Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-29 00:00:00

21 грудня 2012 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визначення порядку спілкування із дитиною, усунення перешкод у побаченнях із дитиною та її вихованні. В обґрунтування вимог зазначив, що у період з 03.11.2007 року по 10.07.2012 року перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У даному шлюбі мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сина залишився проживати спільно із відповідачем. З питань, що стосуються виховання дитини, порозуміння ними не досягнуто. Відповідач чинить йому перешкоди у спілкування із сином. Просив зобовязати відповідача не чинити йому перешкод у спілкуванні із дитиною, а також визначити порядок його спілкування із дитиною: щотижня по суботам та неділям. В ході судового розгляду справи позивачем [PERSON] було уточнено позовні вимоги щодо визначення порядку спілкування із дитиною, в остаточній редакції яких просив визначити порядок його спілкування із неповнолітнім сином наступним чином: щотижня по вихідним буднім дням з 16-30 години до 20-30 години, а якщо вихідні припадають на суботу чи неділю з 09-00 години до 20-30 години. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні, викладеним у позові. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні предявлені позовні вимоги остаточної редакції фактично визнала. Просила з урахуванням віку дитини, потреби його годування, купання тощо, обмежити побачення позивача із сином за часом до 20-00 години. Із рештою запропонованого позивачем графіку побачень погоджується. Представник третьої особи [PERSON], яка діє за довіреністю, пояснила, що з урахуванням погодження сторонами такого графіку побачення позивача із дитиною, вона не заперечує по суті предявленого позову. При вирішення справи просила максимально ураховувати інтереси неповнолітнього [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін та представник третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Встановлено, що з 03 листопада 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 червня 2012 року, яке набрало чинності 10 липня 2012 року, шлюб між ними розірвано. Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-НО № 208994, виданим Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ, [PERSON] народився 17 вересня 2008 року, про що вчинено актовий запис № 844. Батьками зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, неповнолітній [PERSON] постійно проживає спільно із відповідачем [PERSON] Про наявність спору щодо визначення місця проживання дитини станом на день вирішення справи сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. При цьому, згідно із ч. 2 ст. 157 СК України той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено наступні обставини, визнані сторонами у справі. Так, батько малолітнього позивач [PERSON] зареєстрований та мешкає в місті Маріуполі по вулиці Лютневій, 44-104, має задовільні умови проживання. За місцем проживання та роботи характеризується добре. Разом із тим, малолітній [PERSON] відвідує дитячий садок, на диспансерному обліку у медичних закладах не перебуває, станом на день вирішення справи є здоровим. Посилань на наявність будь-яких обставин, які б обмежували гарантоване законом право позивача на його безперешкодне спілкування із дитиною, в ході розгляду справи сторонами не наведено і судом не встановлено. Висновком за вих. № 04-11-399, наданим органом опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 28.05.2013 року, запропоновано наступний порядок спілкування [PERSON] із сином [PERSON]: двічі на тиждень у вихідні дні батька, якщо вони припадають на суботу або неділю 09-00 до 20-30 години, якщо у будні дні після дитсадку з 16-00 до 20-30 години. Даний запропонований порядок спілкування цілковито відповідає предявленим позовним вимогам [PERSON], зведеним у кінцеву редакцію. Таким чином, дослідивши усі існуючі станом на день вирішення справи обставини, суд, враховуючи також малолітній вік дитини, особливості її життєвих потреб тощо, вважає необхідним частково задовольнити предявлений [PERSON] позов, встановивши такий порядок його спілкування із сином: двічі на тиждень у вихідні дні батька, якщо вони припадають на суботу або неділю 09-00 до 20-00 години, якщо у будні дні після дитсадку з 16-00 до 20-00 години, і саме такий порядок на думку суду відповідатиме інтересам дитини. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 107,30 гривень. На підставі ст.ст. 153, 157, 159 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial