overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

08 грудня 2008 року помер [PERSON] батько позивачки, після смерті якого відкрилась спадщина на будинковолодіння № 17 вул. Незалежності с.Балаклея Смілянського району Черкаської області. За життя спадкодавець склав заповіт, згідно з яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось, заповів дочці - позивачці у справі. Після його смерті позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але оформити право власності на спадкове будинковолодіння не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Посилаючись на ці обставини, позивачка звернулась в суд з позовом і просить визнати за нею право власності на спадкове будинковолодіння. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надіслав суду листа, в якому проти позову не заперечує і просить справу розглянути за його відсутності. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] помер 08 грудня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, і після його смерті відкрилась спадщина на спадкове будинковолодіння. Відповідно до заповіту від 22 листопада 2007 року, посвідченого секретарем Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області та зареєстрованого в реєстрі за № 178, який на день смерті ніким не змінений та не скасований, [PERSON] все своє майно і усе те, на що він на день смерті матиме право за законом, заповів дочці позивачці у справі. Згідно з довідкою від 21 січня 2009 року № 57, виданою Балаклеївською сільською радою, в будинковолодінні № 17 вул. Незалежності с.Балаклея був зареєстрований та постійно проживав до дня своєї смерті [PERSON], разом з ним на час відкриття спадщини проживала і була зареєстрована [PERSON] разом зі своєю сімєю. Відповідно до листа Смілянського відділку КП «ЧООБТІ» від 08 травня 20012 року № 901 право власності на будинковолодіння № 17 вул. Незалежності с. Балаклея в органах БТІ не зареєстровано. Оскільки позивачка є єдиною спадкоємицею майна [PERSON] за заповітом, який на день смерті заповідача ніким не змінений і не скасований, та лише вона подала заяву а нотаріальну контору про прийняття спадщини після його смерті, що підтверджується листом Смілянської державної нотаріальної контори від 11 травня 2012 року за № 745/02-14, тому за позивачкою повинно бути визнано право власності на спадкове будинковолодіння. На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1222, 1223, 1268, 1269 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

Позивач пред'явив до позов про розірвання шлюбу. Зазначив, що 27.11.2003 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя склалось невдало, причиною чого стали непорозуміння, які виникали через різні характери та погляди на життя. Вказуючи на припинення ведення спільного господарства, просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з»вився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.11.2003 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 2474. Мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сторони, маючи різні погляди на життя, є несумісними у відносинах, а шлюб між ними носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що 14 січня 2009 року у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 4 був зареєстрований його шлюб із відповідачем. Сімейне життя з відповідачем не склалось, втратили почуття кохання, поваги один до одного, відсутні спільні інтереси. Від шлюбу сторони дітей не мають. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що 14 січня 2009 року [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 4. Від шлюбу сторони дітей не мають. З січня 2012 року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки. Проживають окремо. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається зі справи, позов поданий до суду 06.03.2012 року. Сторонам надавався строк для примирення, за закінченням якого позивач від позову не відмовився та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах суд вважає, що сімя розпалась і відновленню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 28 серпня 2004 року у виконкомі Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис № 5. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні суперечки, які виникали з приводу зради відповідача та його агресивної поведінки. В результаті зазначених обставин подружжя припинило сумісне проживання та ведення спільного господарства. З червня 2007 року вони не проживають разом, їх шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надіслав. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Із свідоцтва про укладення шлюбу, серії 1-БК № 249176 судом встановлено, що 28 серпня 2004 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у виконкомі Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис № 5. З свідоцтва про народження, серії 1-ОК № 020393 вбачається, що 11 січня 2006 року в них народився син [PERSON]. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов до висновку, що шлюб розривається з вини відповідача. Виходячи з принципу добровільності шлюбу, закладеного в ст.24 СК України, позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст.110 Сімейного кодексу України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і моральним засадам суспільства. На підставі ст.ст.24,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням та виселення мотивуючи свої позовні вимоги тим, що їй на праві власності належить житловий будинок №84 по вул.Леніна в с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. Можливості проживати у вказаному будинку позивачка не має, оскільки там проживають відповідачі зі своїми родинами та не пускають позивачку до будинку. Просила зобовязати [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкод у користуванні житловим будинком №84 по вул.Леніна в с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, виселити відповідачів із вищевказаного будинку та стягнути з них на користь позивачки судові витрати у розмірі 107,30 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок №84 по вул. Леніна в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. Це підтверджується витягом з Єдиного Державного реєстру про державну реєстрацію прав серії СВА №841286 від 19.12.2011 року. У вказаному вище будинку відповідачі не зареєстровані, це підтверджується довідкою (Форма 3) №104 від 23.02.2012 року. У житловому будинку №84 по вул.Леніна в с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області позивачка проживати не може, оскільки там проживають відповідачі разом зі своїми сімями та відмовляються добровільно залишати вказаний будинок. Це підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 03.03.2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 15.05.2012 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], зазначивши, що не проживає з відповідачем однією сімєю, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка вважає, що у відповідача є можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги змінила та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати за надання юридичної допомоги в розмірі 200 грн. 00 коп. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив суд призначити виплату аліментів у частці ј від його доходу посилаючись на те, що має іншу сімю та в ній виховує малолітнього сина [PERSON] [PERSON] народження. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав: Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину передбачені статтею 181 СК України, а саме: ч. 3 ст. 181 цього Кодексу визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. Норма ч.1 ст. 183 СК України вказує на те, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до свідоцтва про народження І-АМ № 019702 зареєстрованого відділом РАЦС Тростянецького РУЮ Тростянецького району Вінницької області, відповідач дійсно являється батьком [PERSON], [INFO].(а.с.3) Зміст довідки № 876 від 14.03.2012 року, виданої виконкомом Тростянецької селищної ради смт. Тростянець Тростянецького району Вінницької області, вказує на те, що на утриманні позивачки знаходиться донька [PERSON]П.(а.с.7) Довідка № 943 від 16.02.2012 року, видана Ладижинським коледжем зазначає, що [PERSON] навчається на денному відділенні за рахунок власних коштів.(а.с.8) Згідно довідки про доходи, виданої [PERSON] він дійсно працює в фірмі «ТОВ «Україна Т» на посаді зав. механізованих ферм, та отримує до виплати в натуральній формі 1093 грн.85 коп.(а.с.20) Зміст свідоцтва про народження серія 1-АМ №011100 від 19.04.2005 року зареєстрованого відділом РАЦС Тростянецького РУЮ Тростянецького району Вінницької області підтверджує, що [PERSON] являється батьком [PERSON] [PERSON] народження(а.с.23). Довідка про доходи за № 115 від 30.04.2012 року вказує на те, що [PERSON] сплачує аліменти. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, та підлягають до часткового задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

У березні 2012 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 10 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 681. В обгрунтування вимог посилається на те, що сімейне життя не склалося, так як між ними виникали всякого роду непорозуміння, які привели до розпаду сімї. Сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. У судовому засідання позивач позов підтримала і просила його задовільнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, строк на примирення надавати не потрібно. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 10 жовтня 2003 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

[PERSON] 26 березня 2012 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 25 вересня 2004 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні стосунки між сторонами припинені, ніякої допомоги на утримання дитини відповідач не надає, хоча має таку можливість, оскільки він офіційно працює та отримує стабільний дохід. Просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу позивача на утримання сина, починаючи з дня подання позову до її повноліття. Позивач [PERSON] наполягала на задоволенні позову, просила провести розгляд справи у її відсутність, про що надала відповідну письмову заяву. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання сина визнав у повному обсязі, просив провести розгляд справи за його відсутності про що надав відповідну заяву. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ, №211671, виданого Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області. / а.с.7/ З копії свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 000328, виданого 25 лютого 2005 року Скипаївською сільською радою Зміївського району Харківської області вбачається, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю малолітньої [PERSON], [INFO] /а.с. 8/. Як вбачається з довідки № 22/390, виданої 20 березня 2012 року Скрипаївською сільською радою Зміївського району Харківської області, [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем [PERSON] /а.с. 9/. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. -2- У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З вищенаведеного вбачається, що відповідач не виконує свої обовязки по утриманню дитини, але має можливість надавати таке утримання, стан його здоровя задовільний, інші особи або непрацездатні члени сімї на його утриманні не перебувають, він працює та має стабільний дохід. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви і до досягнення повноліття дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати у виді судового збору розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем був укладений 20 листопада 1999 року у Руднянській с/раді Броварського району Київської області, актовий запис № 17. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Посилається на те, що створити з відповідачем міцну сім»ю їм не вдалося, оскільки в них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов»язки кожного в сім»ї. Між ними постійно виникають сварки та скандали, вони перестали розуміти один одного та поступатися друг другу. Відповідач зловживає спиртними напоями та влаштовує скандали та сварки у сім»ї. Така поведінка негативно впливає на неї та на її дитину. Близько чотирьох місяців сторони не проживають разом, не ведеть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки. Відповідач протягом цього часу не цікавиться життям дитини. Спору про поділ майна немає. Вважає, що за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя буде суперечити інтересам сім»ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Просить шлюб розірвати, залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Вінник». В судовому засіданні позивач підтримала позов, дала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, просила залишити їй прізвище «Вінник». Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статтей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що позивачка в судовому засіданні висловила своє побажання іменуватися прізвищем «Вінник» і після розірвання шлюбу, суд вважає можливим забезпечити їй таке право. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-10 00:00:00

20 квітня 2012 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є її та відповідача дітьми та у теперішній час проживають із нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Добровільної згоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їх неповнолітніх дітей. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, та просила їх задовольнити.. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що він надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей, іноді купує їм одяг та дає їм гроші. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є позивачки та відповідача дітьми та у теперішній час проживають із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 064609 від 22 березня 2001 року, виданого виконкомом Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 156725 від 26 квітня 2004 року виданого виконкомом Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області та довідкою про склад сім'ї позивачки. Відповідач належну матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 Сімейного кодексу України. Крім того, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved