Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просить постановити рішення та стягнути на його користь з відповідача сплачену в рахунок страхового відшкодування суму в розмірі 2 757.75 грн. та судовий збір в розмірі 214.60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 20.05.2010 року між позивачем, ПАТ «НФСК «Добробут»та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі якого був виданий відповідний страховий поліс № ВЕ/2702492. Постановою Болградського районного суду Одеської області від 05.08.2010 року відповідач [PERSON] був визнаний винним у скоєнні ДТП 05.07.2010 року та накладено на нього штраф у розмірі 340.00 гривен. Згідно до звіту ПП «Карєкс Греп»№ 292-07-10 про встановлення вартості матеріального збитку належного [PERSON] автомобіля «Тойота», державний номер [NUMBER], вартість матеріального збитку станом на 09.07.2010 року склала 3 267.75 гривен. За даними страхового акту від 14.07.2011 року № 481, ПАТ «НФСК «Добробут»визначено розмір та порядок виплати страхового відшкодування та виконано своє зобовязання перед гр. [PERSON] сплативши їй суму страхового відшкодування у розмірі 2 757.75 гривен, що підтверджується платіжним дорученням № 355 від 15.07.2011 року. Проте позивачем було встановлено, що відповідач порушив пп.33.1.2. п.33.1 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме заяву або повідомлення про настання страхового випадку [PERSON] не було подано страховій компанії. Крім того, відповідач в порушення норм даної статті не повідомив позивача (страховика) про причини невиконання дій передбачених підпунктом 33.1.2. пункту 33.1 ст. 33 названого вище закону. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки відповідачем порушено вимоги ст. 33 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не подавши у встановлений законом строк страховику заяву про настання страхового випадку, страхова компанія в силу вимог цього ж закону після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених цим законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З цих підстав позивач звернувся до суду з названим позовом, який просить задовольнити у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.62, 63). Подав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі та справу розглянути у його відсутність (а.с.59). Відповідач в судове засідання двічі не зявився, хоча щоразу був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи за адресою місця реєстрації: на 21.06.2012 року, 12.07.2012 року, про що є відповідні докази (а.с.57, 64). Будь-яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів викладених в позовній заяві до суду не надав. За повідомленням СГІРФО відповідач по справі зареєстрований за адресою вказаною у позовній заяві: вул. Котовського, № 53, с. Дмитрівка Болградський район Одеська область. Відповідно до положень ст. 74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд визнає повідомлення відповідача належним та розглядає справу у його відсутність Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.53, 59). Враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами на зазначеній справі регулюються Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»та Цивільним кодексом України. Судом встановлено, що 05 липня 2010 року, об 11 годині 00 хвилин, по вул. Пушкінська в м. Одеса, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Форд», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], після чого не впоравшись з куруванням [PERSON] скоїв зіткнення з автомобілем «Хонда», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем «Тойота Камрі»державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (власник автомобілю [PERSON]), припаркованого біля правового краю проїзної частини. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що підтверджується матеріалами справи про адміністративні правопорушення № 3-879/2011 дослідженими в судовому засіданні (а.с.65-81). ДТП сталося через порушення водієм [PERSON] п. 10.1 Правил дорожнього руху України, який під час перестроювання не витримав безпечний інтервал руху та за що він, відповідач, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, постановою судді Болградського районного суду Одеської області від 05.08.2012 року (справа № 3-2185/10) і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.11, 12). Таким чином, відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно п. 4 ст.61 ЦПК України підставами звільнення від доказування є постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили, обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода підлягає відшкодуванню в повному об'ємі особою, що її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина даної особи. В судовому засіданні встановлено, що саме порушення відповідачем [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої автомобіль «Тайота Камрі», належний [PERSON], під керуванням [PERSON], отримав механічні пошкодження, тобто вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. 20 травня 2010 року між Приватним Акціонерним товариством «Народна Фінансова страхова компанія «Добробут»та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів про страхування автомобіля марки «Нюндай Соната», 2007 року випуску, державний реєстрацій номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER] та в звязку з цим видано страховий поліс ВЕ/2702492 (а.с.60). Строк дії договору з 21.05.2010 року по 20.05.2011 року, тобто дія договору розповсюджується на дорожньо-транспортну пригоду від 05.07.2010 року (п.3 поліса). Відповідно до звіту Приватного підприємства «Карєкс Греп»№ 292-07-10 про встановлення вартості матеріального збитку належного [PERSON] автомобіля [NUMBER], вартість матеріального збитку станом на 09.07.2010 року склала 3 267.75 гривен (а.с.21-31). Згідно страхового акту від 14.07.2011 року за № 481, позивачем визначено розмір та порядок виплати страхового відшкодування та виконано своє зобовязання перед гр. [PERSON], сплативши їй суму страхового відшкодування у розмірі 2 757.75 гривен (а.с.6), що підтверджується платіжним дорученням № 355 від 15.07.2011 року (а.с.9). Позивачем було встановлено, що відповідач [PERSON] порушив п.п. 33.1.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: заяву або повідомлення про настання страхового випадку не було подано Позивачу (Страховику). Відповідно до договору № 14/05-СК від 15.07.2005 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортний Ассістанс»та Приватним акціонерним товариством «Народна фінансова - страхова компанія «Добробут», згідно якого ТОВ «Транспортний Ассістанс»здійснює цілодобову інформаційно - довідкову підтримку ПрАТ «НФСК «Добробут», яка здійснює прийом звернень Страхувальників за телефоном (8-800-3-01-01-01 та/або (044) 492-83-67) (а.с.35-38) Згідно відповіді ТОВ «Транспортний Ассістанс»№ 377 від 30.01.2012 року, відповідач не повідомляв за телефоном (8-800-3-01-01-01 та/або (044) 492-83-67) про настання вищевказаного страхового випадку (а.с.34). Крім того, відповідач в порушення норм даної статті не повідомив Позивача (Страховика) про причини невиконання дій передбачених підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 цього Закону в зазначені строки та не надав документального підтвердження. Відповідно до п. 33.1.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язанні вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або у випадках передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, відповідач порушив вимоги ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»не подавши у встановлений законом строк до Позивача (Страховик) заяву про настання страхового випадку. Відповідно до п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до Страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив Страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс ВЕ/2702492) від 20.05.2010 року, та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). Частиною 2 ст. 999 ЦК України передбачено, що до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. У відповідності до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на вищенаведене суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування, сплаченого Приватним акціонерним товариством «Народна фінансова Страхова компанія «Добробут»на користь [PERSON] ([PERSON]В.) в сумі 2 757.75 грн., Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 214.60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved