Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-26 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судове засідання зявилася, відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, здійснював свої процесуальні права у порядку ст. 38 ЦПК України через представника , позов не визнали, відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк Надра про визнання кредитного договору Автопакет №8/2007/840-К/2060-АП від 23.11.2007 р. недійсним. Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк Надра звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 23 листопада 2007 року [PERSON] уклав з Відкритим акціонерним товариством комерційний банк Надра (назву змінено на Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк Надра) договір Автопакет №8/2007/840-К/2060-АП, згідно з пунктами якого, банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 9029,70 дол. США в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором. Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,6% річних. Кінцевий термін повернення кредиту 20 листопада 2012 р. Моментом (днем) надання кредиту вважається день утворення заборгованості на позичкових рахунках, відкритих у Дніпропетровській філії ВАТ КБ Надра, на якому обліковується заборгованість позичальника по кредиту. П.п. 2.2.1 кредитного договору передбачено: щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 213,66 дол. США. Позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені умовами кредитного договору платежі безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок №78991554, шляхом сплати мінімально необхідного платежу. Позичальник вносить мінімально необхідний платіж по кредиту щомісяця до 18 числа поточного місяця. Банк належним чином виконав зобовязання по видачі кредиту, однак відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 19 червня 2012 р. сума заборгованості по кредитному договору №8/2007/840-К/2060-АП від 23.11.2007 р. складає 7662,99 дол. США, що по курсу НБУ становить 61246,45 грн., з яких: по кредиту: 5312,97 дол. США, що по курсу НБУ становить 42456,72 грн.; по відсоткам: 943,04 дол. США, що по курсу НБУ становить 42456,25 грн.; пені за порушення сплати ануітентного платежу: 504,91 дол. США, що по курсу НБУ становить 4035,49 грн.;по штрафу: 902,97 дол. США, що по курсу НБУ становить 7216,99 грн. Крім того для забезпечення своєчасного повернення кредиту, виплати відсотків за користування кредитом, а також можливої пені та штрафних санкцій, що випливають з Кредитного договору між Банком та [PERSON] підписано кредитний договір, серед пунктів якого внесено поруку за виконання зобовязання [PERSON] Відповідачам направлялися повідомлення про порушення основного зобовязання, на яке вони не відреагували. Позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ Надра заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К/2060-АП від 23.11.2007 р. в сумі 7662,99 дол. США, що по курсу НБУ становить 61246,45 грн. та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON], позов не визнав в повному обсязі, надав зустрічну позовну заяву, згідно якої вважає, що укладений між ним, [PERSON], та ПАТ КБ Надра кредитний договір суперечить вимогам чинного законодавства України та повинен бути визнаний недійсним. Недійсність основного зобов'язання - кредитного договору, спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення. Тому позивач по зустрічному позову просить визнати кредитний договір Автопакет №8/2007/840-К/2060-АП від 23.11.2007 р. недійсним; зобовязати відповідача прийняти від позивача суму заборгованості з розстрочкою платежів на 12 місяців за умови, що місячні платежі будуть однаковими. Представник позивача, ПАТ КБ Надра, в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення зустрічного позову [PERSON] до ПАТ КБ Надра про визнання кредитного договору Автопакет №8/2007/840-К/2060-АП від 23.11.2007 р. недійсним, заперечував в повному обсязі, вказавши на те, що укладений кредитний договір відповідає чинному законодавству України, відповідачі були ознайомлені з умовами кредитування за програмою Автопакет, про що свідчить особистий підпис [PERSON] та [PERSON] на памятці та анкеті-заяві. ПАТ КБ Надра має банківську ліцензію та дозвіл, тому діяльність банку щодо видачі кредитів у валюті не суперечить чинному законодавству. Договір Автопакет №8/2007/840-К/2060-АП від 23.11.2007 р. є змішаним договором, в якому застосовані елементи кредитного договору та договору поруки. Просить відмовити [PERSON] у задоволені позовних вимог, викладених у зустрічній позовній заяві в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, здійснював свої процесуальні права у порядку ст..38 ЦПК України через представника. Відповідач [PERSON], в судове засідання зявилась, зазначила, що проти первісного позову заперечує в повному обсязі, оскільки укладала договір з ВАТ Надра, при оформлені договору поруки права поручителя їй не були розяснені, про зміну організаційно-правової форми юридичної особи не була повідомлена. Представник відповідачів [PERSON], в судове засідання зявився, проти задоволення позовних вимог ПАТ КБ Надра заперечує в повному обсязі. Підтримує зустрічну позовну заяву [PERSON] до ПАТ КБ Надра про визнання кредитного договору Автопакет №8/2007/840-К/2060-АП від 23.11.2007 р. недійсним. Судом досліджені докази по справі: - вислухані пояснення сторін та їх представників у судовому засіданні; - досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні; Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає позов Публічного Акціонерного товариства [PERSON] Надра до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, зустрічний позов [PERSON] до Публічного Акціонерного товариства [PERSON] Надра про визнання кредитного договору Автопакет №8/2007/840-К/2060-АП від 23.11.2007 р. недійсним, таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ст. 215 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст.628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому міститься елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець), передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти…, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)… Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1050 ЦК України, в разі якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.57 ЦПК України, докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, …, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно із ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 3 ст.60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. 23 листопада 2007 року [PERSON] уклав з Відкритим акціонерним товариством комерційний банк Надра (назву змінено на Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк Надра) договір Автопакет №8/2007/840-К/2060-АП, згідно з пунктами якого, банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 9029,70 дол. США в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором. Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,6% річних. Кінцевий термін повернення кредиту 20 листопада 2012 р. Моментом (днем) надання кредиту вважається день утворення заборгованості на позичкових рахунках, відкритих у Дніпропетровській філії ВАТ КБ Надра, на якому обліковується заборгованість позичальника по кредиту. П.п. 2.2.1 кредитного договору передбачена щомісячна сума мінімально необхідного платежу - 213,66 дол. США. Позичальник повинен повертати кредит та сплачує банку, передбачені умовами кредитного договору, платежі безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок №78991554, шляхом сплати мінімально необхідного платежу, щомісяця до 18 числа поточного місяця. Крім того, для забезпечення своєчасного повернення кредиту, виплати відсотків за користування кредитом, а також можливої пені та штрафних санкцій, що випливають з Кредитного договору, між Банком та [PERSON] підписано кредитний договір, серед пунктів якого внесено поруку за виконання зобовязання [PERSON] З умовами кредитування за програмою Автопакет відповідачі були ознайомлені. Банк належним чином виконав зобовязання по видачі кредиту, однак відповідачі порушили умови кредитного договору і станом на 19 червня 2012 р. сума заборгованості по кредитному договору №8/2007/840-К/2060-АП від 23.11.2007 р. складає 7662,99 дол. США, що по курсу НБУ становить 61246,45 грн., з яких: по кредиту: 5312,97 дол. США, що по курсу НБУ становить 42456,72 грн.; по відсоткам: 943,04 дол. США, що по курсу НБУ становить 42456,25 грн.; пені за порушення сплати ануітентного платежу: 504,91 дол. США, що по курсу НБУ становить 4035,49 грн.;по штрафу: 902,97 дол. США, що по курсу НБУ становить 7216,99 грн. Відповідачам направлялися повідомлення про порушення основного зобовязання, на яке вони не відреагували. Відповідачі, в свою чергу, вважають даний кредитний договір, укладений між ним та ПАТ КБ Надра, таким, що суперечить чинному законодавства України і має бути визнаним недійсним. Суд вважає встановленими наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача за первісним позовом та відсутність фактів, якими обґрунтовуються заперечення відповідачів та вимоги позивача за зустрічним позовом по справі з наступних підстав. Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів… Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, укладений між позивачем, Відкритим акціонерним товариством [PERSON] банк Надра, який в подальшому з урахуванням зміни Законодавства України змінив своє найменування з Закритого акціонерного товариства на Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк Надра, та [PERSON] кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства України. Оскільки відповідач [PERSON] порушив умови договору, грошові кошти позивачу ПАТ КБ Надра не повернув, фактично відмовившись від виконання своїх зобовязань, що суперечить чинному цивільному законодавству, так як відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається, у відповідача відсутній борговий документ, який підтверджував би виконання боржником свого обовязку, стягненню підлягає сума боргу у розмірі 7662,99 дол. США, що, по курсу НБУ становить 61246,45 грн., з яких: по кредиту: 5312,97 дол. США, що по курсу НБУ становить 42456,72 грн.; по відсоткам: 943,04 дол. США, що по курсу НБУ становить 42456,25 грн.; пені за порушення сплати ануітентного платежу: 504,91 дол. США, що по курсу НБУ становить 4035,49 грн.;по штрафу: 902,97 дол. США, що по курсу НБУ становить 7216,99 грн. а також судові витрати по справі. Є підстави для задоволення первісного позову. Доводи відповідача [PERSON], стосовно того, що кредитний договір був укладений з порушенням норм діючого законодавства, не можуть бути взяті судом до уваги. Твердження [PERSON] стосовно того, що вона не була ознайомлена з умовами кредитування та правами поручителя не відповідають дійсності, оскільки відповідачі були ознайомлені з умовами кредитування за програмою Автопакет, про що свідчить особистий підпис [PERSON] та [PERSON] на памятці та анкетах-заявах, які наявні в матеріалах справи на а.с.89 та згідно з якими [PERSON] стверджувала, що з умовами кредитування позичальника [PERSON]Г, ознайомлена та не заперечує виступити поручителем позичальника перед банком, права та обов`язки поручителя їй відомі та з ними вона погоджується. Крім того, [PERSON] є викладачем у Дніпродзержинському технічному університеті та з урахуванням освіти та предмету викладання (вища математика) не може не знати права та обов`язки поручителя. Також, твердження [PERSON], стосовно того, що кредитний договір суперечить законодавству України щодо використання іноземної валюти як засобу платежу на території України, не можуть бути підставою для визнання договору кредиту недійсним, оскільки п. 10 Постанови ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 30.03.2012 р. Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин встановлено, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України Про банки і банківську діяльність ) банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання ). Щодо вимог підпункту в пункту 4 статті 5 цього Декрету, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії Національного банку України на здійснення операцій щодо надання та одержання резидентами кредитів у іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то, оскільки на цей час законодавством України не встановлено термінів і сум кредитів у іноземній валюті як критеріїв їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування, ця норма не може застосовуватись судами. Згідно з п. 11 вищезазначеної Постанови, у разі виникнення спору щодо отримання сторонами кредитного договору індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави (підпункт г пункту 4 статті 5 Декрету про валютне регулювання) суд має виходити з того, що Національним банком України на виконання положень статті 11 цього Декрету, статті 44 Закону України Про Національний банк України в межах своїх повноважень прийнято Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затверджене постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року № 483 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 9 листопада 2004 року № 1429/10028). Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, або генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій). У зв'язку з наведеним, надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору. Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк Надра має Банківську ліцензію №21, яка зареєстрована Національним банком України 26 жовтня 1993 року за номером 205, а також Дозвіл № 21-2, який зареєстрований Національним банком України 26 жовтня 1993 року за номером 205, тому діяльність Банку щодо видачі кредитів у валюті не суперечить чинному законодавству. Таким чином, договір кредиту та поруки не може бути визнаний недійсним, оскільки відповідає нормам діючого законодавства України, тому є обовязковим для виконання. Є підстави для відмови у задоволені зустрічної позовної заяви. Крім того, що стосується заперечень [PERSON] в частині неповноважності позивача, оскільки вона укладала договір поруки, чого не заперечувала в судовому засіданні, з ВАТ КБ "Надра", а не з ПАТ КБ Надра , вказані обставини не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки, у даному випадку зміна назви банківської установи вимагали зміни в діючому Законодавстві, що не як не є зміною форми та напрямку діяльності підприємства. У судовому засіданні представник відповідачів не заперечував та погоджувався з тим, що перед останнім судовим засіданням сторони зробили звірку повернення боргу відповідачів по наявним квитанціям та підтвердив, що при звірці розбіжностей у виплаті не виявлено. Твердження [PERSON] щодо додаткового погашення боргу іншим працівникам банку готівкою без надання їй та без наявності у неї квитанцій на підтвердження цих платежів суперечать вимогам ч.3 ст. 10 ЦПК України та не можуть бути взяті судом до уваги. Встановлені судом факти і обставини справи підтверджуються письмовими доказами по справі: - копією довіреності /а.с.4/, згідно якої підтверджуються повноваження представника позивача ПАТ КБ Надра; - копією довідки з ЄДРПОУ /а.с.5/, згідно якої підтверджується державна реєстрація юридичної особи ПАТ КБ Надра; - розрахунком заборгованості позичальника за договором /а.с.6-7/, згідно якого підтверджується розмір заборгованості; - копією квитанції /а.с.8/, згідно якої підтверджується видачі готівки [PERSON]; - копією кредитного договору /а.с.9-12/, згідно якого підтверджується укладення кредитного договору №8/2007/840-К/2060-АП від 23.11.2007 р. між ВАТ КБ Надра та [PERSON], [PERSON], на умовах, зазначених в договорі, з якими вони обізнані та на них погоджуються; - копією претензії /а.с.13-14/, згідно якої підтверджується вимога ПАТ КБ Надра сплатити заборгованість по кредитному договору; - копією паспорта, ІПН [PERSON] /а.с. 15-16/, згідно якого підтверджується особа відповідача та місце реєстрації; - копією паспорта, ІПН [PERSON] /а.с.17-19/, згідно якого підтверджується особа відповідача та місце реєстрації; - копією договору /а.с.29-30/, згідно якого підтверджуються повноваження представника відповідача; - копією квитанцій /а.с.40-69/, згідно яких підтверджується часткова сплата кредитних зобовязань; - копією банківської ліцензії /а.с.85/, згідно якої підтверджується право позивача здійснювати банківські операції; - копією дозволу /а.с.86/, згідно якого підтверджується право позивача здійснювати валютні операції; - копією пам`ятки, анкети-заяви /а.с.87/, згідно якої підтверджується факт ознайомлення [PERSON] з правами та умовами кредитування; - копією анкети поручителя /а.с.89/, згідно якої підтверджується факт ознайомлення [PERSON] з умовами та правами поручителя по кредитному договору, та згідно з якою вона стверджувала, що з умовами кредитування позичальника [PERSON]Г, ознайомлена та не заперечує виступити поручителем позичальника перед банком, права та обов`язки поручителя їй відомі та з ними вона погоджується; На підставі ст. 258,525,526,530,532,553,554,623,624,625,629,1046-1056 ЦК України, Постановою ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 30.03.2012 р. про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин,

Outcome: approved