Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів в яких просить зобов`язати Відділ державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м.Києві зняти арешт та заборону відчуження належної йому 1\\2 частки квартири [ADDRESS] , а також зобов`язати Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майназдійснити реєстрацію права власності на належну їй 1\\2 частки квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог послалась на те, що під час перебування у шлюбі із [PERSON], який був розірваний відповідно до рішення Солом`янського районного суду м.Києва 14.01.2008 року було придбано квартиру [ADDRESS]. Вказує на те, що відповідно до рішення Апеляційного суду м.Києва від 04.10.2011 року в порядку розподілу спільної власності подружжя за позивачкою визнано право власності на 1\\2 частку вищезазначеної квартири. Проте, враховуючи , що в межах виконавчого провадження по виконанню рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14.12.2007 року про стягнення з [PERSON] А,І. аліментів в розмірі 297грн.50 копійок на утримання доньки Софії,[INFO] до досягнення повноліття, постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві накладений арешт на спірну квартиру, Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майнавідмовлено в проведенні державної реєстрації права власності на 1\\2 частину квартири на підставі рішення апеляційного суду , посилаючись при цьому на постанову державного виконавця. Оскільки , наявність арешту на спірну квартиру в цілому, порушує ії права як власника 1\\2 частини квартири, позивачка просить задовольнити позовні вимоги. В ході судового розгляду позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задоволення. Представник відповідача - Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, пославшись на те, що вони не суперечать чинному законодавству. Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, будучи повідомленим належним чином про місце, день та час судового розгляду, свого представника в судове засідання не направило, про причини неявки суд не повідомило, у зв`язку з чим судом ухвалено про розгляд справи за відсутності представника підприємства. [PERSON]І, який залучений судом в якості третьої особи, будучи повідомленим належним чином про місце, день та час судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим судом ухвалено про розгляд справи за його відсутность . Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає ,що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.01.1994 року та відповідно до рішення Соломянського районного суду м.Києва від 14.01.2008 року шлюб між ними розірваний .( а.с.5,6). Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення колегії суддів судової палати Апеляційного суду м.Києва від 04.10.2011 року в порядку поділу спільного майна подружжя ,- за [PERSON] визнано 1\\2 частину квартири [ADDRESS] та за [PERSON]-1\\2 частину квартири відповідно. ( а.с.7-9). Позивачка мотивує свої вимоги тим, що Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майнавідмовлено в проведенні державної реєстрації права власності на 1\\2 частину квартири на підставі рішення апеляційного суду , посилаючись при цьому на постанову державного виконавця. Як вбачається з матеріалів справи відповідно до Постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м.Києві [PERSON]від 18.04.2011 року в межах виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-3451, виданого 01.06.2009 року Солом`янським районним судом м.Києва про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON]накладений арешт на квартиру [ADDRESS]. (а.с.11). Як вбачається з листа Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 29.12.2011 року саме з підстав наявності вищевказаної постанови Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, позивачці відмовлено в здійсненні державної реєстрації права власності на 1\\2 частину квартиру, право власності на яку визнано на підставі рішення суду. ( а.с. 12). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст.60 Закону України Про виконавче провадження, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Отже, зважаючи на те, що судом встановлено, що позивачка набула права власності на 1\\2 частину спірної квартири на підставі рішення суду, яке є самостійною підставою для набуття права власності, суд вважає, що позовні вимоги щодо зняття арешту з 1\\2 частини квартири підлягають задоволенню, оскільки наявність постанови про арешт на квартиру, обмежує права позивачки як власника своєї частини квартири. Стосовно позовних вимог про зобовязання Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна зареєструвати право власності на 1\\2 частину спірної квартири, то суд вважає, що порядок державної реєстрації права власності нерухомого майна чітко визначений відповідно до вимог Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяженьдержавною реєстрацією речових прав на нерухоме майно є офіційне визнання, підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Правовстановлюючим документом належності права власності права власності [PERSON]Ю на належну їй частину квартири є саме рішення колегії суддів судової палати Апеляційного суду м.Києва від 04.10.2011 року, яке підлягає державній реєстрації у відповідності до вимог діючого законодавства, а отже в даному випадку позивачка не обмежена у здійсненні державної реєстрації прав на 1\\2 частину квартиру після зняття арешту з даної частки квартири. На підставі наведеного,

Outcome: partial