Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-09 00:00:00

13.03.2012 року позивачка [PERSON] звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Комунального підприємства Бахмут-Водапро стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку з січня 2011 року по лютий 2012 року у розмірі 16630 грн. 65 коп. та стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем, який при звільненні позивача у грудні 2010 року не здійснив повного розрахунку з нею по заробітній платі, заборгованість по якій становила 473 грн. 17 коп. 12.08.2011 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області був виданий судовий наказ про стягнення вказаної заборгованості з відповідача на користь позивачки. Однак заборгованість по заробітній платі позивачці до теперішнього часу не сплачена. Відповідно до розрахунку позивачки середній заробіток за весь час затримки виплати розрахунку при звільнені за період з січня 2011 року по лютий 2012 року складає 16630 грн. 65 коп. Крім того, позивач вважає, що своїми неправомірними діями відповідач спричинив їй моральну шкоду, яку вона оцінює у сумі 2000 грн. Просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за весь час затримки виплати розрахунку з січня 2011 року по лютий 2012 року у розмірі 16630 грн. 65 коп. та стягнути моральну шкоду у розмірі 2000 грн. В письмових запереченнях проти позову, наданих суду 21.08.2012 року представник відповідача зазначив, що підприємство КП Бахмут-Водапозовні вимоги [PERSON] не визнає. Позивачу [PERSON] станом на 31.12.2010 року була нарахована заробітна плата та розрахункові виплати у сумі 1407 грн. 67 коп., з урахуванням сплаченого авансу сума заборгованості склала 881 грн. 17 коп. Вже станом на 12.08.2011 року сума боргу по сплаті заробітної плати складала 473 грн. 17 коп. В теперішній час з позивачкою проведено повний розрахунок, заборгованість по заробітній платі відсутня. Вважає, що в порушення ст. 233 КЗпП України позивачка звернулася до суду із позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з порушенням строку, вважає, що вина в діях адміністрації КП Бахмут-Водавідсутня, затримка відбулася в силу обєктивних обставин, усунення яких не залежать від волі та дій відповідача. Крім того, відповідач є комунальним підприємством, засновником якого є Артемівська міська рада, призначеним забезпечити потреби територіальної громади міста Артемівська в послугах централізованого водопостачання та водовідведення. Фінансування діяльності відповідача повністю залежить від надходження грошових коштів від споживачів послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. У зв`язку з збільшенням собівартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у 2010 році, значним підвищенням цін на електроенергію, паливо-мастильні матеріали послуги споживачам надавалися за економічно не обґрунтованими тарифами, що обумовило перебування підприємства в скрутному фінансовому становищі. Заборгованість по заробітній платі працівникам комунального підприємства Бахмут-Водастаном на 31.12.2010 року складала 1\~128\~161,39 грн. в кількості 409 осіб. При цьому заборгованість відповідача по заробітній платі на 01.07.2012 року становить вже 391\~861,88 грн. у кількості 226 осіб. В судовому засіданні позивачка та її представник на позовних вимогах наполягали з мотивів, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Заслухавши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали справи № 2-н-1948/2011, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З 02.01.2008 року по 31.12.2010 року позивачка працювала у відповідача на посаді пробовідбірником лабораторії. Наказом відповідача № 166-к від 31.12.2010 року позивачка була звільнена з роботи на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з переводом до ТОВ Артемівськводоканал(а .с. 3-5). При звільненні відповідач заборгував позивачу заробітну плату в розмірі 473 грн. 17 коп. Вказана сума була стягнута з відповідача на користь позивачки на підставі судового наказу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.08.2011 року. При цьому, 30.11.2011 року позивачці [PERSON] була частково сплачена заробітна плата за грудень 2010 року у розмірі 60 грн. 51 коп., у звязку з чим невиплачена заборгованість по заробітній платі складає 412 грн. 66 коп. (а. с. 25). Відповідач є комунальним підприємством, засновником якого є Артемівська міська рада, призначеним забезпечити потреби територіальної громади міста Артемівська в послугах централізованого водопостачання та водовідведенн. Фінансування діяльності відповідача повністю залежить від надходження грошових коштів від споживачів послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. У зв`язку з збільшенням собівартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у 2010 році, значним підвищенням цін на електроенергію, паливо-мастильні матеріали послуги споживачам надавалися за економічно не обґрунтованими тарифами, що обумовило перебування підприємства в скрутному фінансовому становищі. Заборгованість по заробітній платі працівникам комунального підприємства Бахмут-Водастаном на 31.12.2010 року складала 1\~128\~161,39 грн. в кількості 409 осіб. При цьому заборгованість відповідача по заробітній платі на 01.07.2012 року становить вже 391\~861,88 грн. у кількості 226 осіб, що підтверджується довідкою № 9 від 26.07.2012 року (а. с. 42). Відповідно до розрахунку, наданого позивачкою і виходячи з цього розрахунку, позивачка вимагає сплатити їй 16630 грн. 65 коп. середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку з січня 2011 року по лютий 2012 року. Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день його звільнення при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У зв`язку з цим суд зазначає, що невиплата в повному обсязі заробітної плати позивачу відповідачем була обумовлена об`єктивними причинами, які не залежали від його волі та були пов`язані з економічною ситуацією країни в цілому та комунального підприємства Бахмут-Водазокрема. При цьому суд враховує ту обставину, що заборгованість по заробітній платі позивачу за погашалась частково, остаточний розмір заборгованості по заробітній платі за грудень 2010 року на станом на 24.03.2012 року складав 412 грн. 66 коп., яка не є співмірною з вимогою про стягнення 16630 грн. 65 коп. середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку (п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці). Тому суд приходить до висновку, що з урахуванням розміру заборгованості по заробітній платі, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника підлягає стягненню з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 412 грн. 66 коп. Згідно з частиною 1 статті 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно з частиною 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень. Позивачем в ході судового провадження по даній справі не надано суду жодного доказу, які б підтвердили, що заборгованість по заробітній платі в розмірі 473 грн. 17 коп. на час подачі позову спричинило їй моральну шкоду. У зв`язку з викладеним, приймаючи до уваги встановлені судом обставини та відповідні ним спірні правовідносини, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: partial