Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-30 00:00:00

[PERSON] 05.10.2012 року звернувся з позовом до виконавчого комітету Кіровоградської міської ради , Кіровоградської міської ради, комунального ремонтно - експлуатаційного підприємства №11, комунального ремонтно - експлуатаційного підприємства №14 про визнання права на проживання та зобов»язати Кіровоградську міську раду в особі управління власності та приватизації комунального майна вирішити питання про надання дозволу [PERSON] на приватизацію квартири [ADDRESS] (а.с.2-4). Позивач 07.12.2012 року надав до суду позов уточнений де зазначив відповідачами Кіровоградську міську раду, комунальне ремонтне - експлуатаційне підприємство №11, комунальне ремонтно - експлуатаційного підприємства №14 про визнання права на житло та видачу ордера на [ADDRESS] (а.с.58- 60). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і пояснив, що його нині покійна мама отримала ордер на заводі «Червона зірка»на [ADDRESS] , потім був зареєстрований він. Ордер втрачено і він таким чином позбавлений права приватизувати вказану квартиру. Представник Кіровоградської міської ради позовні вимоги не визнав, пояснивши , що ордер може бути видано виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради, а в повноваження міської ради видача ордерів не входить. Представник комунального ремонтно - експлуатаційного підприємства №11 позовні вимоги не визнав, пояснивши, що КРЕП №14 реорганізовано, в переданих документах відсутній ордер на [ADDRESS]. Заслухавши пояснення учасників процесу , дослідивши матеріали справи суд находить за можливе відмовити в задоволення позову. Встановлено, що рішенням № 107 Ленінського виконавчого комітету м.Кіровограда від 24 липня 2003 року [ADDRESS], двокімнатну, жилою площею 20,84 кв.м, загальною площею 51,91 кв.м з гр. [PERSON], яка померла [INFO], свідоцтво про смерть [NUMBER], вирішено переоформити на сина [PERSON], який прописаний постійно з 13.11.1980 року, таким чином на теперішній час позивач є головним квартиронаймачем вказаного житла. На сьогодні маючи намір реалізувати своє право на приватизацію житла [PERSON] звернувся до виконкому Кіровоградської міської ради за наданням дозволу на приватизацію, але відповідачем було відмовлено, мотивуючи тим, що він не в повному обсязі надав необхідні документи, а саме: відсутній ордер на квартиру, але ордер на квартиру втрачений та не може бути відновлений. Аби отримати дублікат ордеру на житлове приміщення він звернувся архіву КРЕП № 11, але виявилося, що ордер на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] при передачі житлового фонду з КРЕП №14 не переданий. Позивач звернувся з позовними вимогами про видачу ордера до Кіровоградської міської ради та КРЕПІВ, але ці вимоги задоволені бути не можуть ,оскільки ордер матері позивача видавався заводом «Червона зірка»(а.с.85,86) у 1967 році, коли вона там працювала, тому позовні вимоги пред»явленя не до того відповідача. Відповідно до ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є підставою для вселення в надане жиле приміщення. Що стосується позовних вимог про визнання права на житло на [ADDRESS] то ці вимоги суд не задовольняє ,оскільки право на проживання не порушено і ніхто позивача не позбавив цього права. За правилами ст. ст. 3, 4 ЦПК України право на звернення до суду має особа, права, свободи чи інтереси якої порушуються, не визнаються або оспорюються , захист яких здійснюється судом у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Виходячи з положень ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд приходить до висновку, що позивач обрав спосіб захисту, який не ґрунтується на тих нормах права які можливо застосувати до можливо встановлених правовідносин між сторонами. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд відмовив в задоволенні позовних вимог позивача, тому суд відмовляє в стягненні на його користь судового збору в сумі 107 грн.50 коп. На підставі ст.ст.58,59 ЖК України ,-

Outcome: dismissed