Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-09 00:00:00

У березні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зазначала, що з 2008 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Із січня 2013 року вони з відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Він залишив сімю та виїхав на інше постійне місце проживання до своїх батьків. Оскільки матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, маючи таку можливість, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, але надала до суду письмову заяву від 5 квітня 2013 року, у якій просить справу слухати без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.7) Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Про причини неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи без його участі не надав (а.с.9). Судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом установлено, що 11 жовтня 2008 року між сторонами укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК № 171672, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис про народження № 434 (а.с.4). Згідно із Довідки виконкому Ксаверівської сільської ради від 14 березня 2013 року сторони проживають окремо, син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів). Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Враховуючи, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо утримання доньки не досягнуто, відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення ним повноліття. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved