overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

22 травня 2012 року до суду з позовною заявою звернула [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 червня 2007 року в Коротичанській селищній раді Харківського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок втрати почуття любові та поваги один до одного, що призвело до відчуження і розпаду сім'ї, шлюбно-сімейні відносини не підтримують з серпня 2010 року. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON] [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву в якій просить слухати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, строк на примирення не потрібен. Відповідач до суду не з'явився, надав до суду заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, строк на примирення не потрібен. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 16 червня 2007 року в Коротичанській селищній раді Харківського району Харківської області за актовим записом № 06.(а.с.9) Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що подальше зберігання сім'ї неможливо та суперечить інтересам подружжя, позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 02.03.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.Сторони проживають окремо , не підтримують шлюбні відносини, позивач вважає, що сімя розпалась. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, і просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився , про час та місце розгляду був сповіщений в установленому порядку . За таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 02.03.2001 року сторони зареєстрували шлюб . Сторони припинили шлюбно- сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, на теперішній час сімя фактично розпалась і шлюб зберегти не можливо. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] ТВБВ [PERSON] банку №10017/0106, [PERSON] про визнання права власності на грошові кошти в сумі 4010грн на рахунку №68850, що належали [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] ТВБВ [PERSON] банку в судове засідання не зявився, звернувся до суду із письмовою заявою про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 17.07.2007 року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно: грошовий вклад в сумі 4010грн на рахунку №68850 у [PERSON] ТВБВ [PERSON] банку. [PERSON], згідно до ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері та відповідно до ст.1269 ЦК України, прийняла спадщину. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

ПАТ „Дельта Банк звернувся з позовом до суду до відповідача про повернення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 7 березня 2008 року відповідач отримав кредит договору №002-09860-070308,у вигляді відновлювальної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно Відповідач порушив договірні зобовязання і станом на 15.02.12 заборгованість становить 5004 гривні 86 копійок. Оскільки на неодноразові звернення про повернення кредиту відповідач не реагує, то виникла необхідність звернутись з даним позовом до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, попередньо подавши заяву, згідно якої просить позов задовольнити та розглядати позов без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, а тому суд вважає можливим на підставі ст.169 ЦПК України розглянути справу без його участі за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПАТ „Дельта Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення, як обґрунтований та документально підтверджений, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно не виконує умов кредитного договору, на всі звернення позивача до нього не звертає уваги. На підставі ст.ст. 16, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, посилаючись на те, що у них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. 05 квітня 2012 року сину виповнилось 18 років. На даний час син навчається на третьому курсі денного відділення ВСП Агротехнічного коледжу УНУС, що підтверджується довідкою з місця навчання. Згідно з ст.199 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила суд його задоволити, стягувати з відповідача ј частину всіх видів його заробітку(доходу) щомісяця до досягненням сином 23 років. Відповідач в судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, заперечень відносно позову не має. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, як обґрунтований, документально підтверджений та ніким не оспорюваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що 11 лютого 2009 року помер її вітчим [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно: ? частина житлового будинку по вул..Папаніна, 20 в м.Фастові та прості іменні акції ВАТ «Автотранспортник» в кількості 21 шт., на яке він заповіту не залишав. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачці було відмовлено, оскільки вона є падчерицею, а не родичкою померлого [PERSON], та не має відповідного документу про родинні відносини з ним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Представник відповідача проти позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що мати позивачки [PERSON] була одружена з [PERSON] вітчимом позивачки. 17 грудня 2003 року померла мати позивачки , після її смерті позивачці державним нотаріусом були видані свідоцтво про право на спадщину на приватизовану земельну ділянку площею 0.124 га в м.Фастові по вул..Папаніна,20, 0,100 га якої мають цільове призначення для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 0.024 га для ведення особистого підсобного господарства, та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме: на ? частину житлового будинку в м.Фастові по провул.Папаніна, 20 в м.Фастові,з відповідною частиною надвірних будівель. Інша частина цього ж будинку належала вітчиму позивачки [PERSON] 11 лютого 2009 року помер вітчим позивачки [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно: ? частина житлового будинку по вул..Папаніна, 20 в м.Фастові та прості іменні акції ВАТ «Автотранспортник» в кількості 21 шт., на яке він заповіту не залишав. В 2002 році позивачка разом з дітьми та чоловіком переїхали жити в м.Фастові з батьками та доглядати за ними. Після смерті матері позивачка з родиною надавала вітчиму опіку, забезпечувала побутові та медичні його потреби, оскільки інших родичів у нього не було. Поховала за власні кошти. Після смерті вітчима в повне володіння та користування позивачці перейшла частина житлового будинку та предмети домашньої обстановки та вжитку, які належали вітчиму. Відповідно до ст..1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. Суд вважає, що тільки за позивачкою повинно бути визнане право власності на спадщину після смерті вітчима, так як вони постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, поховала за власні кошти і вважається такою, що спадщину прийняв, згідно ст. 1268 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

13 квітня 2012 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій просить встановити факт належності Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії КВ №017138, виданого 25 червня 1997 року на імя [PERSON], яка проживала в [INFO] - [PERSON], померлої 24 липня 1999 року. Свою заяву обгрунтовує тим, що 24 липня 1999 року померла його мати [PERSON]. У свідоцтві про смерть, її імя зазначено як Галина. При видачі [PERSON], їй як члену КСП Великодимерське, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 017138 її імя помилково записано як Ганна. На даний час, при вирішенні питання про оформлення документів на прийняття спадщини даної земельної частки (паю) виникла необхідність встановити, що сертифікат серії КВ № 017138 дійсно виданий на імя [PERSON], тому заявник звернувся до суду та просить встановити, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 017138 виданий [PERSON] належить його покійній матері [PERSON]. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити з наведених у ній підстав. Представник заінтересованої особи будучи належно повідомленим, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона являється дружиною заявника [PERSON] з 1969 року і знала померлу [PERSON], по імені «Галина», яка постійно проживала зі своїм сином [PERSON] Зясувавши обставини справи, якими заявник обґрунтовував свою вимогу та дослідивши докази, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай), серії КВ №017138, виданого 25 червня 1997 року при написані імені власника даного сертифікату допущена помилка та замість Галина записано Ганна. Так особа, якій видано вказаний сертифікат встановлена та підтверджена свідоцтвом про смерть від 24 липня 1999 року серії І - БК № 109849, паспортом громадянина України серії УІІІ-БК № 523446 виданого Броварським РОВС Київської області 03 квітня 1986 року, та в даних документах записана як [PERSON] Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до вимог ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінивши в сукупності досліджені докази, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] обгрунтована і доведена, у зв'язку з чим вона і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON], посилаючись на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 11.03.2007 року укладеним з позивачем. Згідно даного договору банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 2831,36 грн. на строк до 10 березня 2008 року, який [PERSON] зобовязувався повернути, сплачуючи кредит щомісячними платежами з встановленими відсотками. В звязку з несплатою кредиту та відсотків, станом на 8 грудня 2011 року утворилась заборгованість, що складає 3371,60 грн., з них: 2381,66 грн. сума неповерненого кредиту; 133,48 грн. заборгованість по відсотках; 856,46 грн. заборгованість по комісії. Представник позивача в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 11.03.2007 року укладеним з позивачем. Згідно даного договору банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 2831,36 грн. на строк до 10 березня 2008 року, який [PERSON] зобовязувався повернути, сплачуючи кредит щомісячними платежами з встановленими відсотками. В звязку з несплатою кредиту та відсотків, станом на 8 грудня 2011 року утворилась заборгованість, що складає 3371,60 грн., з них: 2381,66 грн. сума неповерненого кредиту; 133,48 грн. заборгованість по відсотках; 856,46 грн. заборгованість по комісії. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязок позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 509, 525, 526, 530, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

Позивачка в травні 2012 року звернулася до суду з позовом, де вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24.04.1998 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, рішенням суду від 19.08.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Проте відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, не бере участі у його вихованні, тому позивачка змушена звернутися до суду. Просила суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~500,00 грн. щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, на його задоволенні наполягала. Відповідач у судове засідання зявився, позов визнав частково в розмірі 600,00 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 050239, виданого ВРАГС виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська. Згідно свідоцтва про народження у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.08.2010 року шлюб між сторонами було розірвано. Сторони разом не проживають, відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями позивача та відсутніми письмовими поясненнями відповідача. У відповідності зі ст. ст. 180, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати і надавати матеріальну допомогу на дитину, при цьому розмір аліментів за заявою платника або одержувача аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний доход, або частина доходу одержує в натурі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у судовому порядку у розмірі 600,00 грн. щомісяця, виходячи з його матеріального становища, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини зобовязаний її матеріально утримувати. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 214,60 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

ПАТ Акціонерний комерційний банк Базису лютому 2012 року звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 519\~090,25 грн. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що відповідно до Кредитного договору № 0405/СПЖ від 05.04.2007р. [PERSON] отримала кредит у сумі 150\~000,00 доларів США зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 519\~090,25 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, суду надав заяву, в якій просить просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання у справі не зявилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 0405/СПЖ від 05.04.2007р. [PERSON] отримала кредит у сумі 150\~000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування ним. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою умов зазначеного кредитного договору заборгованість за нею станом на 08.02.2012р. склала 519\~090,25 грн. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України одною з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-04 00:00:00

14.05.2012 року до суду заявлено даний позов, в якому позивачка [PERSON] вказує, що 25.10.2009 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, вона є спадкоємцем за заповітом. Позивачка пропустила визначений законом шестимісячний строк для подання до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки не була обізнана про існування заповіту і Державного ату на землю, причину пропуску вважає поважною, тому просив рішенням суду визначити йому додатковий строк для подання до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не зявилася, просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій не заперечує проти позовних вимог, просить справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог, виходячи з наступного. Беззаперечно доведено, що 25.10.2009 року померла [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина за заповітом. Позивачка пропустив визначений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, в звязку з необізнаністю існування заповіту померлої і цю обставину суд визнає поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказані правовідносини регулюються: - ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки, після смерті 25.10.2009 року [PERSON] відкрилася спадщина, позивачка є спадкоємцем за заповітом і пропустила визначений законом шестимісячний строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то задля захисту спадкових інтересів додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини їй необхідно визначити рішенням суду.

Outcome: approved