Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-24 00:00:00

У серпні 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 549878 гривень 40 копійок та витрати по сплаті судового збору в сумі 3219 гривень. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 27.12.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (з 30.06.2010 року правонаступник Публічне акціонерне товариство «Дельта банк») та відповідачем був укладений кредитний договір № 2210/ФК-07, згідно якого [PERSON] було надано кредитні кошти у розмірі 500000 (пятсот тисяч ) гривень 00 копійок з розрахунку 12% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 21 грудня 2007 року по 16 грудня 2022 року для придбання нерухомості. На думку позивача, позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору Позивач вважає, що станом на 24.07.2012 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 549878 грн. 40 коп., в тому числі: 419.467,00 грн. заборгованість за кредитом; 112.211,40 грн. заборгованості за відсотками; 18.200,00 грн. сума комісій. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяву про розгляд справи без його участі не надсилав. У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що 21 грудня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (з 30.06.2010 року правонаступник Публічне акціонерне товариство «Дельта банк») та відповідачем був укладений кредитний договір № 2210/ФК-07. Згідно п.п. 1.1.- 1.3., 1.5.1., 1.7. кредитного договору № 2210/ФК-07 сума кредиту 500.000,00 грн., строк кредитування - 180 місяців, дата повернення кредиту 16.12.2022р., процентна ставка за користування кредитом 12% річних, комісія за управління кредитом 0,14 % від від суми кредиту щомісячно. Відповідно до п. 6.2. кредитного договору № 2210/ФК-07 банк має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим Договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителем умов цього Договору та/або договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобовязань за цим договором, а позичальник зобовязаний протягом 30 календарних днів з дати отримання позичальником відповідної вимоги від банку повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим договором, а також відшкодувати збитки, завдані банку, у разі настання, зокрема, такого випадку порушення позичальником строків платежів, що встановлені цим договором. Відповідач отримав суму кредиту, обумовленого умовами кредитного договору № 2210/ФК-07, що підтверджується заявою на видачу готівки від. 21.12.2007 № 0001/182. У звязку з порушенням відповідачем умов кредитного договору № 2210/ФК-07, позивач направив відповідачеві лист від 25.07.2012 № 48.2-08/2575/12 в тексті якого викладено досудову вимогу, в якій позивач вимагав від відповідача дострокового виконання зобовязань за кредитним договором в повному обсязі протягом 30 календарних днів. Доказів погашення заборгованості відповідачем на користь позивача суду не надано. Договір є підставою виникнення цивільних прав і обовязків (ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (статті 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускаються (ст. 525 ЦК України). У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2210/ФК-07 від 21 грудня 2007 року складеного позивачем, перевіреного судом, відповідач станом на 24.07.2012 року заборгував 549878 гривень 40 копійок, з яких: сума заборгованості за кредитом складає 419467 гривень 00 копійок; сума заборгованості за відсотками 112211 гривень 40 копійок; сума комісій, передбачених договором 18200 гривень 00 копійок. Оскільки доказів пошення вказаної заборгованості суду не надано, то вимоги позивача є обґрунтованими. Підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат судового збору в розмірі 3219 грн. підлягають до задоволення, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved