Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить суд поновити позовну давність звернення до суду із позовною заявою; визнати договір дарування, укладений між [PERSON] та [PERSON] недійсним; поновити за [PERSON] право власності на житлову квартиру, що розташована за адресою: Донецька область, Мар»їнський район, м. Красногорівка вулиця Восточна, 1\\30; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~При цьому в позовній заяві позивач вказує, що 13 квітня 2005 року між ним та відповідачкою по справі [PERSON] було укладено договір дарування жилої квартири, що розташована за адресою: Донецька область, Мар»їнський район, м. Красногорівка вулиця Восточна, 1\\30. Ця квартира належала позивачу на підставі права власності згідно свідоцтва про право власності від 12 квітня 2005 року. Позивач вказує, що даний договір був укладений у звязку із здоров»ям позивача, який потребує матеріальної допомоги та догляду. Вказує, що при укладання даного договору [PERSON] обіцяла його доглядати, піклуватися про нього, годувати, здійснювати обовязкові платежі за комунальні послуги. За цих умовах позивач погодився підписати договір, текст якого не читав, крім того, зазначає, що у день підписання цього договору він знаходився у стані алкогольного спяніння. Проте виявилося, що договір має інший зміст і не передбачає утримати позивача. Крім того, вказує, що після підписання договору, відповідачка змінила ставлення до позивача, а в травні 2010 року взагалі зобовязала позивача з»їхати з квартири, бо вона вирішила квартиру продати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Під час розгляду даної цивільної справи від відповідачки надійшла зустрічна позовна заява про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Зазначає, що з первісним позовом не згодна. Вказує, що 13 квітня 2005 року між нею та [PERSON] було укладено договір дарування квартири [ADDRESS]. Договір був посвідчений у Красногорівській державній нотаріальній конторі. В даній квартирі відповідач не мешкає з того часу, як подарував її [PERSON], але до теперішнього часу в ній зареєстрований. У спірній квартирі з 2005 року мешкає її родина. Відповідач мешкає разом із своєю донькою у квартирі [ADDRESS]. Знятися з реєстрації в добровільному порядку [PERSON] не бажає. [PERSON], як власниця квартири, із 2005 року сплачує усі комунальні платежі відповідно до кількості осіб, зареєстрованих у квартирі. [PERSON] фактично квартою не користується, і обовязки сім»ї наймача, передбаченого чинним законодавством, пов»язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, не виконує, оскільки впродовж пяти років фактично постійно проживає в іншому місці. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача [PERSON] та сам позивач [PERSON] за первісним позовом свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні, суду надали аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві. Зазначили, що із зустрічною позовною заявою не погоджуються у повному обсязі із безпідставності, необґрунтованості змісту позовної заяви та невідповідністю подіям, що відбувалися насправді. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідачки (позивачки за зустрічною позовною заявою) на підставі укладеного договору про надання правових послуг від 12 липня 2010 року [PERSON] та позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримали за зустрічною позовною заявою у повному обсязі, суду надали аналогічні пояснення тим, що викладені у зустрічній позовній заяві. Із первісним позовом не погоджуються із за відсутності законних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, представником [PERSON] в судовому засіданні було заявлено клопотання щодо застосування позовної давності до поданої [PERSON] позовної заяви за межами строків позовної давності, та відповідно на підставі чого його позовні вимоги залишити без задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та оцінивши у їх сукупності усі надані докази, що містяться у матеріалах цивільної справи, вважає за доцільне первісну позовну заяву залишити без розгляду з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст. 258 ЦК України до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік. Одночасно суд встановлює, що позивачем у позовній заяві ставиться питання про поновлення строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів. У судовому засіданні позивачем зазначені наступні причини пропуску строку звернення до суду: юридична необізнаність. Надавши належну оцінку викладеним [PERSON] обґрунтованості причин пропуску строку для звернення до суду за захистом прав та інтересів, суд зауважує наступне. Щодо посилань [PERSON] на обставину своєї юридичної необізнаності, - дізнання неправомірного, на думку позивача, укладання договору, необхідно зазначити, що необізнаність позивача не може бути визнана поважною причиною для поновлення йому строку звернення до суду. Суду не зрозуміло, чому саме після спливу пяти років [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою; чому на протязі цих пяти років у позивача не виникло ніяких претензій щодо змісту укладеного за його же пропозицією договору дарування. Таким чином, позивач належним чином не обґрунтував поважність причини пропуску звернення до суду за захистом свого права. Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до вирішення ним рішення. Відповідно до даної статті представник відповідача [PERSON] і скористалася своїм правом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З урахуванням вказаного, приходжу до висновку, що оскільки позивачем [PERSON] позов подано після закінчення, встановленого статтею 267 ЦК України строку, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Що стосується зустрічної позовної заяви [PERSON] суд встановлює наступне. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно статті 150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як встановлено в судовому засіданні квартира, розташована за адресою: Донецька область, Мар»їнський район, м. Красногорівка вулиця Восточна, 1\\30 належить [PERSON] на підставі договору дарування № 881 від 13 квітня 2005 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно до статті 167 Житлового Кодексу України якщо з жилого приміщення вибуває наймач, то договір найму жилого приміщення не розривається, а наймач який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається з матеріалів справи, згідно акту депутата Красногорівської міської ради від 15 липня 2010 року (а.с. 28) [PERSON] не мешкає за адресою: Донецька область, Мар»їнський район, м. Красногорівка вулиця Советська, 1\\30, а мешкає зі своєю донькою за адресою: Донецька область, Мар»їнський район, м. Красногорівка вулиця Совєтська, 1\\14, а тому суд вважає що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням та його необхідно зняти з реєстраційного обліку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі статті 150, 167 ЖК України, ст.ст. 256, 257, 267, 728 ЦК України,

Outcome: approved