Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-23 00:00:00

КП Лиманськетеплокомуненергозвернулися до суду із позовом в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просять зобовязати [PERSON] сплатити на розрахунковий рахунок Лиманськетеплокомуненргозайво виплачену заробітну плату у сумі 425,59 грн. та стягнути із відповідача на їх користь судовий збір в сумі 220,40 грн. На обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що Роздільнянською міжрайонною державною фінансовою інспекцією проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства ЛиманськетеплокомуненергоЛиманської селищної ради за 2009-210 роки та завершений звітний період 2011 року, якою встановлено ряд фінансових порушень та недоліків, що відображені в акті ревізії від 02.04.2012 року № 730-16/19 та Вимогах Роздільнянської міжрайонної державної фінансової інспекції № 730-29-27/363 від 09.04.2012 року Про усунення виявлених ревізією порушень. Зокрема, в порушення ст.62 КЗпП від 10.12.1971 року, підприємством було віднесено до надурочних робіт та оплачено у подвійному розмірі час роботи працівників понад затверджений місячний фонд, що призвело до зайвої виплати заробітної плати оператору газової котельні [PERSON] в сумі 425,59 грн. У судовому засіданні представник позивача КП Лиманськетеплокомуненрго, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився. Від позову не відмовився. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ст.224-225 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Судом в межах заявлених позовних вимог наявними у справі доказами встановлено наступне. Згідно наказу № 5/1-К від 25.05.2010 року [PERSON]. був прийнятий на роботу в КП Лиманськетеплокомуненерго на посаду оператора газової котельні. 08.04.2010 року [PERSON] був звільнений за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України № 3-К Про припинення трудового договору. За період роботи, [PERSON] було виплачено заробітну плату у подвійному розмірі за виконання надурочних робіт, оскільки на підприємстві в штатному розкладі передбачено 9 посадових одиниць операторів, а фактично працювало 8, тому [PERSON] переобив понад встановлений місячний фонд робочого часу: - в грудні 2009 року 9 годин - 56,80 грн.; - в січні 2010 року 33 години - 252,42 грн.; - в лютому 2010 року 8 годин - 37,62 грн.; - в березні 2010 року 12 годин - 78,75 грн. Відповідно до плану контрольно-ревізійного відділу в Роздільнянському районі на IV квартал 2011 року, Роздільнянською міжрайонною державною фінансовою інспекцією було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства ЛиманськетеплокомуненргоЛиманської селищної ради за 2009-2010 роки та завершальний звітний період 2011 року, якою встановлено, що в порушення вимог ст.62 КЗпП України від 10.12.1971 року № 332-V , підприємством було віднесено до надурочних робіт та оплачено у подвійному розмірі час роботи працівників понад затверджений місячний фонд, що призвело до зайвої виплати заробітної плати [PERSON] в сумі 425,59 грн. На виконання Вимог про усунення виявлених ревізію порушень від 09.04.2012 року № 730-29-27/363, \~КП Лиманськетеплокомененерго\~ звернувся з листом до [PERSON] з проханням здійснити перерахування зайво сплачених коштів у сумі 425,59 грн. на поточний рахунок КП Лиманськетеплокомененерго, однак відповідач грошові кошти не перерахував. Відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. \~\~\~\~ Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року Про практику застосування законодавства про оплату праці, до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору. \~\~ Відповідно до ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами; конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. \~\~Таким чином, у даному випадку зайва виплата заробітної плати відповідачеві [PERSON] відбулася внаслідок невірного дотримання законодавства, а не рахункової помилки, тому суд вважає, що вона не підлягає стягненню, а у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Судові витрати при зверненні до суду сплачені позивачем повністю, та відповідно до ст.88 ЦПК України не підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: dismissed