Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-24 00:00:00

В листопаді 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - [PERSON], про визнання договору поруки припиненим. Позивачка вказує на те, що [PERSON] 5 лютого 2008 року отримала від ПАТ «КБ «Надра» кредит в сумі 24000 грн. строком до 4 лютого 2012 року, уклавши з банком кредитний договір. Вона, як поручитель, за договором поруки від 5 лютого 2008 року поручилась перед Банком за виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором щодо повернення кредиту у розмірі 240000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Строк основного зобовязання за кредитним договором настав 4 лютого 2011 року, проте Банк протягом шести місяців не предявив до неї вимогу про необхідність виконання зобовязання за договором поруки. Просила суд визнати договір поруки від 5 лютого 2008 року припиненим. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача та третя особа не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. В судовому засіданні 9 січня 2013 року представник відповідача проти позову заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 5 лютого 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та [PERSON], укладено кредитний договір № 08/02/2008/980К 287. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 24000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % на місяць. Кінцевий термін повернення кредиту 4 лютого 2011 року. 5 лютого 2008 року для забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед Банком між [PERSON] та ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», укладено договір поруки. 29 жовтня 2010 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Бондаренко». Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. В той же час, згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Положеннями п. 24 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно п.1.1 договору поруки поручитель поручився перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що виникають з договору кредиту № 08/02/2008/980К 287 від 5 лютого 2008 року, в тому числі повернути до 4 лютого 2011 року кредит в сумі 24000 грн. Як вбачається з матеріалів справи строк виконання основного зобовязання настав 4 лютого 2011 року, проте представником відповідача не надано до суду доказів, що поручителю було направлено повідомлення про невиконання позичальником взятого на себе зобовязання. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved