Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що 21.02.2000 року відповідач, вона та їх син набули право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. 20.12.2008 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач став стверджувати, що саме він є власником квартири, і шляхом застосування фізичної сили та погрозами вчинити вбивство, вигнав позивача з сином на вулицю. Відповідач постійно вживає спиртні напої та тримає в квартирі вогнепальну зброю, якою погрожує вбити позивачку. При цьому влаштовує сварки, які тяжко переживає син [PERSON]. Позивачка неодноразово зверталася із заявами до Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві з приводу погроз та неправомірної поведінки відповідача, але це жодним чином не вплинуло на відповідача. Між сторонами склалися неприязні стосунки, і спільне володіння та користування квартирою є неможливим. Так як відповідачу належить 1/3 частина зазначеної квартири, відповідно до вимог п.2.24 ДБН В.2.2-15-205 «Жилі будинки. Основні положення» 1/3 квартири не може бути виділено в натурі з облаштуванням окремого виходу та технічних приміщень. Загальна житлова площа всієї квартири складає 11,6 кв.м, загальна площа квартири становить 21 кв.м. Позивачка пропонувала відповідачу виплатити грошима вартість його частки в квартирі в сумі 40 000 грн., або відмовитись добровільно від частки квартири на суму виплати аліментів. При цьому позивачка виходила з того, що спірна квартира є однокімнатною, не може бути поділеною, а частка відповідача в ній є незначною і не може бути виділена в натурі. Просить припинити право власності [PERSON] на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], визнати за [PERSON] та її сином [PERSON] право власності на квартиру, розташовану [ADDRESS] в рівних частках - по Ѕ частки квартири. Сплатити [PERSON] вартість 1/3 частки квартири 24 [ADDRESS] згідно з висновком експерта, а також стягнути судові витрати. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги з тих же підстав, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення, відповідно до ст.. 224 ЦПК України. Представник 3-ї особи у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні позивачці [PERSON].( відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 30.12.2008 року змінено прізвище з «[PERSON] на «[PERSON]»), відповідачу [PERSON] та їх сину [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 2 лютого 2000 року відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації на праві спільної сумісної власності в рівних долях належить квартира [ADDRESS] ( а.с.5). Відповідно до технічного паспорта квартира складається з однієї кімнати житловою площею 11,6 кв.м, кухні, площею 5,1 кв.м, вбиральні 2,2 кв.м, коридору 2,1 кв.м.. Загальна площа квартири становить 21 кв.м. ( а.с.7-8). Згідно з правилами ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Обгрунтовуючи свої вимоги про припинення права власності відповідача на 1/3 частку квартири [ADDRESS] позивачка зазначає, що між нею та відповідачем склались неприязні стосунки, і спільне володіння та користування квартирою є неможливим, квартира є неподільною, а також відповідач має інше житло. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Суд вважає, що позивачкою не доведені ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, не надано суду також доказів того, що відповідач має інше житло і припинення права власності не завдасть шкоди його інтересам. Відповідно до висновку № 11563/11 судової будівельно - технічної експертизи від 15 червня 2012 року дійсна вартість 1/3 частини квартири [ADDRESS], в цінах на час складання висновку становить 81 459 гривень ( а.с. 89-94). Як пояснила у судовому засіданні позивачка на день розгляду справи нею не була внесена вартість 1/3 частки спірної квартири на депозитний рахунок суду, дані про попереднє внесення позивачкою вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, в матеріалах справи відсутні. Враховуючи, що на день постановлення рішення суду позивачкою не була попередньо внесена вартість 1/3 частки квартири [ADDRESS] на депозитний рахунок суду, що є умовою для постановлення рішення, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову. На підставі наведеного, ст.ст. 16, 365, 392 ЦК України,

Outcome: dismissed