Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 05.10.2011 року. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 05 жовтня 2011 року він уклав із відповідачкою договір позики, згідно з яким передав їй грошові кошти у сумі 7600 (сем тисяч шістсот) гривень що еквівалентно за курсом НБУ на 05.10.2011 року 954 (девятсот пятдесят чотири) доларів США з умовою їх повернення до 05 листопада 2011 року у сумі 7600 (сем тисяч шістсот) гривень. Розмір відсотків в договорі встановлений не був. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки та договору позики. По закінченню зазначеного строку відповідачка борг не повернула. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 05 жовтня 2011 року у сумі 7600 (сем тисяч шістсот) гривень. Представник позивача, [PERSON], надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, була повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явилася у судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність представника позивача та відповідачів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають повному задоволенню, виходячи з наступного. У ході судового розгляду встановлено, що відповідачка [PERSON] взяла у борг у позивача [PERSON] суму у розмірі 7600 (сем тисяч шістсот) гривень, строком на 1 місяць до 05.11.2011 року, про що 05.010.2011 року була написана відповідна розписка та укладений договір позики. До теперішнього часу відповідачка не повернула позивачу зазначену суму, не надала суду належних та допустимих доказів про виконання грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позивальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо договором не встановлений строк повернення позики, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості за правилом ст. 1046 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки [PERSON] 7600 (сем тисяч шістсот) гривень за договором позики, оскільки на вимогу позивача повернути кошти, відповідач ухиляється від виконання зобовязання. Позивачем при подачі позовної заяви були надані документи, які свідчать що позивач є інвалідом 2 групи. Таким чином, на виконання положень статей Закону України Про судовий збір, позивач звільняється від уплати судового збору. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved