overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. 14 листопада 2012 р. Острозьким районним судом винесено рішення, яким позов задоволено, вирішено шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати та стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], окрім того, вирішено cтягнути з [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 214,60 грн. (за розгляд вимоги майнового характеру - стягнення аліментів). Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засідання з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, та згідно з положеннями ст.220 ЦПК України їх присутність не є обовязковою. Як вбачається із позовних вимог, підтриманих позивачкою під час судового розгляду справи, остання, окрім заялених та вирішених позовних вимог, просила стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати, фактично понесені нею при зверненні до суду із вказаним позовом, у розмірі 107,30 грн. Як встановлено в судовому засіданні, ухваливши 14.11.2012р. рішення по справі, судом не було вирішено питання про понесені позивачкою судові витрати при зверненні до суду з вимогою немайнового характеру (розірвання шлюбу), а відтак у відповідності до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, яким вирішити дане питання. Як вбачається із квитанції №к7/D/113 від 13.09.2012р., [PERSON] при звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 107,30 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину. Просить суд шлюб розірвати тому, що шлюбні стосунки фактично припинено, а їх поновлення та збереження шлюбу є неможливим. В судове засідання позивач не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином в порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчить повідомлення ф.119 відділення поштового звязку № 9 м. Херсона Херсонської дирекції УДППЗ «Укрпошта»про вручення 07 листопада 2012 року рекомендованого поштового відправлення із судовою повісткою про виклик. При цьому, позивач подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлений нею позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином в порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчить повідомлення ф.119 відділення поштового звязку № 20 м. Херсона Херсонської дирекції УДППЗ «Укрпошта»про вручення 08 листопада 2012 року рекомендованого поштового відправлення із судовою повісткою про виклик. При цьому, відповідач подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив про те, що визнає позовні вимоги заявлені позивачем. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що сторони прийшли до спільної згоди розірвати шлюб, шлюбні стосунки фактично припинено, а їх поновлення та збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Спору про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, між сторонами не має. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 107,3 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

20.08.2012 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 27 лютого 2004 року виконкомом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], про що було зроблено актовий запис за № 5. Від даного шлюбу у них дітей немає. Сімейне життя в них не склалось через сварки, різні погляди на життя та втрати почуття любові та поваги один до одного, і сторони припинили сімейні стосунки з 1997 року. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, відповідно до якої на позові наполягає, просила слухати справу у її відсутність. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 27 лютого 2004 року виконкомом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, й зроблено актовий запис за № 5 /а.с.5/. Від шлюбу сторони дітей не мають. Змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, оскільки позивач та відповідач проживають окремо. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання сторін швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

\~\~\~\~\~Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що має на утриманні дочку [PERSON] [INFO] Відповідач по справі, являється батьком дитини, проживають сторони разом, але відповідач не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Відповідач має роботу, інших осіб на утриманні не має, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 % ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнав, про що надав заяву. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 02.08.2006 року сторони по справі уклали шлюб. Сторони по справі мають дочку [PERSON] [INFO] Дане підтверджується зібраними матеріалами справи (а\\с4,6) Відповідно до довідки № 492 від 19.10.2012 р., виданої КП Білоцерківської міськради ЖЕК №1 неповнолітня [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] Як пояснила в судовому засіданні позивач, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому вона перебуває в скрутному матеріальному становищі. Відповідач суду пояснив, що надає кошти дітям, але не заперечує ще й сплачувати на дочку аліменти позивачу. Так, згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищезазначене, та визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь держави 214 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

26 вересня 2012 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що 17 лютого 2009 року вона уклала шлюб із відповідачем, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по Хмільницькому району Хмільницького МРУЮ Вінницької області і від цього шлюбу у них народилась спільна дитина син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, не надає будь-якої допомоги на її матеріальне забезпечення, не займається її вихованням, а тому позивач вимушена звертатися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити з таких підстав. 17 лютого 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по Хмільницькому району Хмільницького МРУЮ Вінницької області між сторонами по справі зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 069870, від даного шлюбу у них народилася спільна дитина син [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження серії 1-АМ № 135337 записаний відповідач по справі [PERSON] У даний час дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Лозівської сільської ради Хмільницького району № 632 від 25 вересня 2012 року. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною. У звязку з тим, що відповідач записаний батьком неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання обовязків щодо її утримання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доказів, які б спростовували вимоги позивача відповідачем не надано. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідач [PERSON], який є споживачем електричної енергії, не в повному обсязі сплачує за спожиту електричну енергію, що призвело до виникнення заборгованості за період з 2009 по 2012 рік в загальній сумі 1 401,22 гривень. Просив суд стягнути з відповідача у відшкодування заборгованості 1 401,22 гривень та судові витрати в сумі 214,60 гривень. В суді представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до суду не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Тому суд, за згодою позивача ухвалив заочне рішення по справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов з наступних підстав. [PERSON] мешкає за адресою: м.Маріуполь, вул.Котовського, буд.198, та є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго». Правовідносини між сторонами регламентуються положеннями Закону України «Про електроенергетику»від 16 жовтня 1997 року, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 із змінами та доповненнями та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п.19 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються по діючих тарифах для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п.20 вищенаведених «Правил…», розрахунковим періодом для визначення розміру сплати за спожиту електроенергію є календарний місяць. Згідно ст..526 ЦК України зобовязання повинно бути виконано належним чином та відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Як встановлено судом, у відповідача виникла заборгованість в загальній сумі 1401,22 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком, яку він в добровільному порядку не сплатив, а тому така заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача в судовому порядку. Прийшовши до висновку щодо задоволення позову, суд відповідно до ст..88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та підтверджені відповідними платіжними дорученнями судові витрати в сумі 214,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідачка [PERSON], яка є споживачем електричної енергії, не в повному обсязі сплачує за спожиту електричну енергію, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 1 530,57 гривень. Просив суд стягнути з відповідача у відшкодування заборгованості 1 530,57 гривень та судові витрати в сумі 214,60 гривень. В суді представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, до суду не зявилась, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Тому суд, за згодою позивача ухвалив заочне рішення по справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов з наступних підстав. [PERSON] мешкає за адресою: м.Маріуполь, пр..Нахімова[ADDRESS], та є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго». Правовідносини між сторонами регламентуються положеннями Закону України «Про електроенергетику»від 16 жовтня 1997 року, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 із змінами та доповненнями та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п.19 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються по діючих тарифах для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п.20 вищенаведених «Правил…», розрахунковим періодом для визначення розміру сплати за спожиту електроенергію є календарний місяць. Згідно ст..526 ЦК України зобовязання повинно бути виконано належним чином та відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Як встановлено судом, у відповідачки виникла заборгованість в загальній сумі 1530,57 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком, яку вона в добровільному порядку не сплатила, а тому така заборгованість підлягає стягненню з неї на користь позивача в судовому порядку. Прийшовши до висновку щодо задоволення позову, суд відповідно до ст..88 ЦПК України стягує з відповідачки на користь позивача понесені ним та підтверджені відповідними платіжними дорученнями судові витрати в сумі 214,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06.09.1986 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 2206. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Сімейні та подружні відносини між ними припинені, причиною розпаду сімї є різні погляди на життя та несумісність характеру. В літку 2011 року їх сімя розпалася. У кожного з них своє життя, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. Просить шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити, пояснивши, що вона переконана в тому, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони 06.09.1986 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 2206. Сімейні відносини між подружжям припинилися влітку 2011 року. Спільне життя подружжя не склалось через несумісність характеру, спільне господарство не ведеться, наміру до примирення сторони не мають і шлюб носить формальний характер. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, подальше збереження сімї неможливе, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача ТОВ «Галичина-Захід» про виплату допомоги в зв»язку з тимчасовою втратою непрацездатності, стягнення середньої заробітної плати за весь час затримки при розрахунку, а саме з 26.03.2012 року по 06.04.2012 року, стягнення 2000 моральної шкоди та стягнення судових витрат, пов»язаних з розглядом даної справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]- [PERSON] подала до суду заяву про залишення п.1-3 позовної заяви без розгляду, просить стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати за надання юридичної допомоги в сумі 600 грн. Представник відповідача [PERSON] не заперечив щодо задоволення позовної вимоги про стягнення судових витрат в сумі 600 грн. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позов в частині стягнення судових витрат за надання правової допомоги по справі підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст.84 ЦПК України, витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З оглянутих судом квитанцій за №7430 та за № 7449 вбачається, що позивач витратив 200 грн. на послуги адвоката за написання позовної заяви до суду та 400 грн. ведення цивільної справи в суді, що в свою чергу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, про що в свою чергу не заперечив представник відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне відкласти складання повного рішення на пять днів, проголосити його вступну та резолютивну частини у порядку, встановленому ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 19 вересня 2011 року померла її мати [PERSON] ганна Кузьмівна, яка постійно проживала в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на грошові кошти в відділенні Ощадного банку України. Позивач [PERSON] своєчасно у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через юридичну необізнаність, про дану норму закону. Мотивуючи тим, що порушуються її права як власника і спадкоємця через неможливість нотаріального посвідчення права власності, позивач просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з"явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, підтримала позов та просила задоволити повністю на підставах, викладених в позовній заяві.. Представник відповідача - Великобурімська сільської ради - в судове засідання не з"явився, позов визнали, не заперечують проти задоволення позову. В зв"язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судовго процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалось у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 19 вересня 2011 року померла мати позивачки [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на грошові кошти в відділені Ощадного банку України. Позивач [PERSON] своєчасно у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через юридичну необізнанність, про дану норму закону. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON], довідками сільської ради. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем пропущено з поважної причини, тому позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved