overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-30 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем у даній справі він перебуває у шлюбі, зареєстрованому 22 січня 1972 року Лисичанським відділом РАЦС Луганської області, актовий запис № 68. Подружні стосунки з відповідачем були припинені 15 вересня 2010 року через несумісність характерів та ревнощі. Неповнолітніх дітей сторони не мають. На примирення позивач не згоден. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, позов підтримав, просив задовольнити, справу розглядати за його відсутності, про що надав письмову заяву. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. У судовому засіданні досліджені докази: свідоцтво про шлюб (а.с.З), копія паспорта (а.с.4). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 січня 1972 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 68 (а.с.З). Подружні стосунки між сторонами були припинені 15 вересня 2010 року через несумісність характерів та ревнощі. Відновлення подружніх стосунків сторони не бажають, сторони неповнолітніх дітей не мають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, є передбачені ст.112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 13.05.2011 р. придбав у відповідачки квартиру [ADDRESS]. Відповідачка всупереч умовам договору у денний строк 14.05.2012р. не знялася з реєстраційного обліку. Просить визнати її такою, що втратила право на житло, бо відповідачка після продажу квартири втратила право власності і право користування цим житлом. А він, як власник, має право вимагати усунення перешкод у користуванні своєю власністю. Позивач у судове засідання не з'явився, просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені наступні докази: копія паспорту позивача, копія витягу про державну реєстрацію прав, довідка з ЛКП «Паспортна служба», договір купівлі-продажу. В судовому засіданні встановлено, що позивач за договором купівлі-продажу від 13 травня 2011 р. отримав у власність квартиру [ADDRESS]. Продавець квартири відповідачка, після переходу права власності на підставі ст.346 ч.1 п.1 ЦК України втратила передбачені ст.317 ЦК України повноваження власника, у т.ч. право користування цією квартирою. Інші підстави для користування житловим приміщенням за вказаною адресою (оренда, позичка тощо) у відповідачки відсутні. Тому позовні вимоги про втрату відповідачем права на житло підлягають задоволенню. Суд вважає надані позивачем докази своїх вимог достатніми та переконливими. З відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 107,3 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, в якому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Лисичанськ, вул.. Корольова, буд.37, посилаючись на те, що з 1997 року по день смерті її батька [PERSON] доглядав за ? частиною спірного будинку, а з 2007 року і вона особисто відкрито, безперервно, добросовісно володіє частиною будинку, в звязку з чим набула право власності на це майно. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, просила справу розглядати в її відсутність, позов підтримала, про що надала письмову заяву. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилася, позов визнала повністю, просила справу розглядати у її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач є власником ? частини житлового будинку №37 по вул.. Корольова м. Лисичанську на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27.ю08.2009р. державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори, реєстр №3-1949 після батька [PERSON], померлого 19.09.2007р. ? частина спірного будинку належить [PERSON] на підставі договору дарування посвідченого 04.10.1991р. Лисичанською ДНК, реєстр №2-5231. З 1997 року [PERSON] в належній їй частині будинку не мешкає, місцезнаходження її невідомо. Між нею та [PERSON] родинні відносини відсутні. З 1997 року по день смерті [PERSON] доглядав за ? частиною спірного будинку, а з 2007 року позивачка особисто відкрито, безперервно, добросовісно володіє частиною будинку. Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого чим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Позивач є спадкоємицею свого батька, який відкрито, безперервно володів чужим майном з 1997 р. до 2007 р., а позивачка з 2007 року. На даний час позивачка продовжує відкрито, добросовісно володіти чужою частиною будинку, в звязку з чим набула право власності на це майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-30 00:00:00

14 серпня 2012 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що сторони перебувають у шлюбі із грудня 1989 року. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про що свідчить його заява від 24.08.2012 р. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає судові підстави для застосування положень статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Викладені вище спірні правовідносини врегульовано Сімейним кодексом України (далі СК України). Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29.12.1989 р. (а.с. 6). Від шлюбу сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають (а.с. 7). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім`ю із серпня 2009 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивач зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно і збереження сім`ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-02 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між ними, який зареєстровано 21.07.1989 року Дніпровським відділом записів актів громадянського стану м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 612. Від шлюбу дітей не мають. Сімейно-шлюбні стосунки не склалися через непорозуміння, різні погляди на життя, суперечки і розбіжності при вирішенні побутових питань. З січня 1990 року проживають окремо. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі (а.с.13). В уточнених позовних вимогах (а.с. 12) просить суд розірвати шлюб та залишити їй шлюбне прізвище, від вимог щодо стягнення судових витрат відмовляється. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать адресна довідка (а.с. 8) та повідомлення про розгляд справи (а.с. 11). Про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Беручи до уваги, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд на підставі ст. 224 ЦПК України заочно розглядає справу без участі відповідача. Суд, заслухавши позивача, та дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 21.07.1989 року Дніпровським відділом записів актів громадянського стану м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 612, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб фактично перестав існувати з січня 1990 року, сторони проживають окремо понад десяти років. Головною причиною розпаду сім'ї є причини непорозуміння, різні погляди на життя, суперечки і розбіжності при вирішенні побутових питань. Позивачка твердо вирішила розірвати шлюб та вважає, що існування шлюбу суперечить її інтересам. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, з'ясувавши фактичні відносини між подружжям, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судові витрати сплачені в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її утримання, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] у неї народився син [PERSON], батьком якого є відповідач по справі. Вона з батьком дитини не знаходилась у зареєстрованому шлюбі, але вони проживали з ним однією сім'єю. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає ні синові, ні їй матеріальної допомоги. Вона знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську ради та отримує допомогу по догляду за дитиною у розмірі 130 гривень. У неї не має відомостей про те, що він комусь зобов'язаний до сплати аліментів, крім того, вона звернулась до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходів. Батьки його мають самостійний доход. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю , позов визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно ч.2 ст.158 ЦПК України рішення у справі можливо постановити у судовому засіданні без участі сторін. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в цивільному шлюбі. Мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження /а.с.6/. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї /а.с.8/. Позивачка [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську ради, що підтверджується довідкою про отримання допомоги (а.с.7). Добровільно матеріальну допомогу відповідач на утримання дружини не надавав. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років...за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач має надавати допомогу позивачці до досягнення їх сином трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 30.10.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] За твердженнями позивачки шлюб не склався через різні у сторін характери та погляди на життя і спільне проживання, у зв'язку з чим виникали суперечки та сварки, фактично разом не проживають. Просить шлюб розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матір'ю - [PERSON]. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги уточнила та додатково просила відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30.10.2010 року Відділом РАЦС Фастівського міського управління юстиції - актовий запис № 325. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між сторонами неможливе, шлюбні стосунки фактично припинені, тому на думку суду подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та малолітньої дитини, якій краще проживати в спокійній обстановці з одним із батьків, ніж страждати від їх постійних сварок. Згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити свої дошлюбне. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею і документально підтверджені судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-02 00:00:00

В липні 2012 року кредитна спілка „Взаємодопомога" звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що згідно договору кредитної лінії № 81 від 10.03.2010 року відповідач [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 3270 (три тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок на строк з 10 березня 2010 р. по 10 березня 2011 р. зі сплатою 48 % річних. Відповідач неналежно виконувала умови договору кредиту, внаслідок чого станом на 17 липня 2012 року заборгувала кредитній спілці 5923,89 грн., у тому числі 3081,73 грн. основної суми кредиту та 2842,16 грн. заборгованості по відсотках. У судовому засіданні представник позивача Штепована Л.І. позовні вимоги підтримує, просить стягнути з відповідача [PERSON] 5923 (п'ять тисяч дев'ятсот двадцять три) гривні 89 коп. заборгованості за договором кредитної лінії № 81 від 10.03.2010 р., та 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 коп. судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином. Зі згоди представників позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що 10.03.2010 року між кредитною спілкою „Взаємодопомога" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 81. Згідно договору позивач надав відповідачу кредит у в сумі 3270 грн. із сплатою 48 % річних, з 10.03.2010 р. до 10.03.2011 р. Станом на 17 липня 2012 року відповідач [PERSON] заборгувала позивачу по кредитному договору 5923,89 грн., у тому числі 3081,73 грн. за основною сумою кредиту та 2842,16 грн. заборгованість по відсотках, порушивши цим самим умови договору. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, перерахованих в ст. 11 ЦК України, зокрема на підставі договорів. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову 214 гривень 40 копійок судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-02 00:00:00

06.08.2012 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої доньки: [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні заявлені в позові позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином, але поважної причини своєї відсутності суду не надав. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона 26.02.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу сторін народилась дочка -[PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони проживають окремо близько року. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням дитини не займається, він здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу. Інших дітей у відповідача немає, аліменти він ні кому не сплачує. Відповідно до ст. ст. 180 -182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по ? частині з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 214 гривень 30 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-02 00:00:00

10 травня 2012 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного 28 січня 2011 року з відповідачем [PERSON] У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач позовні вимоги позивачки не визнавав та просив позов залишити без задоволення. В останнє судове засідання позивач не з'явився без поважних на те причин, хоча про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 28 січня 2011 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 03. Від шлюбу сторін народилася дитина -[PERSON] [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв'язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини і з кінця 2011 року проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільної дитини та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Крім того, судом на прохання відповідача сторонам був наданий місячний строк для примирення, але позивачка по закінченню такого строку в судовому засіданні повідомила про те, що з відповідачем вони не примирилися і збереження їх сім'ї вже неможливе.

Outcome: approved