Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 21\~408,07 грн., 214,60 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтуванні позовних вимог покликається на те, що 17 квітня 2008 року між ЗАТ АКБ Львів, повним правонаступником якого є ПАТ АКБ „Львів та [PERSON] було укладено кредитний договір №N25493/2, згідно якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 50 000 грн. для споживчих потреб, з кінцевим терміном погашення кредиту до 01.04.2013 року зі сплатою 15,5 % річних за користування кредитом. 25.03.2009р. між ними укладено Доповнення №1 до кредитного договору, згідно якого встановлено плату за користування кредитом у розмірі 30 % річних. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконала, не повернула отримані кошти та не сплатила нараховані відсотки згідно встановленого графіку. Станом на 30.05.2012 року умови кредитного договору не виконані, в звязку із чим просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, якою позов підтримав, просив задовольнити та розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, заяв про можливість розгляду справи за її відсутності від відповідача не надходило. Враховуючи наведене та відсутність заперечень зі сторони позивача, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено, що 17 квітня 2008 року між ЗАТ АКБ Львів, повним правонаступником якого є ПАТ АКБ „Львів та [PERSON] було укладено кредитний договір №N25493/2, згідно якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 50 000 грн. для споживчих потреб, з кінцевим терміном погашення кредиту до 01.04.2013 року зі сплатою 15,5 % річних за користування кредитом. 25.03.2009р. між ними укладено Доповнення №1 до кредитного договору, згідно якого встановлено плату за користування кредитом у розмірі 30 % річних, згідно умов якого відповідач зобовязувалась здійснювати погашення кредиту із сплатою нарахованих відсотків згідно встановленого графіка. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Проте, відповідач [PERSON] умови договору не виконала та кошти за договором кредиту відповідно до встановленого графіку не повертала. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно п.4.3 кредитного договору за несвоєчасне погашення кредиту або його частини, плати за користування кредитом або її частини позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день протермінування, а також відшкодовує банку завдані таким невиконанням збитки в повному обсязі. Наступний день після встановленої дати погашення кредиту (його частини), процентів рахується першим днем прострочки. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] умов договору не виконала, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених графіком повернення кредиту. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 30 травня 2012 року сума боргу за кредитом становить 21\~408,07 грн., з них 9\~166,33 грн.строкова заборгованість по кредиту; 8\~833,04 грн.- протермінована заборгованість по кредиту; 1\~640,49 грн.- заборгованість по відсоткам; 1\~767,71 грн.- нарахована пеня. З огляду на те, що відповідач [PERSON] прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не повернула отриманий кредит, не виконавши взятих за договором зобовязань, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором в сумі 21\~408,07 грн. підлягає стягненню в користь позивача з відповідача [PERSON], як позичальника. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Крім того, з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 214,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням в матеріалах справи. На підставі ст. 526, 530, 536, 611, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved