overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 03 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області (актовий запис № 35), посилаючись на те, що сімя розпалася остаточно, бажання продовжувати шлюбні відносини відсутнє, тому вона просить суд розірвати шлюб. Вказує, що шлюб у неї з відповідачем перший, спір про майно між нею та відповідачем відсутній, вони проживають окремо з вересня 2011 року. Їх спільна неповнолітня дитина буде мешкати разом з нею. В судове засідання позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи не з`явилася, з поважної причини. Надіслала клопотання, в якому просить суд розглядати справу за її відсутністю, на позовних вимогах викладених в позовній заяві наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до залу судового засідання на розгляд справи не з`явився, надіслав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі. З позивними вимогами позивачки згоден повністю просить їх задовольнити. Суд може розглянути справу в відсутності сторін. Вивчивши матеріали по справі, суд може розглянути справу та ухвалити рішення за правилами ст. 174 ЦПК. Судом встановлено, що шлюб сторони уклали 03 червня 2011 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO] (а.с.5). Сім'я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2000 року до 26 червня 2012 року. В період шлюбу за спільні кошти вони придбали частину квартири [ADDRESS] та речі домашнього вжитку. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, яке складається з частини квартири, побутової техніки, меблів та інших речей домашнього вжитку. Під час розгляду справи позивач, посилаючись на те, що сторони добровільно поділили спільне майно подружжя, зменшив розмір позовних вимог і просить суд визнати за ним право власності на 28/75 частини квартири [ADDRESS]. Відповідачка позов визнала повністю. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З оглянутих судом паспортів сторін та рішення суду від 15 червня 2012 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2000 року по 26 червня 2012 року. Під час зареєстрованого шлюбу відповідачка придбала 56/75 частин квартири [ADDRESS], що підтверджується ухвалою суду від 4 грудня 2007 року, рішенням суду від 21 березня 2008 року та довідкою Смілянського відділку КП «ЧООБТІ» від 8 серпня 2012 року № 1345. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до вимог ст.ст. 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними і ділиться між ними у натурі, виходячи з принципу рівності часток. Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Враховуючи, що відповідачкою під час зареєстрованого шлюбу було придбано 56/75 частин квартири [ADDRESS], суд вважає, що за [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати право власності на 56/75 частини даної квартири в рівних частках по 28/75 частин кожному і це не порушує права та законні інтереси сторін. Вартість 28/75 частин квартири [ADDRESS] сторонами була погоджена в судовому засіданні та становить 20000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати сторони покладають на себе. На підставі наведеного, ст.ст. 60,70,71 СК України, ст.ст. 355, 357 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Відповідач у справі є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], матірю її є позивачка у справі. Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, позивачка звернулась в суд з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не зявився, але надіслав суду телеграму, в якій позов визнав повністю. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони у справі є батьками [PERSON] і.О., що підтверджується свідоцтвом про її народження. Згідно з довідкою від 07 вересня 2012 року № 36, виданою головою ОСББ «Сигнал», м. Сміла, малолітня [PERSON] проживає разом матірю позивачкою у справі. Враховуючи, що доказів про регулярну щомісячну допомогу дитині відповідач суду не надав, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивач пред'явила позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Зазначила, що 02.04.1994 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Яроповицької сільської ради Андрушівського району Житомирської області. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відносини в шлюбі не склались, між подружжям виникають конфлікти та сварки. Посилаючись на припинення сумісного проживання, ведення господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має таку можливість, отримує періодичний заробіток. У зв»язку з наведеним, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття в розмірі 700 грн. щомісячно на кожну дитину, а також 700 грн. на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала з вищевикладених підстав. Зауважила, що на даний момент джерелом доходів є соціальна допомога на дитину, також отримує дохід від оренди земельної ділянки. Вказаних коштів є недостатньо для забезпечення потреб дітей, підтримки матері. З урахуванням викладеного позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Сторони зареєстрували шлюб 02.04.1994 року, про що виконавчим комітетом Яроповицької сільської ради Андрушівського району Житомирської області в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 6. Мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони, маючи різні погляди на життя, є несумісними у відносинах, а шлюб між ними носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Також судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов»язку щодо утримання своїх неповнолітніх дітей. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів суд враховує наступні обставини. Так, в судовому засідання позивач пояснила, що сім»я потребує близько 2000 грн. в місяць на харчування, а також близько 4000,00 грн. для забезпечення дітей одягом на сезон. Також зауважила, що донька [PERSON] після закінчення школи продовжила навчання, а тому, з огляду також на вік дитини, на її утримання витрачаються більші кошти у порівнянні з іншими дітьми. Суд зауважує, що обов»язок батьків щодо утримання дитини є рівним. З урахуванням встановлених обставин щодо потреби кожної з дитини у матеріальному забезпеченні, її стану здоров»я, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивач пред'явила позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Зазначила, що 28.10.2008 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відносини в шлюбі не склались, між подружжям виникають конфлікти та сварки. Посилаючись на припинення сумісного проживання, ведення господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. У зв»язку з наведеним, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття в розмірі 30 відсотків від доходів відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримала, уточнивши, просила стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини доходів відповідача. Відповідач з приводу задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.10.2008 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 1944. Мають дочку [PERSON], [INFO]. Сторони, маючи різні погляди на життя, є несумісними у відносинах, а шлюб між ними носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Також судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов»язку щодо утримання своєї неповнолітньої дочки не здійснює матеріальне забезпечення побутових потреб дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного, а також положень ст. 182 СК України, яка встановлює питання, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, суд вважає необхідним стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що батько дитини ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов»язаний це робити, у зв»язку з чим вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Зазначаючи дані обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття в розмірі 450 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала, уточнивши, просила стягувати аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання обов»язку щодо утримання своєї неповнолітньої дитини, не здійснює матеріальне забезпечення побутових потреб. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного, а також положень ст. 182 СК України, яка встановлює питання, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, суд вважає необхідним стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивач пред'явила позов про розірвання шлюбу. Зазначила, що 13.01.2010 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського МУЮ. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що відносини в шлюбі не склались у зв»язку із різними поглядами на життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім»ї, наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання позивач не з»вилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.01.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб актовий запис № 14. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

У вересні 2012 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 07 червня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає в добровільному порядку гроші на утримання дитини. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1 500 (одна тисяча пятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач та його представник визнали позовні вимоги частково. Судом встановлено, що 07 червня 2009 року [PERSON] уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає з позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто, стан здоровя та матеріальний стан [PERSON] дозволяють йому утримувати свого малолітнього сина. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи вищевикладене, обставини справи, матеріальне становище платника аліментів, ту обставину, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина аліменти в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

У серпні 2012 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 20 січня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 року шлюб між сторонами був розірваний. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] Льва Андрійовича, [INFO]. Відповідач не надає в добровільному порядку гроші на утримання дитини. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина - [PERSON] Льва Андрійовича, [INFO], аліменти в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив. Судом встановлено, що 20 січня 2007 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 року шлюб між сторонами був розірваний. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] Льва Андрійовича, [INFO], що підтверджується довідкою Боярського головного виробничого управління житлово-комунального господарства за № 1649 від 21.08.2012 року. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто, стан здоровя та матеріальний стан [PERSON] дозволяють йому утримувати свою малолітню дочку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи вищевикладене, обставини справи, матеріальне становище платника аліментів, ту обставину, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дочки аліменти в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-21 00:00:00

Позивач ПАТ Укргазбуд звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на ті обставини, що відповідач є наймачем кімнати №45 гуртожитку по вул. Бособрода, 108 в м. Прилуки, яка за даною адресою не проживає вже більше шести років, а тому втратила право а користування даним житлом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причину своєї неявки, та не надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, хоча про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином і вчасно, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.17). У зв"язку з цим, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого е заперечує представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, згідно з Рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 18.03.2008 оку № 176, будівлю гуртожитку по вул.Бособрода, буд.108, було передано на обслуговування БУ-1 АТФ Укргазбуд та відповідно до рішення виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 10.06.2008 року № 344, було внесене доповнення до рішення виконкому міської ради № 176 від 18.03.2008 року Про передачу на обслуговування будівлі пунктом 3 наступного змісту: Уповноважити БУ-№1 Укргазбуд([PERSON]Л.) на здійснення реєстрації за місцем проживання (зняття з такої) мешканців гуртожитку а справляння плати з мешканців за користування житлом(а.с.8). Згідно з актів від 15.04.2012 року, 13.04.2009 року, 15.04.2011 року , 29 червня 2012 оку складеного представником АТФ Укргазбуд [PERSON], працівниками гуртожитку У-1 АТФ Укргазбуд: [PERSON], [PERSON] у кімнаті №45 будівлі гуртожитку о вул. Бособрода, 108 в м. Прилуки гр. [PERSON] не проживає з 2008 року (а.с.12-14). Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК УРСР, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем протягом шести місяців, проте [PERSON] не можна вважати тимчасово відсутньою, оскільки вона постійно не проживала у кімнаті гуртожитку більше трьох років, а зазначений період часу жодного разу не зявилася за даною адресою. Поважних причин відсутності наймача понад шість місяців передбачених ч.3, ч.4 ст. 71 ЖК УРСК судом не встановлено. З огляду на вищевикладене, суд вважає що [PERSON] втратила право на користування кімнатою № 45 будівлі гуртожитку по вул. Бособрода, 108 в м. Прилуки На підставі ст..ст. 71,72 ЖК УРСР,

Outcome: approved