Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та визначити місце проживання дитини разом з нею, мотивуючи тим, що відносини в сімї не склалися, відповідач зловживає спиртними напоями і учиняє сварки, шлюбних відносин не підтримують, внаслідок чого, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало не можливим. В судовому засіданні позивач позов підтримала частково та пояснила, що за строк, що надавався для примирення нічого не змінилося, вони й надалі проживають окремо. Стосовно вимоги про місце проживання дитини позивач відмовилась, оскільки у них по даному питанню спір відсутній. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, про розгляд справи у його відсутності не клопотав. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши в судовому засіданні наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.13), виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції, серії І-ТП № 012910 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 25.02.2006 року, актовий запис № 29. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON], 17 серпня 2006 р. н., що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ТП №035960 (а.с.6). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і наданий сторонам час на примирення позитивного наслідку не дав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне розяснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 53,65 грн.

Outcome: approved