Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликається на те, що 26.05.2005 року між АТ «Український інноваційний банк»та відповідачем було укладено кредитний договір №50797, згідно якого позичальнику НВ ЗАТ «Плесо»банком було відкрито відновлювальну лінію відкличну кредитну лінію строком з 26.05.2005 року по 26.05.2006 року з лімітом одномоментної заборгованості перед банком в сумі 150000 грн. під 22% річних, та згодом на підставі укладеного додаткового договору банком було також відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію строком з 26.05.2005 року по 26.05.2006 року з лімітом одномементної заборгованості перед банком в сумі 320000 грн. З метою забезпечення виконання вказаних кредитних зобовязань, зокрема було укладено між позивачем та АТ «Український інноваційний банк»договір поруки №50797/60478 від 30.07.2007 року. Відповідач взятих на себе кредитних зобовязань не виконав, що призвело до виникнення у нього заборгованості в сумі 339385,41 грн. У звязку з наявною у відповідача заборгованості, позивач як поручитель погасив вказану заборгованість, та відповідно як новому кредитору йому банком було передано матеріали кредитної справи. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути йому заборгованість, проте в такому йому було відмовлено. Окрім цього, так як боржником було прострочено повернення боргу, то він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а саме з 01.10.2008 року по 01.09.2012 року становив 34,8% і складає 118106,12 грн., та 3 відсотки річних від загальної суми боргу за період з 01.10.2008 року по 01.09.2012 року, що становить 39877,79 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зобовязався повернути наявну заборгованість. Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін у справі, суд вважає, що позов слід задоволити з таких міркувань. Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.556 ЦК України після виконання поручителем зобовязання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обовязок боржника. До поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наведене, те, що позивач як поручитель, який на підставі договору поруки №50797/60478 від 30.07.2007 року зобовязався перед АТ «Укрінбанк»- кредитором за своєчасне та повне виконання НВЗАТ «Плесо»кредитних зобовязань, що виникли відповідно до укладеного між останніми кредитних договорів на загальну суму 735000 грн., погасив наявну у НВЗАТ «Плесо»заборгованість, та на підставі ст.556 ЦК України, до нього перейшли усі права кредитора у цьому зобовязанні, то з відповідача слід стягнути погашену позивачем заборгованість в розмірі 317646,47 грн. (по тілу кредиту) та 21738,94 грн. (проценти за користування кредитними коштами), індекс інфляції за період з 01.10.2008 року по 01.09.2012 року в сумі 118106,12 грн., 3 відсотки річних за прострочення зобовязання за період з 01.10.2008 року по 01.09.2012 року в сумі 39877,79 грн., а всього 497369,32 грн. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 4974 грн. судового збору.

Outcome: approved