Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачів майнової та моральної шкоди в розмірі 60 594,40 грн.., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON], ПП «Н-ТРАНС», [PERSON] «СТ «Іллічівське» в особі Маріупольської філії, [PERSON] про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди у розмірі 19520,45 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000 грн., заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] суду пояснила, що на підставі укладеного договору оперативної оренди транспортних засобів № 14/1 від 21.12.2009 р. ПП «Н-ТРАНС» отримало від [PERSON], фізичної особи підприємця, в орендне користування належні їй на праві власності транспортні засоби: автомобіль «DAF» моделі 95ХF430, реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом бортовим марки TRAX S393DOR, реєстраційний номер [NUMBER], які передало в керування водію [PERSON], працевлаштованому в підприємстві за трудовим договором. 21 червня 2010 року, о 19 год. 50 хв., [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, при керуванні належним йому на праві власності автомобілем «ВАЗ-2109», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись зі швидкістю 60 км/год. в напрямі від міста Маріуполя до міста Запоріжжя, на перехресті вулиць Леніна та Визволителів в смт. Розівка Розівського району, Запорізької області, допустив зіткнення з автомобілем «DAF» моделі 95ХF430, реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом бортовим марки TRAX S393DOR, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок зіткнення транспортних засобів напівпричепу бортовому марки TRAX S393DOR, реєстраційний номер [NUMBER], спричинені технічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту відповідно до Звіту №250 від 01.07.2010р. склала 49 844,4 грн., моральну шкоду, повязану з душевними стражданнями, яких зазнала [PERSON] у звязку із пошкодженням належного їй майна, оцінила в 10 000 грн., котрі і просила суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку. Зустрічний позов [PERSON] вважає таким, що не підлягає задоволенню, оскільки винною особою у скоєні ДТП є саме [PERSON], а тому просила у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] суду пояснив, що позовні вимоги позивачки [PERSON] не визнає, своєї вини у скоєні ДТП не вбачає. 21 червня 2010 р., о 19 год. 50 хв., перебуваючи у хворобливому стані , керуючи автомобілем ВАЗ-21093, зі швидкістю 30-35 км/год рухався по автодорозі Запоріжжя Маріуполь в напрямку міста Маріуполя. При русі на перехресті вулиць Леніна та Визволителів в смт. Розівка Розівського району, Запорізької області, на своїй смузі руху побачив стадо корів в кількості до 5 штук: три попереду, дві позаду, що займали ширину дороги до 10 м. Він став обїжджати стадо корів з виїздом на зустрічну для себе смугу, рухаючись мимо корів з боковим інтервалом в 7-10 метрів. При цьому автомобіль під його керуванням лівими колесами виїхав на узбіччя дороги, проїхав по зустрічній смузі 5м, а потім ще 5-10 метрів до місця зіткнення. Коли автомобіль ВАЗ-21093 знаходився від розділової (осьової) лінії на відстані 1м, то він побачив вантажний автомобіль, який знаходився від нього на відстані від 10 до 15 метрів та рухався зі швидкістю близько 60 км/год, в звязку з чим різко вивернув кермо вправо, проїхав 3-5 метрів, після чого відбулося зіткнення транспортних засобів під кутом 120-130 градусів. В напрямку руху автомобіля ВАЗ-21093 мало місце округлення дороги вліво. До того, як побачити вантажний автомобіль, він відволікся на мить від керування для того, щоб натиснути на кнопку магнітофона. Коли ж після натискання кнопки магнітофону він поглянув на проїжджу частину, то побачив вантажний автомобіль. Касету в магнітофоні не міняв. Вважає, що винним у ДТП є водій [PERSON], а тому просив у задоволені позову [PERSON] відмовити, а заявлений ним зустрічний позов задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача ПП «Н-ТРАНС» [PERSON] суду пояснив, що позовні вимоги [PERSON] та позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом не визнає, оскільки водій автомобіля «DAF» моделі 95ХF430, реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом бортовим марки TRAX S393DOR, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] правила дорожнього руху не порушував. Дорожньо-транспортна пригода 21.06.2010р. сталася з вини [PERSON], власника та водія автомобіля [NUMBER], який і є відповідальним за спричинену позивачці матеріальну та моральну шкоду, а тому зобовязаний її відшкодувати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача [PERSON] «СТ «Іллічівське» [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] «СТ «Іллічівське» в особі Маріупольської філії [PERSON] «СТ «Іллічівське» є страхувальник за «Полісом № ВС/7465872 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тип договору 1, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 25 500 грн., франшиза 510 грн.; строк дії з 16.01.2010р. до 15.01.2011р.; страхувальник приватне підприємство «Н-ТРАНС»; забезпечений транспортний засіб - марка TRAX, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова (шасі) VА9S393DORV129005, 2000 року випуску. Згідно до зазначеного полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої спричинена шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно із ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто винною особою. Вважає, що в скоєні ДТП, яке відбулось 21.06.2010р., [PERSON], котрий керував забезпеченим транспортним засобом, не винний, а тому просив суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] та в задоволенні зустрічного позову [PERSON] про стягнення з [PERSON] «СТ «Іллічівське» матеріальної та моральної шкоди відмовити. Представник відповідача ВАТ «СК «Оранта-Січ» [PERSON] суду пояснив, що ВАТ «СК «Оранта-Січ» в особі Розівської філії є страхувальник за «Полісом №ВС /7824921 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тип договору 1, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 25 500 грн., франшиза 510 грн.; строк дії з 04.08.2009р. до 03.08.2010р.; страхувальник [PERSON]; забезпечений транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ-2109», реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно до зазначеного полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої спричинена шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. За приписами ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто винною особою. Вважає, що в скоєні ДТП, яке відбулось 21.06.2010р., э змішана вина водіїв [PERSON] та [PERSON], котрий керував забезпеченим транспортним засобом, а тому просив суд при задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення із ВАТ «СК «Оранта-Січ» матеріальної шкоди визначити ступінь вини кожного водія і відповідно визначити суму матеріального відшкодування. Третя особа [PERSON] за первісним позовом і відповідач за зустрічним позовом, суду пояснив, що 21.06.2010р. о 19 год. 50 хв. на підставі подорожнього листа, виданого ПП «Н-ТРАНС», з яким перебуває у трудових правовідносинах, він керував технічно справним автомобілем DAF 95ХF430, сідельний тягач р/н [NUMBER] з напівпричепом бортовим TRAX S93DOR р/н [NUMBER], які є власністю [PERSON], рухався по автодорозі Маріуполь Запоріжжя зі сторони м. Маріуполя в напрямку м. Запоріжжя. При вїзді в смт Розівка Запорізької області знизив швидкість до 60 км/год та рухався на відстані близько 0,7-0,8метра від правого краю дороги. Підїжджаючи до Т-образного перехрестя вулиць Леніна та Визволителів, побачив на зустрічній для себе смузі стадо із 5-6 корів, які рухались в такому порядку: 2 чи 3 корови попереду, а інші - позаду та займали проїжджу частину дороги по її ширині не більше 1 метра. Супроводжували стадо чоловік і жінка. Потім він побачив, як у зустрічному для нього напрямку по своїй смузі рухався легковий автомобіль ВАЗ-21093 під керуванням [PERSON], який без включення лівого повороту різко, перетнувши суцільну осьову лінію, виїхав на його, [PERSON], смугу руху, а потім на узбіччя дороги, де продовжив рухатись у зустрічному для нього напрямку. Коли водій автомобіля ВАЗ-21093 став виїжджати з узбіччя на смугу зустрічного для себе руху, відстань до місця зіткнення транспортних засобів складала близько 20-25м. З метою запобігання зіткненню він застосував гальмування. Швидкість автомобіля ВАЗ 21093, коли той рухався по узбіччю дороги, а потім став виїжджати на смугу зустрічного для себе руху, складала близько 25-30км/год. Автомобіль DAF 95ХF430, сідельний тягач р/н [NUMBER] з напівпричепом бортовим TRAX S93DOR р/н [NUMBER], який мав вантаж вагою 15-16 тонн, стало виносити на смугу зустрічного руху, а водій автомобіля ВАЗ-21093 [PERSON] став приймати вправо по ходу свого руху і виїжджати вправо по ходу свого руху на протилежну смугу, після чого відбулось зіткнення правою передньою частиною автомобіля ДАF з лівою боковою передньою частиною автомобіля ВАЗ-21093 під управлінням [PERSON] Від удару автомобіль ВАЗ-21093 розвернуло у зворотній бік, а автомобіль під його управлінням виїхав вліво за межі проїжджої частини дороги, де зупинився, що в подальшому було відображено в протоколі огляду місця події та в схемі до нього. На проїжджій частині дороги відобразилися сліди гальмування вантажного автомобіля довжиною 12-13м до місця зіткнення транспортних засобів. Після зіткнення [PERSON] був без тями, його витягнули з машини, він був одягнутий в міліцейську форму, також від нього відчувався сильний запах алкогольних напоїв. Вважає, що він правил дорожнього руху не порушував, а ДТП сталось з вини водія автомобіля ВАЗ-21093 [PERSON] Заслухавши сторони, третю особу і їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 червня 2010 року, о 19 год. 50 хв., на перехресті вулиць Леніна та Визволителів в смт Розівка, Розівського району, Запорізької області, внаслідок зіткнення належного позивачці [PERSON] на праві власності автомобіля DAF, моделі 95ХF430, сідельний тягач, р/н [NUMBER] з напівпричепом бортовим TRAX S93DOR р/н [NUMBER], під керуванням водія ПП «Н-ТРАНС» [PERSON] , з автомобілем [NUMBER] під керуванням його власника [PERSON], який знаходився в стані алкогольного спяніння, автомобілю DAF 95ХF430, сідельний тягач р/н [NUMBER] з напівпричепом бортовим TRAX S93DOR р/н [NUMBER], спричинені технічні ушкодження. Автомобіль DAF 95ХF430, сідельний тягач р/н [NUMBER] з напівпричепом бортовим TRAX S93DOR р/н [NUMBER] згідно із свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів відповідно АНС №140144 від 25.12.2006р. та АНС №01443 від 25.12.2006р., виданих РЕВ 4-го МРВ м. Маріуполя УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, належать [PERSON] 27 квітня 2001 року [PERSON] виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області зареєстрована як фізична особа субєкт підприємницької діяльності, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію серії ВО2 №976291./а.с.14/ Згідно до Свідоцтва про сплату єдиного податку серії Г №532155 видом господарської діяльності [PERSON] як субєкта господарювання є здача в оренду рухомого майна. За договором №14/1 оперативної оренди транспортного засобу від 21.12.2009р. [PERSON] як фізична особа підприємець, про що свідчить посилання в Договорі на свідоцтво про державну реєстрацію та скріплення Договору печаткою ФОП [PERSON], передала в оренду приватному підприємству «Н-ТРАНС» транспортні засоби: автомобіль DAF 95ХF430, сідельний тягач р/н [NUMBER] з напівпричепом бортовим TRAX S93DOR р/н [NUMBER]./а.с.16/ Згідно до умов зазначеного Договору обумовлений сторонами строк оренди встановлений з 21.09.2009р. по 21.11.2010р. В пункті 3.2. Договору серед обовязків орендатора не вказаний обовязок по ремонту, у тому числі і після ДТП, напівпричепа бортового TRAX S93DOR р/н [NUMBER]. Суд вважає даний договір законним та таким, що не підлягає нотаріальному посвідченню. По-перше, Договір №14/1 оперативної оренди транспортного засобу від 21.12.2009р. відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину: він є законним, сторони, які його уклали, мають необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним і відповідало його внутрішній волі, вчинений у формі, встановленій законом, спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. По-друге, при його укладенні сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору: про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ст.798 ЦК України), а значить у відповідності до ст.638 ЦК України він є укладеним. Згідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до вимог ч.2 ст.799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.2 ст. 9 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання. Господарський кодекс України визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між субєктами господарювання, а також між цими субєктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст.1 ГК України). Згідно ч.1 ст.128 ГК України громадянин визнається субєктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу У господарських відносинах фізичні особи-підприємці приймають участь перш за все як підприємці, а не як фізичні особи, та лише на підставі їх реєстрації і внесення відомостей про них до єдиного державного реєстру. Набуття Позивачем статусу субєкта підприємницької діяльності (фізичної особи підприємця) підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, яка долучена до позовної заяви. Стаття 51 ЦК України передбачає, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, які регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Норми параграфа 5 глави 30 ГК України не встановлюють вимог щодо нотаріального посвідчення договорів оренди транспортних засобів у сфері господарювання. Положення ч.2 ст.799 ЦК України не можуть бути застосовані стосовно Договору №14/1 оперативної оренди транспортного засобу, оскільки правове регулювання підприємницької діяльності юридичних осіб та фізичних осіб підприємців в даному випадку є тотожними. У відношенні договорів оренди транспортних засобів, укладених юридичними особами, ЦК України та ГК України не вимагають обовязкового нотаріального посвідчення. З огляду на викладене ПП «Н-ТРАНС» на час скоєння ДТП на достатній правовій підставі був володільцем джерела підвищеної небезпеки. Наказом №163/к від 13.02.2007р. [PERSON] прийнятий на роботу до ПП «Н-ТРАНС» на посаду водія вантажних автомобілів та на час ДТП управляв транспортними засобами на підставі подорожнього листа вантажного автомобіля №16 від 21.06.2010р. /а.с.18-19/ Цивільно-правова відповідальність ПП «Н-ТРАНС» за шкоду, заподіяну третім особам, застрахована [PERSON] «СТ «Іллічівське» в особі Маріупольської філії за Полісом ВС/ 7465872 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тип договору 1, зі строком дії з 16.01.2010р. до 15.01.2011р. Забезпеченим транспортним засобом є напівпричіп бортовий TRAX S93DOR р/н [NUMBER]. Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії КХС №615350, виданого 14.09.2005р.,автомобіль [NUMBER] на праві власності належить [PERSON] / а.с. 76/ Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну третім особам, застрахована ВАТ «СК «Оранта-Січ» в особі Розівської філії за Полісом №ВС/7824921 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тип договору 1, зі строком дії з 04.08.2009р. до 03.08.2010р., з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну 25500 грн. (на одного потерпілого), франшизи на суму 510 грн. Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль [NUMBER]. Перший тип договору відповідно до пункту 1 статті 15 Закону України від 01.07.2004р. №1961-ІУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає страхування цивільно-правової відповідальності будь-якої особи, яка експлуатує його на законних підставах. Законною підставою експлуатації транспортного засобу є експлуатація на підставі права власності, господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або трудових відносин. Таким чином, ПП «Н-ТРАНС» та водій [PERSON] на момент ДТП на законній правовій підставі експлуатували транспортні засоби. Позивачка з посиланням на частину другу ст.1188 та ст.1190 ЦК України заявила позов до обох учасників дорожньо-транспортної пригоди, а саме: до ПП «Н-ТРАНС», який на момент ДТП був володільцем джерела підвищеної небезпеки, та до [PERSON], власника автомобіля ВАЗ-21093, вважаючи їх зобовязаними відшкодувати спричинену їй внаслідок ДТП матеріальну та моральну шкоди незалежно від вини. В якості співвідповідачів позивачка залучила до участі у справі страхові компанії. Але суд з викладеною правовою позицією позивачки не погоджується. Як вже було зазначено, між позивачкою та приватним підприємством «Н-ТРАНС» укладений договір №14/1 оперативної оренди транспортного засобу від 21.12.2009р., а тому відносини, що склались між сторонами даного договору, є за своїм характером договірними. При наявності договірних відносин матеріальна відповідальність сторін за спричинену шкоду регулюється ст.ст. 803,1166 ЦК України в загальному порядку, тобто при наявності вини. Згідно висновку комплексної судової транспортно-трасологичної та автотехнічної експертизи від 27.07.2012 року № 2762-2763, проведеної державною експертною установою Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз, дії водія автомобіля «ВАЗ-2109» [PERSON] не відповідали вимогам п. 10.1, дорожньої розмітки 1.1 (п.1 розділу 34 «дорожня розмітка») Правил дорожнього руху України і знаходились в причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія [PERSON] порушень вимог Правил дорожнього руху не вбачається, також він не мав технічної можливості попередити дану дорожнього-транспортну пригоду./а.с.157-163/ На підставі довідки Розівської ЦРЛ та протоколу №171 від 21.06.2010р. суд приходить до висновку, що [PERSON] в момент ДТП керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. З огляду на висновки експертизи та з врахуванням дослідженої у справі сукупності доказів: протоколу огляду дорожньо-транспортної події від 21.06.2010р. та складеної до нього схеми ДТП, пояснень [PERSON] та [PERSON] про обставини скоєння ДТП, суд приходить до висновку, що винною особою у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 21.06.2010р, є [PERSON], в звязку з чим вважає, що позов [PERSON] до ПП «Н-ТРАНС» та до [PERSON] «СТ «Іллічівське» задоволенню не підлягає. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами частини першої ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ст.ст.316, 320 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності , крім випадків, встановлених законом. Частиною 3 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Статтею 803 ЦК України передбачено, що наймач зобовязаний відшкодувати збитки, завдані у звязку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. Оскільки договором №14/1 оперативної оренди транспортного засобу від 21.12.2009р. не передбачено обовязку ПП «Н-ТРАНС» відремонтувати при пошкоджені напівпричіп бортовий TRAX S93DOR р/н [NUMBER], суд приходить до висновку, що право вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, належить позивачці [PERSON] При визначенні розміру матеріальної шкоди, спричиненої позивачці, суд виходить із висновку судово- автотоварознавчої експертизи від 04.10.2012 року № 454, про вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу - напівпричепа бортового марки TRAX S393DOR, реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 49 767,16 грн., а з врахуванням зносу 70% - 19 254 грн. 16 коп. /а.с.209-226/ Статтею 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Виходячи із викладеного, суд вважає, що розмір заподіяної позивачці матеріальної шкоди складає 49 767 грн. 16 коп., а з врахуванням зносу - 19 254 грн. 16 коп. Стаття 1192 ЦК України зобовязує особу, що спричинила шкоду, відшкодувати її в натурі за вибором потерпілої особи (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. За частиною другою наведеної норми розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається із приписів статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона «страховик» зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст.988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України від 01.07.2004р. №1961-ІУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Пунктом 36.1. ст.36 Закону України від 01.07.2004р. №1961-ІУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується страховою сумою. Відтак суд вважає за необхідне, з врахуванням вибраного позивачкою способу захисту майнових прав, виходячи із загальної оцінки відновлювального ремонту за експертизою і з якою погодився суд, оскільки [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність, стягнути з ВАТ «СК «Оранта-Січ» на користь позивачки [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди 18744 грн. 16 коп. (за мінусом франшизи 510 грн., як того вимагають положення ст.12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), а суму франшизи 510 грн. та різницю між вартістю відновлювального ремонту у сумі 49 767 грн. 16 коп. і розміром матеріальної шкоди, обчисленої з врахуванням зносу - 19 254 грн. 16 коп., яка складає 30 513 грн., а всього 31 023 грн. стягнути з відповідача [PERSON] Виходячи із приписів ст.34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобовязаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо у зазначений строк аварійний комісар або експерт не зявився, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобовязаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи. Оскільки ВАТ «СК «Оранта-Січ» аварійного комісара на місце настання страхового випадку та/або місцезнаходження пошкодженого майна для визначення розміру збитків не направляла, то підлягають стягненню із зазначеної страхової компанії на користь позивачки її витрати по проведенню експертизи по оцінці вартості відновлювального ремонту напівпричепа марки TRAX, моделі S393DO, реєстраційний номер [NUMBER], в сумі 750 грн. В решті позовних вимог [PERSON] по позиції відшкодування матеріальної шкоди суд відмовляє. Одночасно з цим, суд,

Outcome: partial