Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-07 00:00:00

16.07.2012 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, які знаходяться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Іванків, вул. В.Швеця, 12 в порядку спадкування за законом, після смерті її батька [PERSON], який помер 23.12.1999року. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 23.12.1999 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: с. Іванків Бориспільського району Київської області по вул. В.Швеця, 12 Позивачка стверджує, що прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Але нотаріус відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, в звязку з чим, позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області в судове засідання не зявився. Відповідач направив до суду письмову заяву, в якій при винесенні рішення покладається на розсуд суду, та просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги мають бути задоволені повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 грудня 1999 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії І-БК № 117144, виданим [PERSON] сільською радою Бориспільського району Київської області 23 грудня 1999 року/а.с.8/. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, які знаходяться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Іванків, вул. В.Швеця, буд.12, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області від 21.03.2012р. та виданим КП Бюро технічної інвентаризації технічним паспортом на даний житловий будинок /а.с. 9-13/. Спадкоємцями після смерті спадкодавця є позивач [PERSON] Дружина спадкодавця [PERSON] померла 15 червня 2010 року /а.с. 13, 22/. Позивач [PERSON] єдина спадкоємиця, яка прийняла спадщину після смерті свого батька, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, так, підтримує в належному стані будинок та господарські споруди та обробляє присадибну земельну ділянку. Згідно довідки виданої [PERSON] сільською радою, [PERSON] належав на праві власності будинок, який розташований в селі Іванків, Бориспільського району, Київської області по вулиці В.Швеця, буд. 12 та розташований на земельній ділянці, розміром 0,38 га /а.с. 13/. Спадкодавець [PERSON] на момент смерті не отримав свідоцтво про право власності та не зареєстрував його в Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації, проте право власності в порядку спадкування має бути визнано за спадкоємцем, тобто за позивачем. Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України 1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він подав нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини або вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шестимісячного строку з моменту смерті спадкодавця. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу України 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з позовною заявою, позивач після смерті [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном. Отже, є всі підстави стверджувати, що вищезазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами входить до складу спадкового майна, а позивач як єдиний спадкоємець, після смерті батиька має всі законні права на дане спадкове майно. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року „Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна", у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку". Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майнозатвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Відповідно до статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що докази, надані позивачем в обґрунтування його позовних вимог є достовірними, належними та допустимими. Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що оскільки [PERSON] мав право за життя оформити належним чином домоволодіння, отримати Свідоцтво про право власності на нього, а позивач в свою чергу набув право власності на спадковий будинок з часу відкриття спадщини, однак не може його оформити на своє ім'я, позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved