Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-21 00:00:00

22 липня 2011 року [PERSON] звернулася до суду в порядку ст..ст. 116-117 КЗпП України з позовом до ДП Чугуївський авіаремонтний завод про стягнення недоплаченої їй матеріальної допомоги в сумі 1400 грн. при наданні відпустки за 2010 рік. Посилалася на те, що працювала у відповідача дефектовщиком цеху № 1 до 30.06.2011 року. Як працівнику підприємства їй згідно колективного договору щорічно при наданні щорічної відпустки повинна виплачуватися матеріальна допомога в розмірі місячної заробітної плати. Однак ця допомога при наданні щорічної відпустки за 2010 рік їй виплачена не була і відповідач відмовляється від виплати цих сум. 26 вересня 2011 року [PERSON] подала уточнену та доповнену позовну заяву, в якій на підставі вищевказаних доводів просила стягнути з відповідача на її користь 1651 грн. 22 коп. - матеріальну допомогу в розмірі її середнього заробітку та середній заробіток за затримку фактичного розрахунку в сумі 4953 грн. 66 коп. при її звільненні та витрати на правову допомогу в сумі 200 грн. Всього просила стягнути з відповідача 6804 грн.88 коп.(а.с.8). Представник позивача в судовому засіданні позов не визнав , посилаючись на те, що матеріальна допомога працівникам виплачується з прибутку підприємства, яке не мало такий прибуток на час звільнення позивачки з роботи. Не вбачав вини підприємства в затримці розрахунку. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як пояснили сторони в судовому засіданні та підтверджується записами в трудовій книжці [PERSON] вона працювала у відповідача з 28.01.1974 року і була звільнена за п.1 ст. 40 КЗпП України 30.06.2011 року відповідно до наказу № 126 (а.с. 3-4). Відповідно до п. 5.14 Колективного договору ДП Чугуївський авіаційний ремонтний заводна 2010 рік, прийнятого на загальних зборах трудового колективу підприємства і погодженого з профспілковим комітетом цього підприємства, та зареєстрованого виконавчим комітетом Чугуєвської міської ради 29.03.2010 року за реєстровим № 32, адміністрація зобовязується надавати матеріальну допомогу на оздоровлення працівникам підприємства, які йдуть в чергову відпустку, в розмірі тарифної ставки, посадового окладу (а.с. 6, 31-45). Однак на порушення своїх зобовязань за цим колективним договором відповідачем не була виплачена [PERSON] матеріальна допомога на оздоровлення у 2010 році при наданні позивачу відпустки за 2010 рік, не виплачена ця допомога і на день звільнення [PERSON] Ці обставини не оспорювалися представником відповідача при розгляді справи. Посадовий оклад [PERSON] на момент звільнення складав 1651 грн. 22 коп., що підтверджується довідкою ДП Чугуївський авіаційний ремонтний завод№ 237 від 26.08.2011 року(а.с. 10) та не оспорювалося представником відповідача в судовому засіданні. Згідно ст.. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що йому належать від власника, проводиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оспорювана [PERSON] сума матеріальної допомоги у розмірі 1651,22 грн. не є складовою частиною остаточного розрахунку Вона є соціальною пільгою, що передбачена колективним договором, а саме матеріальною допомогою на оздоровлення. Оскільки позивач при звільненні не отримав зазначену допомогу, то суд вважає за необхідне стягнути суму матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 1651 гривню 22 коп. на користь [PERSON] При цьому суд вважає, що наявність фінансових труднощів не звільняє відповідача від обов'язку провести своєчасно відповідні виплати , передбачені колективним договором. Згідно Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстата України від 13.01.2004 року № 5, Закону України Про оплату праці, матеріальна допомога на оздоровлення не являється заробітною платою чи обов'язковою виплатою і відповідно не може розцінюватись як заборгованість, тому норма ст. 117 КЗпП України в даному випадку не може бути застосована. За таких обставин слід відмовити [PERSON] . у задоволенні її позову в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно квитанції № 060 від 30.08.2011 р., виданої юридичною консультацією Чугуївського району Харківської області [PERSON] оплачена правова допомога за цим позовом в сумі 200 грн. (а.с. 9), у зв'язку з цим зазначені витрати позивачки підлягають стягненню на її користь з відповідача. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України та вимог Закону України Про судовий збірз відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 214 грн.60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial