Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-21 00:00:00

16.11.2009р. [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] та [PERSON] з позовом про встановлення юридичного факту, визнання недійсним шлюбу, визнання правочинів недійсними та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що 06.05.2009 р. в м. Первомайську помер їх брат [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина на належне йому майно - квартиру [ADDRESS]. Оскільки їм було відомо, що спадкоємців першої черги немає, вони звернулись до нотаріальної контори і подали заяви про своє бажання спадкувати. Однак вони не можуть надати документів про свої родинні відносини із спадкодавцем, оскільки в Добровеличківському районному відділі РАЦС Кіровоградської області, де вони народились, даних про народження їх та їхнього брата не виявилось. Їм необхідно в судовому порядку встановити факт родинних відносин між позивачами та [PERSON], який помер 06.05.2009 року - визнати їх братом та сестрою померлого. Доказами цих родинних відносин є те, що вони на протязі всього їхнього життя тісно спілкувались, підтримували один одного і морально і матеріально. Також доказом є те, що вони носили одне прізвище і по-батькові. Згідно зі ст. 256 ЦПК України встановлення такого факту не суперечить діючому законодавству. Також позивачі вказують в позовній заяві, що не можуть отримати спадщину з тих підстав, що їх брат 06.03 2009 року в приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу посвідчив договір дарування, згідно якого він подарував свою квартиру, яка знаходиться в м. Первомайську по вул. Гагаріна, 25\\31 відповідачці [PERSON] Позивачі вважають, що даний договір дарування є недійсним, поскільки: - - [PERSON], брат позивачів по справі на протязі 17 років важко хворів - мав онкологічне захворювання сечового міхура. У звязку з цією хворобою він переніс три операції. З 24.03.1994 року знаходився на обліку в лікаря-онколога міської поліклініки; - на початку 2009 року стан здоровя [PERSON] суттєво погіршився, він різко схуд, його стали турбувати болі в області живота та шиї. Позивачка [PERSON] наполягла на його обстеженні та лікуванні в стаціонарі. Його було госпіталізовано 24.01. 2009 року. При обстежені виявлено рак сечового міхура з метастазами в лімфовузли шиї. Виписано його було 02.02.2009 р.; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~у звязку з різким погіршенням стану здоровя, брата [PERSON] вдруге було госпіталізовано в стаціонар 30.03.2009 року, де він знаходився до 22.04.2009 року. Потребував після виписки стороннього догляду, який здійснювала позивачка [PERSON] -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~у звязку з даним захворюванням [PERSON] на протязі з січня 2009 року і до дня своєї смерті - 06.05.2009 р. двічі на добу отримував наркотичні знеболюючі засоби - Бупренорфін по 0,03 % 1,0 х 2 р. Відповідно до позовної заяви, позивачі [PERSON] та [PERSON] вважають, що на день вчинення правочину - договору дарування квартири їх брат [PERSON] знаходився в стані, коли він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними у звязку з важким станом здоровя та у звязку з тим, що він знаходився під дією наркотичних засобів, а тому відповідно до ст. 225 ЦК України такий правочин повинен бути визнаний недійсним з моменту його вчинення. З тих же підстав позивачі [PERSON] та [PERSON] вважають недійсним і шлюб між їх покійним братом та відповідачкою [PERSON], який було зареєстровано між ними 06.03.2009 року в відділі РАЦС Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом №57, а також можуть підтвердити, що брат не казав нікому із них про своє бажання одружитись . Вони бачили брата з відповідачкою один раз і вона сама казала, що підтримує дружні звязки з їх братом, ніякої розмови про те, що вона має бути дружиною брата, - не було. В позовній заяві позивачка [PERSON], вказує, що майже весь час була біля брата [PERSON] , готувала йому їжу, доглядала його. В неї був ключ від його квартири, вона весь час приходила до нього, навіть в його відсутність вона могла зайти та надати йому допомогу в прибиранні, готуванні їжі. Також позивачі в позовній заяві вказують, що згідно законодавства шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки та чоловіка. Згода особи не вважається вільною ,коли на момент реєстрації шлюбу вона перебувала під дією наркотичних засобів. На думку позивачів шлюб між їх братом та відповідачкою повинен бути визнаний недійсним з тих підстав, що на момент його реєстрації брат страждав важким захворюванням, у звязку з чим приймав наркотичні засоби, в результаті чого не усвідомлював сповна значення своїх дій і не міг керувати ними - ст. 40 СК України. Поскільки відповідачка знала про те, що вона незаконно отримала квартиру від їх хворого брата, тому вона через декілька днів після його смерті 13.05. 