Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № HAG4RX55460110 від 23 грудня 2006 року в розмірі 44646,85 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23 грудня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір кредиту № HAG4RX55460110, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 4911,50 гривень, а відповідач зобовязався повернути кредит до 22 грудня 2008 року, та зобовязався щомісячно, сплачувати позивачу грошові кошти повернення частини тіла кредиту, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12% на рік. За несвоєчасне повернення кредитних коштів і сплату процентів, відповідач зобовязався сплатити пеню, штраф. Позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 4911,50 гривень. Відповідач свої зобовязання щодо погашення кредиту не виконує в результаті чого станом на 24 листопада 2011 року утворилась заборгованість у розмірі 44646,85 грн., тому позивач звернувся до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду клопотання в якому заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, також просив справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд, перевіривши заяву позивача, за згодою позивача ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 23 грудня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір кредиту № HAG4RX55460110, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 4911,50 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту, а відповідач зобовязався повернути кредит до 22 грудня 2008 року, та зобовязався щомісячно, сплачувати позивачу грошові кошти повернення частини тіла кредиту, зі сплатою за процентів у розмірі 12% на рік, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди на надання фінансового інструменту. За несвоєчасне повернення кредитних коштів і сплату процентів, відповідач зобовязався сплатити пеню, штраф. Вказані обставини підтверджені договором від 23 грудня 2006 року. Позивач кредит у розмірі 4911,50 гривень надав, а відповідач кредит отримав, що підтверджено заявою позичальника із підписом відповідача. Відповідач свої зобовязання щодо погашення кредиту не виконав, в результаті чого станом на 24 листопада 2011 року має непогашену заборгованість у розмірі 44646,85 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості по кредитному договору № HAG4RX55460110 від 23 грудня 2006 року, відповідно до якого борг складається з: -4543,99 гривень заборгованість за кредитом, - 16432,53 гривні заборгованість по процентам за користування кредитом, -2377,10 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом, - 18691,00 гривень пеня за несвоєчасне виконання зобовязань; -500,00 гривень штраф (фіксована частина), -2102,23 гривні штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконав, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з нього у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved