Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 лютого 2013 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказала, що 16 липня 2012 року померла [PERSON] мати позивачки. Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,49 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0157924 та земельна ділянка площею 3,49 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0157923. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки було втрачено сертифікати на вищезазначені земельні ділянки, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначені спадкові земельні ділянки після смерті [PERSON], яка померла 16 липня 2012 року. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 16 липня 2012 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 244404 (а.с.24). Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 3,49 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0157924 (а.с.22) та земельна ділянка площею 3,49 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0157923 (а.с.21). Позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії І-АГ № 954015 (а.с.9) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-БК № 291769 (а.с.10) на підставі якого позивач змінила прізвище «Глинська» на «Мартиненко». Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є синами померлої, що стверджено свідоцтвами про народження (а.с.10). Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватними нотаріусами [PERSON] та [PERSON], спадкова справа після померлої 16 липня 2012 року [PERSON] не заводилась. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у звязку з тим, що були втрачені сертифікати на спадкові земельні ділянки. Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, а саме, земельну ділянку та реалізувати свої спадкові права, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved