Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2007 року вона проживає однією сім'єю з відповідачем, шлюб не зареєстрований, від відповідача [PERSON] має двох малолітніх дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Відповідач [PERSON] постійної роботи не має, має періодичний заробіток, надає щомісяця 200-300 грн. на утримання дітей, яких позивачу не вистачає на утримання двох малолітніх дітей. Оскільки перебувала на обліку в Новоайдарському районному центрі зайнятості та отримувала допомогу як безробітна до березня 2013 року, на даний час забезпечити дітей вона не має змоги, тому, на думку позивача, відповідач повинен працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання двох малолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно. На підставі вищевикладеного, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох малолітніх синів у твердій грошовій сумі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, заперечень проти заочного розгляду справи, в разі повторної неявки відповідача в судове засідання, суду не надала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується судовими повідомленнями про час та місце розгляду справи (а. с. 12, 17), причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач [PERSON] заперечень проти заочного розгляду справи суду не надала, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідач по справі - [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON], в яких вказані відомості про батька, тобто [PERSON] (а. с. 5, 6). Позивач [PERSON], відповідач [PERSON], їх малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім'єю, за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 216/13 про склад сім'ї позивача, виданою головою Новоохтирської сільської ради Луганської області 29.03.2013 року (а. с. 8). Позивач [PERSON] безробітна, за період з 04.09.2012 року по 28.02.2013 року отримала дохід в розмірі 3209,60 грн., що підтверджується довідкою про доходи [PERSON], виданою Новоайдарським районним центром зайнятості (а. с. 7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу (заробітку) або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня становить 972 гривні. Статтею 182 ч. 2 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання двох дітей саме в твердій грошовій сумі, оскільки на момент пред'явлення позову до суду, що встановлено з пояснень позивача, відповідач не працював, постійного доходу чи заробітку не мав. Враховуючи матеріальне становище позивача, потреби малолітніх дітей позивача та відповідача у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 486 грн. на кожну дитину щомісячно, на думку суду, такий розмір утримання є співмірним з матеріальними можливостями відповідача, тому позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що сплату судового збору необхідно покласти на відповідача у розмірі, встановленому законом. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік»,

Outcome: partial