Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-28 00:00:00

09.01.2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору дарування від 22.03.1994 року та про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., як за спадкоємицею першої черги за законом, після смерті чоловіка [PERSON], померлого 13.05.2012 року. В обґрунтування вказує, що згідно договору дарування від 22.03.1994 року, її чоловіку [PERSON] належить квартира [ADDRESS], яка в подальшому рішенням міськвиконкому № 372 від 10.08.1994 року була перейменована на вул. [PERSON]. 13.05.2012 року [PERSON] помер. У встановлений законом строк, вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але в задоволенні її клопотання було відмовлено, оскільки договір дарування було складено з порушенням вимог діючого на той час законодавства. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутністю. Відповідач [PERSON] надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст.61 ЦПК України. В задоволенні позову в частині визнання договору дарування дійсним, суд вважає необхідним відмовити, оскільки обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не передбачений чинним законодавством. Договір дарування ніким не оскаржений та не скасований, тому він є дійсним. Позов в частині визнання права власності в порядку спадкування підлягає задоволенню з наступних підстав. Належність спадкодавцю квартири на підставі договору даруваня, смерть спадкодавця, підтверджується наданими позивачем доказами. Правовідносини регулюються ст.ст.1258, 1261, 1268 ЦК України - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив, та батьки, в даному випадку, [PERSON] є дружиною [PERSON], померлого 13.05.2012 року, тобто спадкоємицею першої черги за законом, яка у встановлений законом строк, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а.с.23, тому вважається такою, що спадщину прийняла. Крім позивача [PERSON], спадкоємцями першої черги за законом є батьки спадкодавця [PERSON] та [PERSON], та донька спадкодавця [PERSON], які відмовилися від спадщини на користь дружини померлого [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином суд вважає, що на квартиру [ADDRESS], відкрилася спадщина, та відповідно до ст.1261 ЦК України, слід визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., як за спадкоємицею першої черги за законом, після смерті чоловіка [PERSON], померлого 13.05.2012 року. На підставі ст.ст. 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: partial