Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-09 00:00:00

Позивач ВАТ Банк Траст 13.05.2009 року звернувся до Печерського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором мотивуючи тим, що 18.12.2007 року між ВАТ Банк РНС, правонаступником якого є ВАТ Банк Траст, та відповідачкою було укладено кредитний договір, на підставі якого позичальнику було надано кредит в сумі 94135,96 дол.США з оплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13 % річних строком до 18.12.2014 року, відповідно до умов договору позичальник зобовязувалася своєчасно сплачувати кредит, проценти, нараховані за обслуговування кредиту, однак позичальник умови договору не виконала, відповідач має заборгованість перед позивачем з нарахуванням процентів, пені станом на 06.05.2009 року в сумі 90 162,88 дол.США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 694 254 грн. 17 коп. Оскільки боржник не виконала свої зобовязання за договором, то позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості і судові витрати по справі . За ухвалою судді Печерського районного суду м.Києва від 22.05.2009 року було відкрито провадження по даній справі. 21.07.2009 року Печерським районним судом м.Києва постановлено по справі заочне рішення, згідно якого позов було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ Банк Траст заборгованість за кредитним договором в розмірі 694254,17 грн. та судові витрати в розмірі 1730 грн. На підставі заяви відповідачки про перегляд заочного рішення ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 01.12.2011 року зочне рішення по даній справі від 21.07.2009 року було скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Згідно протокольної ухвали Печерського районного суду м.Києва від 12.01.2012 року проведено заміну позивача з ВАТ Банк Траст на Товариство з обмеженою відповідальністю Траст Фінанс. А відповідно до ухвали Печерського районного суду м.Києва від 10.02.2012 року дану справу було передано за підсудністю для розгляду до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. За ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду від 13.04.2012 року відкрито провадження по даній справі, оскільки відповідачка зареєстрована згідно довідки УГІРФО ГУ МВС України від 12.04.2012 року в [ADDRESS]. Представник позивача ТОВ Траст Фінанс в судовому засіданні надала заяву про збільшення позовних вимог і просила суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором з врахуванням заборгованості по відсотках та пені в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 18.04.2012 року, що становить 3 269 736 грн.01 коп. Копія даної заяви з повістками про виклик до суду надсилалися за зареєстрованим місцем проживання відповідачки та її представника [PERSON] відповідно до довіреності в матеріалах справи. Ні відповідач, ні її представник до суду не зявилися, хоча про час розгляду справи повідомлялися належним чином, оскільки повідомлення про виклик до суду було вручено представнику відповідачки 03.05.2012 року, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, а відповідно до п.5 ст.76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, що бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі, причини неявки відповідача, її представника суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без участі відповідача до суду не надходило, а тому за згодою представника позивача на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що між ВАТ Банк РНС та відповідачкою [PERSON] 18.12.2007 року було укладено кредитний договір № R011.А0000009, за умовами якого кредитор надає позичальнику грошові кошти в іноземній валюті в сумі 94135,96 дол.США на строк до 18.12.2014 року з оплатою по процентній ставці 13 % річних, що стверджується копією кредитного договору /а.с.6-12/. Відповідно до п. п.2.2, 2.3 договору повернення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється у валюті кредиту шляхом внесення належних до сплати сум на поточний рахунок або шляхом безгтівкового перерахування коштів із інших банківських установ на поточний рахунок. Платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно згідно Додатку № 1 /Графіку повернення кредиту та сплати процентів/, який є невідємною частиною цього договору. Як передбачено п. 2.4 договору, якщо позичальник допустив прострочення виконання грошових зобовязань за договором та таке прострочення триває 90 календарних днів, то на 91 день прострочення виконання зобовязань за цим договором , банк автоматично припиняє нарахування процентів. В такому разі позичальник сплачує неустойку згідно з п.4.3.договору. А відповідно до п.4.3 цього договору, в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобовязання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно умов договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. В п.6.3 договору сторони обумовили наступні гарантії, а саме, що укладаючи даний договір та всі додатки до нього позичальник усвідомлює свої дії, якими може керувати, та не перебуває під впливом помилки, обману, насилля, загрози. Також в п.6.7 договору вказано на те, що підпис позичальника на цьому договорі є письмовим підтвердженням отримання ним свого примірнику договору в дату його укладення та ознайомлення його у письмовій форміз інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також іншої інформації, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство. Підпис позичальника на цьому договорі є також письмовим підтвердженням того, що позичальник в письмовій формі ознайомлений з умовами кредитування, умовами відкриття, ведення та закриття поточного рахунку та розміром тарифів по його обслуговуванню, в тому числі, повязаних із перерахуванням коштів. Як слідує з кредитного договору, позичальник його підписала, тобто, була ознайомлена з усіма умовами договору, які її влаштовували на день підписання договору. В суді також було встановлено, що позичальник не виконала умови кредитного договору щодо своєчасного повернення основного кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, передбачених умовами кредитного договору. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, який було проведено позивачем при зверненні до суду з даним позовом станом на 06.05.2009 року /а.с.13/, а потім під час розгляду справи судом станом на 18.04.2012 року /а.с.198/. Як вбачається з розрахунку позивача в матеріалах справи, сума заборгованості за кредитним договором становить 409 484,79 дол. США, яка складається із заборгованості по тілу кредиту /85048,41 дол.США/, заборгованості по відсотках /5527,18 дол.США/, пені за прострочення сплати кредиту /318909,20 дол.США/. Представник позивача просить суд стягнути заборгованість за договором в гривневому еквіваленті. Згідно з ч.2 ст.533 ЦК України , якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на 18.04.2012 року за даними Нацбанку України офіційний курс гривні до долара США становить /100 дол.США : 798,5000 грн./, а тому сума боргу складає в гривневому еквіваленті 3 269736 грн.01 коп. /409484,79 дол.США : 100 х 798,5000/. З матеріалів справи вбачається, що 25.06.2008 року в звязку зі зміною найменування юридичної особи внесено дані до ЄДРПОУ про Відкрите акціонерне товариство Банк Траст як юридичну особу, що стверджується копією довідки з ЄДРПОУ /а.с.28/. А згідно п.1.4 Статуту ВАТ Банк Траст, банк є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства Банку Роздрібний Необмежений Сервіс /ВАТ Банк РНС/, що слідує із витягу зі Статуту банку /а.с.25/. Судом також встановлено, що відповідачка [PERSON] після одруження змінила своє прізвище на [PERSON], що слідує з копії свідоцтва про шлюб /а.с.23/, а згідно свідоцтва про зміну імені від 17.06.2011 року, копія якого є в матеріалах справи /а.с.76/, змінила прізвище на [PERSON]. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Право банку вимагати дострокового повернення кредиту передбачено також і п.3.2 кредитного договору, відповідно до якого кредитор набуває право вимагати, в тому числі і в судовому порядку, від позичальника дострокового повернення кредиту, а позичальник зобовязується на вимогу кредитора достроково повернути кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі та нарахування за цим договором, що підлягають сплаті позичальником на користь кредитора у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць. Кредитором на адресу позичальника 25.03.2009 року було направлено письмову вимогу про дострокове погашення кредиту та інших нарахувань за ним, що стверджується копією цієї вимоги /а.с.19/ та копією поштового повідомлення про вручення цієї вимоги відповідачці /а.с.20/. А тому з врахуванням цих положень ЦК та умов кредитного договору позивач має право предявляти вимоги про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника. Як встановлено в судовому засіданні, 31.07.2009 року між ВАТ Банк Траст та ТОВ Траст Фінанс укладено договір придбання майнових прав, відповідно до якого банк зобовязується передати у власність набувача майнові права, що належать банку, а набувач придбати майнові права і здійснити оплату по договору шляхом передачі в розпорядження банка грошових коштів у розмірі договірної вартості прав вимоги, відчужених за договором, що стверджується копією даного договору /а.с.50-55/. Згідно п. 1.2 договору обєм і параменти прав вимоги до боржників , що передаються за договором, визначені в Реєстрі боржників, який складається за формою згідно Додатку № 1 до договору і є його невідємною частиною. Як вбачається з копії зазначеного договору, додатком до нього є Реєстр боржників станом на 31.07.2009 року /а.с.56-58/, згідно якого продавець передав покупцю права вимоги за кредитами, які зазначені в в цьому Реєстрі, в т.ч. і за кредитним договором від 18.12.2007 року за № R011.А0000009, боржником за яким значиться [PERSON] /порядковий номер 160/. А відповідно до п.2.2 вказаного вище договору, перехід від банка до набувача прав вимоги здійснюється у момент отримання набувачем Реєстру боржників за актом прийому-передачі, який після його підписання сторонами і скріплення печатками відповідно до форми, приведеної в Додатку № 2 до договору, підтверджує факт переходу від банка до набувача прав вимоги і є невідємною частиною договору. Передача прав вимоги здійснюється протягом трьох робочих днів з дати укладення даного договору. На підставі акту прийому-передачі Реєстру боржників у відповідності до Договору придбання майнових прав від 31.07.2009 року /а.с.59/ банк ВАТ Банк Траст передав, а набувач-ТОВ Траст Фінанс прийняв Реєстр боржників в повному обсязі у відповідності з умовами договору. Відповідно до п.2.1 договору, майнові права відчужуються в повному обємі прав, що є у банка за кредитними договорами. А як передбачено п.2.4 договору, внаслідок переходу прав вимоги за договором набувач набуває в повному обємі права нового кредитора по відношенню до боржників щодо їх заборгованостей, а банк втрачає права на будь-які суми, що становлять заборгованість і що підлягають /або які підлягатимуть/ оплаті боржниками за кредитними договорами. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином /відступлення права вимоги/. За ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у тій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом /ст.514 ЦК України/. А як передбачено ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідно до наведених норм ЦК та умов договору придбання майнових прав, на що вказано вище в рішенні, до ТОВ Траст Фінанс перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором від 18.12.2007 року. Отже, суд вважає за можливе стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 409 484,79 дол. США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 18.04.2012 року 3 269 736 грн.01 коп. На підставі ст.ст. 79,88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача і судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 1700 грн.та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. згідно платіжних доручень, всього 1730 грн., оскільки позов надійшов до суду до 01.11.2011 року, тобто, до введення в дію Закону України Про судовий збір. Але заяву про збільшення позовних вимог позивачем було надано до суду в квітні 2012 року. Згідно з ч.3 ст.79 ЦПК України у разі збільшення розміру позовних вимог або предявлення нових вимог несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою. За ст.4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, -у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. А ставка судового збору становить із позовів майнового характеру-1 % ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Законом Про Державний бюджет України на 2012 рік встановлено з 1 січня розмір мінімальної заробітної плати-1073 грн. А тому в даному випадку необхідно сплатити судовий збір залежно від ціни позову в розмірі 3219 грн. за мінусом 1700 грн. /сплачена сума/=1519 грн. Вказану суму судового збору суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved