Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-16 00:00:00

У січні 2013 року [PERSON] звернулась до Корольовський районний суд м. Житомира з позовом до [PERSON], в якому просила стягнення з відповідача борг по договору позики у сумі 15\~291 грн., оскільки в добровільному порядку відповідач відмовляється повернути позику. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що в серпні 2012 року відповідач позичив у позивача під розписку 23\~550 грн., які зобовязався повернути до 02.09.2012 року, однак в обумовлений сторонами строк відповідач повернув лише 8\~259 грн., неповернутими залишились кошти у сумі 15\~291 грн. Представник позивача в судовому засіданні поданий позов підтримав повністю, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, подав письмову заяву, в якій проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідача в судове засідання не з'явився, хоча неодноразово: 13.03.2013 р., 28.03.2013 р., 17.04.2013 р. повідомлявся про дату та час розгляду справи, про що є докази в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність не направляв. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. З урахуванням викладеного суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного розгляду справи на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти суму 23\~550 гривень, які зобовязався повернути до 10 год. 30 хв. ранку 1-го або 2-го вересня, що стверджується написаною відповідачем розпискою (а.с. 4). Згідно постанови ДІМ Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області ст. лейтенанта міліції [PERSON] від 16.10.2012 року, опитаний [PERSON] пояснив, що близько 2 місяців тому заборгував своїй знайомій [PERSON] кошти в сумі 23 550 грн., після чого повернув їй частину боргу в сумі 8 259 грн. та на даний час винен останній кошти в сумі 15\~291 грн., які не в змозі повернути у звязку зі скрутним матеріальним становищем (а.с. 5). Згідно частини 1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. З огляду на викладене, враховуючи невиконання [PERSON] як позичальником свого обовязку щодо повернення [PERSON] як позикодавцю залишку позичених у неї грошових коштів, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики у сумі 15\~291 грн. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved