Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування відповідачем моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`ю при виконанні ним своїх трудових обов`язків. Позовні вимоги мотивовані тим, що він працював на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», з 22.03.2007 року по 13.04.2012 р., у шкідливих умовах з повним робочим днем у шахті, де 17.04.2009 року, отримав виробничу травму, про що 20.04.2009 року, був складений акт розслідування нещасного випадку. 19.05.2009 року рішенням Медико-соціальної експертної комісії, позивачу було встановлено стійка втрата професійної працездатності на 5%, у зв`язку з отриманою виробничою травмою. 09.11.2011, позивач, вдруге отримав виробничу травму, 12.03.2012 року рішенням Медико-соціальної експертної комісії, позивачу було встановлено стійка втрата професійної працездатності на 70%, а у сукупності травм на 75% стійкої втрати професійної працездатності. Позивач просив суд стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1»моральну шкоду у сумі 75 000 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в яких підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу без його участі, та задовольнити позов з підстав та обґрунтувань вказаних в позові. В судове засідання представник відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1»не з`явився, надав письмову заяву в якій позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, просив суд розглянути справу за його відсутності. У зв`язку з цим суд вирішив розглянути справу без участі представника за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідними документами встановлено, що позивач працював на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» в період з 22.03.2007 року по 13.04.2012 р. з повним робочим днем у шахті (а.с. 5-12) При виконанні своїх трудових обов`язків 17.04.2009 року, позивач отримав виробничу травму відкритий оскольчатий перелом нігтьової фаланги п`ятого пальця лівої кисті, про що був складений акт розслідування нещасного випадку від 20.04.2009 року, форми Н-1, № 36 (а.с.15) 09.11.2011 року, позивач вдруге отримав виробничу травму, закритий оскольчатий перелом заднього відділу правої вертлужной западини, задній вивих голівки правої стегнової кістки, перелом 11 ребра ліворуч, про що був складений акт розслідування нещасного випадку від 11.11.2011 року, форми Н-1, № 68 (а.с.16) Висновком [PERSON] -соціальної експертної комісії від 12.03.2012 року позивачу було встановлено стійку втрату професійної працездатності на 5%- по травмі 17.04.2009 року, 70%- по травмі - 09.11.2011 року, у сукупності по травмам на 75% стійкої втрати професійної працездатності, та ІІ група інвалідності (а.с.13-14) Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами. Згідно з роз`ясненнями, даними в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок трудових травм пошкоджено здоров`я позивача, чим завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров`я, погіршення життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 237-1 КЗпП . Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Тому суд, враховуючи вимоги розумності та справедливості, значного розміру завданої моральної шкоди викликаної тривалими фізичними та моральними стражданнями, значну втрату як професійної так і загально-людської якості, постійний характер негативних наслідків, обмеження життєдіяльності, порушення та зміну звичайного укладу життя і особистих зв`язків, вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління Південнодонбаське № 1»на користь позивача в порядку відшкодування моральної шкоди, по травмі отриманої 17.04.2009 року 1500 грн., по травмі отриманої 09.11.2011 року 35000 грн., що буде цілком еквівалентним завданим моральним стражданням та склавщійся судовій практиці. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються, зокрема позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Суд, розглянувши справу, і задовольняючі частково позовні вимоги, вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір, відповідно до п.2 ч.2 ст. 4 вищевказаного закону, у розмірі 107 гривен 30 копійок. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 1167, 268, 1202 ЦК України та ст. ст. 153 п.2, 237-1 КЗпП України, ст. 9, 12 Закону України «Про охорону праці», постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: partial