Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] Тхуєт таким, що втратив право користування приміщенням, у студентському гуртожитку № 15 виселити та зняти з реєстрації з гуртожитку № 15, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Спортивна, будинок 9 без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач був поселений та зареєстрований у гуртожитку з порушенням встановленого законом порядку та мешкає там незаконно, посилаючись на те, що вселення відбулось не на підставі ордеру, який є єдиною підставою для вселення у гуртожиток, не є студентом, або працівником НТУ ХПІ, відповідних рішень про надання відповідачу жилої площі в гуртожитку позивачу не надавалось. Відповідачеві було вручено під розпис лист-попередження, з вимогами залишити займане приміщення, знятися з реєстрації та розрахуватися за надані послуги. Попередження надавались відповідачу на двох язиках, а саме на російській мові та на вєтнамській мові і були підписані відповідачем. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, у звязку з чим суд виносить по справі заочне рішення. 3-ті особи: Професійно-технічне училище № 32, приватна фірма Тріадо суду не зявились, про день слухання по справі повідомлені, суд виносить по справі заочне рішення. Суд, дослідив матеріали справи вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, гуртожиток № 15, розташований за адресою: м. Харків, вул. Спортивна, 9 та знаходиться на балансі НТУ ХПІ, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 06.08.2010 року, актом прийому - передачі від 19.06.2009 року. Згідно ст. 386 ЦК, власник, має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які порушують його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч. 2 статті 128 ЖК України, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Згідно статті 129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Згідно пункту 2 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого [PERSON] Міністрів Української РСР № 208 від 03.06.1986 року, гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Згідно пункту 1 ст. 132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягаюсь виселенню без надання іншого житлового приміщення з гуртожитку, який їм було надано у звязку з роботою чи навчанням. У судовому засіданні судом також встановлено, що відповідачі не перебували у трудових відносинах з НТУ ХПІ, рішень про надання жилої площі в гуртожитку позивачем не приймалося та ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу відповідачам не видавався. Відповідно до довідки, наданої суду позивачем, №66-12/264 від 11.10.2011 року відповідач не є та не був працівником НТУ ХПІ. Згідно довідки № 66-05-270/700 від 14.10.2011 року, відповідач не є студентами НТУ ХПІ. Відповідно до картки прописки форми Австановлено, що [PERSON] Тхуєт зареєстрований у гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Спортивна, 9. Вказаний гуртожиток знаходиться на балансі Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут. Відповідач був поселений у гуртожиток, на момент знаходження гуртожитку на балансі ПТУ № 32. Згідно частини 3 статті 137 ГКУ право оперативного управління захищаеться законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач був вселений у гуртожиток, що належить до державної власності, не на підставах зазначених главою 4 ЖК України, а на підставі договору найму кімнати. Укладення договору оренди жилої площі між підприємством власником (балансоутримувачем) гутрожитку та особою, яка не перебуває у трудових відносинах з підприємством, не може трактуватись у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України (свобода договору) оскільки цей правочин укладений з грубим порушенням норм ЖК України. Договір найма кімнати є недійсним, оскільки суперечить законодавству України, тому він не може бути підставою для вселення і проживання відповідача у гуртожитку. Надання жилої площі було здійснено з порушенням діючого житлового законодавства, а тому не можно вважати, що відповідач проживає у гуртожитку на законних підставах. Отже, відповідач підлягає виселенню на підставі ст. 127-129 ЖК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved