Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-13 00:00:00

В квітні 2012 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він народився у 1984р. від батьків [PERSON] та [PERSON], які не перебували у зареєстрованому між собою шлюбі. При реєстрації його народження у графі батько був зроблений запис [PERSON] відповідності до ст. 55 КпШС ( в редакції 1969р.) Після народження і протягом свого життя [PERSON] визнавав себе його біологічним батьком, називав його своїм сином, утримував його. Вони сімєю проживали разом в належних батьку 27/50 частинах житлового будинку №116 по вул. Яружній в м.Херсоні. 02.01.2001 року [PERSON] помер та після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 27/50 частинах житлового будинку №116 по вул.. Яружній в м. Херсоні. Після смерті батька позивач продовжував проживати у вказаному будинку, але вчасно спадщину не оформив із-за неповнолітнього віку , юридичної необізнаності та не встановленого факту батьківства. За вказаних обставин позивач просить суд встановити факт батьківства [PERSON] по відношенню до нього [PERSON], внести зміни до свідоцтва про народження [PERSON], зазначивши в графі батько- [PERSON], поновити строк на прийняття спадщини після померлого [PERSON], надавши додатковий строк три місяці. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що в період часу з 1980 по 2001 років перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON],від даного шлюбу у них народився син [PERSON]. Оскільки її попередній шлюб не був офіційно розірваний, то у свідоцтві про народження сина батьком зазначений [PERSON]. Представник Міського відділу РАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з'явився, на\~\~адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився 13.05.1984р., що підтверджується актовим записом № 96 про народження, зробленим Антонівською селищною радою Дніпровського району м. Херсона 24.05.1084 року. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON]. Проте біологічним батьком позивача був [PERSON], який помер 02.01.2001року, відповідно актового запису №1 зробленого 02.02.2001 року Антонівською селищною радою Дніпровського району м. Херсона. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт спільного проживання [PERSON] із померлим [PERSON], який був батьком позивача та приймав участь в вихованні та утриманні дитини, ці факти також додатково підтверджується фотокартками, наданими до матеріалів справи. Крім того, вказаний факт підтверджує мати позивача. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає необхідним встановити факт батьківства [PERSON] відносно позивача, оскільки з матеріалів справи та пояснень відповідачки та свідків вбачається, що [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON], інших можливостей у нього встановити факт батьківства не має. Відповідно до довідки, наданої Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою від 26.06.2012р., вих. № 1122/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 „Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З показань представника позивача, вбачається, що позивач пропустив строк на звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини через юридичну необізнаність, а також відсутність документів, що підтверджували б родинний звязок з батьком. Оскільки розяснення Пленуму Верховного Суду не містять вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними, суд приходить до висновку, що причини наведені позивачем є поважними, оскільки повязані з істотними труднощами для [PERSON] на вчинення цих дій.

Outcome: approved