Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області та просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті її чоловіка - [PERSON], а саме на: житловий будинок № 12 по вул. Гагаріна в с. Жданівка, Хмільницького району, Вінницької області; земельну ділянку площею 0,1529 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель; грошовий вклад в Хмільницькому відділенні ТВБВ № 10001/0120 Ощадного банку України, на рахунку № 9155123504/079-235, 91557/8909 в розмірі 1072,80 грн. 05 травня 2009 року [PERSON] був складенний заповіт, відповідно до якого все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, він заповів позивачу, [PERSON] Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], позивач позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку в зв'язку із претензіями на спадкове майно [PERSON], яка є дочкою колишньої дружини спадкодавця - [PERSON], яка померла 04 березня 1999 року. 29 травня 2012 року до Хмільницького міськрайонного суду надійшла зустрічна позовна заява (зі змінами та уточненнями позовних вимог), посилаючись на те, що [PERSON] свідомо ввела суд в оману щодо обставин, які мають істотне значення по справі. В свому зустрічному позові увагу суду звертає на те, що в шлюбі з вітчимом гр. [PERSON] перебувала лише на протязі трьох останніх років його життя з 2007р. по 15.11.2010р. Попередньо, [PERSON] з 6 березня 1979 р. перебував у шлюбі з покійною матір'ю [PERSON] - [PERSON] до самої її смерті, тобто до 04.03.1999 року, з якою вони 31 липня 1987р. спільно придбали дане домоволодіння та вели господарство. В даному домоволодінні з 1989р. по 1998р., тобто біля десяти років проживала зі своєю сім'єю. Вони спільно вели господарство. У зв'язку з тим, що [PERSON]. зі своєю сім'єю мала намір постійно проживати в даному домоволодінні, тому за свої власні кошти, своїми та найманими силами вони з чоловіком реконструювали та відремонтували будинок та прибудинкові приміщення, а також обладнали його необхідними меблями, коврами, холодильником та іншою різного роду домашніми речами. Крім того аналогічним чином вони встановили новий металевий паркан, ворота, побудували баню та гараж, а також здійснювали інші роботи по благоустрою як будівель так і самої території садибної ділянки. Після смерті матері гр. [PERSON], яка померла 04.03.1999р., донька зробивши похорони, сорок днів та рік, ще тривалий час зі своєю сім'єю проживали в даному домогосподарстві та вели з вітчимом спільне господарство, тобто [PERSON] як визначено п. 1 ст. 549 ЦК України \\в редакції 1963р.\\ фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що належало її матері. І незважаючи на те, що через деякий час вона зі своєю сім'єю вимушені були переїхати в домогосподарство теперішнього нашого проживання, вони і в подальшому з вітчимом вели спільно господарство, так як самому йому це важко вдавалось та й несприйнятно це було для нього з його характером, а все придбане нею майно вона залишила в будинку для їхнього спільного з вітчимом користування, так як він виховував її з 12 років вона його вважала за свого батька, а він її за дочку. [PERSON] була впевнена в тім, що всерівно буде в подальшому проживати в даному домоволодіння та користуватись залишеним своїм власним майном, так як вітчим її постійно запевнював в тім, що все це домоволодіння її, так як воно було придбане ним спільно з її матір'ю, тому без усяких на те пересторог вона тимчасово залишила як сам будинок так і все своє майно, що знаходилось в ньому. На протязі усього часу до того як відчим одружився з гр. [PERSON], відповідачкою по справі, вони всією своєю сім'єю допомагали йому по господарству, а [PERSON] старалась кожен раз щось приготовити йому поїсти та попрати його речі. Вона в той час працювала в магазині, а тому кожен раз мала можливість купити для нього щось свіже з продуктів, а також усе необхідне в чому у нього виникала потреба. Але з 2007 року як тільки він одружився з гр. [PERSON], остання в першу чергу створила таку нестерпну ситуацію аби посварити її з вітчимом між собою, щоб таким чином не допустити її в домоволодіння аби вона не мала можливості в подальшому допомагати вітчиму по господарству, що і вдалось їй на деякий час зробити. Вона усіма своїми діями створювала такі умови аби тільки досягти своєї мети та здійснити свої задуми з метою в подальшому заволодіти усім їхнім майном. Через два роки їх спільного проживання, остання таємно від родичів таки здійснила свої задуми, обманним шляхом, коли вітчим не усвідомлював значення своїх дій та не міг керуватись ними, так як знаходився в такому стані під дією ліків посилюючих його потенцію які гр. [PERSON] підсипала йому в харчі, примусила вітчима, аби той зробив на неї заповіт. Внаслідок чого такий заповіт був складений п'ятого травня 2009р. в [PERSON] сільській раді, але вітчим про нього ні [PERSON], а ні кому-небудь із рідних про нього до кінця своїх днів не говорив, остерігаючись таким чином самої [PERSON], яка його невідомо мені чим тримала у своїх руках. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] повністю підтримала заявленні позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області проти заявлених позовних вимог як [PERSON] так і [PERSON] не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Свідоцтвом про смерть 1-АМ № 186734 від 17 листопада 2010 року підтверджується, що 17 листопада 2010 року помер [PERSON], який проживала в [INFO]. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: - житловий будинок № 12 по вул. Гагаріна в с. Жданівка, Хмільницького району, Вінницької області, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданим Хмільницьким відділенням ВООБТІ 17 травня 2011 року; - земельна ділянка площею 0,1529 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 155277, виданним [PERSON] сільською радою 10 червня 2004 року; - грошовий вклад в Хмільницькому відділенні ТВБВ № 10001/0120 Ощадного банку України, на рахунку № 9155123504/079-235, 91557/8909 в розмірі 1072,80 грн., що підтверджується ощадною книжкою. Відповідно до зазначеного обєктивно встановлено, що [PERSON]Г перебувала у шлюбі з [PERSON] з 11 травня 2007 року до дня смерті його, тобто до 15 листопада 2010 року. 5 травня 2009 року [PERSON] в [PERSON] сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області уклав заповіт на ім'я [PERSON], однак спадщину вона не може оформити належним чином оскільки дочка [PERSON] померлої першої дружини [PERSON], [PERSON] теж претендує на свою частку в спадковому майні. Задовольняючи частково заявленні позовні вимоги [PERSON] суд виходить з наступного: В судовому засіданні було обєктивно встановлено, що [PERSON] з 6 березня 1979 року перебував у зареєстрованому шлюбі з її матірю [PERSON] до її смерті 1999 році. Під час шлюбу вони спільно придбали будинок в 1987 році та вели спільне господарство та проживали однією сім'єю. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги являлись [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки [PERSON] сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області від 12.04.2011 року за № 468, перебуваючи у шлюбі спільно придбали житловий будинок, що по вулиці Гагаріна 12. Крім того відповідно до заяви [PERSON] від 23.08.1999 року після смерті своєї матері [PERSON] вона звернулася до районної нотаріальної контори про прийняття спадщини. [PERSON] з відповідною заявою не звертався. Крім того позивач-відповідач [PERSON] та свідки допитані в судовому засідання пояснили, що дійсно вона за час спільного проживання з батьками та після смерті своєї матері [PERSON] значно поліпшили та змінили стан житлового будинку, а саме: здійснили внутрішнє переобладнання, будинок обложили цеглою, переклила дах, будувала гараж та баню, здійснили ремонт підсобних приміщень, побудували огорожу. Однак вимушена була залишити проживання в даному будинку оскільки [PERSON] вкотре одружився, в зв'язку з чим виникали сварки та скандали. Вирішуючи даний спір суд зауважує на наступне, що позивач-відповідач по справі [PERSON] звертаючись до суду про визнання права власності на спадкове майно до вирішення спірного питання в судовому порядку зверталася до відповідних установ про виконання експертно-грошової оцінки та визначення ринкової вартості зазначеної земельної ділянки та житлового будинку, з поданням, оголошенням в ЗМІ "Інтернет", щодо реалізації спірного жилого будинку, що по вулиці Гагаріна 12, с. Жданівка Хмільницького району, Вінницької області не маючи на це законних підстав, що свідчить про те, що [PERSON] заявляє вимоги на жилий будинок без мети проживання в ньому а з метою реалізації. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах незаборонених законом. За таких обставин, суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги.

Outcome: partial