Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення вартості майна та проведених робіт в нежитловому приміщенні № 7 по вул.Жукова, 31-А в м.Києві в сумі 447041 грн. При цьому позивач посилається на те, що влітку 2007 року він домовився з відповідачем про створення підприємства «Оздоровчий комплекс «Здоров»як», метою діяльності якого було надання оздоровчих послуг населенню діяльність сауни. На виконання взятих на себе зобов»язань, відповідач інвестував кошти у будівництво нежитлового приміщення № 7 (оздоровчий комплекс) за адресою: м.Київ, вул.Жукова, 31-А, вартістю 80000 доларів США, що становило на той час еквівалент 400000 грн. Державну реєстрацію всього об»єкта нерухомості було вирішено здійснити на відповідача, адже придбання об»єкта нерухомості відбувалось за рахунок коштів, отриманих від продажу його майна квартири [ADDRESS]. Дане нежитлове приміщення було розташовано в новобудові, не мало жодних поліпшень та будь-якого ремонту. 12.04.2008 року позивач згідно взятих на себе зобов»язань уклав договір № 12/4 на виконання ремонтно-оздоблювальних робіт у вказаному приміщенні, предметом якого було проведення капітального ремонту у приміщенні та пристосування його для надання оздоровчих послуг діяльність сауни. Згідно актів приймання виконаних робіт за серпень 2008 року, грудень 2008 року, березень 2009 року, роботи по оздобленню нежитлового приміщення виконані в повному обсязі та прийняті замовником позивачем. Загальна вартість робіт з урахуванням матеріалів склала 431041 грн. 20 коп. Також, 26.04.2010 року він (позивач) уклав договір № 1234, згідно якого придбав та встановив на вікнах ролетні вироби на загальну суму 16000 грн. Крім того, були вироблені рекламні листівки та візитки із рекламою підприємства «Оздоровчий комплекс «Здоров»як». Протягом 2009-2011 року підприємство працювало нерегулярно. В лютому 2011 року він (позивач) запропонував відповідачу укласти договір про спільну діяльність підприємства, в якому передбачити координацію їх спільних дій, як учасників, ведення їх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій. Проте відповідач постійно безпідставно ухилявся від укладення даного договору в письмовій формі. Крім того, 24.02.2011 року виставив приміщення на продаж в інтернеті. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що відповідач не визнає його (позивача) права власності на ремонт та устаткування нежитлового приміщення, здійснюючи самостійно його продаж за 160000 доларів США, що позбавить права власності на майно, яке утворилось в результаті виконання ремонтних робіт, позивач просить задовольнити його вимоги. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали обставини, викладені в позовній заяві та просили про задоволення позову в повному обсязі. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували. При цьому відповідач пояснив, що не знайомий з позивачем і жодних домовленостей з ним щодо ведення спільного бізнесу не має. Дійсно, йому на праві приватної власності належить нежитлове приміщення № 226 по вул.Жукова, 31-А в м.Києві, яке він мав намір здавати в оренду як оздоровчий комплекс та сауну, а потім за договором позики у 2010 році передав у користування [PERSON], який і користується цим приміщенням на даний час. Відповідач вказав, що позивач до проведення ремонтних робіт жодного відношення не має, оскільки всі ремонтні роботи проводив він (відповідач) особисто власними силами і за власні кошти. В подальшому в судовому засіданні відповідач вказав, що не мав наміру влаштовувати в цьому приміщенні оздоровчий комплекс, а для сауни це приміщення взагалі не пристосоване. Також пояснив, що в 2011 році після закінчення строку дії договору позики в нього виникли суперечності з [PERSON] з приводу звільнення приміщення, які [PERSON] відмовився з ним вирішувати, направивши його для вирішення всіх питань до [PERSON] Представник відповідача, заперечуючи проти позову, вказала, що відсутні будь-які докази щодо існування домовленостей та виникнення зобов»язань між сторонами, а докази позивача щодо проведення та вартості ремонтних робіт вважає неналежними. Вважає, що оскільки право власності відповідача на нежитлове приміщення виникло лише у 2009 році, після отримання свідоцтва про право власності, то вчиняти будь-які правочини щодо цього майна відповідач міг лише з 2009 року і посилання позивача на укладення в 2008 році договору щодо цього приміщення є безпідставним. Посилаючись на викладене, представник відповідача вказує, що вимоги позивача про стягнення вартості майна є безпідставними, нікчемними, а договори, на які посилається позивач і укладені ним з третіми особа, не відповідають вимогам ст.ст.206, 207, 208 ЦК України, є фіктивними або удаваними, які не створюють зобов»язань для відповідача, не можуть бути належними доказами по справі, і тому просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, 23.05.2005 року між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «Перший управитель будівництва» було укладено договір № Ф-05-23-01/05 про участь у Фонді фінансування будівництва нежитлового приміщення № 7 в будинку № 31-А по вул.Жукова в м.Києві (а.с.65-70). 06.02.2009 року було укладено додаткову угоду до вказаного договору, відповідно до якої було встановлено, що загальна площа об»єкту інвестування, згідно остаточних обмірів БТІ, становить 75,50 кв.м. (а.с.71). Згідно акту приймання-передачі нежитлового приміщення в будинку по вул.М.Жукова, 31-А в м.Києві, відповідно до умов договору у ФФБ № Ф-05-23-01/05 від 23.05.2005 року, ВАТ [PERSON] «Київміськбуд-6» передає, а [PERSON] приймає нежитлове приміщення № 7, що знаходиться на першому ярусі, загальною площею 75,50 кв.м. в житловому будинку, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.М.Жукова, 31-А (а.с.72). 17.06.2009 року Головним управління комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської [PERSON] (Київської міської державної адміністрації) було видано свідоцтво про право власності, яким посвідчено, що нежилі приміщення з № 1 по № 10 (групи 226) загальною площею 75,50 кв.м., які розташовані в м.Києві по вул.М.Жукова, 31-А дійсно належать [PERSON] на праві приватної власності. Вказане свідоцтво зареєстровано у КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна 30.09.2009 року (а.с.75). В той же час, 12.04.2008 року між позивачем та ТОВ «СДС-СЕРВІС» було укладено договір № 12/4 на виконання ремонтно-оздоблювальних робіт за адресою: «Оздоровчий комплекс», м.Київ, вул.Жукова, 31-А, вбудоване приміщення № 7, 1-ий поверх (а.с.13-14). Відповідно до умов даного договору, виконавець приймає на себе зобов»язання виконати та здати замовнику роботи, а саме ремонтно-оздоблювальні роботи за вищевказаною адресою, а замовник прийняти та оплатити їх в обумовлений сторонами строк. Строк виконання робіт за цим договором складає з дня перерахування авансового платежу з рахунку замовника. Згідно довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, а також актів приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2008 року, грудень 2008 року, березень 2009 року, загальна вартість проведених ремонтних робіт та витрат становить 431041 грн. 20 коп. (а.с.15-26). 26.04.2010 року між [PERSON] та СПД [PERSON] було укладено договір про надання послуг з продажу, встановлення ролетних виробів на загальну суму 16000 грн., відповідно до додатку до якого ролетні вироби встановлювалися за адресою: м.Київ, вул.Жукова, 31-А (а.с.27-29). Позивач просить задовольнити його вимоги, посилаючись на те, що ремонтні роботи в належному відповідачу приміщенні проводились за його (позивача) особисті кошти для здійснення в подальшому спільної з відповідачем підприємницької діяльності, згоди щодо якої вони з відповідачем так і не досягли, і відповідач не визнає права власності позивача на ремонт та устаткування нежитлового приміщення. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, оскільки ним надано належні докази щодо того, що ремонт у нежитловому приміщенні по вул.Жукова, 31-А в м.Києві здійснено за його кошти. Такими доказами, зокрема, є договір від 12.04.2008 року між [PERSON] та ТОВ «СДС-СЕРВІС» № 12/4 на виконання ремонтно-оздоблювальних робіт; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за серпень 2008 року, грудень 2008 року, березень 2008 року та акти приймання виконаних будівельних робіт за вказаний період; договір від 26.04.2010 року між [PERSON] та СПД [PERSON] про надання послуг з продажу, встановлення ролетних виробів, а також квитанції до прибуткових касових ордерів та товарні чеки по сплаті послуг за вказаними договорами (а.с.114-115). В той же час, відповідачем не надано жодного доказу в обґрунтування його заперечень про те, що ремонт у зазначеному приміщенні він здійснював особисто. Також його пояснення про те, що він взагалі не мав наміру облаштовувати в цьому приміщенні оздоровчий центр та сауну, спростовуються технічним звітом по вимірюваннях та випробуваннях електрообладнання від 17.12.2008 року, замовником якого є [PERSON] (а.с.10-12). Згідно вказаного звіту, вимірювання проводилось за адресою: м.Київ, вул.Жукова, 31-А, вбудоване приміщення № 7 (оздоровчий комплекс), 1-и поверх. Відповідно до протоколів до вказаного звіту, вимірюваними об»єктами та устаткуванням є, зокрема, сауна та душ. Також, доводи позивача підтверджуються, а заперечення відповідача спростовуються і показами свідків. Так, допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що у 2008 році на прохання відповідача познайомив його з позивачем, які домовились про ведення спільного бізнесу у належному відповідачу приміщенні. Ремонтом у цьому приміщенні займався позивач. Допитаний в якості свідка директор ТОВ «СДС-СЕРВІС» [PERSON] пояснив, що його підприємство займається проведенням ремонтних робіт, які здійснюють його працівники, а також, за необхідності, залучаються вільнонаймані робочі. З позивачем було укладено договір на проведення ремонту в нежитловому приміщенні по вул.Жукова, 31-А в м.Києві. Оплату за проведення цих робіт здійснював позивач, про що йому видавались відповідні квитанції. Особисто він деталей проведення таких робіт та обставин точно не пам»ятає, оскільки пройшло багато часу, а його підприємство має багато об»єктів, на яких виконуються ремонтні роботи. Свідок [PERSON] пояснив, що його було найнято для проведення ремонтних робіт у приміщенні під сауну на вул.Жукова в м.Києві. Під час ремонту, проведення робіт контролював позивач. Відповідач також постійно приїздив, цікавився ходом проведення ремонту. Йому (свідку) невідомо, кому належить приміщення і хто оплачував проведення робіт, оскільки він є звичайним робітником, всіма іншими питаннями займалось керівництво. Дані покази суд приймає до уваги, вважає їх правдивими, оскільки вони узгоджуються з наявними доказами по справі. З урахуванням показів свідків, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача про те, що позивач не надав належних доказів щодо здійснення оплати за проведення ремонтних робіт, вказуючи зокрема і на те, що відповідно до листа ПАТ «Промінвестбанк» рух коштів по рахунках ТОВ «СДС-СЕРВІС» відсутній, оскільки рахунок був закритий 28.08.2008 року (а.с.176), оскільки, як пояснив в судовому засіданні свідок [PERSON], його підприємство в 2008 році мало рахунки в різних банках, в тому числі і в ПАТ «Промінвестбанк», деякі рахунки було закрито в умовах кризи. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що ремонтні роботи в нежитловому приміщенні по вул.Жукова, 31-А в м.Києві, належному відповідачу [PERSON], були здійснені за рахунок коштів позивача [PERSON], а розмір витрат на загальну суму 447041 грн. на їх проведення позивачем також доведено. Аналізуючи обставини справи та взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем фактично понесено витрати на проведення ремонту належного відповідачу приміщення, то [PERSON] має відшкодувати [PERSON] фактично понесені витрати, які в добровільному порядку відшкодовувати він відмовляється. З урахуванням наведеного, суд вважає задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі в межах заявлених вимог, стягнувши з відповідача на його користь вартість майна та проведених робіт в розмірі 447041 грн. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то відповідно до положень ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved