Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що, згідно Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.03.2005 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], після чого дітей передано під опіку Органу опіки та піклування виконкому Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради. Відповідно до довідки, виданої відділом РАЦС Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, батько малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] [PERSON], помер 11.05.2004 року. Рішенням виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради «Про утворення прийомної сімї та влаштування на спільне проживання та виховання малолітніх дітей» від 31.10.2012 року № 194, утворено прийомну сімю та прийнято [PERSON] та [PERSON] на спільне проживання та виховання позивача. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.06.2006 року ухвалено стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, на утримання [PERSON], [INFO]. При цьому, відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання [PERSON], [INFO], обовязок матері по утриманню дитини не виконує, через що позивач змушена звернутися до суду про стягнення з відповідачки на її користь аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності, і, не заперечує провести заочний розгляд справи у разі неявки відповідача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причину неявки в судове засідання не повідомила, що дозволило суду визнати її неявку в судове засідання з неповажних причин та, за письмовою згодою позивачки, відповідно до ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Органу опіки та піклування виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що, задоволення позову буде відповідати інтересам дітей. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.03.2005р. відповідача позбавлено батьківських прав відносно малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. При цьому, малолітніх дітей передано під опіку Органу опіки та піклування виконкому Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради. Згідно рішення № 194 від 31.10.2012 р. Виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради «Про утворення прийомної сімї та влаштування на спільне проживання та виховання малолітніх дітей», утворено прийомну сімю, та влаштовано до сім'ї позивача малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], та, [PERSON], [INFO], матірю малолітніх дітей є відповідач [PERSON]. Згідно Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.06.2006 року, на час розгляду даної цивільної справи з відповідача стягуються аліменти на утримання [PERSON], [INFO]. На момент розгляду справи домовленості між позивачем і відповідачем щодо утримання малолітньої [PERSON] - не досягнуто. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісяця. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, суд,

Outcome: partial