Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-18 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/5 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно від дня подачі позовної заяви в суд і до досягнення дитиною трирічного віку та аліментів на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня подачі позовної заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що від спільного подружнього життя із відповідачем мають малолітню дочку [PERSON], яку відповідач як батько матеріально не забезпечує. Окрім цього вона як дружина має права на утримання від чоловіка. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що згідний сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/3 частки від заробітку, однак не має змоги сплачувати кошти на утримання дружини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Сторони від спільного подружнього життя мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 114589 від 19.04.2010 року відповідач є батьком [PERSON], [INFO], матір'ю якого є позивач. Дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач, коштів на утримання дитини не надає, матеріально її\~ не забезпечує. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи обставини справи, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, відсутність на його утриманні інших осіб, суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня подачі позовної заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття. Поряд з цим, суд вважає недоведеною позовну вимогу щодо стягнення коштів на утримання позивача, як дружини відповідача. Статтею 84 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В силу вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що відповідач заперечує можливість надання коштів для утримання дружини, а позивачем не надано жодних доказів, які спростовують вказане заперечення, суд приходить до переконання про необхідність відмовити в задоволенні позову в частині стягнення коштів на утримання позивача, як дружини відповідача. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позивач, на користь якого ухвалюється рішення, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 84, 180-182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved