Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2013 року звернулася до суду з позовом до Державного підприємства Сільськогосподарського підприємства Березівське (далі ПП СГП Березівське) про стягнення утриманих із заробітної плати працівника аліментів на утримання дітей, але не перерахованих стягувачу. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримав та пояснив суду, що чоловік позивачки [PERSON] працював на ПП СГП Березівське до 27.09.2011 року. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області останній був зобовязаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. В результаті чого ВДВС Пирятинського РУЮ Полтавської області було відкрито виконавче провадження, виконавчий лист надіслано відповідачу для утримання із заробітної плати [PERSON] аліменти. Відповідач отримавши виконавчий лист щомісячно утримував із заробітної плати аліменти, але не перераховував позивачці. В результаті чого станом на день звільнення [PERSON] 27.09.2011 року заборгованість відповідача становила 6511 грн. 55 коп. У добровільному порядку відповідач не бажав видати належні кошти позивачу, визнаючи наявність заборгованості, у звязку з чим [PERSON] змушена звернутися до суду. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. При винесенні рішення, суд керується ст. 11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] працював на ПП СГП Березівське до 27.09.2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження. (а.с. 5-6) Відповідно до довідки виданої ПП СГП Березівське від 14.03.2013 року № 114 борг підприємства по сплаті аліментів перед [PERSON] станом на 27.09.2011 року становить 6511 грн. 55 коп. (а.с. 7) Статтею 5 Закону України Про виконавче провадження закріплено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Відповідно до ст. 69 Закону, підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а якщо такий строк не встановлено - до десятого числа кожного місяця, наступного за звітним. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці кожні шість місяців надсилають державному виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України. Стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, зазначеної у статті 3 цього Закону, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини такої юридичної особи, в силу ст. 87. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Згідно з ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У свою чергу, ст. 79 ЦПК України відносить до судових витрат і витрати на правову допомогу. Таким чином, при стягненні витрат на правову допомогу визначального значення набуває саме документальне підтвердження понесених витрат. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] понесла витрати на правову допомогу у розмірі 700 грн. (а.с. 8, 17-19) У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved