Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-06 00:00:00

У березні 2010 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м.Києва з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову (з врахуванням уточнень позовних вимог від 30.10.2012 року) зазначала, що [INFO] померла [PERSON], з якою [PERSON] проживала по сусідству і також її доглядала. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], що належала їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане Першою Київською державною нотаріальною конторою 07.07.1989 року. [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори та прийняла спадщину, як спадкоємець [PERSON] за заповітом від 21.11.2002 року, який посвідчено Двадцять другою Київською державною нотаріальною конторою. Однак одержати свідоцтво про право власності на спадкове майно в нотаріальній конторі позивач не змогла, оскільки всі документи на домоволодіння знаходяться у відповідача [PERSON], яка відмовляється надати їх позивачу. За цим фактом [PERSON] була вимушена звернутись із заявою на неправомірні дії відповідача до Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві, яке відмовило у порушенні щодо [PERSON] кримінальної справи, оскільки між сторонами вбачаються цивільно-правові відносини. На підставі викладеного [PERSON] звернулась до суду про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом 21.11.2002 року після смерті [PERSON] У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю та просили суд його задовольнити виходячи з підстав та обставин наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON], померлої [INFO]. [PERSON] [INFO] померла у віці 89 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м.Києві 19.01.2009 року (актовий запис №1320) (а.с.12). Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме: 1/2 частини житлового будинку «А» загальною площею 54,9 кв.м., жилою площею 46,6 кв.м., прибудова «а» та надвірні будівлі: сарай «Б», сарай «В», погріб з шийкою «Г», вбиральню «Д», по [ADDRESS], відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який виготовлено станом на 05.07.2007 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна (а.с.14-17). У відповідності до вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Встановлено, що 25.09.1991 року [PERSON] склала заповіт (посвідчений державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори 25.09.1991 року, зареєстрованого в реєстрі за №2у-682), в якому належну їй 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в [ADDRESS] заповіла на випадок своєї смерті [PERSON] (а.с.45). Також встановлено, що [PERSON] 21.11.2002 року склала новий заповіт на випадок своєї смерті, в якому розпорядилась все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що її належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] Вказаний заповіт було посвідчено державним нотаріусом Двадцять другої київської державної нотаріальної контори 21.11.2002 року та зареєстровано в реєстрі за №1-9789 (а.с.56). Згідно з ч.ч. 1-3 ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт та скласти новий. Заповіт, який було складено пізніше скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Таким чином, заповіт складений 21.11.2002 року на користь [PERSON] скасував попередньо складений 25.09.1991 року заповіт на користь [PERSON] Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву необхідно задовольнити, оскільки позивачем доведено суду належними та допустимими доказами її право на спадкування 1/2 частини згаданого будинку за заповітом після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved