Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-30 00:00:00

У квітні 2012 р. [PERSON] пред'явив позов до ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому просив визнати припиненим укладений між ним, ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] договір поруки від 26.10.2007 р. № CNCNG10000350985/1 та стягти з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь 57279 грн. 26 коп. грошових коштів. Дані вимоги обґрунтовуються наступним. За вищевказаним договором [PERSON] зобов'язався у повному обсязі солідарно з [PERSON] відповідати перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за виконання [PERSON] зобов'язань за укладеним між останнім та ПАТ КБ «ПриватБанк» договором про іпотечний кредит. У зв'язку з смертю [PERSON] [INFO] р. договір поруки, що є предметом спору, припинився, проте ПАТ КБ «ПриватБанк» вимагав від [PERSON] на виконання цього договору поруки сплатити непогашену [PERSON] заборгованість за кредитом. На вимогу ПАТ КБ «ПриватБанк» позивач в період з 14.11.2008 р. по 15.01.2009 р. чотирма платежами сплатив відповідачеві заборгованість [PERSON] за кредитним договором у загальній сумі 57279 грн. 26 коп. Рішенням Ріпкинського районного суду, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 17.08.2010 р., відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання права власності на квартиру, що належала [PERSON], якою було забезпечено виконання зобов'язань останнього за укладеним між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитним договором. У цьому рішенні, серед інших мотивів, зазначено, що укладений між [PERSON], ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] договір поруки припинився у момент смерті [PERSON] Тому сплачені [PERSON] ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти у сумі 57279 грн. 26 коп. після припинення дії цього договору є безпідставно набутим ПАТ КБ «ПриватБанк» майном. Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення і задовольнити його вимоги. Доводи скарги зводяться до того, що згідно з нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, кредитор має право у будь-який час вимагати від боржника повернення безпідставно набутого останнім майна, і що місцевим судом помилково застосовано до спірних правовідносин норми ст.ст. 256, 267, 1282 ЦК України. У судовому засіданні [PERSON] та його представники підтримали апеляційну скаргу. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона піддягає задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи рішення, суд І інстанції виходив з того, що позивачем без поважних причин пропущено строк позовної давності, на застосуванні якого при вирішенні даної справи наполягав відповідач. Цього висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального й процесуального права, які регулюють спірні правовідносини. Так, по справі встановлено наступне. 26.10.2007 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк», нинішня назва якого - ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № CNCNG10000350985 (його копія на а.с. 10-15). Згідно з цим договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у сумі 50000 грн. 00 коп. під 15% річних на строк до 26.10.2017 р. У даному договорі також зазначено, що виконання [PERSON] кредитних зобов'язань забезпечено, зокрема, іпотекою належної останньому [ADDRESS] та укладеним з [PERSON] договором поруки від 26.10.2007 р. № CNCNG10000350985/1. Згідно з укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] і [PERSON] договором поруки від 26.10.2007 р. № CNCNG10000350985/1 (його копія на а.с. 6-8), [PERSON] зобов'язався відповідати солідарно з [PERSON] перед ЗАТ КБ «ПриватБанк» за своєчасне виконання [PERSON] зобов'язань за названим вище кредитним договором. [INFO] р. [PERSON] помер, що вбачається з копії рішення Ріпкинського районного суду від 31.05.2012 р. по справі за позовом [PERSON] до Ріпкинської селищної ради, ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання права власності на нерухоме майно, яке набрало законної сили (а.с. 18-20). Крім того, даний факт жодним з учасників судового розгляду не оспорюється. Після смерті [PERSON] ПАТ КБ «ПриватБанк» стало вимагати від [PERSON] сплатити непогашену [PERSON] кредитну заборгованість, посилаючись на те, що [PERSON] зобов'язаний сплатити дану заборгованість на виконання зобов'язань за договором поруки від 26.10.2007 р. № CNCNG10000350985/1. Це підтверджується поясненнями позовної сторони, запереченнями відповідача на позов (а.с. 78-80) та доданою до них копією претензії ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] від 06.10.2008 р. № 30.0.0.0.0.-03 (а.с. 81-82). На виконання вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] сплатив йому заборгованість [PERSON] за кредитним договором останнього з ПАТ КБ «ПриватБанк» у загальній сумі 57279 грн. 26 коп., а саме: 14.11.2008 р. [PERSON] сплатив 17000 грн. 00 коп., 27.11.2008 р. - 5545 грн. 33 коп., 26.12.2008 р. - 8130 грн. 70 коп., 15.01.2009 р. - 26603 грн. 23 коп., що підтверджується копіями платіжних доручень відповідного змісту а.с. 16). Рішенням Ріпкинського районного суду від 31.05.2010 р. (його копія на а.с. 18-20), яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 17.08.2010 р. (копія даної ухвали на а.с. 72), у задоволенні позову [PERSON] до Ріпкинської селищної ради і ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання права власності на [ADDRESS] відмовлено, незважаючи на визнання відповідачами позову. Цими судовими рішеннями встановлено, що укладений між ЗАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] і [PERSON] договір поруки від 26.10.2007 р. № CNCNG10000350985/1 припинився внаслідок смерті [PERSON], у зв'язку з чим [PERSON] не був зобов'язаний сплачувати ПАТ КБ «ПриватБанк» непогашену заборгованість [PERSON] за кредитним договором. Про те, що договір поруки, який є об'єктом спору по справі, припинився [INFO] р., позивач дізнався із згаданого вище рішення Ріпкинського районного суду. 11.03.2012 р. [PERSON] здав на пошту вимогу до ПАТ КБ «ПриватБанк» про повернення безпідставно сплачених останньому коштів на погашення заборгованості за укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] кредитним договором. Дану вимогу ПАТ КБ «ПриватБанк» отримало 14.03.2012 р. (а.с. 22-26). Розглянувши її, банк листом від 18.04.2012 р. № 30.1.0.0/2-120314/553 сповістив [PERSON] про те, що вирішення його вимоги потребує додаткового часу; одночасно банк приніс вибачення за спричинені [PERSON] незручності та зазначив, що про результати розгляду вимоги його буде повідомлено письмово (а.с. 73). З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Укладений між ЗАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] і [PERSON] договір поруки припинився [INFO] р. внаслідок смерті [PERSON] Отже після смерті останнього відповідач не мав правових підстав вимагати від позивача погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором. Таким чином, сплачені [PERSON] ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти у загальній сумі 57279 грн. 26 коп. на погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором за своєю юридичною природою є безпідставно набутим ПАТ КБ «ПриватБанк» майном. Тож в силу ст.ст. 1212, 1213 ЦК України ці кошти підлягають поверненню позивачеві. Висновок суду І інстанції про пропуск [PERSON] без поважних причин строку позовної давності є невірним. Так, ст. 261 ЦК України приписує, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Твердження позовної сторони про те, що про відсутність в неї обов'язку сплатити ПАТ КБ «ПриватБанк» суму непогашеної [PERSON] заборгованості за кредитним договором після смерті останнього вона довідалася з рішення Ріпкинського районного суду від 31.05.2010 р. про відмову у задоволенні позову [PERSON] до Ріпкинської селищної ради і ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання права власності на квартиру, ні у який спосіб не спростовано. Отже передбачений ст. 256 ЦК України трирічний строк позовної давності по даній справі має обчислюватися з 31.05.2010 р. Тож станом на 18.04.2012 р. (на дату пред'явлення позову) цей строк не пропущено. З викладеного випливає, що вимоги позивача про повернення відповідачем безпідставно отриманих коштів підлягають задоволенню. Позов в частині визнання припиненим укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] і [PERSON] договору поруки задоволенню не підлягає, оскільки для встановлення (підтвердження) факту припинення договору поруки внаслідок смерті боржника за забезпеченим порукою зобов'язанням постановляти рішення суду нема необхідності. Таким чином, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням рішення про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманих коштів і про відмову у решті позову. Враховуючи викладене,

Outcome: partial