Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив ( т. 3, а.с. 138-139 ) та підтримав в ході судового розгляду справи, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.08.2007 року в м. Суми, близько 17-00 год., на перехресті вулиць [PERSON] площа та [PERSON] сталось зіткнення автомобіля [NUMBER], який належить йому на праві власності, та автомобіля Фольксваген, д.н. [NUMBER], який належить [PERSON] у справах сім»ї та молоді Сумської обласної державної адміністрації, під керуванням водія [PERSON] Вважає, що ДТП сталося з вини водія [PERSON], який виконуючи маневр повороту ліворуч, перетинаючи смугу руху зустрічному транспорту, не забезпечив безперешкодний проїзд автомобілю позивача, що рухався в зустрічному напрямку та мав перевагу в русі, тобто порушив вимоги пунктів 10.1 та 2.3 ПДР України. Порушення ПДР, що допустив [PERSON], на думку позивача, знаходяться в прямому причинному зв»язку з подією ДТП і наслідками, що настали. Внаслідок ДТП, автомобіль ЗАЗ ДЕО зазнав механічних пошкоджень, а позивач отримав тілесні ушкодження. Остаточно уточнивши позовні вимоги, позивач за первісним позовом просить ухвалити рішення, яким стягнути з акціонерного страхового товариства закритого типу «Остра-Суми «на його користь в рахунок відшкодування майнової шкоди 12866 грн. 54 коп., витрати на проведення експертного дослідження 303 грн. 00 коп. та витрати на витрати на буксирування транспортного засобу 280 грн. 00 коп. Окрім того, позивач просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] у справах сім»ї та молоді Сумської обласної державної адміністрації на його користь в рахунок відшкодування майнової шкоди 510 грн. 00 коп., моральної шкоди - 5000 грн. 00 коп., витрати на проведення судових експертиз - 939 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу 3000 грн. 00 коп. та судові витрати по справі в сумі 177 грн. 50 коп. Будучи незгодним з первісним позовом, [PERSON] у справах сім»ї та молоді Сумської обласної державної адміністрації звернулося до суду із зустрічним позовом, який уточнило в ході судового розгляду справи ( т. 3, а.с. 104-106 ) і вважає, що винним в скоєнні ДТП є водій автомобіля ЗАЗ ДЕО - позивач [PERSON], який допустив порушення п. 8.7.3 ( е ) ПДР України і виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофору. Окрім того, у відповідності до вимог дорожніх знаків та дорожньої розмітки, із крайньої правої смуги автодороги він мав їхати лише праворуч на вул. [PERSON], а не прямо, в бік вул. Гагаріна. Остаточно уточнивши позовні вимоги, позивач за зустрічним позовом просить ухвалити рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування «та [PERSON] відповідно 4137,98 грн. та 510,00 грн. заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля майнової шкоди, поклавши на вказаних осіб витрат по оплаті судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи, а також по сплаті 3200 грн. витрат на юридичну допомогу. В судовому засіданні позивач за первісним позовом зустрічний позов не визнал. Представник відповідача - акціонерного страхового товариства закритого типу «Остра-Суми « в останнє судове засідання не з»явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. В попередніх судових засіданнях представник даного відповідача вказав, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням того, що відсутні докази того, що ДТП сталася саме з вини водія [PERSON] Окрім того, посилання позивача за первісним позовом, як на доказ вини водія [PERSON], на висновок повторної судово-автотехнічної експертизи є необґрунтованими, оскільки не спростовані висновки первісної експертизи, а також показання очевидця ДТП свідка [PERSON] Зазначає також, що акціонерне страхове товариство закритого типу «Остра-Суми « виконало скасоване судом касаційної інстанції перше рішення по цій справі, перерахувавши позивачу за первісним позовом кошти в повному обсязі. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування « в останнє судове засідання не з»явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суду надані заперечення проти позову, зі змісту яких вбачається, що зустрічний позов не визнається, оскільки винність водія [PERSON] не встановлена ( т. 3, а.с. 81 ). 3-тя особа [PERSON] в останнє судове засідання також не з»явилася, про час слухання справи була сповіщена належним чином. В попередніх судових засіданнях [PERSON] зазначав, що 21.08.2007 року, близько 17 год. він рухався на автомобілі Фольксваген, д.н. [NUMBER], який належить [PERSON] у справах сім»ї та молоді Сумської обласної державної адміністрації, по вул. Гагаріна в м. Суми в напрямку вул. [PERSON]. На перехресті з вул. Харківською йому необхідно було виконати поворот ліворуч в напрямку вул. [PERSON]. Виїхавши на перехрестя на зелений сигнал світлофора, він пропустив автотранспорт, який рухався з вул. [PERSON] на вул. Гагаріна. Побачив автотранспорт, який зупинився по вул. Героїв Сталінграду на двох смугах автодороги на жовтий сигнал світлофора та почав закінчував маневр повороту вліво, коли відчув удар в праву сторону автомобіля. Автомобіль ЗАЗ ДЕО він не бачив, т.я. передня частина автомобіля Фольксваген вже була спрямована в бік вул. [PERSON]. Вважає винним в скоєнні ДТП водія автомобіля ЗАЗ ДЕО [PERSON], який рухався на червоний сигнал світлофора. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи №4584, вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний позов належить задовольнити частково, виходячи з наступного : відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обовязковому обовязковому зясуванню при вирішенні спорів про відшкодування шкоди підлягають : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, позивач повинен довести факт заподіяння шкоди, вказати, якими та чиїми діями вони заподіяні, а також інші обставини, що мають значення для справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Підстави і порядок відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди визначається законодавством України. Як було встановлено під час розгляду справи, 21.08.2007 року в м. Суми, близько 17 год., на перехресті вулиць [PERSON] площа та [PERSON] сталось зіткнення автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок якого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а [PERSON] отримав забій м»яких тканин лобно-тіменної області ( т. 1, а.с. 12 ). Власником автомобіля [NUMBER], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ( т. 1, а.с. 6 ), а власником автомобіля [NUMBER], є [PERSON] у справах сім»ї та молоді Сумської обласної державної адміністрації, яке являється правонаступником [PERSON] у справах молоді та спорту Сумської ОДА ( т. 1, а.с. 59 ). До адміністративної або кримінальної відповідальності за фактом даної ДТП ніхто з водіїв не притягувався, водії при керуванні автомобілями були тверезі. Вищевикладені обставини підтверджуються матеріалами про відмову в порушенні кримінальної справи №4584 та сторонами не оспорюються. Судом встановлено, що сторони та свідки по-різному оцінювали дії водіїв до зіткнення транспортних засобів, по-різному описували дорожню обстановку, стан дорожнього покриття, погодні умови тощо. Внаслідок цього, після отримання додаткових відомостей, уточнення вихідних даних, по справі було проведено ряд судово-автотехнічних експертиз. Згідно зі ст.ст. 10-11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Зокрема, як на докази сторони послалися на : матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи №4584, висновок судово-автотехнічної експертизи №5437 від 03.11.2008 року, висновок повторної судово-автотехнічної експертизи №1628 від 07.04.2009 року, фотокартки з місця ДТП, письмові докази щодо розміру заподіяної кожній зі сторін майнової шкоди, а також показання 2 свідків : [PERSON] та [PERSON] Інших доказів суду сторонами не надано. Свідок [PERSON] пояснила суду, що в момент ДТП вона була присутньою у якості пасажира в автомобілі під керуванням [PERSON] та вони рухалися по вул. Героїв Сталінграду в бік вул. Гагаріна на зелене світло світлофора. Свідок бачила, що автомобіль під керуванням водія [PERSON] різко виїхав на перехрестя, виконуючи поворот ліворуч, перетнув смугу їх руху, внаслідок чого відбулася ДТП. Окрім показань даного свідка, позивач за первісним позовом, як на підставу доведеності вини водія [PERSON], посилається на висновок повторної судово-автотехнічої експертизи, проведеної експертом Сумського відділення при Харківському НДІСЕ ім. засл. проф. [PERSON] [PERSON]. З даного висновку експерта вбачається, що в діях водія автомобіля [NUMBER], [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1 та 16.6 ПДР України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв»язку з подією ДТП та наслідками, що настали ( т. 2, а.с. 1-7 ). Однак суд не може покласти в основу судового рішення даний доказ, виходячи з наступного. Стаття 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. У відповідності до ч. 1 ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Як вбачається зі змісту ухвали колегії суддів Верховного Суду України від 08.11.2011 року ( т. 2, а.с. 142-143 ), суд касаційної інстанції, переглядаючи рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08.09.2009 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 09.12.2009 року, встановив, що повторну судово-автотехнічну експертизу по даній справі було призначено з порушенням процесуального порядку. В т.ч. і дана обставина стала підставою для скасування попередніх рішень інстанційних судів. Висновки, зроблені в ухвалі колегії суддів Верховного Суду України, яка набрала законної сили, є обов»язковими для суду 1-ї інстанції, що розглядає справу повторно, що випливає зокрема із приписів ч. 3 ст. 61 ЦПК України. Окрім того, з висновками повторної судово-автотехнічної експертизи відповідач [PERSON] у справах сім»ї та молоді Сумської обласної державної адміністрації та 3-тя особа [PERSON] обгрунтовано не погоджувалися у звязку з тим, що експерт [PERSON] невірно визначив гальмівний шлях автомобіля ЗАЗ-DAEWOO [PERSON], навів у висновку суперечливі дані про швидкість даного автомобіля, вдався до самостійного збирання вихідних даних, в т.ч. і тих, що були відсутні у схемі ДТП, вважав беззаперечно доведеним ту обставину, що водій [PERSON] виїхав на перехрестя на зелене світло світлофора, не спростувавши, при цьому показання водія [PERSON] та свідка [PERSON] Ґрунтовне мотивування своєї незгоди з висновками експертизи відповідач - [PERSON] у справах сім»ї та молоді Сумської обласної державної адміністрації навело в письмовому клопотанні та у скарзі на судові рішення ( т. 2, а.с. 40-43, 126-128 ). Суд погоджується з такими доводами та мотивами відповідача. Таким чином, висновок повторної судово-автотехнічної експертизи суд визнає не допустимим доказом та вважає, що при вирішенні спору належить керуватися висновками первісного експертного дослідження, а також іншими наявними у справі доказами. Із показань допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] вбачається, що 21.08.2007 року, близько 17 год., він рухався на автомобілі Тойота в м. Суми по вул. Героїв Сталінграду в бік вул. Гагаріна та зупинився на 2-й смузі руху на червоне світло світлофору. Мимо нього, на заборонений сигнал світлофору, по 1-й смузі руху, яка дозволяла рух тільки направо, на вул. [PERSON], проїхав і виїхав на перехрестя через напрямний острівець ( п.п. 1.16.1.1 1.16.3 п. 34 ПДР України ) на автомобілі ЗАЗ-DAEWOO [PERSON] позивач [PERSON] Після цього відбулося зіткнення вищевказаного автомобіля з автомобілем Фольксваген, який закінчував поворот вліво на вул. [PERSON]. Ці показання свідка [PERSON] узгоджуються з показаннями водія [PERSON], а також із письмовими доказами : протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події та схемою ДТП, що містяться в матеріалах про відмову в порушенні кримінальної справи №4584. Окрім того, показання свідка [PERSON] узгоджуються також із виготовленими та оглянутими в судовому засіданні фотокартками та електронними документами місця ДТП, зокрема слідової картини ( т. 2, а.с. 25-27 ). Із цих фотокарток та зображень вбачається, що позивач [PERSON] на автомобілі ЗАЗ-DAEWOO [PERSON] проїхав, як і зазначав свідок [PERSON], справа від його автомобіля, по 1-й смузі руху та виїхав на перехрестя через напрямний острівець, після чого відбулося зіткнення транспортних засобів. З цих фотокарток чітко видно гальмівний шлях автомобіля ЗАЗ-DAEWOO [PERSON], а також згаданий вище напрямний острівець. У відповідності до п. 34 ( п.п. 1.1, 1.16.1.1 1.16.3 ) ПДР України : ·\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~горизонтальна розмітка 1.1 ( вузька суцільна лінія ) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей; ·\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~горизонтальна розмітка 1.16.1-1.16.3 - позначає напрямні острівці в місцях поділу, розгалуження або злиття транспортних потоків; ·\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~лінії 1.1 перетинати забороняється. Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №5437 від 03.11.2008 року, проведеної експертом Сумського відділення при Харківському НДІСЕ ім. засл. проф. [PERSON] Бражник ( т. 1, а.с. 217-224 ), провести аналіз свідчень водіїв-учасників ДТП щодо руху автомобілі ЗАЗ-DAEWOO [PERSON] на перехресті на червоний чи на зелений сигнал світлофора, не видається за можливе, тому дослідження проведено по 2 варіантам : по показанням водія [PERSON] ( варіант 1 ) та по показанням водія [PERSON] ( варіант 2 ). Як зазначалося вище, висновок експертизи є лише одним із доказів, який оцінюється судом за правилами ст. 212 ЦПК України. За варіантом 2 висновку судово-автотехнічної експертизи №5437 від 03.11.2008 року, який узгоджується з показання свідка [PERSON], водія [PERSON], протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події, схемою ДТП, а також із фотокартками місця ДТП, та якому суд надає перевагу, в діях водія автомобіля ЗАЗ-DAEWOO [PERSON] [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв»язку з подією ДТП та наслідками, що настали. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вищезазначені докази є логічними, послідовними та узгоджуються між собою. Слід зазначити, що свідок [PERSON] є незацікавленою у вирішенні спору особою, доказів того, що він до ДТП був знайомий зі сторонами, по справі не зібрано. Натомість свідок [PERSON] була знайома з позивачем, відтак є зацікавленою у вирішенні спору особою. Окрім того, про наявність даного свідка позивач за первісним позовом [PERSON] заявив лише при повторному розгляді справи в суді 1-ї інстанції. Не довіряти показанням свідка [PERSON] у суду підстав немає. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що саме з вини водія [PERSON] було пошкоджено автомобіль [NUMBER], який під керуванням водія [PERSON] виконував поворот ліворуч, сталась дорожньо-транспортна пригода, а [PERSON] у справах сім»ї та молоді Сумської обласної державної адміністрації було заподіяно майнову шкоду, що підлягає відшкодуванню. В задоволенні ж первісного позову належить відмовити за необгрунтованістю. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Зокрема, за наявності вини лише однієї особи, шкода відшкодовується винною особою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування ) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням ). Розмір заподіяної позивачу за зустрічним позовом прямої дійсної шкоди від ДТП підтверджується наданими суду письмовими доказами та становить 4647,98 грн. ( т. 1, а.с. 60-61 ). Судом встановлено, що [PERSON] застрахував свою відповідальність в Приватному акціонерному товаристві «ПРОСТО-страхування «( т. 1, а.с. 5 ), ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 25500 грн. на одного потерпілого, а франшиза становить 00,00 грн. Однак, розглядаючи спір в межах уточнених зустрічних вимог, з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування «на користь [PERSON] у справах сім»ї та молоді Сумської обласної державної адміністрації належить 4137 гривень 98 копійок в рахунок відшкодування майнової шкоди, а в задоволенні решти позовних вимог [PERSON] у справах сім»ї та молоді Сумської обласної державної адміністрації ( до [PERSON] ) належить відмовити за необґрунтованістю. На підставі ст. 88 ЦПК України, пропорційно задоволеній частині зустрічних позовних вимог, належить стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування «на користь [PERSON] у справах сім»ї та молоді Сумської обласної державної адміністрації 45 гривень 39 копійок в рахунок відшкодування судового збору та 26 гривень 70 копійки в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Між тим, суду не задано підтвердження понесення [PERSON] у справах сім»ї та молоді Сумської обласної державної адміністрації витрат на правову допомогу. В матеріалах справи відсутні : відповідний договір, розрахунок витрат та, власне, і будь-який документ, який би підтверджував факт передачі грошових коштів в сумі 3200 грн. від позивача за зустрічним позовом до ФОП [PERSON] через касу управляння або ж через банківські установи. У разі надання суду таких доказів, по справі може бути ухвалено додаткове рішення. Окрім того, у відповідності до ст. 380 ЦПК України, належить зобов»язати [PERSON] повернути [PERSON] у справах сім»ї та молоді Сумської обласної державної адміністрації 3126 гривень 50 копійок та акціонерному страховому товариству закритого типу «Остра-Суми «- 13449 гривень 54 копійки безпідставно отриманих коштів за скасованими судовими рішеннями ( т. 2, а.с. 182, 218, 221 ).

Outcome: partial