Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» звернулося до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № КЖЖ/0411/416/07 від 10.07.2007 року в розмірі 92284,12 грн., крім того, просить стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору в сумі 922,84, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачами порушено умови зазначеного договору в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за його користування та пені, що є предметом позовних вимог. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати в його відсутність, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав письмову заяву. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Судом досліджені письмові докази: копія кредитного договору № КЯСК/0411/416/07 від 10.07.2007р.. копія паспорту відповідачів, копія заяви на згоду чоловіка на отримання кредиту від 09.07.2007р., копія заяви - анкети на отримання кредиту, копія вимоги-повідомлення, розрахунок заборгованості, копія заяви на видачу готівки №128_65, копія витягу зі Статуту, копія свідоцтва про державну реєстрацію ПАТ акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк», копія положення про відділення №1 ПАТ АКБ «Індустріалбанк», копія довіреності представника позивача, довідки з адресного столу, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, клопотання представника позивача. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства»№ 514-УІ від 17.09.2008 року Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк». яке є правонаступником усіх прав та обов'язків Акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» (а.с.23-25). Відповідно до ч.І ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10 липня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Індустріалбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № КИ.СК/0411/416/07, відповідно до п. 1.1 якого, банк надав позичальнику у користування кредитні кошти у розмірі 18000грн. строком з 10.07.2007 року по 25.06.2010 року включно, на споживчі цілі, зі сплатою за користування кредитними коштами з розрахунку 9 % річних, якщо інше не передбачено особливими умовами договору, (а.с. 5) Відповідно до п. 7.1 договору кредиту за порушення строку погашення заборгованості за кредитом та/або сплати нарахованих відсотків, комісій банк може нараховувати пеню в розмірі 1% від своєчасно не сплаченої суми за кожний день прострочення платежу. Згідно з умовами п.п. 5.2,5.2.1 банк має право вимагати достроково стягнути суму заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків, комісій і штрафних санкцій, якщо позичальник не виконує умови договору та з боку позичальника має місце затримання сплати частини кредиту та/або відсотків за користування кредитом. Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно з ч.І ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до частини третьої ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Разом з тими, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. З ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 203 ЦК України, загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину: 1. зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2. особа, яка вчиняє правочин. повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3. волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4. правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5. правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6. правочин. що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем [PERSON] ні договір поруки, ні будь який інший договір не укладався, а отже відповідач [PERSON] не поручався перед кредитором за неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з умов договору кредиту № KRCK/0411/416/07 від 10.07.2007 року. Суд не бере до уваги посилання позивача на ст.ст.61, 65 СК України, оскільки доказів того, що кредитні кошти, отримані відповідачкою [PERSON] використані в інтересах сім'ї та стали об'єктом сумісної власності подружжя позивачем не надані. А та обставина, що під час укладання договору кредиту, відповідач [PERSON] надав свою згоду, як чоловіка, не є підставою для стягнення з нього боргу в солідарному порядку. Оскільки у відповідача [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» відсутні будь-які договірні зобов'язання, суд вважає вимогу позивача щодо стягнення з [PERSON], як солідарного боржника, суми заборгованості за кредитним договором № KRCK/0411/416/07 від 10.07.2007 року необгрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст.ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв'язку з порушенням відповідачкою [PERSON] умов договору кредиту, позивачем надані розрахунки по заборгованості за договором кредиту № KRCK/0411/416/07 від 10.07.2007 року станом на 27.09.2012 року (а.с.16-21), за якими сума заборгованості з боку відповідачки [PERSON] становить 92284,12, з яких: - по кредиту - 10285,65грн.;- по відсоткам -3234,32 грн.; по комісії 7604,75;- пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків -71159,40 грн. Щодо позовних вимог стосовно стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у сумі 71159,40 грн. слід зазначити наступне. Відповідно до ч. З ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. При цьому, згідно з положеннями ч. З ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає, що такою обставиною є те. що розмір нарахованої відповідачу пені більш значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, тобто її розмір є наслідком також бездіяльності позивача, який раніше не звернувся до суду з відповідним позовом. Виходить суд і з передбачених ст.ст.З, 509 ЦК України засад добросовісності, розумності та справедливості, тому зменшує розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, до 21124,72 грн. Всього на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 42249.44 грн. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованість за договором кредиту підлягає частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню з [PERSON] заборгованість за кредитом у розмірі 42249,44 грн. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідачки [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати в розмірі задоволених позовних вимог по сплаті судового збору в сумі 422,49грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial