Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-07 00:00:00

10.08.2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Надра», третьої особи приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], в якому просить визнати припиненим з 07.03.2012 року іпотечний договір від 21.08.2007 року, укладений між ВАТ КБ «Надра»та [PERSON], посилаючись на придбання предмету іпотеки квартири [ADDRESS] з прилюдних торгів. Також просив усунути перешкоди в розпорядженні придбаним майном - квартирою №64 по вул. Робочій, 11 в м. Миколаєві, шляхом скасування заборони відчуження №5523992 від 21.08.2007 року, скасування запису державного реєстру іпотек та зобовязання третю особу вилучити обтяження обєкта нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та виключення запису з реєстру іпотек. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги, просив також стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн., моральну шкоду в сумі 20000 грн. та судові витрати по справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтвердив викладені в позовній заяві обставини, просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав. Пояснив, що вирішення питання про скасування заборони відчуження відноситься до повноважень головного офісу ПАК КБ «Надра», тому заборона Миколаївською філією ПАК КБ «Надра»не знята, просив в задоволенні позову відмовити. В судове засідання третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] не зявилась, причину неявки суду не повідомила, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 05.03.2012 року позивачем [PERSON] з прилюдних торгів було придбано квартиру [ADDRESS], про що було складено акт про реалізацію предмета іпотеки Заводським відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 07.03.2012 року. 01.06.2012 року виконавчим комітетом Миколаївської міської ради видано [PERSON] свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. 19.06.2012 року Миколаївським ММБТІ видано витяг про державну реєстрацію права власності на квартиру. Проте відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 21.08.2007 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] накладена заборона на відчуження квартири [ADDRESS] на підставі іпотечного договору від 21.08.2007 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра», яка до теперішнього часу не знята, в звязку з чим позивач не має можливості в повній мірі розпорядитися належною йому квартирою. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.17, ст.50 Закону України «Про іпотеку»іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки. Після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат»одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики , повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, нотаріус або посадова особа виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 9 постанови від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст. 1167 ЦК України. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON] суд враховує характер та тривалість моральних страждань, спричинених бездіяльністю відповідача, порушення нормального ритму життя позивача, знаходження у пригніченому стані, порушення сну та погіршення відносин з родиною та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 2000 грн., оскільки саме така сума на думку суду відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням обставин при яких було спричинено моральну шкоду. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, витрати на правову допомогу є судовими витратами, а за правилом ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] в частині визнання припиненим договору іпотеки, усунення перешкод у розпорядженні майном, стягнення судових витрат підлягає задоволенню, в частині відшкодування моральної шкоди позов підлягає частковому задоволенню в сумі 2000 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: partial