Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що домоволодіння №53 по вул..Шевченко в с.Зеленівка в м.Херсоні належить її чоловіку [PERSON], згідно Договору довічного утримання від 16.01.2007р. Вищезазначений договір був укладений між її чоловіком та їх сусідкою [PERSON] з її згоди, про що записано в п.20 Договору довічного утримання від 16.01.2007р. Покійна [PERSON] була дуже хворою людиною, страждала тяжкою хворобою – ожирінням, не могла сама пересуватися та потребувала сторонньої допомоги і постійного догляду. Вона з чоловіком, як сусіди завжди допомагали їй, а згодом погодилися ина З жовтня 2006р. чоловік, вона та їх син стали постійно проживати в будинку [PERSON] Усі зобов,язання, які її чоловік узяв на себе за вищезазначеним договором практично виконувала вона сама, а саме прала білизну, готувала їжу, прибирала в будинку, забезпечувала догляд за [PERSON], виконувала всю хатню роботу та інше. Утримання [PERSON] здійснювалося за рахунок спільного сімейного бюджету. 22 лютого 2007р. [PERSON] померла. Вони поховали її з усіма почестями. На сьогодні її стосунки з чоловіком ускладнилися, у них виникають постійні сварки та погрози з боку її чоловіка, щодо неї та їх сина. Чоловік постійно виганяє їх з будинку, посилаючись на те, що він є єдиний власник вищевказаного домоволодіння і у неї немає ніяких прав в ньому знаходитись. Вважає, що чоловік уклав Договір довічного утримання в інтересах сім,ї і набуте за Договором домоволодіння є об,єктом права спільної сумісної власності подружжя. Просить визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину домоволодіння №53 по вул..Шевченко в с.Зеленівка в м.Херсоні, як частку у спільному майні подружжя. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, просить суд позов задовольнити з вищевикладених обставин. Відповідач позовні вимоги не визнав, вказавши на ті обставини, що позивач немає правових підстав вимагати визнання за нею право власності на 12 частину спірного домоволодіння, як на майно набуте в шлюбі, оскільки він з [PERSON], на момент укладення договору довічного утримання з [PERSON], як подружжя не проживали, шлюб між ними розірваний. Позивач ніяким чином не приймала участі в догляді за [PERSON] та її матеріального і морального утримання. За таких обставин просить суд відмовити в позові. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступного. Судом встановлено, що 12.10.1991 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] В даному шлюбі народився син – [PERSON] Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серія 1-КГ №051748 шлюб між подружжям 28.09.2000р. розірвано. В 2004 році за ініціативи [PERSON] подружні відносини були поновлені і сторони стали проживати однією сім,єю в с.Зеленівка м.Херсона у матері [PERSON], без реєстрації шлюбу. 16.01.2007 року був укладений договір довічного утримання між [PERSON] та [PERSON] Згідно вказаного договору [PERSON] отримав у власність житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями №53 по вул..Шевченко в с.Зеленівка м.Херсона, який належав [PERSON]. В свою чергу [PERSON] зобов,язувався довічно і повно утримувати [PERSON] Також згідно п.20 вказаного договору, Договір посвідчується за згодою дружини набувача – [PERSON], яка проживає за адресою [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що до укладення даного договору подружжя [PERSON] здійснювали догляд за хворою [PERSON], також після укладання договору вони продовжували виконувати свої обов,язки до смерті [PERSON], яка згідно свідоцтва про смерть [PERSON] 1-КГ №047225, померла 22.02.2007р. Позивач в свою чергу готувала їжу, прибирала, прала білизну, здійснювала гігієнічний догляд за [PERSON], за сумісні кошти поховали [PERSON] Після смерті останньої, сторони перебралися на постійне проживання в будинок №53, де позивач з сином прописалися та проживають до теперішнього часу. За час подружнього життя, за сумісні кошти був проведений ремонт в будинку, куплені меблі та здійснювався догляд за земельною ділянко. Дані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в судовому засіданні показали, що [PERSON] та [PERSON] на момент укладання договору довічного утримання проживали однією сім,єю, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, доглядали за [PERSON] В основному всю хатню роботу та догляд проводила позивач. В 2007р. після смерті [PERSON] [PERSON] перебрались в будинок №53, де зробили ремонт. До 2012року вони проживали, як сім,я, а на даний момент відповідач виганяє дружину з сином з будинку, де вони проживають 5 років та прописані в ньому. Іншого житла позивач не має. Свідки з боку відповідача, а саме : [PERSON] [PERSON],[PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечували ті обставини, що до на момент та після укладання договору довічного утримання сторони проживали однією сім,єю, вели спільне господарство та узгоджували всі сімейні питання. За таких обставин суд вважає, що спірний будинок, який відійшов у власність відповідачу за договором довічного утримання, являється спільним майном подружжя, оскільки договір укладався в інтересах сім,ї, а обов,язки покладені на [PERSON] за даним договором виконувалися подружжям сумісно. Відповідно до ст.. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім,ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об,єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст..74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім,єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Відповідно до ст..63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядженням майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Outcome: approved