Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду і свої вимоги мотивують тим, що 21.01.1986 року [PERSON] отримав ордер на житлове приміщення в будинку житлово-будівничого кооперативу 55 «Алмаз», на родину з трьох осіб, житловою площею 28.71 кв.м., з двох кімнат. Відповідно до довідки № 5, пайовий внесок в розмірі 40 % від вартості квартири - 2800 крб., було виплачено [PERSON] 27.09.1984 року. Повну вартість - 7283 крб., 46 коп. було сплачено 08.04.1993 року. Право власності на квартиру за життя [PERSON] оформлено не було. Пайові внески виплачувалися подружжям спільно. В період з 1972 року по 1997 рік [PERSON] працювала на Сумській текстильній фабриці «Красный текстильщик». [INFO] [PERSON] помер. 16.01.1997 року - було виключено з членів ЖБК - 55 «Алмаз» [PERSON] у зв'язку зі смертю, та прийнято в члени ЖБК - 55 «Алмаз» [PERSON] і закріплено за нею двокімнатну квартиру [ADDRESS], у зв'язку зі смертю чоловіка. 18.11.1999 року виконавчим комітетом Сумської міської ради було надано лист № 702/06, згідно якого рішенням виконкому № 521 від 16.11.1999 року квартира [ADDRESS] на [PERSON] Позивачі фактично володіють та користуються квартирою, так як [PERSON] зареєстрована та мешкає за вищевказаною адресою з 14.02.1986 року, а [PERSON] з 19.01.1995 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить Ѕ частина вищевказаної двокімнатної квартири. Спадкоємцями є дружина померлого - [PERSON] та син померлого [PERSON] У зв'язку з вищевикладеним, позивачі просять суд визнати квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], житловою площею 28.6 кв.м., загальною площею 48,9 кв.м., об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частини квартири, а також визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/4 частини квартири. Представник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги в судовому засіданні підтримала, просить позов задовольнити. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши представника позивачки - [PERSON], дослідивши докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено під час судового розгляду справи, 21.01.1986 року [PERSON] отримав ордер на житлове приміщення в будинку житлово-будівничого кооперативу, на родину з трьох осіб, житловою площею 28.71 кв.м., з двох кімнат. Склад родини, згідно ордеру: [PERSON] - заявник, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син. Ордер було отримано [PERSON], як членом ЖБК 55 «Алмаз». (а.с.7). [PERSON] є дружиною [PERSON], а [PERSON] його сином (а.с.9,10). Відповідно до довідки № 5, пайовий внесок в розмірі 40 % від вартості квартири - 2800 крб., було виплачено [PERSON] 27.09.1984 року. Повну вартість - 7283 крб., 46 коп. було сплачено 08.04.1993 року (а.с.8). Право власності на квартиру за життя [PERSON] оформлено не було. Пайові внески виплачувалися подружжям спільно. В період з 1972 року по 1997 рік [PERSON] працювала на Сумській текстильній фабриці «Красный текстильщик» (а.с.12-13). [INFO] [PERSON] помер (а.с.14). 16.01.1997 року - було виключено з членів ЖБК - 55 «Алмаз» [PERSON] у зв'язку зі смертю, та прийнято в члени ЖБК - 55 «Алмаз» [PERSON] і закріплено за нею двокімнатну квартиру [ADDRESS], у зв'язку зі смертю чоловіка 18.11.1999 року виконавчим комітетом Сумської міської ради було надано лист № 702/06, згідно якого рішенням виконкому № 521 від 16.11.1999 року квартира [ADDRESS] на [PERSON] (а.с.15, 16). Позивачі фактично володіють та користуються квартирою [ADDRESS], так як [PERSON] зареєстрована та мешкає за вищевказаною адресою з 14.02.1986 року, а [PERSON] з 19.01.1995 року (а.с. 4-5,6). Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про власність», що діяв на момент виплати внесків, - члени житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на майно. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про власність» майно, нажите подружжям за час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про власність», майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до ст. 22 КпШС України від 20.06.1969 р. - майно, нажите подружжям під час шлюбу, є і спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. За таких обставин суд вважає за можливе визнати квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], а також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири, як спільного майна подружжя. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить Ѕ частина вищевказаної двокімнатної квартири. Спадкоємцями є дружина померлого - [PERSON] та син померлого [PERSON] 22.09.2011 року позивачами отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дій через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру (а.с.18). 15.09.2011 року [PERSON] отримала довідку КП «Сумське міське БТІ» згідно якої, квартира за адресою: [ADDRESS] не зареєстрована (а.с. 19). 29.09.2011 року КП «Сумське міське БТІ» було виготовлено технічний паспорт на вказану квартиру. Відповідно до технічного паспорту площа квартири: загальна -кв.м., житлова- 28.6. кв.м. Вартість квартири - 73 946 грн. (а.с.20-21). 02.11.2011 року КП «Сумське міське БТІ» було надано рішення, про відмову оформлення права власності та у реєстрації права власності, відповідно до якого право власності на квартиру не може бути зареєстроване, так як органи виконавчої влади не мають право оформлювати право власності на нерухоме майно за померлими особами (а.с. 22). Відповідно до ст. 392 ЦК України (2003 року) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст..ст. 529, 549 ЦК України (1960 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як було з'ясовано в судовому засіданні позивачі, на час смерті [PERSON], проживали разом з ним у спірному будинку і проживають там і на даний час. Крім цього вказане підтверджується копіями паспортів позивачів, довідкою з місця проживання (а.с.11). Оскільки на даний час оформити спадщину в нотаріальному порядку позивачі позбавлені можливості, суд вважає за необхідне визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом по 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved