Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-22 00:00:00

14. 09. 2010 прокурор Заводського району м. Миколаєва в інтересах держави в особі відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України»в особі філії -Міського відділення № 8351 м. Миколаєва ВАТ «Ощадбанк»звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 564624, 34 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що відповідачі порушують умови договору відновлювальної кредитної лінії від 04. 03. 2009 № 286-I, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України»в особі філії -Міського відділення № 8351 м. Миколаєва ВАТ «Ощадбанк»та [PERSON], та не виконують свої зобов'язання щодо своєчасного та повного погашення кредитної заборгованості, в добровільному порядку боржник [PERSON] та її поручитель [PERSON] суму заборгованості не сплачують, що і стало підставою для звернення позивача до суду. В ході судового розгляду позовні вимоги було уточнено, позивач просив стягнути з відповідачів суму заборгованості у розмірі 849324, 46 грн., розмір якої визначено з урахуванням донарахованих відсотків за користування кредитом, пені та комісії. [PERSON] звернулася з зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»в особі філії -Миколаївського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», [PERSON] про визнання недійсним договору поруки. В судовому засіданні прокурор та представник ВАТ «Ощадбанк»уточнені позовні вимоги підтримали, просили суд стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 849324, 46 грн., просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, вважаючи їх безпідставними через те, що вважають поруку припиненою, також не визнали нарахування позивачем неустойки з почиланням на пропуск позовної давності. Вказані жє обставини поклали в основу вимог за зустрічним позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася вчасно та належним чином. Раніше суду надавала заперечення проти позову від 27. 09. 2010, в яких позовні вимоги не визнала. Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за її відсутності. Представником відповідача [PERSON] заявлено клопотання про застосування судом наслідків спливу строку позовної давності, встановленої ст. 258 ЦК України, до позовних вимог про стягнення неустойки (пені). До правовідносин, що виникли між сторонами щодо стягнення неустойки (пені)застосовується спеціальна позовна давність, яка відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України становить один рік. Позивачем відповідно до уточнених позовних вимог заявлено вимоги про стягнення пені за період з 01. 12. 2009 по 27. 05. 2012. Зазначена в п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність відповідно до положень ст. ст. 260, 261 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу, і її перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Зважаючи на те, що у суду є достатньо даних, які вказують на те, що банк дізнався про порушення його права на погашення відповідачем заборгованості з пені з 30. 11. 2009 (а.с. 31), оскільки саме з вказаної дати боржник [PERSON] припинила погашення заборгованості за кредитом, а у банку виникло право на нарахування неустойки, викликаної порушенням умов договору. До того ж банком 15. 04. 2010 направлялася вимога поручителю [PERSON], і про її отримання остання розписалася 26. 04. 2010 (а.с. 29). З позовом банк звернувся до суду 14. 09. 2010. За такого позивач, якщо і міг дізнатися про порушення своїх прав, то тільки після 30. 11. 2009, а тому позовні вимоги про стягнення неустойки пред'явлено в межах строку позовної давності, встановлено п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Таким чином клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності задоволенню не підлягає, і суд вважає за можливе перейти до розгляду справи по суті. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 04. 03. 2009 між відкритим акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України»в особі філії -Міського відділення № 8351 м. Миколаєва ВАТ «Ощадбанк» з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 286-I, за яким [PERSON] було надано грошові кошти у розмірі 500 000, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23, 0 % річних, комісійних винагород та інших платежів у порядку та у строки, визначені договором. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Банком зазначене зобов'язання виконано в повному обсязі. Після укладання зазначеного кредитного договору [PERSON] була повідомлена про обсяги та строки погашення кредиту, однак прийняті на себе зобов'язання зі своєчасного повернення кредиту відповідач [PERSON] не виконує, порушуючи умови договору. Відповідно до п. 1. ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, в результаті настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Згідно з п. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення частини кредиту за графіком кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася поверненню по графіку та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК до повного погашення кредиту, оскільки він наданий на умовах платності за його користування. Відповідач не виконує своє кредитне зобов'язання. Відповідно до п. 1 ст. 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Згідно з п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разi прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентiв, належних йому вiдповiдно до статтi 1048 цього Кодексу. Пунктом 5.2. кредитного договору передбачено сплату позичальником пені за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та/або процентів за користування кредитом. Станом на 28. 05. 2012 сума заборгованості боржника [PERSON] перед банком становила 849324, 46 грн., що складається з наступного: залишок за кредитом у розмірі 432282, 46 грн.; сукупна прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 407615, 78 грн. (прострочення за відсотками -247272, 52 грн., прострочення за тілом кредиту -67717, 16 грн., пеня -85331, 10 грн., комісія за резервування -90, 00 грн., комісія за обслуговування -7205, 00 грн.); залишок за відсотками у розмірі 9426, 22 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором було укладено договір поруки від 04. 03. 2009 № 265-I між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України»в особі філії -Міського відділення № 8351 м. Миколаєва ВАТ «Ощадбанк», відповідно до якого [PERSON] виступила у якості поручителя та зобов'язалася відповідати солідарно і в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 04. 03. 2009 № 286-I. Також з метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] було укладено договір іпотеки від 04. 03. 2009 ВМВ № 56805 нерухомого майна -нежитлового приміщення магазину промислових товарів, що розташований за [ADDRESS] Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Заперечення проти позову (а вони ж і вимоги за зустрічним позовом) з посиланням на пропуск позивачем строку на пред'явлення вимоги поручителю є необґрунтованими, оскільки вимогу щодо дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів за його користування та пені банком поручителю [PERSON] направлено 15. 04. 2010 і про її отримання остання розписалася 26. 04. 2010 (а.с. 29), а тому, з урахуванням того, що позов банком до поручителя пред'явлено 14. 09. 2010, строк, встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України, позивачем не пропущено. Вимоги за зустрічним позовом щодо визнання договору поруки від 04. 03. 2009 недійсним з підстав його укладення [PERSON] під дією помилки, суд вважає безпідставними з огляду на те, що [PERSON] виявила свою згоду щодо врегулювання усіх майнових та організаційних аспектів, викладених в договорі, а згідно з п. п. 6.5, 6.6. договору поруки [PERSON] ознайомлена зі всіма умовами договору відновлюваної кредитної лінії, укладеним з [PERSON], договір сторонами, а зокрема і [PERSON], договір прочитано та відповідає намірам та досягнутим домовленостям сторін. Більш того, відповідач скріпила своїм підписом кожну зі сторінок договору, таким чином засвідчивши свою згоду зі змістом всього тексту договору, та діючи з повним розумінням предмету та змісту договору. Таким чином, на теперішній час кредитна заборгованість не ліквідована, невиконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором по своєчасній і належній сплаті заборгованості по кредитам, процентів за користування кредитами є порушенням умов договору та норм ЦК України. У зв'язку з чим слід позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути у солідарному порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України»заборгованість за кредитним договором у розмірі 849324, 46 грн. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі 3219, 00 грн. (по 1609, 50 грн. з кожного).

Outcome: approved