Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення позики в сумі 2 252 000 (два мільйони двісті п'ятдесят дві тисячі) грн. В позові позивач зазначив, що в період з 10.12.2012р. по 12.12.2012р. [PERSON] отримала від позивача позику в сумі 2 252 000грн., що підтверджується розписками від 10.12.2012р., 10.12.2012р. та 12.12.2012р. Відповідно до зазначених розписок строк повернення грошових сум настав 15.12.2012р. та 17.12.2012р. В зазначений строк відповідач борг по позиці не повернула, що викликало для позивача необхідність звернення до суду. Представник позивача [PERSON] суду показав, що за договором позики, який укладено у письмовій формі відповідачка позичила у позивача 2 252 000 грн. За умовами договору відповідачка зобов'язалася повернути суму боргу 15.12.2012 року та 17.12.2012 року, але позику не повернула. На прохання позивача про добровільну сплату боргу [PERSON] повідомляла, що поверне кошти на початку року, але згодом стала ухилятися від спілкування та зустрічей. Тому, враховуючи відсутність наміру відповідачки повернути суду позики представник позивача просить стягнути суму позики та судові витрати в судовому порядку. В судове засідання відповідачка [PERSON] будучи повідомленою про дату та час і місце судового засідання в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України про що свідчать розписки та оголошення в періодичному виданні газети "Вінниччина" , які є в матеріалах справи, до суду не з'явились двічі, а саме 21.02.2013 і 17.04.2013 року. Повідомлення про причини неявки в судове засідання до суду не надійшло. Заяви про відкладення судового засідання , а також розгляд справи у її відсутність до суду не надходили. Тому, суд за клопотанням сторони позивача проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали по справі та докази надані сторонами, суд встановив наступне: 10.12.2012 року, 10.12.2012 року та 12.12.2012 року за договором позики, який укладено у письмовій формі відповідачка позичила у позивача 2 252 000 (два мільйони двісті п'ятдесят дві тисячі) грн. За умовами договору відповідачка зобов'язувалась повернути суму боргу 15.12.2012 року та 17.12.2012 року, але не повернула. На прохання позивача про добровільну сплату боргу відповідач не відповіла. Так згідно вимог ст.ст. 1046,1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. При цьому, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки, судом встановлено, що сторони дійсно на законних підставах уклали відповідний договір позики, його чинність підтверджена проведенням передачі відповідачу обумовленої зобов'язанням суми позики, і договірні зобов'язання виконані позичальником лише частково, суд вважає, що позовна вимога позивача щодо стягнення суми заборгованості в сумі 2 252 000(два мільйони двісті п'ятдесят дві тисячі) грн. підлягає до задоволення. Судовими витратами по справі є сплачений позивачем судовий збір в сумі 3441грн.00 коп., та сплачений судовий збір по забезпеченню позову в сумі 114 грн.70 коп. а також заяви про забезпечення доказів в сумі 114.70 коп., які відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача в загальній сумі 3889 грн. 70 коп.

Outcome: approved