Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-18 00:00:00

[PERSON]»єтро звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] опіки та піклування Рівненського міськвиконкому про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та її вихованні та просить усунути перешкоди в спілкуванні з дитиною та зобов»язати відповідачку надавати дитину [PERSON] для нього в усі дні його перебування в Україні; зобов»язати відповідачку узгоджувати та вирішувати спільно з ним всі питання щодо виховання та навчання дитини; зобов»язати відповідачку не чинити перешкод в відвідуванні дитини 1 раз в тиждень адвокатом батька дитини - [PERSON] та спілкуванні батька з дитиною по телефону; зобов»язати відповідачку надавати батьку дитини можливість спільного відпочинку з дитиною 1 раз в 6 місяців тривалістю в 10 днів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що він з відповідачкою мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з матір'ю [PERSON] Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рівненського міськвиконкому від 22.01.2011 року визначено спосіб участі у вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Однак, відповідачка перешкоджає у спілкуванні з дитиною, забороняє брати будь-яку участь в вихованні та навчанні дитини. Крім того, відповідачка категорично заборонила відвідувати [PERSON] його адвокатом та спілкуватися з дочкою по телефону. Вважає, що відповідачка порушує права позивача щодо виховання та спілкування з дитиною. В судовому засіданні представник позивача збільшила розмір позовних вимог просила зобов»язати відповідачку не чинити перешкод у вивченні [PERSON] італійської мови шляхом відвідування [PERSON] репетитором з італійської мови по місцю її проживання 2 рази в тиждень. Пояснила, що згідно розпорядження міського голови № 126-р від 14 лютого 2011 року, визначено спосіб участі батька у вихованні дитини, встановивши можливість систематичних побачень [PERSON]»єтро з донькою [PERSON], [INFO] на період його перебування в Україні, за умови встановлення контакту з дитиною. Позивач прагне приймати активну участь в спілкуванні з дитиною та її вихованні. Відповідачка порушує права позивача щодо виховання та спілкування з дитиною. Просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідачка та представник відповідача позовні вимоги позивача заперечила, просить в задоволенні їх відмовити за безпідставністю. Пояснили, що будь-яких перешкод у спілкуванні та вихованні з дитиною зі сторони матері не було. В дні перебування позивача на Україні вона дозволяла спілкуватися із дитиною в ті дні і години, що були йому зручні. Заперечує щодо відвідування дитини 1 раз в тиждень адвокатом батька дитини - [PERSON], оскільки це стороння людина. Не заперечує щодо вивчення дитиною італійської мови, однак, відвідування [PERSON] репетитором немає необхідності, враховуючи малолітній вік дитини, і те, що сама досконало володіє італійською та може дати дитині достатні знання мови. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача органу опіки та піклування при Рівненському міськвиконкомі вказала, що орган опіки та піклування при розгляді такої категорії справ зобовязаний діяти виключно в інтересах дитини і захищати її права. Батько дитини так само, як і мати дитина зобовязанні приймати участь у вихованні дитини і мають рівні права на побачення з дитиною. Свідок [PERSON] суду пояснила, будь-яких перешкод у спілкуванні та вихованні з дитиною зі сторони матері не було, оскільки неодноразово бачила, як позивач з донькою [PERSON] гуляли на вулиці. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, представника третьої особи органу опіки та піклування при Рівненському міськвиконкомі, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину дочку [PERSON] народження, яка на даний час проживає з матір'ю, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-ГЮ №128377 від 18 жовтня 2010 року. Розпорядженням міського голови № 126-р від 14 лютого 2011 року, визначено спосіб участі батька у вихованні дитини, встановивши можливість систематичних побачень [PERSON]»єтро з донькою [PERSON], [INFO] на період його перебування в Україні, за умови встановлення контакту з дитиною. Як встановлено судом у сторін виникають конфлікти щодо виконання розпорядження міського голови, оскільки по різному розуміють хід його виконання. Дані обставини підтверджуються показами представника позивача, відповідача, представника відповідача та матеріалами справи. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Стаття 157 Сімейного кодексу України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Стаття 158 Сімейного кодексу України передбачає, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Стаття 159 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. З метою захисту інтересів батька та дитини, а також враховуючи малолітній вік дитини, суд вважає за можливе зобовязати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні дитини з батьком, визначити спосіб участі батька у вихованні дитини, встановивши можливість зустрічатися з дочкою [PERSON], [INFO], у дні його перебування в Україні, завчасно повідомивши про свій приїзд матір дитини, з 10.00 до 17.00 години, в присутності матері [PERSON], що буде сприяти повноцінному вихованню та розвитку дитини [PERSON]. Суд, враховуючи обставини, що мають істотне значення, а саме те, що дитині немає ще двох років і вона потребує постійного догляду, не може усвідомлювати та надавати оцінку поведінці оточуючих, сприймає всі обставини досить чутливо, вважає, що в решті позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 141, 153, 157, 158, 159 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial