overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-27 00:00:00

Враховуючи складність даної цивільної справи та необхідність більш тривалого часу для виготовлення повної частини судового рішення, суд рахує за можливе проголосити вступну та резолютивну частини судового рішення, а виготовлення повної частини відкласти до 8 травня 2012 року. На підставі вищевказаного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 2007 року вона проживала з відповідачем у цивільному шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, син знаходиться на її утриманні. Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі,в якій зазначила,що позовні вимоги підтримує. Відповідач до суду не з»явився, відбуває покарання в Темнівській виправній колонії Харківській області, надіслав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 183 СК України аліменти на дитину присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], батьком якого згідно свідоцтва про народження є відповідач . Дитина мешкає з матір»ю, що підтверджується довідкою про місце проживання, виданою Сахновщинською селищною радою Сахновщинського району Харківської області та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обовязку щодо утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд виходить з положень ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів і задовольняє позов, стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на сина: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

В березні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому 19 листопада 2011 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 918. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюб у сторін перший. Вважає подальше збереження їх сім’ї з відповідачкою неможливим і на примирення з нею він не згоден. Фактично шлюбні відносини між ними відсутні з лютого 2012 року, спору про розділ спільного майна між собою не мають, тому просив суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги, підтвердив суду доводи своєї позовної заяви, і просив суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, вважає можливим збереження їх шлюбу з позивачем, просила суд в задоволенні позову відмовити. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.11.2011 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області. Відповідно до ст. 111 СК України, судом було вжито заходів щодо примирення подружжя, та надано термін для примирення, однак позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вважає подальше збереження їх сім’ї неможливим, в зв’язку в втратою взаємної довіри та поваги один до одного . Суд, вислухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що між подружжям склались неприязливі стосунки, шлюбні відносини вони не підтримують з лютого 2012 року, спільне господарство не ведеться, сім’я фактично розпалась, протягом наданого судом терміну сторони не примирились, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів в розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Позовні вимоги обгрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем розірвано, дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку кошти на дитину не надає. Позивачка в судове засідання не з’явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з’явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлений позов визнав, погодився сплачувати аліменти у запропонованому позивачкою розмірі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач погодився на стягнення аліментів у запропонованому позивачкою розмірі, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. На підставі наведеного, ст.180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.08.2011 р. звернувся до суду із вищевказаним позовом. В заяві вказав , що 28.11.2005 р. [PERSON] була видана довіреність на автомобіль «Форд Транзит»р.н. [NUMBER] на [PERSON] та [PERSON] 16.03.2006 р. [PERSON] продала йому даний автомобіль за 10000 грн. [PERSON] не ухилялася від оформлення договору купівлі- продажу автомобіля, але у зв’язку з тим , що він не мав на той час коштів на переоформлення транспортного засобу. 07.04.2010 р. [PERSON] була видана аналогічна генеральна довіреність на його ім*я . В березні 2011 р . від довідався , що Октябрським відділом ДВС Полтавського міського управління юстиції накладений арешт у 2009 р. на рухоме майно [PERSON] Вважає, що оскільки він повністю розрахувався за автомобіль , то він повинен йому належати. Прохав визнати договір купівлі- продажу автомобіля дійсним та визнати за [PERSON] право власності на автомобіль «Форд Транзит»1993 р. випуску , державний номерний знак [NUMBER] . Зняти арешт даного автомобіля. В судовому засіданні представник позивача позов повністю підтримав. Відповідачка в судове засідання не з*явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позов повністю підтримує. Представник ВАТ «ВТБ Банк» заперечував проти задоволення позову , посилаючись на те, що договір купівлі- продажу належним чином не оформлювався , відповідачка [PERSON] таким чином намагається уникнути реалізації майна , що їй належить. Представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача , представника 3 особи , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності автомобіль»Форд Транзит « р.н. [NUMBER] . Постановою Октябрського відділу ДВС ПМУЮ від 09.09.2010 р. накладено арешт на все рухоме майно, що належить [PERSON] , в тому числі і на спірний автомобіль. [PERSON] неодноразово оформлювала на [PERSON] довіреність на даний автомобіль з правом керування , зняття його з обліку, з правом розпорядження даним автомобілем. Однак, [PERSON] не скористався своїм правом та не зняв автомобіль з обліку , не переоформив на своє ім*я. Розписка про продаж автомобіля не може слугувати належним доказом купівлі- продажу автомобіля. Також видача генеральної довіреності не може ототожнюватися з укладенням договору купівлі- продажу. Позивач не скористався своїм правом оформити договір купівлі – продажу автомобіля через нотконтору чи товарну біржу, тому суд не вбачає підстав для визнання такого договору дійсним. Також в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження продаж даного автомобіля саме у 2006 р., а не в період коли на майно [PERSON] був накладений арешт. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розподіл майна подружжя, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21.06.2002 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. За час шлюбу вони придбали квартиру [ADDRESS]. Беручи до уваги інтереси неповнолітніх дітей, просила поділити спільне майно подружжя, виділивши їй, [PERSON], ? частини квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав частково, просив розподілити квартиру по ? частці квартири за кожним. Заслухавши пояснення сторін, думку адвоката, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 21.06.2002 року. 25 .03.2011 року шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави . Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] За час шлюбу сторони придбали квартиру [ADDRESS], згідно Договору купівлі-продажу квартири від 20.04.2006 року. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя , частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення , зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім»ї. Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для збільшення частки позивачки до ? частин спірної квартири немає. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Позивачка 03.03. 2011 р звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В заяві вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір»ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? частини всіх видів заробітку на кожну дитину до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав частково , просив стягнути аліменти з моменту винесення рішення судом , тобто з 18.05.2011 року . Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.07.1997 року. Від шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір»ю. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

04 квітня 2012 року ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто»»в особі Центральної філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто»»звернулось в суд, з позовом про стягнення з [PERSON] майнової шкоди в сумі 3505 грн. 83 коп. та 214 грн. 60 коп. судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 27.07.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк»було укладено кредитний договір № LV-304. Відповідно до даного договору [PERSON] було взято кредит у сумі 7000 грн. терміном до 15.07.2009 року включно зі сплатою 24% річних. 07.08.2008 року «Кредитпромбанк»застрахував свої майнові інтереси, повґязані із матеріальними збитками (Договір УБG-0010127), які будуть завдані Банку внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суму використаного ліміту кредитування та процентів за користування ЛК зі страховою компанією «Дженералі гарант»найменування якої згідно Чергових загальних Зборів Акціонерів ВАТ «УСК «Дженералі Гарант», що відбулися 20.04.2011 року змінено на ПАТ «УСК «Гарант Авто». 09.10.2008 року ВАТ «Кредитпромбанк»звернувся із заявою про настання страхового випадку та з заявою про виплату страхового відшкодування, у звґязку з тим, що [PERSON] станом на 07.10.2008 року не виконуються зобовґязання по поверненню кредиту, а саме залишок суми боргу склав 3505 грн. 83 коп. ВАТ «УСК «Дженералі Гарант», виконуючи свої договірні зобовґязання, передбачені Договором страхування УБG-0010127, виплатила страхове відшкодування за письмовою заявою Страхувальника ВАТ «Кредитпромбанк»в сумі 3505,83 грн. (п/д № 5517 від 23.06.2009 року). Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування": до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. ПАТ «УСК «Гарант Авто»»звертався до [PERSON] для досудового врегулювання спору (претензії від 14.12.2011 року за вих..№52481/2). Станом на 13.03.2012 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «УСК «Гарант Авто»становить 3505 грн. 83 коп. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку відмовляється відшкодувати завдану шкоду, в них виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд. Представник позивача в судове засідання не зявився, від них надійшла заява, щоб справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, не повідомивши причин, хоч повідомлялася належним чином про час та місце судового засідання рекомендованою кореспонденцією, а тому:

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], пояснивши, що 13.09.1997 р. між ним та відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 123 був зареєстрований шлюб. В теперішній час позивач з відповідачем не проживає, сімейних відносин з не підтримує. За його ствердженням з самого початку спільного життя взаємовідносини між ними були добрими, але через деякий час сумісного життя у сім`ї почали виникати постійні сварки, непорозуміння, що привело до розпаду сім`ї. По причині не сумісності характеру та розладів сімейних стосунків їхнє сімейне життя не склалось. В звязку з чим позивач вважає, що подальше спільне життя є недоцільним і суперечить їх інтересам. Позивач з відповідачем сімейних відносин не підтримує і бажає розірвати шлюб. Спору щодо майна між сторонами не виникає. Позивач до суду надав заяву в які позов підтримав в повному обсязі. Відповідач до суду надав заяву в якій позов визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подальше перебування в шлюбі перешкоджає інтересам позивача, можливість збереження сімї втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого неповнолітніх дітей немає, посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені у лютому 2006 року внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не зявилася, позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 10 жовтня 1970 року позивач зареєструвала шлюбу з відповідачем у Веселотернівській селищній раді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за № 71 (а.с. 6). Сторони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст. ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТзОВ Торгова компанія Мегаполіс - Україна, у якій просить визнати дійсним договір оренди транспортного засобу марки DAEWOO, модель LANOS 3НГ, тип ТЗ легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) Y6DTF69YE40024865 SUPTF69YD4W183717, реєстраційний номер [NUMBER], колір - синій від 01 липня 2011 року, укладений між сторонами. Заявлені вимоги мотивує тим, що договір оренди транспортного засобу при укладенні не був нотаріально посвідчений з вини відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, проте надіслав суду письмову заяву, у якій позов визнав в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне. 01 липня 2011 року між [PERSON] та ТзОВ Торгова компанія Мегаполіс-Українаукладено договір оренди транспортного засобу марки DAEWOO, модель LANOS 3НГ, тип ТЗ легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) Y6DTF69YE40024865 SUPTF69YD4W183717, реєстраційний номер [NUMBER], колір - синій. Даний транспортний засіб було передано у фактичне користування відповідача, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.07.2011 року, а відповідач щомісячно сплачував позивачу орендну плату за користування автомобілем. Відповідно до ч. 2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що ТзОВ Торгова компанія Мегаполіс-Українавідмовилась від нотаріального посвідчення договору оренди транспортного засобу у звязку з тим, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо розподілу нотаріальних витрат за посвідчення вказаного договору. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, на сьогоднішній час відповідач використовує транспортний засіб, за що сплачує орендну плату, а тому слід визнати дійсним з моменту його укладення договір оренди транспортного засобу марки DAEWOO, модель LANOS 3НГ, тип ТЗ легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) Y6DTF69YE40024865 SUPTF69YD4W183717, реєстраційний номер [NUMBER], колір - синій, укладений між [PERSON] та ТзОВ Торгова компанія Мегаполіс-Україна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТзОВ Торгова компанія Мегаполіс - Україна, у якій просить визнати дійсним договір оренди транспортного засобу марки BMW 318I, тип ТЗ легковий седан В, шасі (кузов) № WBAAY71030CJ66559, реєстраційний номер [NUMBER] від 23 травня 2011 року, укладений між сторонами. Заявлені вимоги мотивує тим, що договір оренди транспортного засобу при укладенні не був нотаріально посвідчений з вини відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, проте надіслав суду письмову заяву, у якій позов визнав в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне. 23 травня 2011 року між [PERSON] та ТзОВ Торгова компанія Мегаполіс-Українаукладено договір оренди транспортного засобу марки BMW 318I, тип ТЗ легковий седан В, шасі (кузов) № WBAAY71030CJ66559, реєстраційний номер [NUMBER] . Даний транспортний засіб було передано у фактичне користування відповідача, що підтверджується актом приймання-передачі від 23.05.2011 року, а відповідач щомісячно сплачував позивачу орендну плату за користування автомобілем. Відповідно до ч. 2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що ТзОВ Торгова компанія Мегаполіс-Українавідмовилась від нотаріального посвідчення договору оренди транспортного засобу у звязку з тим, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо розподілу нотаріальних витрат за посвідчення вказаного договору. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, на сьогоднішній час відповідач використовує транспортний засіб, за що сплачує орендну плату, а тому слід визнати дійсним з моменту його укладення договір оренди транспортного засобу марки BMW 318I, тип ТЗ легковий седан В, шасі (кузов) № WBAAY71030CJ66559, реєстраційний номер [NUMBER] , укладений між [PERSON] та ТзОВ Торгова компанія Мегаполіс-Україна.

Outcome: approved