Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON]. Позивач прийняла спадщину, так як фактично вступила в управління майном, проте оформити право власності на успадковану ? частину домолодіння № 6, що по провул. Садовий в с. Крехаїв Козелецького району Чернігівської області, не має можливості, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на нього на імя [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання представник [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від відповідача надійшла заява про можливість розгляду справи за його відсутності. Позов відповідачем визнається повністю. За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивача та відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та відповідно до порядку, встановленого ст. 197 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] помер 25 лютого 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до матеріалів спадкової справи, отриманих від Остерської районної державної нотаріальної контори, за життя [PERSON] заповіт не складав. Відомості щодо прийняття спадщини в матеріалах спадкової справи відсутні. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. На час відкриття спадщини 25 лютого 1993 року діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року, тому до спірних правовідносин слід застосовувати норми цього кодексу. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до довідки, виданої [PERSON] сільською радою, від 9 серпня 2012 року, [PERSON] вступила в управління спадковим майном до шести місяців після смерті свого батька [PERSON]: проводила ремонт жилого будинку, обробляла земельну ділянку. Таким чином, позивач відповідно до діючого на момент відкриття спадщини законодавства, прийняла її шляхом вступу в управління спадковим майном, що підтверджується викладеним вище. Відповідно до довідки, виданої [PERSON] сільською радою Козелецького району Чернігівської області від 9 серпня 2012 року житловий будинок № 6 по провул. Садовий в с. Крехаїв був побудований та введений в експлуатацію і зареєстрований в по господарській книзі в 1954 році, що відповідало діючому на той час законодавству. За даними, отриманими від Ніжинського міського бюро технічної інвентаризації, житловий будинок № 6 по провул. Садовий в с. Крехаїв зареєстровано в Ніжинському БТІ в реєстровій книзі № 4 під реєстровим № 710. З наданої інформації вбачається, що на ? вказаного будинку з надвірними будівлями зареєстровано право власності на імя [PERSON]. При цьому право власності на іншу 1/2 не зареєстровано. Саме про визнання права власності на 1/2 згаданого будинку як спадкового майна і клопоче позивач. Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі. В позовній заяві міститься клопотання не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved