overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про виключення з актового запису відомостей про особу як батька дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з травня 2006 року не проживає однією сім?єю з [PERSON] і він не може бути біологічним батьком [PERSON], який народився 22 вересня 2010 року у відповідача. Позивач просить суд виключити його з актового запису про народження [PERSON], 22 вересня 2010 року. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, повідомлялась про день, час та місце розгляду справи. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками записані [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія 1-ВЛ №222050 від 04 лютого 2011 року (а.с.7). [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано 08 квітня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія 1-АМ №057283 (а.с.5). 11 вересня 2010 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія 1-АМ №081684 від 11 вересня 2010 року (а.с.6). [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON], 22 вересня 2010 року у зв?язку з тим, що з травня 2006 року позивач з відповідачем не проживали однією сім?єю і не вели спільного господарства. З 2009 року [PERSON] мешкав у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Відповідно ч.2 ст.136 ЦК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу дитини з актового запису про її народження. Судові витрати розподіляються, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила стягнути з відповідача [PERSON]аліменти на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що 12.06.1993 року вони зареєстрували шлюб, від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO], на даний час вони проживають окремо і дитина знаходиться на її утриманні. Добровільно відповідач матеріальну допомогу не надає. Відповідач позов визнав і аліменти платити згідний, про що повідомив по телефону. Вислухавши позивачку, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на тій підставі, що згідно ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки, в зв'язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку та дивідендів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.ст. 181-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини і повідомила, що вона та відповідач від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-хрічного віку, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість її надавати. Просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною 3-х років. У судове засідання позивач не зявилася, однак подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав частково та зазначив, що взмозі сплачувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу). Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 79, 80, 84 СК України. Відповідно до ч.ч. 2,4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-хрічного віку, що підтверджується довідкою НВП ТОВ Медівінвід 18.01.2012 року № 13, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, хоча має можливість її надавати, оскільки є чоловіком працездатного віку. При цьому, суд вважає, що справедливим розміром аліментів на утримання [PERSON] буде 1/6 частина усіх видів заробітку (доходу) [PERSON]. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також слід стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 214,60 грн. на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності документів особі та просила встановити факт, що трудова книжка на імя [PERSON], видана 15.07.1975 року, належить [PERSON], [INFO], та факт, що Диплом № 493569 на імя [PERSON], виданий 18.07.1975 року Професійно-технічним училищем № 7 м. Вінниці, належить [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що у внесенні змін (виправлень) у вказані документи в адміністративному порядку їй було відмовлено без наведення мотивів та підстав такої відмови, що порушує її права, у тому числі право на отримання пенсії за віком. Заявниця [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у заяві, та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці - заперечував проти задоволення заяви, подав до суду письмове заперечення від 02.10.2012 року № 2194/06-42-2/09, яке долучено до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, в тому числі і факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до повторного Свідоцтва про народження серії 1-АМ № 129386 від 03.04.2001 року, 28.02.1957 року у с. Підвисоке Оратівського району Вінницької області народилася [PERSON], про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження 20.03.1957 року було зроблено відповідний запис за № 20. Як вбачається з повторного Свідоцтва про одруження серії І-АМ № 061127 від 03.04.2001 року, [PERSON] змінила прізвище на Кошенко(паспорт серії АА № 078337 виданий 10.10.1995 року Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області, на імя [PERSON], [INFO]). Однак, трудова книжка видана 15.07.1975 року на імя [PERSON], [INFO], а Диплом № 493569 виданий 18.07.1975 року Професійно-технічним училищем № 7 м. Вінниці на імя [PERSON]. У внесенні змін (виправлень) у вказані документи в адміністративному порядку заявниці було відмовлено без наведення мотивів та підстав такої відмови, що порушує її права, у тому числі право на отримання пенсії за віком. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість її надавати. Позивач просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 25% від доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявилася, однак подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, у якій позов визнав повністю та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість її надавати. Правовідносини сторін ґрунтуються на положеннях ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. \~ Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави 214,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 250 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобовязаний надавати та має нерегулярний заробіток. Позивач в судове засідання не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач судове засідання не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає в повному обсязі, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2000 року. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ИД № 077114, дочка [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ИД №164819. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Носівської сільської ради Підгаєцького району від 26.09.2012 року № 603, [PERSON] та [PERSON] пербувають на утриманні у матері [PERSON] Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з матірю та знаходиться на її утриманні, а відповідач не виконує свій обовязок по утриманню неповнолітніх дітей, не надає їм матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча є працездатним. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дітей, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівності обовязку батьків щодо утримання дітей. Враховуючи вищенаведене та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітніх дітей, тому суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочки - [PERSON], 16 лютого2005 року народження в твердій грошовій сумі по 250 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2012 року до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 19 жовтня 2012 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

У березні 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 жовтня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільнику Хмільницького районного управління юстицій Вінницької області за актовим записом № 218. Позов мотивований тим, що у подружжя різні погляди на життя та ведення справ сім'ї, несумісність характерів, на даний час між ними склалася взаємна відчуженість, кожен зі сторін веде відособлений спосіб життя, сторони не проживають разом більше одного року, а тому позивач вважає, що шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї із відповідачем є неможливим. Спору про розподіл майна не мають. Згода на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], між сторонами досягнута. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 30 жовтня 2009 року сторони у справі зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільнику Хмільницького районного управління юстицій Вінницької області за актовим записом № 218. Від цього шлюбу у них є син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживатиме разом із позивачем. В даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства через різні характери та погляди на життя, а тому прийшли до переконання про небажання примиритися та перебувати у шлюбі. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування в шлюбі суперечитиме інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач відмовляеться вчинити дії, пов'язані з відшкодуванням боргу, посилаючись на те, що відповідно до листа від 20 липня 2012 року за № 242 Хмільницької облфізлікарні, за [PERSON], яка займала посаду молодша медсестра, прибиральниця кабінету грязелікування, була звільнена із займаної посади 25 червня 2012 року наказом Хмільницької облфізлікарні від 25 червня 2012 року за № 36,рахується заборгованість по заробітній платі в сумі 416 грн. 35 коп. З даним листом [PERSON] була ознайомлена, підтвердженням цього є її особистий підпис під наказом і написано нею власноручно, що забов'язуюсь повернути даний борг протягом 10 (десяти) днів з дня підпису 23 липня 2012 року. На адресу відповідача адміністрацією лікарні надсилались, неодноразово, рекомендовані листи про повернення даного боргу медичному закладу, відповіді на дані листи від [PERSON] медична установа не отримувала і заборгованість погашенною не була. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причини неявки в судове засідання не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 136 КЗпПУ порядок покриття шкоди, заподіяної працівником, не можливо було б застосувати, так як даний працівник раніше отримав заробітну плату і не бажав відпрацювати за повну використану відпустку на яку мав право, відпрацювавши у даній медичній установі шість місяців безперервної роботи відповідно ст. 79 КЗпПУ. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що позов Хмільницької обласної фізіотерапевтичної лікарні до [PERSON] про відшкодування боргу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2005 року. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], 05.06.2006 року та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Відповідач не надає ніякої допомоги на утримання сина [PERSON], а також на утримання дружини. В даний час вони проживають окремо, відповідач матеріально сім'ю не підтримує, ніяких коштів не надає, а тому вона змушена звернутися до суду і просить стягувати на її утримання кошти в розмірі 300 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини. Суд вважає можливим позовні вимоги задоволити повністю, оскільки було встановлено, що дійсно позивач [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, проживає окремо від чоловіка і згідно ч. 2 ст. 84 СК України має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, ч. 4 ст. 84 СК України передбачає, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, аліментів нікому не сплачує, не являється інвалідом, не хворіє, а свою незайнятість пояснює відсутністю належної роботи, що не може бути судом визнано, як поважну причину для звільнення його від сплати коштів на утримання дружини. Отже, [PERSON] може сплачувати кошти на утримання дружини. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Стягненню з відповідача підлягають також судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

В серпні 2012 року [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Посилалися на те, що їм на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрована їх донька [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], але з 2007 року без поважних причин в зазначеній квартирі не проживають. З підстав ч.2 ст..405 ЦК України просили визнати відповідачку та її неповнолітнього сина такими, що втратили право користування квартирою №48 по вул. Південно-Кільцевій, 1 в м.Чернівці. В судовому засіданні позивач [PERSON] в своїх інтересах та інтересах [PERSON] позовні вимоги підтримав та підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що вона з неповнолітньою дитиною дійсно більше року в спірній квартирі не проживають, проте знятися з реєстраційного обліку вона не може, тому що нікуди їй прописатися. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування від 28.05.2001 року. Відповідно до довідки КЖРЕП №17 м.Чернівці в даній квартирі зареєстровані позивачі, їх син [PERSON], відповідачка [PERSON], внук [PERSON], 23.01.2007 року. Встановлено, що відповідачка [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] в спірній квартирі не проживають без поважних причин з 2007 року. Дана обставина підтверджується актом КЖРЕП №17 від 4.07.2012 року. Крім цього, дану обставину не заперечувала і в судовому засіданні сама відповідачка [PERSON] Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд вважає, що позов є обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved