Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом [PERSON], треті особи - Броварська районна державна нотаріальна контора, Рожнівська сільська рада Броварського району Київської області про визнання права власності на ? частину земельної ділянки, площею 0,824 га, та розташованої на ній будівлі, що знаходяться в с.Рожни Броварського району Київської області. Свою заяву обґрунтовує тим, що за час перебування в шлюбі з відповідачем в період з 27 лютого 2004 року по 27 червня 2008 року подружжям спільно було придбано земельну ділянку, площею 0,824 га, з розташованою на ній будівлею, що знаходяться в с.Рожни Броварського району Київської області. Рішенням Деснянського районного суду м.Києіа від 27 червня 2008 року шлюб між сторонами розірвано. Точні розміри будинку позивачу невідомі, оскільки відповідач відмовляє їй у наданні таких даних, а всі її спроби отримати їх через державну нотаріальну контору, де посвідчувався договір купівлі-продажу, виявилися марними. Оскільки домовленості про добровільний поділ вищевказаних: земельної ділянки та будівлі між сторонами не досягнуто, позивач, вважаючи вищевказане нерухоме майно спільним майном, набутим за час перебування сторін в шлюбі, звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, пояснення надав аналогічні позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву, в якій позов не визнає та просить проводити розгляд справи без його участі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити позивачу в задоволенні позову в звязку з пропущенням строку позовної давності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд вислухавши представника позивача, представника відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ( а.с.8). 30 червня 2004 року в подружжя народилась донька [PERSON]. Відповідно рішення Деснянського районного суду м.Києва від 27 червня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано. Вказане рішення не оскаржувалось в апеляційному порядку та набрало законної сили 08 липня 2008 року. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовуються тим, що за час перебування в шлюбі сторонами було придбано земельну ділянку, площею 0,824 га, та розташовану на ній будівлю, які знаходяться в с.Рожни Броварського району Київської області, що є спільним майном подружжя відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України. Відповідно ст. 72 СК України позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Згідно ст. 257 загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як встановлено судом в ході розгляду справи строк позовної давності в даному випадку розпочався з часу набрання законної сили рішенням Деснянського районного суду м.Києва 08 липня 2008 року та сплив 07 липня 2011 року, в той час як позов предявлено до суду лише 18 жовтня 2011 року. Будь- яких обґрунтувань в частині поважності пропуску позивачем строку позовної давності з посиланням на відповідні докази представником позивача до суду подано не було. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що сплив строку позовної давності є самостійною підставою для відмови в позові незалежно від того, чи дійсно права позивача були порушені, позивачем пропущений трирічний строк на звернення до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, підстави для його продовження відсутні, тому суд приходить до висновку відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed