Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказала, що 24 жовтня 1999 року померла її матір [PERSON]. Після смерті матері позивачки відкрилася спадщина у вигляді ј частки житлового будинку, який розташований за адресою : вул.. Зарічна, б. 26, м. Попасна, Луганської області. Позивачка є спадкоємцем після смерті матері за законом. Інших спадкоємців щодо майна померлої немає. Позивачка догледіла свою матір та поховала її. В шестимісячний термін після смерті матері позивачка не зверталась в державну нотаріальну контору з письмовою заявою про прийняття спадщини, так як фактично прийняла спадщину, при цьому на момент смерті матері діяв Цивільний кодекс СРСР в редакції 1963 року. Згідно вимог ст. 549 ЦК 1963р. - визнається, що спадкоємець є таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. За таких підстав, враховуючи, що зазначена спадщина відкрилась у 1999 році на момент смерті матері позивачки, тому вона просить в поданій заяві встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері. Позивачка підтримала свої вимоги, згідно поданої заяви справу просила розглянути без її присутності. Представник заінтересованої особи Попаснянська міська рада у судове засідання не зявився, також надав суду заяву про розгляд справи без присутності представника, заперечень не надавав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Предметом поданої заяви являються спадкові права заявниці. На момент відкриття спадщини - смерті матері позивачки - діли норми Цивільного Кодексу СРСР в редакції 1963 року, тому при розгляді даного позову необхідно керуватися нормами Цивільного Кодексу СРСР в редакції 1963 року . Згідно вимог ст. 549 ЦК (1963р.), передбачено дії, що свідчать про прийняття спадщини: а саме: визнається, що спадкоємець є таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 18.06.1994 року № 18/5, яка також діяла на момент смерті батька заявниці, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтво про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автомобільний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на імя спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Судом встановлено, що матір позивачки [PERSON] померла 24 жовтня 1999 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.5/. Позивачка, в дівочості за прізвищем [PERSON], в шлюбі має прізвище [PERSON], - є належним спадкоємцем, так як являється донькою померлої, що вбачається із копії її свідоцтва про народження, та копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану щодо підтвердження дошлюбного прізвища /а.с. 6,7/. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді ј частки житлового будинку, який розташований за адресою : вул.. Зарічна, б. 26, м. Попасна, Луганської області. Позивачка є спадкоємицею на її майно за законом. Інших спадкоємців щодо майна померлої [PERSON] немає, що підтверджується інформаційними довідками із спадкового реєстру (а.с. 12,13). Таким чином, обставини, викладені в поданому позові, знайшли підтвердження в суді про те, що позивачка після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину, а саме прийняла спадщину у вигляді 1\\4 частини будинку. На підставі викладеного, відповідно до ст. 549 ЦК СРСР (1963р.),

Outcome: approved