Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-02 00:00:00

У серпні 2009 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинсього районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про виділення в натурі частини майна. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.08.1996 року за її позовом до [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про розподіл будинку в натурі, їй реально було виділено в будинку 76 по вул. Леніна, в с.Горенка приміщення 1- пл. 4.5кв.м.,1- 2 пл.7 кв.м.,1-3 пл. 7,4 кв.м.,1-4 пл.12,7 кв.м.,1-5 пл.11,9 кв.м.,1-6 пл,15,2 кв.м. сарай «Б» з погрібом, криницю, а також виділено в користування 724 кв.м. земельної ділянки згідно схеми, складеної експертом КНДНСЕ. На вказану земельну ділянку Позивачу видано державний акт на право власності на земельну ділянку. 21.07.2004 року. В користування [PERSON], [PERSON], [PERSON] виділені інші частини будинку та земельної ділянки. 08.11.2003 році [PERSON] померла, що підтверджується довідкою реєстрації відділу громадянського стану Києво- Святошинського районного управління юстиції від 16.12.2003 року 27.01.2007 року помер брат Позивача [PERSON]. На праві власності йому згідно рішення Києво-Святошинського районного суду від 07.02.1996 року, зареєстрованого в БТІ «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинського району Київської області» 05.12.2007 року за реєстром №152 в реєстровій книзі №1 року належало 1/9 частки житлового будинку. Позивач і її сестра [PERSON] є єдиними спадкоємницями майна померлого [PERSON]. Після його смерті, Позивач в встановлений законом термін звернулась до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини померлого, відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України. 09.01.2008 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом по спадковій справі за №66 за 2007 рік, зареєстрованої в реєстрі за № 2-7. Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі за № 12396553. Вартість 1/18 частини житлового будинку (спадкового майна, яке належить мені), з відповідною частиною надвірних будівель становить 6 198 грн. В даний час Позивач не може вільно розпоряджатись та користуватись належною мені часткою майна в приміщенні, яке отримано в спадщину. Як зазначає Позивач, [PERSON] не впускає її в належну їй частку приміщення, а тому вона не може мирно вирішити спір з Відповідачем щодо спільного вільного користування, володіння та розпорядження частками у приміщенні, приміщенні. На неодноразові звернення до Відповідача,щодо вирішення у добровільному порядку спірних питань повязаних з вільним користуванням, володінням та розпорядженням частками у приміщенні вона не реагує. Крім того, вказане приміщення здано в піднайм. На звернення [PERSON] до правоохоронних органів про вжиття заходів впливу до Відповідача по недопущенню із її боку протизаконних дій було рекомендовано звернутись до суду. Тобто, як зазначає Позивач, на її частині приміщення знаходяться орендарі, які фактично в односторонньому порядку з дозволу Відповідачів використовують та володіють її власним майном. В порушення ст. 358 ЦК України, Відповідач не запитував її згоди на передачу спірного приміщення в користування третім особам, будь-якої попередньої згоди на передачу приміщення в користування третім особам, будь-якої попередньої домовленості щодо порядку розпорядження приміщенням не було. Позивач просила суд виділити в натурі 1/18 частину в жилому будинку № 76, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Леніна. В судовому засіданні Позивач та представник Позивача просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач та її представник в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.08.1996 року за [PERSON] було визнано право власності на 4/9 частини будинку, який знаходиться в с. Горенка, вул. Леніна, 76; визнано за [PERSON] право власності на 7/18 частин будинку, який знаходиться в с. Горенка, вул. Леніна, 76; визнано за [PERSON] право власності на 1/9 частину будинку, який знаходиться в с. Горенка, вул. Леніна, 76; визнано за [PERSON] право власності на 1/18 частину будинку, який знаходиться в с. Горенка, вул. Леніна, 76. Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі. Що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 08.11.2003 році [PERSON] померла, що підтверджується довідкою реєстрації відділу громадянського стану Києво- Святошинського районного управління юстиції від 16.12.2003 року 27.01.2007 року помер брат Позивача [PERSON]. На праві власності йому згідно рішення Києво-Святошинського районного суду від 07.02.1996 року, зареєстрованого в БТІ «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинського району Київської області» 05.12.2007 року за реєстром №152 в реєстровій книзі №1 року належало 1/9 частки житлового будинку. Позивач і її сестра [PERSON] є єдиними спадкоємницями майна померлого [PERSON]. Після його смерті, Позивач в встановлений законом термін звернулась до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини померлого, відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України. 09.01.2008 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом по спадковій справі за №66 за 2007 рік, зареєстрованої в реєстрі за № 2-7. Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі за № 12396553. В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статті 358 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Згідно з вимогами ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Для визначення можливих варіантів поділу спірного будинку була проведена судова будівельно-технічна експертиза, відповідно до висновку якої було визначено можливий варіант поділу майна. Ст. 57 ЦПК України передбачено, що будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, є доказами. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Згідно ст. 66 ЦПК України передбачено, що доказом в цивільній справі є висновок експерта докладний опис проведеного експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Відповідно до висновку судового експерта № 222/12-43від 13.07.2012 року розділ 1/9 частини житлового будинку, а саме приміщень: 3-1 площею 6,2 кв. м., 3-2 площею 9,6 кв. м., 3-3 площею 12,7 кв. м. по вул. Леніна, 76 в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області. Між співвласниками згідно їх ідеальних часток ?, ? - не можливий, через те, що на площі будинку, яка припадає на ідеальні частки співвласників, не можливо влаштувати, як мінімум дві ізольовані однокімнатні квартири, які б відповідали вимогам діючих будівельних норм. Відступ від ідеальної частки становить на 6\~656 (шість тисяч шістсот пятдесят шість) грн. 50 коп. Можливий варіант розділу 1/9 частини житлового будинку, а саме приміщень: 3-1 площею 6,2 кв. м., 3-2 площею 9,6 кв. м., 3-3 площею 12,7 кв. м. по вул. Леніна, 76 в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області, між співвласниками з врахуванням наявного планувального рішення житлового будинку, загальної площі будинку та його технічного стану, з відступом від вимог нормативної документації, чинної в галузі будівництва, щодо загальної площі квартир, кількості та площі житлових кімнат і підсобних приміщень після розділу, з відступом від рівності ідеальних часток співвласників, викладений в дослідницькій частині висновку, наявного в матеріалах справи. Даний висновок експертизи є обґрунтованим, повним, сумніву не викликає, експерти [PERSON] (стаж експертної роботи з 2008 року, четвертий кваліфікаційний клас судового експерта) та [PERSON] (стаж експертної роботи з 2009 року, пятий кваліфікаційний клас судового експерта) про кримінальну відповідальність по ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за надання завідомо неправдивого висновку та відмову від надання висновку попереджено, тому суд приймає даний висновок як належний і допустимий доказ по справі. Перебування спірних приміщень у спільній частковій власності сторін викликає незручності у користуванні та розпорядженні ними, у звязку з цим суд приходить до висновку виділ в натурі між сторонами спірних приміщень. Вважає за необхідне визнати право користування та виділити в натурі приміщення 3-1 площею 6,2 кв. м., вартістю 7\~155 (сім тисяч сто пятдесят пять) грн. 00 коп. та 3-2 площею 9,6 кв. м., вартістю 11\~079 (одинадцять тисяч сімдесят девять) грн. 00 коп., всього 18\~234 (вісімнадцять тисяч двісті тридцять чотири) грн. 00 коп. за [PERSON] та визнати право користування та виділити в натурі приміщення 3-3 площею 12,7 кв. м., вартістю 31\~547 (тридцять одна тисяча пятсот сорок сім) грн. 00 коп. за [PERSON]. Крім того, у звязку із поділом будинку та невідповідністю ідеальних часток кожного співвласника, суд вирішує питання щодо грошової компенсації та зазначає, що оскільки відступ від ідеальної частки становить на 6\~656 (шість тисяч шістсот пятдесят шість) грн. 50 коп., що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON]. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення задоволенні позовних вимог. На підставі ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 355, 358, 364 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved