Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-11 00:00:00

В квітні 2009 року позивачі звернулись до суду із позовною заявою, в якій просили суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 76 по вул. Артема, 54 в м. Миколаєві. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказували, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в спірній квартирі. Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] Відповідач є квартиронаймачем, хоча не проживає спірній квартирі з 2002 року, оскільки має іншу сімю. Коштів на оплату квартири та житлово-комунальних послуг відповідач не надає, добровільно знятися з реєстраціє не бажає, хоча втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачі позов підтримали, посилаючись на факти, наведені в позовній заяві, просили позов задовольнити. 30.11.2012 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив вселити його в спірну квартиру та встановити порядок користування квартирою № 76 по вул. Артема, 54 в м. Миколаєві, надавши в його користування кімнату загальною площею 11,3 кв.м., у загальному користуванні залишити приміщення коридорів, кухні, ванної кімнати, вбиральні, лоджій та вбудованої шафи. Обгрунтовуючи свої вимоги, [PERSON] в судовому засіданні вказував, що спірна квартира була надана його батьку, після смерті якого залишалась у їх користуванні. В 2005 році позивач [PERSON] та відповідач припинили шлюбні відносини. До 2007 року відповідач проживав у зазначеній квартирі, але згодом [PERSON] створювала неможливі для його проживання умови, а саме влаштовувала скандали, в звязку з чим він був вимушений періодично залишати спірне житло. Також, [PERSON] зазначав, що систематично сплачує кошти за користування квартирою та комунальні послуги. [PERSON] та [PERSON] зустрічний позов не визнали. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - ДЄЗ «Океан» про час та дату судового засідання повідомлена належним чином та своєчасно, в судове засідання не направила свого представника, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення сторін, давши належну оцінку показам свідків, суд вважає первісний позов не обгрунтованим та таким ,що не підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] доказаним з наступних Судом встановлено, що у відповідності до рішення виконкому міської ради № 442 від 27.02.2007 року видано свідоцтво № 351 про переоформлення, обєднання, поділ особового рахунку та відкрито особовий рахунок на гр.. [PERSON] житлову площу 40,76 кв.м., що складається з трьох кімнат [ADDRESS], правом укладання договору найму житлової площі. З довідки ДЄЗ «Океан» за вих. № 2199 від 10.03.2009 р. вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровано - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 серпня 2009 р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належать по 1/3 частці квартири [ADDRESS].(а.с. 61), але рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15.05.2012 року зазначене свідоцтво визнане недійсним (а.с.82). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Посилання позивачів [PERSON] та [PERSON] на акт від 07.04.2009 року непроживання [PERSON] та покази свідків [PERSON], [PERSON] спростовується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: квитанціями про сплату [PERSON] витрат на комунальні послуги (а.с. 19, 49-56), судовим наказом, за яким було стягнуто заборгованість за комунальні послуги у розмірі 4830,13 грн.(а.с. 39),яку [PERSON] частково сплачено (а.с. 54). Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] був обмежений у праві користування квартирою, оскільки позивачі чинили йому перешкоди. В постанові про відмову у порушенні кримінальної справи від 05.08.2009 року вказано, що [PERSON] та [PERSON] після розлучення у 2005 році за усною домовленістю встановили порядок користування квартирою №76, що знаходиться по вул. Артема, 54 в [PERSON], згідно якого [PERSON] проживав в одній з кімнат (а.с.59). Та обставина, що [PERSON] в період тимчасової відсутності не втрачав звязок із спірною квартирою, підтверджується рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03.10.2007 року, за яким позов [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право на житло задоволено та визнано, що [PERSON] на той час проживав у [INFO].(а.с. 64). Крім того, [PERSON] у 2009 році звертався до органів місцевої влади з питання приватизації квартири та отримав свідоцтво власності, яке за судовим рішенням визнано недійсним (а.с.64). Згідно ст. 71 Житлового Кодексу УРСР в судовому порядку особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки без поважних причин. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] фактично виконуються обов'язки, передбачені ст. 64 ЖК УРСР, а відтак жодних підстав для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, суд не вбачає, та визнає його тимчасову відсутність обумовлену поважними причинами. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення первісного позову. Зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки статтею 104 Житлового Кодексу Української PCP передбачена можливість члена сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого. приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Згідно плану квартира [ADDRESS], складається з трьох кімнат загальною площею 68,80 кв.м., житловою 40,30 кв.м., (а.с. 63). Відтак надання [PERSON] у користування окремої ізольованої кімнати площею 11,3 кв.м. є можливим та не порушує права інших співмешканців. Приміщення коридору, кухні, ванної кімнати, вбиральні, лоджій та вбудованої шафи необхідно залишити за їх призначенням у загальному користуванні співмешканців спірної квартири. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 107,30 грн.

Outcome: approved