Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] третя особа Орган Опіки та Піклування виконкому Славутицької міської Ради Київської області - про визнання права власності на частку майна, зо є об.єктом спільної сумісної власності. Просить визнати за їх неповнолітнім сином, [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частку житлового приміщення яке знаходиться за адресою; [ADDRESS]. Та не чинити перешкоди у користуванні даним жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з,явилася, до суду надано письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наданими до суду документами. Відповідач в судове засідання не з,явився, його представник відповідно до наданого доручення до суду надав письмову заяву про розгляд справи без участі його довірителя і його, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Представник Органу Опіки і Піклування виконкому Славутицької міської Ради Київської області, в суд не з'явився, про час і місце слухання справи належним чином завчасно повідомлені, надійшла заява, згідно якої просять слухати справу за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Суд дослідивши письмові докази, прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та достатність підстав для їх задоволення у повному обсязі. Відповідно свідоцтва про право власності на житло від 24 червня 1999 року квартира яка знаходиться за адресою Єреванський кв-л 6.4 кв.2 у м Славутичі належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Згідно Договору купівлі - продажу 21 серпня 1999 року, [PERSON] діючи від себе та від імені неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] продав за 9000 грн. нерухоме майно, яке належало їм на праві спільної сумісної власності, яким є одна друга частка квартири за адресою: [ADDRESS], громадянину [PERSON] Відповідно до Договору купівлі-продажу 27.08.1999 року [PERSON] придбав кв. №45 у б.№9 Добринінського кв-лу м. Славутича. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] [INFO], став [PERSON], батьком з свідоцтвах про його народження записаний [PERSON]. З оглянутої в судовому засіданні справи 2-480/2005 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виселення з квартири за неможливості спільного проживання, рішенням Славутицького міського суду від 22.11.2005 року [PERSON] в задоволенні позову було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27.01.2006 року та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області, як суду касаційної інстанції, від 11.03.2008 року рішення Славутицького міського суду Київської області від 22.11.2005 року - залишено без змін. В своїх рішеннях вищевказаними судами було зафіксовано, що [PERSON] та неповнолітньому сину [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира за адресою: Київська обл., м.Славутич. [ADDRESS]. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або: не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При укладенні договору від 27.08.1999 року купівлі житла за адресою [ADDRESS] відповідач [PERSON], діяв в рамках вимог ст.14 ЦК України, в редакції від 18.07.1963 року, де вказано, що за неповнолітніх, які не досягли п'ятнадцяти років, угоди укладають від їх імені батьки (усиновителі) або опікун. В судовому засіданні знайшло підтвердження того що при придбанні житла за адресою [ADDRESS] між матір,ю неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] [PERSON] була усна угода, що спірна квартира є спільною сумісною власністю його та їх неповнолітнього сина [PERSON]. де кожному з співвласників належатимуть одна рівна частка спільної сумісно власності - спірної квартири. Статтею 17 Закону України «Про власність» в редакції Закону від 07 лютого; 1991 року визначено, що майно, придбане внаслідок спільної праці або на спільні кошти членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлені: письмовою угодою між ними. У відповідності до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є спільні» сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. При придбанні житла за адресою [ADDRESS] між сторонами була домовленість, що спірна квартира є спільною сумісною власністю відповідача і неповнолітнього сина [PERSON], де кожному з співвласників належатимуть одна рівна частка спільної сумісної власності - спірної квартири. Інше законом також не встановлено. Тому судом зроблено висновок, що у кожного з співвласників виникло право, на 1/2 частку спірного житлового приміщення. Тому вищенаведені обставини та додані позивачем письмові докази, дають підстави суду задовольнити вимоги позивача.

Outcome: approved