overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 28.08.2009 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області. 22 вересня 2010 року у них народився син - [PERSON]. Позивачка вказує, збереження сім'ї неможливе, оскільки шлюбні відносини між ними фактично припинені з грудня 2010 року. Основною причиною розриву відносин стало те, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя, виховання дитини. Надалі збереження сім'ї вважає за неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. На підставі вище викладеного, просить шлюб укладений між ними розірвати та залишити сина з нею. В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій просить суд розглядати розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомив. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.08.2009 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис за №81, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. /а.с.4/. Від шлюбу, 22.09.2010 року у них народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.5/ Згідно ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер. Таким чином, на підставі вищевикладеного та вимог закону, суд вважає, що необхідно розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]; місце проживання дитини [PERSON] визначити з його матір'ю. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, та зокрема суперечить правам та інтересам позивачки, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резулятивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резулятивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-06 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 24 липня 2003 року. Від спільного життя є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Вказувала, що сімейне життя не склалося а неодноразові спроби зберегти сімю позитивного результату не дали, Відповідач влаштовує сварки в ході яких, ображає її нецензурними словами, принижує її що негативно впливає на її здоровя та на виховання її сина. З лютого 2012 року вони припинили подружні стосунки та ведення сумісного господарства. Вважає, що почуття кохання та поваги між ними втрачено, примирення неможливе, спір про майно між ним відсутній, а тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обствини, вказані у позовній заяві. Крім цього пояснила, що примирення неможливе, вони не мають спільного господарства, сумісно не проживають з листопада 2011 року, спору про місце проживання дітей немає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, погодившись з обставинами, викладеними позивачкою в позовній заяві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини, довідку адресного бюро, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з листопада 2011 року не підтримують шлюбних відносин, разом не проживають, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. За таких обставин сімю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-08 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року. В судовому засіданні заявник подану заяву підтримала, пояснила, що з [PERSON] вони були рідними сестрами по матері, проживали разом в дитинстві, підтримували родинні стосунки, після її смерті відкрилась спадщина, інших спадкоємців не має, проте документи, що підтверджують родинні стосунки збереглися погани або втрачені. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомила. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши заявника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.2 ст. 234 суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів що мають юридичне значення. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] одружилась з [PERSON] 21.11.1964 року, та взяла прізвище [PERSON]. Відповідно до паспорту серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] року в селі Халеп'я Обухівського району. Відповідно до довідки № 131/1627 від 16.11.2008 року виданою інститутом мовознавства ім. О.О. Потебені «імена по батькові [PERSON] та [PERSON] мають однакове етимологічне значення і вважаються цілком ідентичні. Відповідно до посвідки про народження [PERSON] народилась [INFO] року, батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] одружилась з [PERSON] 12.12.1953 року. та взяла прізвище [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року [PERSON] померла [INFO] року, актовий запис № 4430. 16.12.2011 року заявник звернулась із заявою про прийняття спадщини до Десятою Київської державної нотаріальної контори, де їй відмовлено в видачі свідоцтві про право на спадщину оскільки не підтверджено факт родинних відносин. Матеріалами справи та показами свідків підтверджується факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [INFO] року [PERSON], які є рідними сестрами. Юридичне значення встановлення вказаних вище фактів має з огляду на необхідність ідентифікації зазначеної у документах, що впливає на можливість оформлення свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що даний факт не міг бути встановлений по причині що свідоцтво про народження заявника збереглося в поганому стані, а відновлення актового запису не можливе, з причин не збереження книги реєстрації актів за цей період. Враховуючи викладене вище, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-08 00:00:00

17.01.2012 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного 24.10.1987 року з [PERSON]. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але поважної причини своєї відсутності суду не надав. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 24.10.1987 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 188. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв'язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини і з вересня 2011 року не ведуть спільного господарства. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільних дітей та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити дошлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-08 00:00:00

17.02.2012 року позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення в її користь аліментів на період навчання по ? частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% пожиточного мінімуму доходів громадян, з дня подачі заяви та до закінчення навчання 30.06.2012 року. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував в їх задоволенні. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а саме: довідку із Новобузького коледжу Миколаївського державного аграрного університету, копію паспорта, свідоцтва про народження та інші матеріали справи, на підставі ст.ст.198, 199 Сімейного кодексу України, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що відповідач перебував у громадському (не зареєстрованому) шлюбі з матір'ю позивачки -[PERSON]. Від стосунків сторін [INFO] народилася спільна дитина - [PERSON] (позивачка). На момент звернення позивачки до суду вона досягла повнолітнього віку, але зв'язку з тим, що продовжує навчання в Новобузькому коледжі Миколаївського державного аграрного університету на денній формі навчання, спеціальності «Будівництво та експлуатація будівель і споруд», їй та матері тяжко матеріально забезпечувати навчання, що складається з плати за харчування, придбання одягу, учбового приладдя та іншого. Згідно ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років або до закінчення навчання. Як встановлено у судовому засіданні відповідач добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу дочці, з цього приводу вона була змушена звернутися до суду з цим позовом. Відповідач здоровий, працездатний, неповнолітніх дітей на утриманні не має, аліменти не сплачує і має можливість надавати матеріальну допомогу. Зважаючи на вище викладене суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки по ? частині з усіх видів заробітку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до 30.06.2012 року -кінця навчання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 214 гривень 30 копійок. На підставі вище зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у шлюбі з відповідачем вони перебувають з 23.09.2006 року, мають одну дитину –сина [PERSON] [INFO] Через різні погляди на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, сторони припинили сімейні стосунки і більше їх не поновлювали. Проживають окремо, мають окремий бюджет. Позивач у судове засідання не з’явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з’явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, у зв'язку з чим суд на підставі ст.174 ЦПК України, виносить рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з відповідача понесені ним судові витрати: 107,30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши в обґрунтування позову, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 15 травня 1999 року у Будинку одруження відділу реєстрації актів про шлюб м. Сімферополь АР Крим, а/с 281. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину- Помошнікову Анастасію, [INFO], яка після припинення шлюбних відносин мешкає з позивачкою. Шлюбні відносини з відповідачем припинені у зв*язку з частими сварками в сім*ї на грунті суттєвої різниці в поглядах на ведення хатнього господарства, виховання дитини, що призвело до втрати почуттів любові та взаємоповаги. Можливість примирення заперечувала, просила шлюб з відповідачем розірвати. До судового засідання позивачка не з’явилась, надіслала на адресу суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги, зазначила, що спору про розділ майна між нею та відповідачем немає, просила шлюб розірвати, залишити їй прізвище Помошникова. Відповідач до судового засідання не з’явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви з проханням слухати справу у його відсутність до суду не надіслав, у зв*язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, виходячи з встановлених обставин по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: між сторонами припинені шлюбні, вони не підтримують ніяких стосунків, можливість примирення позивачка категорично заперечує. За таких обставин суд вважає, що збереження сім’ї неможливе. Окрім цього, суд також враховує ті обставини, що неповнолітня дитина мешкає разом з позивачкою, спора про місце мешкання дитини та з питання її матеріального забезпечення немає, крім того відсутній спір про розділ майна з боку позивачки. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. Відповідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється унаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-08 00:00:00

У березні 2012 року представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом, де вказує, що 15.01.2011 року позивачем було надано відповідачеві позику на визначений термін у розмірі 143 000 грн.. Отримання грошових коштів підтверджується наданою відповідачем розпискою. Відповідно розписки, відповідач зобов’язується повернути позивачу вказану суму не пізніше 15.01.2012 року. У зазначений строк відповідач борг не повернув, чим порушив свої зобов’язання. Просив стягнути з відповідача суму у розмірі 143000 грн. та сплачений судовий збір. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі і не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися належним чином, у відповідності з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обігу та інших умов, які зазвичай висуваються. Згідно вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності зі ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути займодавцю позику (грошові кошти в тій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, тієї ж кількості, того ж роду та якості, які були передані йому займодавцем) в строк і в порядку, встановленому договором. Як встановлено у судовому засіданні, 15.01.2011 року позивачем було надано позику відповідачеві у розмірі 143 000 грн. з терміном повернення не пізніше 15.01.2012 року. Отримання грошових коштів підтверджується наданою відповідачем розпискою. Крім того, факт передачі грошових коштів засвідчено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). У зазначений строк відповідач борг не повернув, чим порушив свої зобов’язання. Відповідач ухиляється від виконання зобов’язання та не відповів на отриману ним претензію щодо оплати боргу (а.с. 5). Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений ним судовий збір у розмірі 1430 грн. коп.. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 1046, 1049, ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-08 00:00:00

26.03.2012р. до Іваничівського районного суду звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що вони разом з [PERSON] та [PERSON] проживали в [INFO]. Даний будинок належав до категорії колгоспного двору. Після смерті [PERSON] та [PERSON] позивачі успадкували їх частки в майні колгоспного двору. Проте, через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, позивачі не можуть отримати свідоцтво про спадщину. У зв'язку з наведеним позивачі звернулися з позовом до суду. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], представник позивача [PERSON] позов підтримали з підстав, зазначених в заяві, просили позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти визнання за позивачами права власності на житловий будинок та господарсько-побутові будівлі. Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до погосподарської книги с. Древині за 1991-1995р.р. головою колгоспного двору [ADDRESS] був [PERSON], а його членами, які постійно проживали в даному будинку, були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] . Станом на 15 квітня 1991 року, тобто на момент набрання чинності Законом України «Про власність», коли припинила існування така окрема форма власності як власність колгоспного двору, виходячи з рівності часток кожного члена колгоспного двору, кожному з членів на праві власності належало по 1/6 частини житлового будинку (ст. 123 ЦК УРСР 1963 року). Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається зі свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 16) [INFO] року [PERSON] померла і після її смерті відкрилась спадщина на 1/6 частину житлового будинку, яку успадкував її чоловік [PERSON] Таким чином, частка [PERSON] в майні колгоспного двору становила по 2/6 ( 1/6 + 1/6). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.15) [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті відкрилась спадщина на 2/6 частини житлового будинку, яку успадкував позивач по справі - його син [PERSON] Таким чином, за позивачем [PERSON] необхідно визнати право власності на 3/6 часток в майні колгоспного двору (2/6+1/6), а за позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] - по 1/3 кожній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-08 00:00:00

До Іваничівського районного суду звернувся [PERSON] з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 05.04.2007р. помер його батько [PERSON], який проживав з [PERSON] по вул. Стуги, 42 в с. Щенятин Іваничівського району. Після його смерті спадщину прийняла [PERSON] відповідно до ст. 1268 ЦК України. 03.11.2011р. померла мати позивача – [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина. Позивач, будучи спадкоємцем за законом, звернувся до державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини. Однак, у зв’язку із пропуском строку для прийняття спадщини, йому було відмовлено. Позивач вважає, що він пропустив вказаний строк з поважної причини, оскільки він не знав, що таку заяву треба подавати протягом шести місяців після смерті матері. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, зазначених в заяві, просив позов задовольнити. Представник Радовичівської сільської ради, відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному об’ємі. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2011 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-ЕГ № 106954) і після її смерті відкрилась спадщина. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є її син [PERSON], оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися, про що підтвердили в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно довідки Іваничівської державної нотаріальної контори (а.с.13) позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після закінчення встановленого законом шестимісячного строку. Даний строк позивачем було пропущено оскільки він не знав про порядок і строки спадкування. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем пропущено строк прийняття спадщини з поважних причин та йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved