Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП "Моквинторф" про стягнення боргу за договором поставки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.07.2011р уклав договір поставки з ДП "Моквинторф", згідно умов якого відповідач повинен був передати йому у власність 20 тонн торфобрикету фасованого в мішках на загальну суму 11000грн, а позивач в свою чергу провести передплату за купівлю та постачання продукції, згідно виставлених рахунків. [PERSON] перерахував відповідачу грошові кошти в рахунок передплати за продукцію, проте відповідач не виконав свої зобов'язання за договором та не відправив позивачу вказану у договорі поставки продукцію. Просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 11393,10грн. В судове засідання позивач не з'явився, на адресу суду від нього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомлено. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що 07.07.2011 року між [PERSON] та ДП "Моквинторф" було укладено договір поставки. Згідно п.2 Договору відповідач зобов'язався загрузити торфопродукцію на поставлений покупцем транспорт згідно з узгодженими сторонами графіками поставки, а позивач провести передоплату, згідно встановлених рахунків продавцем за відпущену торфопродукцію та прийняти оплачений товар. Ст.712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За вимогами ст.663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений в договорі. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до квитанції № N11Y043848 від 08.07.2011 року позивачем перераховано на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 11000грн, що свідчить про виконання ним договірних зобов'язань перед продавцем (а.с.7). Отримання вказаних грошових коштів відповідачем підтверджується гарантійним листом директора ДП "Моквинторф", де зазначено, що ДП "Моквинторф зобов'язується до 15.10.2011р поставити позивачу 20 тонн брикету за який отримана передплата, та 40 тонн відпустити під реалізацію на 30 днів (а.с.10). Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, що передбачено ч.2 ст.693 ЦК України. Суд вважає вимогу позивача про повернення суми попередньої оплати за договором поруки від 07.07.2011 року обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. За п.3.4 договору поруки продавець несе відповідальність за безпідставну затримку відвантаження товару у вигляді сплати неустойки в розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день затримки товару. Згідно з наведеного позивачем розрахунку розмір неустойки за період з 16.10.2011 по 06.02.2011рр, становить 393,10 грн. Оскільки, представник відповідача в судове засідання не з'явився, суду не було надано доказів на спростування причин затримки відвантаження товару, суд вважає за вірне стягнути з відповідача неустойку в заявленій позивачем сумі 393,10грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним, при предявленні позову, 214,60 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved