overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду, посилаючись на те, що його матір'ю являється [PERSON], яка проживала в [INFO] і померла 17 липня 2008 року. На день її смерті залишилося спадкове майно: жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Слобода-Кухарська по вулиці 1-го Травня,43 Іванківського району Київської області. 15 лютого 2012 року позивач звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки був пропущений строк для прийняття спадщини (шість місяців із дня відкриття спадщини). Позивач в установлений законом шестимісячний строк, як спадкоємець, не прийняв спадщину, оскільки не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що в даний час перешкоджає йому вирішити питання оформлення спадщини. Причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини він пояснює тим, що рішенням Іванківського районного суду Київської області від 29 листопада 2011 року [PERSON] було оголошено померлою 17 липня 2008 року. 13 січня 2012 року відділом РАЦС Оболонського районного управління юстиції у місті Києві зареєстровано смерть спадкодавці та видано свідоцтво про смерть на її ім'я. Тому позивач вважає, що має право на визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини і просить суд у відповідності із ст.1272 ЦК України визначити йому додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання сторони не з'явилися, згідно заяв (позивач позов підтримує, відповідач заперечень проти позову не мають і просять розглянути справу без участі їх представника.) Суд, оглянувши документи, вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Позивачі посилаються на те, що їхньою матір,ю являється [PERSON], яка проживала в [INFO] і померла 04 червня 2011 року. За життя мати склала заповіт на користь позивачів, який посвідчено Термахівською сільською радою 16 травня 1991 року за реєстром № 9. На день її смерті залишилося спадкове майно: жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Термахівка по вулиці Воровського,83 Іванківського району Київської області; земельна ділянка розміром 0.2500 га, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, що знаходиться в селі Термахівка Іванківського району Київської області. Спадщину позивачі прийняли шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори 28 жовтня 2011 року (спадкова справа №506 за 2011 рік). 15 лютого 2012 року позивачі звернулися до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок їм було відмовлено, оскільки не було пред,явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. У 1946 році мати побудувала жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Термахівка по вулиці Воровського,83 Іванківського району Київської області. Вказане домоволодіння вона будувала за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Документом, що підтверджує право власності на будинок є довідка Термахівської сільської Ради (виписка з погосподарської книги, особовий рахунок № 0068) за №54 від 15.02.2012 року. Земельна ділянка біля будинку приватизована на ім'я матері. Ніяких інших спадкоємців, які б мали право та намір претендувати на вказане спадкове майно, крім позивачів, не мається. Тому позивачі звернулися до суду і просять суд визнати їх право власності на вищевказане спадкове домоволодіння. Позивачі в судове засідання не з,явилися, згідно заяв, позов підтримують і просять заслухати справу без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з,явився. Термахівська сільська рада надіслала до суду заяву, в якій повідомила суд, що вони позов визнають, ніяких заперечень проти задоволення позову не мають, просять суд розглянути справу без участі їх представника. Ознайомившись із заявами сторін, оглянувши документи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що для цього маються всі законні підстави. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON], померла 04 червня 2011 року. Судом оглянуто заповіт померлої. Факт прийняття спадщини позивачами підтверджується довідкою Іванківської районної державної нотаріальної контори за № 174/01-16 від 15.02.2012 року. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом посилаючись на те, що її чоловіком був [PERSON], який проживав в [INFO] і помер 29 червня 2011 року. На день його смерті залишилося спадкове майно: жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Обуховичі по вулиці Ганни Верес, 14 Іванківського району Київської області, земельна ділянка розміром 0.2500 га, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою село Обуховичі вулиця Ганни Верес, 14 Іванківського району Київської області. Спадщину після смерті чоловіка позивачка прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори 26 жовтня 2011 року (спадкова справа №500 за 2011 рік). 15 лютого 2012 року позивачка звернулася до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок їй було відмовлено, оскільки не було пред,явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. У 1967 році позивачка разом з чоловіком побудували жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Обуховичі по вулиці Ганни Верес, 14 Іванківського району Київської області за власні кошти та власними силами, що підтверджується довідкою Обуховицької сільської ради ( виписка з погосподарської книги, особовий рахунок № 0278). Земельна ділянка біля будинку приватизована на ім'я чоловіка. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом є позивачка, яка просить визнати за нею право власності на спадковий будинок, як єдиного спадкоємця, так як відповідач (син спадкодавця) спадщини не приймав і на майно не претендує. Інших спадкоємців немає. Сторони в судове засідання не з'явилися, згідно заяв ( позивачка позов підтримує, відповідач позов визнає) просять справу розглянути без їх участі. Факт прийняття спадщини позивачкою після смерті чоловіка [PERSON] підтверджується довідкою Іванківської районної державної нотаріальної контори за№167/01-16 від 15.02.2012 року. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що для цього маються всі законні підстави. Відповідно до ст.12 Закону України „Про власність" праця громадян є основою примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на майно, виражене внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. В даному випадку позивачка є спадкоємцем після смерті [PERSON] і на даний час ніхто, крім позивачки на цей будинок не претендує. Ч.4 ст.1268 передбачає, ще незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю." Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказував, що йому на підставі договору дарування, на праві власності належить квартира № 13 в будинку № 51, розташованому по вул. Леніна в смт. Черняхові. В даній квартирі він проживав разом із сімєю. Дружина [PERSON] у вересні 2010 року залишила його, разом із дитиною повернулась до своїх батьків, де по даний час і проживає. Позивачем подано позов про розірвання шлюбу. Відповідачка не користується квартирою, витрат на її утримання не несе. В звязку з цим позивач просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловою площею в квартирі № 13 будинку № 51, розташованому по вул.. Леніна, в смт. Черняхові Житомирської області з дня її вибуття- 16 вересня 2010 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідачка [PERSON]. в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутності, позов визнала повністю. В судовому засіданні досліджені наступні докази: Копію договору дарування від 26 березня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі № 353; Копію домової книги; Копію свідоцтва про шлюб 1-ТП № 078063 від 09 серпня 2001 року; Копію свідоцтва про народження дитини; Довідку Черняхівської селищної ради № 2335 від 10 травня 2011 року; Відповідь про зареєстроване місце проживання відповідача № 1463 від 12 березня 2012 року. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до договору дарування від 26 березня 1997 року, зареєстрованого реєстрі № 353 позивачеві [PERSON] належить на праві власності квартира № 13 в будинку № 51, розташованому по вул. Леніна в смт. Черняхові. (а.с.4,5). Згідно із домовою книгою, довідкою Черняхівської селищної ради 2335 від 10 травня 2011 року, відповіддю Черняхівського РВ УМВС України № 1463 від 12 березня 2012 року [PERSON] зареєстрована [INFO] (а.с. 6,10,13). У відповідності до свідоцтва про шлюбу, відповідачка являлась дружиною позивача(а.с.8). Сторонами не оспорюється факт того, що відповідачка не проживає в [INFO] без поважних причини понад один рік., а тому зазначена обставина визнана судом такою , що не підлягає доказуванню відповідно до ст.. 61 ЦПК України. У відповідності із ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідачка не проживає без поважних причин в квартирі позивача понад один рік, суд приходить до висновку, що слід визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом в квартирі № 13, розташованій в будинку № 51 по вул. Леніна, в смт Черняхові, Житомирської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, через що виникають сварки та непорозуміння. Більше року вони не проживають разом, а тому подружні стосунки між ними практично припинено. Вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому просить його розірвати, вирішити питання щодо зміни прізвища на «Микитюк». У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що з відповідачем в шлюбі вона перебуває з 12.05.2005 року. Від даного шлюбу в них є одна неповнолітня дитина, син [PERSON], [INFO]. Причиною по якій вона хоче розірвати шлюб є те, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя, що призводить до сварок та непорозумінь. Більше року вони з відповідачем проживають окремо, повністю припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Вважає, що шлюб існує лише формально, збереження його неможливе, примирення не принесе бажаного результату, просить розірвати шлюб та вирішити питання зміни прізвища. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне: Сторони зареєстрували шлюб 12.05.2005 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 20.04.2011 року (повторно), серія І-ИД №073901, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №437. Від даного шлюбу в сторін є одна неповнолітня дитина, син [PERSON], [INFO]. 10 січня 2012 року відповідач [PERSON] змінив прізвище з «Ковтун»на «Волянюк», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серія 1-ИД №006893 від 10 січня 2012 року. Встановлено, що сторони проживають окремо, припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди з різними поглядами на сімейне життя. Шлюб носить формальний характер, збереження його неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Позовні вимоги [PERSON] щодо зміни прізвища до задоволення не підлягають, оскільки дане питання вирішується органом реєстрації актів цивільного стану. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якій просить стягнути з відповідачки на його користь 1 680,00 грн. за договором безпроцентної позики, укладеним між [PERSON] та [PERSON] 30 листопада 2006 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно умов договору відповідачка взяла на себе зобовязання повернути позику до 06.12.2006 року, проте, станом на день звернення з позовом до суду, не виконала даного зобовязання. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій просить задовольнити його вимоги з викладених у заяві мотивів. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча був належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, а тому суд розглядає справу у її відсутності, у відповідності до вимог ст.. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне. 30 листопада 2006 року [PERSON] позичив [PERSON] кошти в сумі 1\~680 грн., а [PERSON] прийняла від [PERSON] зазначені кошти та зобовязалася повернути їх до 06.12.2006 року, що стверджується письмовою розпискою від 30.11.2006 року з власноручним підписом [PERSON] про отримання коштів. Відповідно до ст. 1046 ЦК України сторони уклали договір позики. Згідно ч.1 ст.1047 письмовим доказом, що підтверджує його укладення є розписка. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватись належним чином. Згідно з вимогами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).. Таким чином, має місце порушенням відповідачкою майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1 680 грн. боргу за договором позики. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Орган опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації звернувся до суду із заявою про встановлення опіки над [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2011 року [PERSON] визнана недієздатною, в звязку з чим потребує опіки, оскільки сама не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Посилаючись на те, що відповідно до вимог чинного законодавства над особами визнаними недієздатними, встановлюється опіка (призначається опікун), а заінтересована особа [PERSON], є батьком недієздатної, здійснює догляд за нею, матеріально утримує, має належні побутові та матеріальні умови для визнання опікуном, орган опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації звернувся до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації підтримала вимоги заяви та просила суд задовольнити заяву. [PERSON] не заперечує проти встановлення опіки над недієздатною з призначенням його опікуном недієздатної доньки та просив заяву задовольнити. Вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, який підтримав заяву, а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON], [INFO], рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2011 року, визнана недієздатною (а.с. 6). З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] є батьком визнаної недієздатною [PERSON] (а.с. 5). На обліку у психіатра та нарколога, [PERSON] не перебуває, про що свідчать довідка Київського міського психоневрологічного диспансеру № 3 від 13 квітня 2011 року № 46338 та сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду від 1 квітня 2011 року № 808720 (а.с. 7,8). Згідно висновку про стан здоров'я, виданого поліклінікою № 2 у Подільському районі м. Києва, [PERSON] за станом здоров'я може бути опікуном. (а.с. 9). Згідно заяви органу опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, призначення [PERSON] опікуном недієздатної доньки [PERSON] є доцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про призначення опіки над [PERSON] та призначення її опікуном [PERSON] М М., знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах закону і відповідають інтересам недієздатної, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, хоча має таку можливість. У зв»язку з наведеним просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 25 % від доходу. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини доходів, вказавши на те, що останній отримує пенсію, розмір якої їй не відомий, проте, розмір грошових сум як аліментів на утримання неповнолітньої дитини в 2011 році, до моменту припинення стягнення, становив 300 грн. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності відповідача, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення похивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON], є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO]. [PERSON] навчався в Житомирському професійному ліцеї харчових технологій, зокрема, в період з дати звернення позивача до суду з позовом - 03.11.2011 року, по дату завершення навчання 28.02.2012 року. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З урахуванням наведених обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини доходів відповідача щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 20.11.1999 року у виконавчому комітеті Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 37. Від спільного подружнього життя мають одного малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Позивач вказував, що спільне подружнє життя у них з відповідачкою не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть та не проживають разом з березня 2011 року. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Вважає, що примирення з відповідачкою неможливе. Посилаючись на викладене, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд про його задоволення. В судовому засіданні відповідачка позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 20.11.1999 року у виконавчому комітеті Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 37. (а.с. 7). Від спільного подружнього життя сторони мають одного малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Подружні стосунки позивача з відповідачкою не підтримуються. Спільне господарство сторони не ведуть з березня 2011 року. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 29 липня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 419. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Позивачка вказувала, що спільне подружнє життя у них з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків та спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Майнового спору немає. Посилаючись на викладене, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд про його задоволення. В судовому засіданні відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 29 липня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 419. (а.с.7). Від спільного подружнього життя дітей не мають. Подружні стосунки позивачки з відповідачем не підтримуються. Спільне господарство сторони не ведуть. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved