Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив: стягнути з [PERSON], [PERSON] у солідарному порядку на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість у сумі: 4 118,24 дол. США, що еквівалентно 32 917,09 грн. - сума основного боргу; 1 592,79 доларів США, що еквівалентно 12 731,18 грн. - відсотки по кредиту; 824,74 дол. США, що еквівалентно 6 592,16 грн. - пеня; 623,76 доларів США, що еквівалентно 4 985,73 грн. - штраф. Всього - 7 159,54 доларів США, що еквівалентно 57 226,17 грн. Стягнути з відповідачів в соладарному порядку витрати по сплаті судового збору. В обгрунтування позову посилався на те, що 12 липня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір «Автопакет» № 08/07/2007/840 К 934, згідно з яким останній торимав у банку кредит на суму 6 237,62 долари США на придбання транспортного засобу. В забезпечення повернення кредиту [PERSON] виступила поручителем за виконання [PERSON] зобов»язань за вказаним кредитним договором. Відповідно до п. 3.2.2. договору «Автопакет» поручитель і позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов»язань за кредитним договором як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідно до пп. 2.2.1, 2.2.3 кредитного договору [PERSON] повинен здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом шляхом сплати чергового мінімального платежу в розмірі 139,41 доларів США щомісячно до 18 числа кожного поточного місяця. Проте вказані зобов»язання за кредитним договором [PERSON] не виконуються, платежі в повернення кредиту не вносилися в розмірі та в строки, передбачені договором, внаслідок чого кредит не був повернутий банку у встановлений строк. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність та зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про слухання справи були повідомлені належним чином, в порядку ст. 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 2 ст. 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що 12.07.2007 року між ВАТ КБ «Надра», [PERSON] (позичальник) та [PERSON] (поручитель) було укладено договір «Автопакет» № 08/07/2007/840-К934. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у сумі 6237,62 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 1.1.2 кредитного договору було визначено ціль кредиту, а саме придбання автотранспортного засобу. Відповідно до п. 1.1.3.1, 1.1.4 договору відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 11,9% на рік. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 11 липня 2012 року. Згідно п. 2.2.2., п. 2.2.3 кредитного договору позичальник повертає банку кредит та сплачує банку передбачені п. 1.1.3.1 цього договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок № 29093800002015 у порядку передбаченому п. 2.2.3 цього договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складє 139,41 доларів США. Позичальник вносить чергові мінімальні платежі по кредиту, визначені у п.2.2.2 цього договору, щомісячно до 18 числа поточного місяця, а банк здійснює списання поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 20 числа поточного місяця. Відповідно до п. 3.2.1-3.2.3. договору «Автопакет» поручитель безвідзивно та безспірно зобов»язується відповідати перед банком за неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов»язань, що витякають з цього договору. Поручитель відповідає перед банком у тому ж об»ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед банком як солвдарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банка вимагати виконання зобов»язань, вказаних в цьому договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручител разом, так і від кожного окремо. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов»язань, так і при невиконанні позичальником зобов»язань в цілому. Згідно п.п. 5.1., 5.2 вказаного договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10. цього договору, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 відсотків від суми кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору, за кожен випадок. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованість [PERSON] станом на 11.12.2012 року складає 6 535,77 доларів США, що еквівалентно 52 240,43 грн., з яких: - 4 118,24 доларів США, що еквівалентно 32 917,09 грн. - сума основного боргу; - 1 592,79 доларів США, що еквівалентоно 12 731,18 грн. - відсотки по кредиту; - 824,74 доларів США, що еквівалентно 6 592,16 грн. - пеня. У зв»язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що вказана сума заборгованості підлягає соладарному стягненню з відповідачів. Судовий збір на загальну суму 572,26 грн. має бути стягнутий з відповідачів на підставі ст.88 ЦПК України по 286,13 грн. з кожного. Вимоги позивача про стягнення, окрім пені, також і штрафу у розмірі 623,76 доларів США, що еквівалентно 4 985,73 грн. не підлягають задоволенню з огляду на таке. За змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Банк же в своєму позові просив застосувати до боржника подвійну цивільну-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов"язання (прострочення виконання грошового зобов"язання), що суперечать вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов"язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Outcome: partial