Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-18 00:00:00

У серпні 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та розірвання кредитного договору. Ухвалою суду від 08 травня 2012 року за клопотання представника позивача було здійснено заміну позивача - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» його правонаступником - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна». В обргунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 19 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001/5723/08 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток, відповідно до умов якого (з урахуванням протоколу N 120/8 засідання кредитного комітету бізнес - лінії «Приватні клієнти» від 26.06.2008 року, відповідно до заяви відповідача на зміну кредитного ліміту від 30.05.2008 року) позивач встановив відповідачу відновлювальну кредитну лінію в межах кредитного ліміту у сумі 50 000 грн., а [PERSON], в свою чергу, зобов'язався прийняти кредит та повернути суму кредиту на умовах, в строк та в порядку, що передбачені кредитним договором. Посилаючись на вказані обставини та порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, що призвело до заборгованості за кредитним договором, позивач, відповідно до останнього розрахунку, просив суд стягнути з відповідача 51423 грн. 91 коп., з яких: заборгованість за простроченим кредитом - 33 880 грн. 53 коп.; заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом - 16 743 грн. 38 коп.; комісія за прострочену заборгованість - 800 грн., а також розірвати кредитний договір № 001/5723/08, укладений між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачам 19 червня 2008 року. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що за наданим позивачем розрахунком неможливо зробити висновок про розмір заборгованості за кредитним договором та взагалі незрозумілим є розрахунок цієї заборгованості та нарахованих штрафних санкцій. Просив суд відмовити в задоволенні позову у зв'язку із його безпідставністю. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 19 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001/5723/08 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору Банк встановив відповідачу відновлювальну кредитну лінію в межах кредитного ліміту у сумі 50 000 грн. (з урахуванням протоколу № 120/8 засідання кредитного комітету бізнес - лінії «Приватні клієнти» від 26.06.2008 року, відповідно до заяви відповідача на зміну кредитного ліміту від 30.05.2008 року), а [PERSON], в свою чергу, зобов'язався прийняти кредит та повернути суму кредиту на умовах, в строк та в порядку, що передбачені кредитним договором. Законом України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що комерційні банки самостійно встановлюють умови надання кредиту. Згідно із копією Інформаційного листка від 19 червня 2008 року, копія якого знаходиться у матеріалах справи, [PERSON] був ознайомлений з умовами кредитування, а також отримав інформацію щодо орієнтовної сукупності вартості кредиту. Проте відповідач, порушуючи взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, не виконав їх належним чином, в зв'язку з чим, станом на 13.06.2012 року, виникла заборгованість в розмірі 51423 грн. 91 коп., з яких: заборгованість за простроченим кредитом -33 880 грн. 53 коп.; заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом -16 743 грн. 38 коп.; комісія за прострочену заборгованість -800 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами укладеного сторонами кредитного договору сплата основної суми кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно протягом дії договору до виконання сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі. Так, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частками (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Не погоджуючись із розрахунком суми заборгованості, представник відповідача не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували такий розрахунок. Однак, враховуючі наведені положення закону та умови кредитного договору, суд погоджується із розрахунком позивача щодо розміру заборгованість за простроченим кредитом у сумі 33 880 грн. 53 коп. та заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом сумі 16 743 грн. 38 коп., а всього - 50 623 грн. 91 коп., а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині нарахованої комісії за прострочену заборгованість у сумі 800 грн., суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки ані умовами кредитного договору, ані умовами кредитування, які викладені в Інформаційному листі від 19 червня 2008 року, не передбачено нарахування комісії на прострочену заборгованість. Не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині розірвання кредитного договору № 001/5723/08, який було укладено між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачам 19 червня 2008 року, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» не було стороною зазначеного договору та відповідно до умов договору факторингу № 03/09/11 від 23.09.2011 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за кредитного договору № 001/5723/08. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Ухвалюючи рішення, суд виходив із загальних засад цивільного судочинства: справедливості, добросовісності та розумності, зазначених у ст. З Цивільного кодексу України.

Outcome: partial