Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що у нього [PERSON], 25.12.2009 року під розписку взяв в борг грошові кошти в сумі 2000 доларів США, з щомісячною десятивідсотковою процентною ставкою. Відповідач зобовязувався повернути отримані кошти строком до 28.02.2010 року, але до теперішнього часу не повернув займані кошти. Відповідно до чинного законодавства, позивач має право отримати свої кошти. Відмову у поверненні коштів позивач вважає необґрунтованою, а також такою, що порушує його права. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на його користь, основну суму боргу у розмірі 2000 доларів США які еквівалентні 15986,00грн., та відсотки за користування позикою у сумі 7200 доларів США, що еквівалентні 57549,60грн. Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги, та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Судом встановлено, що [PERSON], взяв у [PERSON], 25.12.2009 року під розписку в борг грошові кошти в сумі 2000 доларів США що еквівалентні 15986,00грн, з щомісячною десятивідсотковою процентною ставкою. Відповідач зобовязувався повернути отримані кошти строком до 28.02.2010 року. На виконання умов угоди [PERSON] передав відповідачу 2000 доларів США, що підтверджується дослідженою у судовому засіданні розпискою від 25.12.2009 року. Також судом встановлено, що відсотки за час користування позикою (36 місяців х 200) становить 7200 доларів США, що еквівалентні 57549,60грн. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що в передбачений строк відповідач не повернув позичені кошти, чим порушив свої зобовязання по угоді від 12.05.2011 року. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З урахуванням вищевказаного, суд вважає, за можливе стягнути з відповідача суму боргу. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати, які в даному випадку складають 735,35грн.

Outcome: approved