Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ Дельта Банк про встановлення відсутності права вимоги у зобовязанні за договором про надання споживчого кредиту мотивуючи свої вимоги тим, що 27.09.2007 року між ним та АКІБ УкрСиббанкбуло укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого банк зобовязався надати позивачеві кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 192000,00 доларів США, а останній зобовязався повернути кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. 25.02.2009 року між [PERSON] та АКІБ УкрСиббанкбула укладена додаткова угода №1 до договору про надання споживчого кредиту, відповідно до п.1 якої сторони домовилися про можливість використовувати у якості номеру договору, крім номеру, зазначеного при його укладенні, також і його реєстраційний номер в системі обліку банку, а саме: № 11225359001. 24.01.2012 року позивач отримав рекомендоване поштове відправлення, яким відповідач надіслав йому повідомлення про передачу від 12.01.2012 року. В даному повідомленні відповідач вказав про те, що ПАТ УкрСиббанквідступив своє право вимоги за вищевказаним кредитним договором, а також за договором іпотеки від 28.09.2007 року та договору поруки від 27.09.2007 року. [PERSON] вважає, що заявлене у повідомленні про передачу відповідачем право вимоги у зобовязанні позивача перед банком неправомірне, юридично непідтверджене та безпідставне з наступних підстав. 08.12.2011 року між ПАТ УкрСиббанкта ПАТ [PERSON] укладений договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами. Зокрема, умовами, викладеними у ньому, сторони погодили між собою порядок набуття відповідачем права вимоги, який включає в себе певну послідовність дій сторін та обовязковість підписання сторонами спільних документів встановленої форми і змісту, які юридично підтверджують факт виконання сторонами своїх зобовязань за договором відступлення та містять інформацію про їх зміст і обсяг. Пунктом 1.1. ст. 1 Визначення термінів та тлумачення, сторони встановили та погодили між собою однакове розуміння наступних термінів, документів,а також їх зміст та форму (ст.ст. 4 - 7): Акт приймання передачі прав вимоги за кредитамиозначає акт у письмовій формі, який документально підтверджує фактичну передачу прав вимоги за кредитами від продавця до покупця, який буде підписаний між продавцем та покупцем в цілому за формою, наведеною в додатку III до цього договору; Акт приймання передачі документів стосовно кредитуозначає акт у письмовій формі, який повинен бути укладений між продавцем та покупцем після передачі покупцю основних документів стосовно кредитів та інших документів стосовно кредитів, відповідно до умов цього договору в цілому за формою, наведеною у додатку IV до цього договору; Передачамає значення, надане цьому терміну у пункті 2.3; Повідомлення про передачуозначає письмове повідомлення про продаж (відступлення) прав вимоги за кредитами, що буде надане сторонами відповідному позичальнику за формою, що наведена у додатку II до цього договору. Підпунктом (а) п. 2.3. Передача прав вимоги за кредитам та закриття(ст. 9) сторони, зокрема, домовились, що право вимоги за кредитами переходять від продавця до покупця з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання передачі прав вимоги за кредитами у дату закриття. Пунктом 4.1 Реєстрація в державних реєстрахст. 4 Зобов'язання сторін після передачі(ст. 10), сторони домовились, зокрема, про те, що продавець та покупець зобов'язуються добросовісно співпрацювати між собою для забезпечення того, щоб продавець вніс зміни до записів у Державному реєстрі обтяжень, Реєстрі заборон відчуження та, щоб покупець вніс зміни до записів у Державному реєстрі іпотек щодо передачі всіх прав вимоги за кредитами протягом 130 календарних днів з дати закриття. Підпунктом (b) пункту 4.2 Передача документів стосовно кредиту(ст. 11) сторони встановили, що продавець зобов'язується передати покупцеві основні документи стосовно кредитів. Одночасно із врученням покупцеві основних документів стосовно кредитів та інших документів стосовно кредитів, продавець і покупець підписують акт приймання передачі документів стосовно кредитів щодо відповідних прав вимоги за кредитами. Абзацом (і) підпункту (а) пункту 4.6 Повідомлення позичальникам та особам, що надають забезпечення(ст. 13) сторони встановили, що покупець зобов'язується протягом 30 календарних днів з дати закриття, надіслати кожному позичальнику повідомлення про передачу, підписане сторонами, що стосується кредитного договору, стороною якого є позичальник, рекомендованим листом з повідомленням. 19.12.2011 року між сторонами був підписаний акт приймання передачі, в п.3 якого сторони стверджують, що продавець цим передав (відступив) права вимоги за кредитами покупцю, зазначені в додатку І до договору та деталізовані в додатку І до цього акту та покупець цим прийняв права вимоги за кредитами. Таким чином, датою закриття є дата підписання сторонами акту приймання - передачі та додатків до нього. Підтвердженням факту передачі правовстановлюючих документів на право вимоги у кредитних зобов'язаннях позивача перед банком, а одночасно з ними і самого права вимоги відповідачеві, є належним чином оформлені та посвідчені сторонами письмовий акт прийому-передачі разом із обов'язковим додатком І до цього акту, в якому має міститися інформація безпосередньо про договір про надання споживчого кредиту №1125359000 від 27.09.2007 року, або №1125359001 від 25 лютого 2009 року, як це встановлено додатковою угодою №1. Разом з цим, сторони встановили, що повідомлення про передачу права вимоги повинно бути підписане обома сторонами, та надіслане покупцем протягом 30 календарних днів з дати закриття (з 19 грудня 2011 року). Отже, початок перебігу строку припадає на 20 грудня 2011 року, а останній день припадає на 18 січня 2012 року, до моменту закінчення робочого часу поштового відділення зв'язку. Згідно конверта, у якому надійшло повідомлення про передачу, він був відправлений 19 січня 2012 року. Крім того, дане повідомлення не містить належних підписів жодної із сторін, натомість у ньому різними кольорами надруковані зображення підписів представника відповідача. Тобто, дане повідомлення відправлено відповідачем за обставин, що не відповідають встановленими сторонами умовам, а саме: за межами визначеного для цього строку та з відхиленням від встановленої форми, тобто без підписів обох сторін. [PERSON], на підтвердження відступлення права вимоги за договором споживчого кредиту №1125359000, відповідач до акту прийому-передачі, замість встановленого умовами договору відступлення та самого акту прийому-передачі додатку І до акту прийому-передачі (деталізований перелік), додає власноруч зроблений та одноосібно посвідчений представником банку витяг з додатку І до договору відступлення, у якому не зазначено дати видачі, юридичної особи, що його видала, місця її знаходження, повноваження особи, що засвідчила його підписом та скріпила печаткою. Разом з тим, у цьому витягу не містяться зазначені у додатку А до повідомлення про передачу договору іпотеки та договору поруки, які є забезпечувальними до договору про надання споживчого кредиту. За умовами договору відступлення, основні документи передаються одночасно, і до них належать як кредитний правочин так і забезпечувальні по відношенню до нього правочини, а тому вони також повинні б були бути відображені у додатку І до договору відступлення, а отже і у витягові з нього. Тобто, у ході виконання умов договору відступлення, у відповідача мусили б з'явитись належні та юридично значимі докази про перехід права вимоги у правовідносинах за договором про надання споживчого кредиту. Оскільки відповідач не надав позивачеві таких доказів про відступлення, які б мали юридичну силу, позивач вважає, що відповідач намагається примусити його безпідставно виконати зобов'язання за договором споживчого кредиту №1125359000 на свою користь за відсутності правових та юридичних підстав на право вимоги у цьому зобов'язанні; намагається надати позивачеві докази про перехід права вимоги до нього, але надає неналежні докази, позивач вважає, що банк (первісний кредитор) не передав відповідачеві документи, які засвідчують права, що передаються, а тому відступлення права вимоги не відбулося. Відповідач починаючи з дати першого звернення до позивача, станом на день звернення до суду із даною позовною заявою так і не надав позивачеві належних доказів переходу до нього права вимоги. В свою чергу позивач вважає, що в частині відступлення права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №1125359000, укладеного 27 вересня 2007 року між ним та АКІБ УкрСиббанк, договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року між ПАТ УкрСиббанкта ПАТ [PERSON] був укладений. Станом на день звернення до суду із даною позовною заявою, між позивачем та відповідачем відсутні будь-які правовідносини, а отже і будь-які права у відповідача та обов'язки у позивача. Позивач вважає, що у даному випадку способом захисту його законних прав та інтересів є встановлення того факту, що у відповідача відсутнє право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №1125359000 від 27 вересня 2007 року, а тому звертається до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримав, мотивуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, просив позов задоволити та додав, що відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували виникнення у нього його права вимоги та зобовязань позивача, чим фактично не визнає право позивача на належне виконання взятих на себе зобовязань. Виписка про з договору купівлі продажу прав вимоги за кредитами зроблена з порушенням ст. 77 Закону України Про нотаріат, так як не містить повний текст частини документа з певного питання, а тому з неї неможливо встановити, яким саме чином сторони погодили перелік правочинів, за якими відбулось відступлення права вимоги, а отже неможливо встановити чи були в цьому переліку правочини, субєктом правовідносин за якими є позивач. Акти приймання передачі, відповідно до яких сторони передали та прийняли права вимоги, не має звязку з договором купівлі продажу прав вимоги, оскільки не передбачені положеннями договору та його додатками, не відповідають формі укладення осевого правочину. Повідомлення про відступлення права вимоги не відповідає умовам договору, а саме: не скріплена підписами та печатками жодної із сторін договору та надіслана поза межами встановленого сторонами строку. З витягу з Державного реєстру іпотек неможливо встановити чи зверталося до нотаріуса ПАТ УкрСиббанкіз повідомленням про заміну іпотекодержателя, чи виконувалися умови договору купівлі продажу прав вимоги і чи було це актом волевиявлення ПАТ УкрСиббанк. Крім того, такий спосіб захисту, як визнання відсутності права вимоги за зобовязанням має місце в судовій практиці та неодноразово був застосований судами, зокрема, ухвалою від 12.04.2012 року у справі №5023/5582/11 Вищий господарський суд України відмовив Управлінню НБУ в Харківській області в допуску справи до провадження Верховного Суду України, в якій рішенням господарського суду Харківської області від 31.08.2011 року у справі №5023/5582/11, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.10.2011 року, позов Приватного акціонерного товариства Лізингова компанія Сприяннядо Публічного акціонерного товариства Земельний Банкзадоволено у повному обсязі: визнано відсутнім у Публічного акціонерного товариства Земельний Банкправо вимоги за зобовязаннями, які виникли у Приватного акціонерного товариства Лізингова компанія Сприянняна підставі кредитних договорів від 24.09.2007 року № 75-07/К, від 21.08.2008 року № 68-08/К та від 19.09.2008 року № 798/[PERSON], Донецьким апеляційним господарським судом винесена постанова від 20.04.2011 року у справі №28/267пд про залишення без змін рішення господарського суду Донецької області від 18.03.2011 року у справі №28/267пд, яким, зокрема, визнано відсутнім право іпотеки у Публічного акціонерного товариства Родовід Банк. Представник відповідача ПАТ Дельта Банк, [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнала, заперечувала проти його задоволення зазначивши, що серед норм чинного законодавства України відсутній такий спосіб захисту права, як встановлення відсутності права вимоги у зобовязанні за договором. Чинним законодавством України не передбачено заборони на перехід прав кредиторів за грошовими зобовязаннями до іншої особи, а заміна кредитора у зобовязанні не впливає на права та обовязки боржника і не потребує його згоди. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено по справі, 27.09.2007 року між [PERSON] та АКІБ УкрСиббанк, правонаступником якого є ПАТ УкрСиббанк, було укладено договір про надання споживчого кредиту №1125359000, відповідно до якого банк зобовязався надати позивачеві кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 192000,00 доларів США, а останній зобовязався повернути кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі (а.с.6-12). 25.02.2009 року між [PERSON] та ПАТ УкрСиббанкбула укладена додаткова угода №1 до договору про надання споживчого кредиту, відповідно до п.1 якої сторони домовилися про можливість використовувати у якості номеру договору, крім номеру, зазначеного при його укладенні, також і його реєстраційний номер в системі обліку банку, а саме: № 11225359001 (а.с.13). Згідно повідомлення про передачу від 12.01.2012 року, яке було отримано позивачем 24.01.2012 року, ПАТ УкрСиббанквідступило своє право вимоги за кредитним договором №1125359000 від 27.09.2007 року, а також за договором іпотеки від 28.09.2007 року та договору поруки від 27.09.2007 року (а.с.14). Однак, дане повідомлення відправлено відповідачем за обставин, що не відповідають встановленими сторонами умовам, а саме: за межами визначеного для цього строку та з відхиленням від встановленої форми, тобто без підписів обох сторін. 08.12.2011 року між ПАТ УкрСиббанкта ПАТ [PERSON] укладений договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого сторони погодили між собою порядок набуття відповідачем права вимоги, який включає в себе певну послідовність дій сторін та обовязковість підписання сторонами спільних документів встановленої форми і змісту, які юридично підтверджують факт виконання сторонами своїх зобовязань за договором відступлення та містять інформацію про їх зміст і обсяг (а.с.15-23). Підтвердженням факту передачі правовстановлюючих документів на право вимоги у кредитних зобов'язаннях позивача перед банком, а одночасно з ними і самого права вимоги відповідачеві, є належним чином оформлені та посвідчені сторонами письмовий акт прийому-передачі разом із обов'язковим додатком І до цього акту, в якому має міститися інформація безпосередньо про договір про надання споживчого кредиту №1125359000 від 27.09.2007 року, або №1125359001 від 25 лютого 2009 року, як це встановлено додатковою угодою №1. Разом з цим, сторони встановили, що повідомлення про передачу права вимоги повинно бути підписане обома сторонами, та надіслане покупцем протягом 30 календарних днів з дати закриття, тобто, в даному випадку з 19 грудня 2011 року. Як вбачається з матеріалів справи таке повідомлення було направлено позивачу лише 19.01.2012 року. [PERSON], на підтвердження відступлення права вимоги за договором споживчого кредиту №1125359000, відповідач до акту прийому-передачі, замість встановленого умовами договору відступлення та самого акту прийому-передачі додатку І до акту прийому-передачі (деталізований перелік), додав власноруч зроблений та одноосібно посвідчений представником банку витяг з додатку І до договору відступлення, у якому не зазначено дати видачі, юридичної особи, що його видала, місця її знаходження, повноваження особи, що засвідчила його підписом та скріпила печаткою. Згідно ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, також, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом. Зворотнім до визнання права є визнання відсутності права, зокрема, права на вимогу у зобов'язанні, стороною якого не є особа, яка намагається скористатись неналежним їй правом вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки відповідачем не надано належних доказів переходу до нього права вимоги у правовідносинах за договором про надання споживчого кредиту №1125359000 від 27 вересня 2007 року, укладеного між позивачем та ПАТ УкрСиббанк, з огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Визначаючись щодо стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати повязані з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати повязані з явкою до суду, витрати повязані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, а також витрати, повязані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій. За ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Беручи до уваги повне задоволення вимог [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ [PERSON] користь держави судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп., що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved