Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

В лютому 2013 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 1\~ 031, 31 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.05.2011 року її шлюб із відповідачем було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився на утриманні позивачки. 14.04.2011 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON]Є,, [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 01.10.2010 року та до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліментів, які сплачує відповідач, не вистачає на утримання дитини [PERSON], у звязку із чим позивачка і звернулася до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов в повному обсязі та просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], 13.01.2011 (а.с. 9). 14.04.2011 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON]Є,, [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 01.10.2010 року та до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 10). Дитина, [PERSON]Є, стоїть на Д обліку у лікарні як часто хворіюча дитина та має хронічний діагноз, що підтверджується записом у лікарняній карточці Державного закладу вузлової лікарні № 1 ст.Дарниця ДТГО Південно-Західна залізниця від 02.04.2012 року при огляді спеціалістами у складі комісії. У звязку із наявністю хронічного захворювання у [PERSON], за рекомендацією лікарів, позивачка змушена кожен рік вивозити сина на оздоровлення. У травні 2012 року на оздоровлення в пансіонаті Променистий, який знаходиться у м. Євпаторія, позивачкою було витрачено 748, 80 гривень та на проїзд 154, 97 гривень. За відвідування дитячого дошкільного закладу № 59 в період з жовтня 2011 року по травень 2012 року включно позивачкою було сплачено 831, 08 гривень, що підтверджується квитанціями з відмітками про сплату. [PERSON] відвідував дитячий дошкільний заклад № 59 в період з жовтня 2011 року по травень 2012 року, за що було сплачено суму в розмірі 831, 08 гривень. У вересні 2012 року, для підготовки [PERSON] до школи позивачка купувала канцелярські товари та витрачено суму у розмірі 290, 08 гривень, а також у грудні 2012 року було витрачено суму в розмірі 37, 68 гривень. Позивачка, [PERSON], не в змозі самостійно нести всі необхідні витратити для своєї дитини [PERSON] Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 185 Сімейного кодексу України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Відповідно до роз'яснень п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 року № 3, звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Аналізуючи наявні у справі докази, приймаючи до уваги пояснення позивача позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 229,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved