Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-19 00:00:00

06.09.2012 року [PERSON], звернулася до суду в інтересах [PERSON] з вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що 23.08.2008 року помер дідусь [PERSON] - [PERSON]. Після його смерті спадкоємцем по заповіту є [PERSON] Причиною пропуску терміну для оформлення спадщини стало те, що після смерті дідуся [PERSON] звернулась в Рахнівсько-Лісову сільську раду, де їй пояснили, що вона вступила у фактичне володіння майном померлого, але не розяснили, що їй необхідно подати заяву про прийняття спадщини до шести місяців. Тому вона вважала, що фактичне володіння прирівнюється до прийняття спадщини і пропустила вказаний строк. А також вважала, що якщо у неї є заповіт, то спадщину вона може оформити будь-коли. Просить визнати строк для прийняття спадщини після смерті 23.07.2008 року [PERSON] пропущений [PERSON] з поважних причин та винести рішення, яким визначити [PERSON] додатковий строк шість місяців для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті 23.07.2008 року [PERSON] В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] вимоги, викладенні в позовній заяві підтримала в повному обсязі. Просила визнати, що [PERSON] строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропустила з поважних причин та надати додатковий строк для прийняття спадщини, визначивши його в 6 місяців з дня прийняття рішення. Представник відповідача Рахнівсько-Лісової сільської ради - в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Сільський голова подав заяву, в якій зазначив, що Рахнівсько-Лісова сільська рада позов визнає, просить розгляд справи провести у відсутність представника сільської ради. Вирішуючи спір, суд встановив наступне. 23.07.2008 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 223401 від 01.02.2012 року актовий запис № 52 (а.с.8). Згідно заповіту від 11.07.1996 року, складеного [PERSON], посвідченого секретарем виконкому Рахнівсько-Лісової сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 75 11.07.1996 року [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він по закону матиме право заповідав [PERSON] (а.с.7). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Рахнівсько-Лісової сільської ради № 41 від 03.07.2012 року [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований в [INFO]. Спадкоємцем по заповіту є онука померлого [PERSON], яка спадщину прийняла шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном. Дружина померлого [PERSON] має право на обовязкову частку у спадщині (а.с.9). [PERSON] від спадщини відмовились, що підтверджується її заявою, посвідченою секретарем Рахнівсько-Лісової сільської ради, зареєстрованою в реєстрі за № 395 16.11.2011 року (а.с.10). Згідно листа Шаргородської державної нотаріальної контори відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про спадщину) спадкова справа до майна померлого 23.07.2008 року [PERSON], не заводилася (а.с.21,22). Отже, спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON] є його онука [PERSON], яка не подала вчасно у державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини з поважних причин. Згідно статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно частин 1 та 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Водночас, ухвалюючи дане рішення суд бере до уваги те, що позивач жодним чином, не обґрунтувала необхідність визначення судом додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини в шість місяців. Тому, суд вважає, що шість місяців додаткового строку для прийняття спадщини, про які просить позивач є невиправдано великим строком. З огляду на це, суд приходить до висновку про те, що достатнім строком для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини буде два місяці. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що вказаний вище двох місячний строк, слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме: визнати, що позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений з поважних причин, визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: partial