Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-27 00:00:00

В жовтні 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивачка вказує на те, що 13 червня 2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату почуття любові, взаємоповаги, взаєморозуміння, фактичні шлюбні відносини припиненні, спільного господарства не ведуть та не проживають разом. Відповідач ухиляється від виховання дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх виді його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, допустивши негайне виконання судового рішення, стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13 червня 2009 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 148, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату почуття любові, взаємоповаги, взаєморозуміння, фактичні шлюбні відносини між ними припиненні, спільного господарства не ведуть та не проживають разом. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них. Крім того, відповідач ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved