Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визначити частки у спільній сумісній власності нерухомому майні, яке розташовано за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Алтайська, б. 18-а, кв. 59. Свої вимоги обґрунтовує тим, що, вищезазначене нерухоме майно належало на праві спільної сумісної власності його матері, яка померла, та її чоловікові, який також помер. Вважає, що частки кожного є рівними. Виділення часток у спільній сумісній власності йому необхідно для прийняття спадщини після смерті матері. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просила позовну заяву розглянути без її участі, позовні вимоги задовольнити. Відповідач та третя особа надали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представників, згідно з вимогами закону. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені наступні обставини справи. [PERSON] звернувся до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], але йому але було відмовлено у звязку з тим, що квартира спадкодавцем була придбана під час перебування в шлюбі з [PERSON] та належала їй на праві спільної сумісної власності і частка померлою в нерухомому майні виділена не була (а. с. 5). Згідно договору купівлі-продажу квартири від 29.08.1998 р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] придбала у власність квартиру, яка розташована за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Алтайська, б. 18-а, кв. 59. Зазначене нерухоме майно було придбане під час шлюбу з [PERSON], актовий запис про державну реєстрацію шлюбу № 664 від 30.06.1990 р. (а. с. 11). [PERSON] померла 02.09.2005 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.02.2006 р. 1-КИ № 075057 (а. с. 10). [PERSON] є рідним сином [PERSON], який постійно проживав з нею, і є зареєстрованим за зазначеною адресою, підтверджується довідкою з місця проживання (а. с. 12, 13), та свідоцтвом про народження ІІІ-КИ № 294689 від 24.09.1978 р. (а. с. 9). Право власності це врегульовані законом суспільні відносини, щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст.316-319 ЦК України). Ст. 357 Цивільного кодексу України передбачено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу між співвласниками майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст. 22 Кодексу України «Про шлюб та сімю» 1969 р. , який діяв на час виникнення правовідносин, та ст. 60 Сімейного кодексу України, яка містить аналогічні норми, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, оскільки матеріалами справи дійсно підтверджується, що квартира була придбана в період шлюбу, це створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка, відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, є рівними. Аналогічне положення містить і ст. 70 Сімейного кодексу України. Таким чином частки подружжя є рівними по ? частці. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (ст.16 ЦК України). На підставі викладеного, необхідно визначити частки у праві спільної сумісної власності на житлове приміщення квартиру [ADDRESS], за [PERSON], [PERSON] за кожним у розмірі ? частки квартири.

Outcome: approved