Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом в суд до [PERSON] про визнання протиправними дій водія автоперевізника у ненаданні послуги по безоплатному перевезенні пільгової категорії пасажирів, стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн., та притягнення водія до дисциплінарної відповідальності, покликаючись на наступні обставини. Позивач є інвалідом війни третьої групи та відповідно до ст.13 п.7 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистумає право на безоплатний проїзд у громадському транспорті. 13 березня 2012 року близько 17.20 год. він, користуючись послугами з перевезень пасажирів автоперевізника „Червоноградське АТП 14628, зайшов у маршрутний автобус реєстраційний номер [NUMBER] на маршруті №7. Він предявив водію маршрутного автобуса посвідчення пільговика, на що останній йому у грубій формі безпідставно відмовив у наданні безоплатних послуг з перевезення, вчиняючи при цьому хуліганські дії щодо нього, виганяв його із транспортного засобу, при цьому вживав нецензурні слова в його адресу, неправомірно вимагав оплату за проїзд. Водій мотивував відмову в перевезенні тим, що в автобусі уже є два пасажири пільгової категорії. Водій вимагав від позивача оплати за проїзд у транспорті, а після відмови останнього, виганяв із салону автобуса. Своїми діями водій створив конфліктну ситуацію, під час якої порушив громадський порядок, образив його честь і гідність. Заподіяну йому моральну шкоду він оцінює в розмірі 3000 грн. Позивач зробив водію зауваження про те, що в салоні відсутній куток споживача, де має бути зазначено перелік категорій пільговиків, котрі користуються правом на безкоштовний проїзд, на що останній не реагував та заявив усім пасажирам, що особисто через його особу автобус не поїде по маршруту, вимкнувши двигун, чекав конфліктної ситуації та вимагав оплати за проїзд. При виході із маршрутного автобуса на авто зупинці селище Ватутінапозивач попросив водія назвати свої дані, що останній проігнорував. Постановою Червоноградського міського суду Львівської області водій [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності по ст. 173 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51 грн. Просить визнати протиправними дії водія автоперевізника Червоноградського АТП №14628 [PERSON], котрий перебуваючи при виконанні ним службових обовязків вчинив хуліганські дії щодо нього, тобто неправомірно і брутально виганяв його із транспортного засобу, при чому вживав нецензурні слова у його адресу, незаконно вимагав оплату за проїзд і незаконно відмовив в безоплатному перевезенні, просить стягнути в його користь заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 3000 грн. та притягнути водія до дисциплінарної відповідальності. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. В обґрунтування позовних вимог зіслався на обставини, викладені у позовній заяві та додатково пояснив, що неправомірними діями водія було істотно порушено його права та завдано моральну шкоду, яка полягає у приниженні його честі та гідності перед пасажирами автобуса. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив, тому суд на підставі ст.ст.224,225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистуяк інвалід війни. Товариства з додатковою відповідальністю „Червоноградське автотранспортне підприємство 14628 здійснює пасажирські автоперевезення в м. Червонограді, в тому числі на автобусному маршруті № 7 сполученням Автовокзал-Гірник. Підставою звернення [PERSON] до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди послужило те, що 13 березня 2012 року останній мав намір скористатись послугами по перевезенню пасажирів на автобусному маршруті №7 сполученням Автовокзал-Гірник". На автобусній зупинці навпроти магазину Барвіноквін зайшов у маршрутний автобус реєстраційний номер [NUMBER], який належить Червоноградському АТП №14628, яким керував водій [PERSON] При вході у салон транспортного засобу він повідомив, що має право на безкоштовний проїзд та предявив посвідчення про те, що він відноситься до пільгової категорії громадян. Однак водій автобуса відмовився здійснити безкоштовне перевезення, став вимагати оплатити за проїзд або залишити автобус, так як пільгові місця в салоні були зайняті. Згідно ст.13 п.7 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захиступозивач [PERSON] має право на безоплатний проїзд у громадському транспорті, яким він скористався 13.03.2012р., безкоштовно проїхавши у маршрутному таксі на автобусному маршруті №7, однак зазнавши при цьому приниження честі та гідності. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспортза відмову у пільговому перевезенні на автоперевізника накладаються штрафні санкції. Факт вчинення хуліганських дій [PERSON] щодо [PERSON] доводиться постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 11 квітня 2012 року про те, що [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення 51 грн. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно із ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;у приниженні честі та гідності фізичної особи а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У звязку із вчиненням хуліганських дій щодо позивача, висловлювання в його сторону нецензурною лайкою, незаконної вимоги оплати за проїзд, безпідставної відмови в послузі перевезення, як інваліду війни третьої групи, він пережив душевні страждання. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкодивід 31.03.1995 року №4 (зі змінами), розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних та фізичних страждань, з урахування в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, при визначенні розміру моральної шкоди зокрема враховується: стан здоровя потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках; час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України, обовязок відшкодувати завдану моральну шкоду покладається на особу (в тому числі юридичну), винну у спричиненні моральної шкоди. З урахуванням глибини моральних страждань, з урахуванням ступеня вини правопорушника, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 3 000грн. є завищеними, необґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення із [PERSON] в користь позивача [PERSON] 500 грн. заподіяної моральної шкоди. На думку суду, вимоги позивача [PERSON] про притягнення до дисциплінарної відповідальності водія автоперевізника ВАТ Червоноградське АТП-14628[PERSON], є безпідставними та не входять в компетенцію суду. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial