Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності. В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 16.09.2010 року, між сторонами було укладено письмово договір купівлі продажу майна - приміщення кормоцеху, площею 189,1 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. За умовами даного договору за приміщення кормоцеху, позивачем було сплачено 7698 грн. У відповідності до вказаного договору купівлі-продажу, між сторонами було укладено акт-прийому передачі нерухомого майна від 16.09.2010 року про те, що [PERSON] передав, а [PERSON] отримав у власність приміщення кормоцеху, площею 189,1 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги повністю визнає. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову З матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2008 року, між власниками майнових паїв в результаті розпаювання КСП імені Чапаєва у зв»язку з його реорганізацією в СВК „Мрія", було укладено договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності. З метою більш ефективного використання майна та оперативного вирішення питань, що виникають в процесі виконання даного договору, свіввласники делегували [PERSON], повноваженнями представляти їх інтереси при отримані майна від СВК „Мрія", укладати договори про продаж майна і від їх імені підписувати ці договори. 16.09.2010 року, між позивачем та відповідачем було укладено письмово договір купівлі продажу майна - приміщення кормоцеху, площею 189,1 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. За умовами даного договору за приміщення кормоцеху, позивачем було сплачено 7698 грн. У відповідності до вказаного договору купівлі-продажу, між сторонами було укладено акт-прийому передачі нерухомого майна від 16.09.2010 року про те, що [PERSON] передав, а [PERSON] отримав у власність приміщення кормоцеху, площею 189,1 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи; фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на загальних підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 16 ЦК України серед інших способів захисту передбачено і визнання права, а ст.392 цього ж Кодексу власнику надано право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved