Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-31 00:00:00

28.03.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення частини несплаченого кредиту за 2012 рік та штрафних санкцій. [PERSON] вимоги мотивовано тим, що відповідно до угоди №212/1343 від 17.12.2007 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти позивач виконав всі взяті на себе зобовязання, при цьому, відповідач ухиляється від повернення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості за 2012 рік у розмірі 1143,33 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму боргу, а також пеню у розмірі 26,78 грн. та три проценти річних від простроченої суми і понесені позивачем судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. До суду надійшов лист представника про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України та з огляду на те, що в матеріалах справи міститься інформація про відсутність відповідача за зареєстрованим місцем проживання, суд визнає його повідомлення про час та місце розгляду справи належним. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17.12.2007 року між позивачем та відповідачем, була укладена угода №212/1343 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти (а.с. 8-10). Відповідно до положень п. 1 вказаної угоди, навчальний заклад відповідно до Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженою постановою КМУ №916 від 16.07.2003 року, надає одержувачу кредиту цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» та напрямком підготовки «міжнародна економіка» за денною формою навчання у розмірі 6800 грн. на навчальний рік та 17000 грн. на весь термін навчання. Згідно п. 2.1. зазначеної угоди, навчальний заклад зобовязаний зарахувати одержувача кредиту на навчання, про що видати наказ. Як вбачається з матеріалів справи, 04.08.2006 року відповідачем було видано наказ №229-с про зарахування абітурієнтів на 1-й курс [PERSON] митної служби України (денна форма навчання, за кошти юридичних та фізичних осіб). Зокрема, [PERSON] відповідачка по справі була зарахована на 1-й курс економічного факультету [PERSON] митної служби України за напрямом підготовки «Економіка і підприємництво» зі спеціальності «Міжнародна економіка» (а.с. 11-14). Відповідно до п. 2.4. укладеної між сторонами угоди, позивач зобовязався після закінчення навчання, за позитивними результатами державної атестації, видати одержувачу кредиту диплом державного зразка. За змістом наявної в матеріалах справи копії наказу позивача №509кс від 12.07.2010 року про присвоєння кваліфікації та відрахування курсантів студентів та слухачів ІV курсу економічного факультету, відповідачу присвоєно кваліфікацію «бакалавр з міжнародної економіки» за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» зі спеціальності «міжнародна економіка» (а.с. 15-17). На виконання умов п. 2.4. укладеної угоди, позивачем видано відповідачу диплом державного зразка, що підтверджується копією додатку до диплому про вищу освіту серії НР №39314046, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 18). Відповідно до п. 22 Постанови Кабінету Міністрів України №916 від 16.07.2003 року, сума кредиту повертається із сплатою 3 відсотків річних протягом 15 років починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання у вищому навчальному закладі до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів з виплатою щороку однієї п'ятнадцятої частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним. Згідно п. 3.3. укладеної між сторонами угоди, одержувач кредиту зобовязаний повернути протягом 15 років всю суму наданого Навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця. Пунктом 6.1. Угоди передбачено, що одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 17000 грн. та відсотки за користування ним у сумі 510 грн. готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок [PERSON] митної служби України до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним, починаючи з 01.08.2011 року до 01.08.2026 року. Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки позивача «Документи по кореспонденції всіх-рах 611», перший платіж був здійснений відповідачем 24.12.2012 року у розмірі 500 грн.(а.с. 29). Згідно довідки позивача «Дебетові залишки по рахунку 611 «поточна заб.довг.к-т»», станом на 25.02.2013 року відповідачем не сплачено залишок за 2012 рік у розмірі 1143,33 грн. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 7.2. Угоди встановлено, що у випадку ухилення одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним, одержувач кредиту сплачує Навчальному закладу пеню у розмірі подвійної облікової кредитної ставки Національного Банку України від неповернутої в строк суми. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У порушення зазначених норм закону та умов укладеної між сторонами угоди, відповідач зобовязання за вказаною угодою належним чином не виконує у звязку із чим станом на 25.02.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 1175, 47 грн., розрахована позивачем та перевірена судом, яка складається з: - 1143,33 грн. заборгованість за кредитом; - 26,78 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за угодою; - 5,36 грн. три відсотки річних. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору. Оскільки Відповідач порушив зобовязання, встановлені угодою, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог Навчального закладу про стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved