Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право на користування житловим приміщенням, зазначала, що відповідач є її рідним братом. їй на праві власності на підставі договору дарування від 14 лютого 1996 року належить житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в м. Сторожинець по провул.Річковому.З. В цьому житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] 4 січня 1996 року., який з 1988 року в ньому не проживає без поважних причин і не користується ним як член сім»ї. В зв»язку з цим позивач просить визнати відповідача на підставі ст.405ч.2 ЦК України таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені вище. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що на підставі рішення Сторожинецького районного суду від 12 грудня 2011 року встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті [PERSON] та складається з 1/6 ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями по пров.Річковому ,3 в м. Сторожинець та визнано недійсним в 1/6 частині договір дарування житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться в м. Сторожинець, провул.Річковому.З, посвідчений державним нотаріусом Сторожинецької державної нотаріальної контори 14 лютого 1996 року реєстр №2-ДС-46. В зв»язку з цим вважає позов необгрунтованим та просить відмовити у його задоволенні. Суд знаходить, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. В судовому засіданні дослідженими судом доказами встановлено, що позивачці [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування від 14 лютого 1996 року належав житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в м. Сторожинець по провул.Річковому,3. В цьому житловому будинку 4 січня 1996 року зареєстрований відповідач [PERSON] Як вбачається з рішення Сторожинецького районного суду від 12 грудня 2011 року встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON].який помер 11 січня 1990 року, за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті [PERSON] та складається з 1/6 ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями по пров.Річковому, 3 в м. Сторожинець та визнано недійсним в 1/6 частині договір дарування житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться в м. Сторожинець, провул.Річковому, 3, посвідчений державним нотаріусом Сторожинецької державної нотаріальної контори 14 лютого 1996 року реєстр №2-ДС-46. Зазначене рішення набрало чинності 4 квітня 2012 року. Відповідно до ст.1268ч.5 ЦК України(відповідає сг.548 Ч.2ЦК України 1964 року- норма права, яка діяла на час відкриття спадщини) незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із гіравочинів (ст.328ч.1ЦК України). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ст.356ч.1 ЦК України). Таким чином, зважаючи на те. що у житловому будинку, право на користування яким, позивачка просить визнати втративши відповідача, останньому належить 1/6 частка на праві власності, позовні вимоги не можуть бути задоволені з тих підстав, що відповідач [PERSON], як член сім»ї не проживає в будинку понад один рік без поважних причин(ст.405ч.2 ЦК України), оскільки позивач та відповідач є співвласниками спірного житлового приміщення. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб.. ,(ст.383ч. 1 ЦК України).

Outcome: dismissed