те, що [PERSON] за життя була власником вказаного домоволодіння, позивач успадкував його, однак через відсутність правовстановлюючих документів не має можливості оформити за собою право власності на нерухомість в порядку спадкування. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала, просить позов задовольнити. Сторони в судовому засіданні підтвердили, що господарські будівлі побудовані після смерті спадкодавця [PERSON]. Вказали, що відповідачем права позивача не порушуються. Заслухавши пояснення позивача, позивача, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню, визнання відповідачем позову не може бути прийняте судом, оскільки суперечить закону. Позивачем на обґрунтування позовних вимог суду наданий технічний паспорт комунального підприємства „Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації Рівненської обласної ради від 08.12.2011 року щодо спірного домоволодіння, в якому власником зазначено [PERSON] та довідка 22102/111 від 23.12.2011 року, з якої вбачається, що право власності на спірне майно не зареєстровано; копія свідоцтва про смерть спадкодавця, з кого вбачається, що [PERSON] померла 11.12.1991 року, копія заповіту, з якого вбачається, що [PERSON] заповіла спірне майно позивачу. Відповідно до ст. 125 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у момент смерті, а тому судом не можуть вирішуватись питання про права особи, цивільна та цивільно-процесуальна правоздатність та дієздатність якої припинена у звязку з її смертю (ст.ст.27-31 ЦПК України), у звязку з чим позовні вимоги в частині встановлення факту права власності на будинковолодіння № 56 по вул. Толстого в м. Сарни Рівненської області за [PERSON], яка померла 11.12.1991 року, не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 ЦК України право власності є право особи на річ, якою він має право володіти, користуватися та розпоряджатися. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно вимог ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, прийняття його до експлуатації та державної реєстрації. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з державної реєстрації. Право власності спадкоємців є похідним від права власності спадкодавця. Таким чином [PERSON], яка побудувавши житловий будинок з господарськими будівлями, проте не здала їх в експлуатацію, не оформила свідоцтва про право власності, не здійснила їх державну реєстрацію, не набула за час життя право власності на вказане нерухоме майно. За нормами розділу VI „Спадкове право ЦК України 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, спадкуванням є перехід належного спадкодавцю майна або його частини до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, до складу спадщини входять лише ті права та обовязки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. Тому ненабуття права власності на річ спадкодавцем не дає підстав на виникнення такого права у спадкоємців останнього. Надані позивачем документи такими доказами не являються та не стверджують право власності спадкодавця на вказане майно. Оскільки померла [PERSON] не мала права власності на спірне майно, то згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України позивач не має права на успадкування житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом, оскільки спадкодавець не був власником вказаного майна.

Outcome: dismissed