2009 р. продала квартиру [PERSON], посвідчивши договір купівлі-продажу в приватній нотаріальній конторі Первомайського міського нотаріального округу. Внаслідок визнання недійсним договору дарування квартири необхідно визнати недійсним і договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON], тим більше, що, як вказують позивачі, вважають цей договір фіктивним, оскільки його вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим правочином. Фактично [PERSON] не проживає в квартирі і навіть не зявляється в ній. За поясненнями сусідів позивачам відомо, що іноді в квартирі зявляється сама [PERSON], а тому згідно ст.234 ЦК України фіктивний правочин визнається судом недійсним з моменту його вчинення. Оскільки позивачі своєчасно подали заяву про своє бажання спадкувати після смерті майно їх брата, то згідно ст.1262 ЦК України вони є спадкоємцями другої черги за законом, а тому за ними на підставі ст.328 ЦК України можливо визнати право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] заявлений позов підтримала повністю, просила задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] помер 03.02.2012р., його правоприємником по справі [PERSON], інтереси котрої в судовому засіданні представляє також [PERSON], - заявлений позов також підтримано в повному обсязі. Позивачка по справі [PERSON] на початку судового засідання позов підтримало в повному обсязі, в ході подальшого розгляду справи померла 21.09.2010р., правоприємниками по даній справі прав позивачки [PERSON] ніхто не вступив до справи. Відповідно до п.1ч.1 ст. 201, п.1 ч.1 ст.203 ЦПК України, в даному випадку суд зобовязаний зупинити провадження у справі на строк до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника. Представник відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні, поскільки вважає, що позивачами та їх представником не надано доказів та не доведено підстав для задоволення їх позову. В ході розгляду даної справи відповідачка по справі [PERSON] померла. Її правонаступник [PERSON] також позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. 23.06.2009 р. дану справи обєднано зі справою за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення від права на спадкування. В судовому засіданні правонаступник позивачки [PERSON] [PERSON] звернулась до суду з клопотанням про залишення позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення від права на спадкування без розгляду, а тому на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд залишає заяву без розгляду. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3.ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними та допустимими, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими способами доказування, як того вимагають ст.ст. 58,59 ЦПК України. В той же час, ст. 212 зазначеного Кодексу встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В судому засіданні встановлено слідуюче: 12 червня 1941року в с. Новолутківка Добровеличківського району Кіровоградської області народився [PERSON], батьками котрого були [PERSON] та [PERSON], котрий є позивачем по даній справі. Відповідно до паспорту ЕР 063575, виданого 19.06.2002р. на імя [PERSON], вбачається, що [PERSON] народилася 1 жовтня 1936 року в с. Н-Лутківка Добровеличківського району Кіровоградської області, на час подачі позовної заяви була зареєстрована в [INFO]. Відповідно до довідки №626-03/12 від 19.06.2009р. (а.с.17) відділу реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області, на час видачі довідки та витягів НО №973793 та НО № 973794 відсутні дані щодо актових записів про народження [PERSON] та [PERSON] Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що знала сімю [PERSON], в сімї було два брати та сестра, проживали на мікрорайоні «Дроздовка». З [PERSON] часто спілкувалась на ринку, де він продавав насіння. Свідок [PERSON] в судовому засіданні відносно вимог про встановлення родинних відносин пояснив, що знайомий з [PERSON] на протязі більше 30 років, разом працювали на заводі, отримали квартири, проживали в одному будинку, знав що в [PERSON] були брат [PERSON] та сестра [PERSON], 06.03.2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. 06.05.2009р. в віці 70 років помер [PERSON]. Відповідно до довідки Первомайського МБТІ №230 від 03.06.2009 р., станом на дату видачі, квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.05.2009р. Раніше ця квартира належала [PERSON] на підставі договору дарування від 06.03.2009року, по якому [PERSON] подарував квартиру [PERSON] (а.с.12). Відповідно до довідки Первомайської ЦМБЛ №1025 від 10.07.09р. (а.с.107), [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні в період з 24.01.по 02.02.2009р. та в хірургічному відділенні №1 в період з 30.03. по 22.04.2009р. З метою знеболювання призначався Бупренорфіін до кінця захворювання. Стороннього нагляду в стаціонарі не потребував. Відповідно до довідки Міської поліклініки №278 від 23.06.2009р. (а.с.116), [PERSON] під наглядом у лікаря-психіатра не знаходився, на прийом до психіатра не звертався. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], зав.терапевтичним відділенням; [PERSON], зав.онкологічним відділенням; [PERSON], зав. міською поліклінікою; [PERSON], сімейний лікарь; [PERSON], лікар-психіатр, - кожний в окремості пояснили, що спілкувалися з [PERSON] в звязку з його лікуванням, за час лікування і спілкування будь яких ознак його неадекватності не виявили, [PERSON] був у свідомості і розумів свої дії, його хвороба, процес лікування а також медичні препарати, котрі йому були рекомендовані, будь яким чином не вплинули на його свідомість, він був в нормальному психічному стані, якби були сумніви в його психічному стані, то призначалась би консультація психіатра і при цьому була б відмітка в історії хвороби. Допитаний в якості свідка [PERSON] прояснив, що знайомий з [PERSON] на протязі більше 30 років, разом працювали на заводі, отримали квартири, проживали в одному будинку, знав, що в [PERSON] були брат [PERSON] та сестра [PERSON], раніше спілкувався з ними, останній час перед смертю [PERSON] був подавлений, як раніше в шахи не грав а тільки спостерігав, неодноразово бачив [PERSON] на ринку поряд з робочим місцем [PERSON], також неодноразово останній час перед смертю [PERSON] бачив [PERSON] в їх будинку, також [PERSON] приходила до нього стосовно переоформлення квартири після укладення договору дарування даної квартири на неї. Допитана в якості свідка [PERSON], приватний нотаріус, пояснила, що наприкінці грудня місяця 2008 року до неї прийшов [PERSON], запитав які необхідно документи для оформлення дарування квартири жінці, вона дала перелік та пояснила, якщо дарування буде сторонній людині, то він має сплатити 5% податків, а якщо шлюб зареєстровано, - то звільняється від сплати. 06.03.2009р., напередодні свята 8-го березня, прийшов [PERSON] та [PERSON] і уклали договір дарування квартири, [PERSON] був у нормальному стані, його поведінка не викликала будь яких сумнівів. Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожний в окремості, пояснили, що знайомі були з [PERSON] довгий час, підтримували дружні стосунки, часто бачили разом з [PERSON], під час лікування в лікарні відвідували [PERSON], вигляд був у нього болісний, але весь час був при свідомості, сумнівів в його розумінні навколишніх дій не виникало, всі вони були на похоронах [PERSON], похорони проводила [PERSON], ані брата, ані сестри на похоронах не бачили. Відповідно до [PERSON] №880 від 08.12.2010р. посмертної судово-психіатричної експертизи, - [PERSON] психічним розладом на момент реєстрації шлюбу і оформлення договору дарування свої квартири 06.03.2009р. не страждав. Він міг в той період розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до [PERSON] повторної посмертної судово-психіатричної експертизи №842 від 12.12.2012р., - [PERSON], що помер 06.05.2009р., психічним розладом не страждав, у нього не було будь якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності на момент реєстрації шлюбу і оформлення договору дарування свої квартири 06.03.2009р. [PERSON] на момент реєстрації шлюбу і оформлення договору дарування свої квартири 06.03.2009р. міг в повному обсязі розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5,6 ст.203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 225 ч.1 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в силу ст. 256 ЦПК України в частині встановлення юридичного факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та померлим 06.05.2009 року [PERSON], визнавши їх братами та сестрою. В іншій частині заявлених позовних вимог необхідно відмовити, поскільки відповідно до ч.3.ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України, сторона позивача не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої винесено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, - судові витрати призначаються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ч.6 ст. 154 ЦПК України, суд може одночасно з ухваленням судового рішення постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Outcome: partial