overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-17 00:00:00

У лютому 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24 жовтня 1998 року, Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 470. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. У судовому засіданні позивачка підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 24 жовтня 1998 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований, Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 470. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка - [PERSON] , висловила своє бажання й надалі іменуватися прізвищем - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-17 00:00:00

У березні 2013 року позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму передбаченого на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 05 листопада 2012 року за рішенням суду шлюб між нею та відповідачем по даній справі було розірвано, від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні позивачка підтримала позов у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, та не заперечував проти сплати аліментів. Суд, вислухавши пояснення позивача, взявши до уваги пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N2 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Заперечення представника відповідача суд не бере до уваги, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленість щодо розміру виплати аліментів на утримання дитини, доньки - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-17 00:00:00

В квітні 2013 року [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просив розірвати шлюб, що зареєстрований 30 грудня 2009 року Корабельним відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва за № 658. В обгрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з червня 2012 року та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачем по справі. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній, спору щодо порядку виховання та місця проживання дитини не має. В судове засіданні позивач не з`явився, надав заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ст.ст. 110-112,114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхньої дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, оскільки останній просив покласти їх на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-17 00:00:00

У березні 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Об серпня 2005 року, Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 732. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. У судовому засіданні позивачка підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06 серпня 2005 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований, Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 732. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка - [PERSON] , висловила своє бажання й надалі іменуватися прізвищем - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-17 00:00:00

У лютому 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07 вересня 1996 року, Понятівською сільською радою Поздільнянського району Одеської області, Україна, актовий запис № 4. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. У судовому засіданні позивачка підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 07 вересня 1996 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований, Понятівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, Україна, актовий запис № 4. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка - [PERSON] , висловила своє бажання й надалі іменуватися прізвищем - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-17 00:00:00

Позивачка в своїй позовній заяві вказує, що вона перебуває в юридичному шлюбі з відповідачем [PERSON] , від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Мотивуючи тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги проживаючий разом з нею доньці, позивачка і просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання і до повноліття дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач такі вимоги визнав не заперечував протии їх задоволення з навдених позивачкою підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в юридичному шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 3-4), а тому [PERSON] у відповідності з вимогами сімейного законодавства зобов`язаний матеріально утримувати свою дитину і відповідач в спромозі сплачувати аліменти на утримання і до повноліття доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, яка проживає з позивачкою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Із довідки, виданої вуличним комітетом № 16 (а.с.5) вбачається, що малолітня [PERSON] проживає разом з мамою [PERSON] та знаходиться на її утриманні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Задовольняючи таким чином позовні вимоги, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 166,182-183, 75, 77,78 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-17 00:00:00

[PERSON] , звернулася з позовом до [PERSON] , та просила стягнути на її користь 37 800 грн., та понесені судові витрати. В обґрунтування вимог посилалася на те, що 10.06.2012 року, позичила відповідачеві 37\~ 800 грн. На підтвердження укладання договору позики відповідачем було складено відповідну розписку. Порядок та строки повернення були обумовлені договором та зазначені в розписці. Разом з тим відповідач у встановлений час кошти в повному обсязі не повернув, що стало підставою для звернення до суду. Відповідач в судове засідання не з`явився про місце та час його проведення був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с. 18), причини неявки не повідомляв, заяв та клопотань від відповідача не надходило. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача (а.с. 19). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 10 червня 2012 року між [PERSON] , та [PERSON] , було укладено договір позики відповідно до якого [PERSON] , передала а [PERSON] , отримав позику в розмірі 37\~ 800 грн. На підтвердження укладання договору позики \~ [PERSON] , було складено відповідну розписку (а.с. 4). Відповідно до умов договору позики, які зазначені у складеній розписці, [PERSON] , взяв на себе зобов`язання про повернення позики на першу вимогу [PERSON] . Після звернення позивачки до відповідача із вимогою про повернення позики, відповідач відмовився від її повернення. За правилами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка. Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 533 ЦК України, якщо грошове зобов`язання визначено в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день здійснення платежу. Таким чином суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення іншою стороною відшкодовуються всі документально підтверджені витрати пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір в розмірі 378 грн 00 коп., (а.с. 1). На підставі ст. 625, 1047, 1048 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-18 00:00:00

У відповідності із ч. 3 ст. 209 ЦПК України суд вважає, що в даному судовому засіданні необхідно оголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши виготовлення рішення суду у повному обсязі на п'ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач є її батьком, [INFO], з 10.08.2011 року до 01.12.2014 року вона навчається у «Кримському інституті інформаційно-поліграфічних технологій»,у зв'язку з чим, їй необхідна матеріальна допомога. Відповідач ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, в розмірі 1000 грн щомісячно, до досягнення нею віку 23 років. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, наполягає на його задоволенні. Відповідач в судовое засідання не з`явився , надав суду телефонограмму, в якій позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати позивачці аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідно до довідки «Кримського інституту інформаційно-поліграфічних технологій» №284 від 06.12.2012 року, [PERSON] дійсно навчається в зазначеному учбовому закладі по спеціальності образотворче и декаративно-прикладне мистетство, строк навчання з 10.08.2011 року до 01.12.2014 року. Враховуючи, що відповідач не працює, має не регулярний дохід, суд погоджується, що за таких обставин можливо визначити спосіб виконання відповідачем обов'язку по утриманню дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з моменту подачі позову але не більш ніж до досягнення нею віку 23 років.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05.12.2008 року. Від спільного життя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. У теперішній час сторони однією сім'єю не проживають, дитина мешкає з позивачкою, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги відповідача, у зв'язку з чим, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, та іншого доходу відповідача щомісячно з дня подачі позову до повноліття дитини. Позивачка надала до суду заяву, у якій підтримала заявлений позов у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач надав суду заяву, у якій визнав позов у повному обсязі, та просив суд розглянути справу за його відсутності. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 05.12.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб (а.с.4), та від спільного життя мають дочку - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої вони записані батьками (а.с.5). Відповідач не оспорює того, що у теперішній час дитина проживає з позивачкою, він проживає окремо від родини та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що дитина мешкає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, що він підтвердив, визнавши позов, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно від дня подання позовної заяви до повноліття дитини, оскільки ч.1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину стягуються по рішенню суду з дня подання позову. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 229,40 грн.. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved