Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

30.08.2012 року позивач звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням виконкому [PERSON] сільської ради йому передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,201 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та знаходиться в м. Мартусівка Бориспільського району Київської області. 28.02.2005 року [PERSON] сільською радою виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ № 391900 на імя позивача. Однак при здійсненні кадастрової зйомки ТОВ Вертикальвиявлено розбіжності між площею та розмірами, зазначеними на плані зовнішніх меж земельної ділянки в Державному акті та результатами зйомки, а саме Державний акт на право приватної власності вданий на площу 0,201 га, а фактична площа земельної ділянки складає 0,1866 га. З цих підстав, позивач вимушений звернутись до суду з проханням скасувати Державний акт на право приватної власності на землю. У судове засідання сторони не зявились. Представник позивача надав заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги повністю підтримав та просив задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району надійшла заява, відповідно до якої при вирішенні справи покладаються до думку суду, та просить розглядати справу за відсутності їх представника. Дослідивши подані заяви, матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,201 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована в с.Мартусівка, Бориспільського району Київської області, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії РЗ № 391900, виданого [PERSON] сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності за № 39 /а.с. 4/. При складанні технічної документації, а саме під час здійснення кадастрової зйомки було виявлено розбіжності між площею та розмірами, зазначеними на плані зовнішніх меж земельної ділянки в державному акті. Так, державний акт на право приватної власності на землю виданий на площею 0,201 га,а фактична площа 0,1866 га. Згідно листа ТОВ Вертикаль№ 213 від 05.12.2011р. встановлено, що присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці 0,1866 га, яка є меншою на 0,0144 га від зазначеної в державному акті є недоцільним, оскільки площі в державному акті та довідці про присвоєння кадастрового номеру будуть різними, що в подальшому може викликати певні непорозуміння /а.с. 5/. Позивач, внаслідок зазначених вище розбіжностей в Державному акті на право власності на землю, позбавлений права володіти, користуватися та розпоряджатися належною йому на праві власності земельною ділянкою. Згідно із ч. І ст. 202, ч. І ст. 203, ч. І ст. 215 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, та підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вищезазначеної вимоги, передбаченої ч. І ст. 203 ЦК України. У відповідності до Інструкції Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності і право постійного користування землею, затвердженою наказом Держкомзему України від 4 травня 1999 року № 43, план меж земельної ділянки повинен відповідати дійсності, виправлення в державних актах не допускається. Згідно положень розділу 3 даної інструкції, державні акти на право власності на земельну ділянку видаються структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України, при цьому державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею також здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного Кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належної їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Тому, враховуючи, що внаслідок допущених помилок в Державному акті на право власності на землю помилки, позивач як власник даної земельної ділянки позбавлений можливості використовувати надане йому законом право на належну йому на праві власності на землю, і внесення виправлень до державних актів законом не передбачено, суд дійшов висновку, що Державний акт на право приватної власності на землю, виданий на імя позивача, не відповідає вимогам закону і його слід скасувати. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 107 гривень 30 копійок /а.с. 1/, покласти на позивача [PERSON] який сплатив їх при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved