Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-24 00:00:00

У лютому 2010 року [PERSON], [PERSON]Є звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що згідно Державного акту на земельну ділянку від 23 квітня 2009 року вони є співвласниками земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Миколаїв, вул.Чигрина,155. По сусідству з їх земельною ділянкою розташована земельна ділянка №153/1 по вул. Чигрина в м.Миколаєві, співвласниками якої є відповідачі [PERSON] і [PERSON] Влітку 2009 року відповідачі самовільно перемістили і укріпили частину огорожі, розташованої на межі їх земельних ділянок, вглибину їх ділянки на 50 см, побудували на цій земельній ділянці навіс і забетонували площадку для стоянки свого автомобіля. Посилаючись на те, що внаслідок таких дій відповідачів вони не мають можливості користуватися належною їм частиною земельної ділянки, просили суд усунути перешкоди в користуванні нею шляхом зобовязання відповідачів знести навіс, перемістити огорожу та демонтувати забетоновану площадку. В подальшому позивачі збільшили свої вимоги. Посилалися на те, що при розгляді справи їм стало відомо про те, що спірна частина земельної ділянки на підставі рішення Миколаївської міської ради від 30.01.2009 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку від 15.06.2009 року, виданого на підставі зазначеного рішення Миколаївської міської ради, була також надана у власність і відповідачам [PERSON] і [PERSON]. В звязку з чим, на теперішній час згідно виданих їм Державних актів частина земельної ділянки належить на праві власності кожній із сторін. Посилаючись на те, що технічна документація на їх земельну ділянку по вул..Чигрина,155 була розроблена і затверджена раніше технічної документації на земельну ділянку №153/1, а також було і раніше затверджено Державний акт на землю просили суд, крім заявлених вимог, визнати незаконним та скасувати п.7 та п. 7.2 рішення Миколаївської міської ради «Про вилучення, надання, передачу у власність, спільну сумісну та спільну часткову власність, надання в оренду земельних ділянок громадян, зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та виконкому міської ради в Ленінському районі м. Миколаєва» від 30.01.2009 року № 32/47, визнати незаконним і недійсним Державний акт Серії ЯЖ № 868344 на право власності на земельну ділянку площею 413 кв.м., розташовану по вул. Чигрина,153/1 у м. Миколаєві, виданий 15 червня 2009 року на імя [PERSON], [PERSON] на підставі рішення Миколаївської міської ради від 30.01.2009 року № 32/47. У судовому засіданні позивачі та їх представники підтримали вимоги позову та просили про його задоволення з врахуванням висновку експертизи регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області. Відповідачі та їх представник позов не визнали. Посилались на те, що з 1955 року склався такий порядок користування земельною ділянкою за яким попередній землекористувач [PERSON] дав дозвіл сусідам житлового будинку по вул..Чигрина,153 у м.Миколаєві на встановлення межі між їх сусідніми ділянками, для облаштування вїзду і воріт на земельну ділянку № 153, яка проходила по стінці існуючого гаражу. А тому вони, відповідачі, особисто з 1997 року використовують територію двору та спірну частину земельної ділянки для паркування особистого автомобіля. Таким чином план належної їм земельної ділянки повністю відповідає фактичній площі та конфігурації їх земельної ділянки. До того ж на територію їх двору можна проїхати лише крізь існуючий проїзд по цій земельній ділянці. Вони не заперечують щодо надання позивачам вільного доступу до стіни їх гаражу для її обслуговування. Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не зявився. Про часі місце розгляду справи відповідач повідомлений судом належним чином. Заслухавши пояснення позивачів, їх представників, відповідачів та їх представника, пояснення експерта [PERSON], вивчивши і оцінивши в сукупності наявні матеріали справи, судом встановлено наступне. Земельні відносини регулюються Конституцією України, ЗК України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до положень ст..ст.12,.116 ЗК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) набуття права власності чи користування землями державної або комунальної власності здійснюється за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст..126 ЗК України державний акт є документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, надану у власність відповідним рішенням. Порядок та підстави безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, визначений ст..118 ЗК України, відповідно до якої громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу місцевого самоврядування за місцем знаходження земельної ділянки. Тобто, підставою набуття права на землю в таких випадках є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, з подальшим оформленням відповідних правовстановлюючих документів. При цьому, обовязок по перевірці дотримання вимог діючого законодавства при прийнятті відповідного рішення та подальшої видачі правовстановлюючого документа покладається на органи місцевого самоврядування, які є відповідальними за свою діяльність перед юридичними та фізичними особами (ст..74 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21 травня 1997 року (з наступними змінами та доповненнями). Надання у власність або користування земель, які перебувають у власності чи користуванні інших фізичних осіб провадиться лише після вилучення чи викупу зазначених земельних ділянок, в порядку визначеному ЗК України. За ст..152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За правилами ст..155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно розяснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», питання про недійсність документів, що посвідчують право приватної власності на землю, виданих на підставі рішення органу місцевого самоврядування, вирішується в судовому порядку в разі, якщо буде встановлено, що порушений порядок надання земельних ділянок або скасування такого рішення. З матеріалів цивільної справи вбачається, що рішенням Миколаївської міської ради №31/51 від 19.12.2008 року позивачам [PERSON] і [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 1000 кв.м, розташованої по вул.Чигрина,155 в м.Миколаєві. На підставі зазначеного рішення Миколаївської міської ради 23 квітня 2009 року позивачам видано Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку по вул.Чигрина,155. Зазначена земельна ділянка межує з земельною ділянкою №153/1 по вул..Чигрина в м.Миколаєві, що належить на праві власності відповідачам [PERSON], [PERSON] Вказана земельна ділянка має площу 413 кв.м та була надана відповідачам у власність на підставі рішення Миколаївської міської ради від 30.01.2009 року №32/47. На підставі цього рішення 15 червня 2009 року відповідачі отримали Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 413 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Чигрина,153/1 в м.Миколаєві. Як вбачається з матеріалів справи, висновку судової будівельно-технічної експертизи регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області від 26.07.2010 року, проведеної на підставі клопотання позивачів та висновку науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 04.10.2012 року, наданого на підставі клопотання відповідачів, існуючі фактичні межі та розміри земельних ділянок №153/1 і №155 по вул..Чигрина в м.Миколаєві в основному відповідають межам та розмірам земельним ділянок, що містяться у земельно-кадастрових документах, окрім фактичної довжини межі ділянки №155 по фасаду. А саме фактична довжина межі ділянки №155 по фасаду складає 32,5 м, що не відповідає довжині межі, зазначеної у Державному акті позивачів від 23.04.2009 року, де зазначено 33,0 м, розходження у меншу сторону становить 0,52 м. Розмір фасадної межі у відповідності з Державним актом довжиною 33,0 м на 0,52 м накладається на земельну ділянку №153/1 по вул..Чигрина. На спірній частині земельної ділянки №153/1 по вул..Чигрина в м.Миколаєві у вигляді смуги шириною 0,5 м довжиною 6,9 м. та трикутника з катетами відповідачами укладено бетонне замощення та змонтовані стійки каркасу споруди навісу. А також встановлена огорожа із профільованого металевого настилу. Вищенаведене свідчить про те, що частина земельної ділянки по вул.Чигрина,155 у м.Миколаєві, що належить на праві власності на підставі Державного акту позивачам, накладається на земельну ділянку, яку виділено у власність на підставі Державного акту відповідачам. Зазначене вказує на те, що було порушено порядок затвердження технічної документації, а також на час прийняття рішення міською радою спірна частина земельної ділянки перебувала у приватній власності позивачів і без процедури вилучення чи викупу не могла бути передана у власність відповідачам [PERSON], [PERSON]. Приймаючи рішення міська рада діяла з перевищенням повноважень та з порушенням права приватної власності іншої особи. Таким чином, враховуючи викладені обставини та на підставі ст.152 ЗК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] слід задовольнити частково, а саме: визнати незаконним та скасувати п.7 та п. 7.2 рішення Миколаївської міської ради «Про вилучення, надання, передачу у власність, спільну сумісну та спільну часткову власність, надання в оренду земельних ділянок громадян, зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та виконкому міської ради в Ленінському районі м. Миколаєва» від 30.01.2009 року № 32/47, визнати недійсним Державний акт Серії ЯЖ № 868344 на право власності на земельну ділянку площею 413 кв.м., розташовану по вул. Чигрина,153/1 у м. Миколаєві, виданий 15 червня 2009 року на імя [PERSON], [PERSON] на підставі рішення Миколаївської міської ради від 30.01.2009 року № 32/47, зобовязати [PERSON], [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить [PERSON], [PERSON], розташованої по вул.. Чигрина,155 у м. Миколаєві, конфігурацією у вигляді смуги шириною 0,52 м, довжиною 6,90 м і трикутника з катетом 0,52 м, гіпотенузою довжиною 2,79 м, шляхом демонтування бетонної площадки, знесення навісу та огорожі, які знаходяться на вказаній земельній ділянці. Що ж стосується доводів відповідачів щодо узгодження між попередніми сусідами межі по стінці гаражу [PERSON], то вони суперечать схематичним і генеральним планам вказаних земельних ділянок, які містяться в матеріалах досліджених в судовому засіданні інвентарних справ на житлові будинки по вул..Чигрина,155 і Чигрина,153. З яких вбачається, що межа між земельними ділянками по вул..Чигрина,155 і Чигрина,153, в тому числі станом на 02.11.2007 року та до часу виготовлення технічної документації, на земельні ділянки, не була прямою та мала відступ від стіни гаражу попереднього землекористувача [PERSON], який було ним збудовано у 1978 році, на 0,53 см.

Outcome: partial