Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-28 00:00:00

У листопаді 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 17 березня 2008 року помер його батько [PERSON]. Ще за час життя його батько [PERSON] отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,057 га, розташовану у Садівничому товаристві Прилісся-3 на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, цільове призначення: ведення садівництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 009246, виданим 12 жовтня 1998 року [PERSON] сільською радою Броварського району Київської області, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 927. 03 жовтня 2008 року після смерті [PERSON] його дружині [PERSON] (матері позивача) Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку, яке зареєстроване у книзі записів [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області 17 грудня 2008 року за № 331. 13 січня 2011 року, не отримавши державного акта на спірну земельну ділянку, його мати [PERSON] померла. На даний час він, [PERSON], є єдиними спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У встановлений законом строк він звернувся до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 13 січня 2011 року. Однак нотаріус йому пояснив, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначену вище земельну ділянку він не може, оскільки його мати [PERSON] за життя державний акт, що посвідчує право власності на земельну ділянку, не одержала. Просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,057 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області у Садівничому товаристві Прилісся-3, цільове призначення: ведення садівництва, у межах, визначених державним актом на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 009246, який виданий 12 жовтня 1998 року [PERSON] сільською радою Броварського району Київської області, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 927. Представник позивача [PERSON] у суді позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, направила до суду листа, у якому зазначає, що проти задоволення позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності їхнього представника. Розяснивши представнику позивача наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Із свідоцтва про народження позивача [PERSON] видно, що його батьком є [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії IV-КВ №\~009246, виданого 12 жовтня 1998 року [PERSON] сільською радою Броварського району Київської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 927, батькові позивача [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення ІІ сесії ХХІІ скликання [PERSON] сільської ради від 19 червня 1998 року належала земельна ділянка площею 0,057 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області у Садівничому товаристві Прилісся-3, цільове призначення: ведення садівництва. Згідно із свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 101649 [PERSON] помер 17 березня 2008 року. Після смерті [PERSON] зазначену земельну ділянку успадкувала його дружина, мати позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 03 жовтня 2008 року Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою, зареєстрованим у реєстрі за № 4-1794. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БК № 194695 [PERSON] померла 13 січня 2011 року. Із спадкової справи № 73 до майна померлої 13 січня 2011 року [PERSON], вбачається, що 28 січня 2011 року в установлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори звернувся позивач [PERSON], який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] судом не встановлено. Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою позивачу [PERSON] як єдиному спадкоємцю після смерті [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлій майно, зокрема: 2/3 частки двокімнатної квартири [ADDRESS], 1/3 частку житлового будинку № 98 із відповідним надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Миру у селі Капустинці Яготинського району Київської області, та грошовий вклад. Із листа Відділу Держземагенства у Броварському районі Київської області № 104 від 24 грудня 2012 року видно, що у них відсутня інформація щодо видачі [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,057 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області у Садівничому товаристві Прилісся-3. Згідно із ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи, тобто здатність мати цивільні права та обовязки, припиняється у момент її смерті. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. У ст. 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування розяснив, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом положень ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], якій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 жовтня 2008 року належала спірна земельна ділянка площею 0,057 га, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved