Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-14 00:00:00

У квітні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави посилаючись на те, що 02.04.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № IFJWAK51550082, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 39616грн. 90 коп. строком до 01.04.2013 року зі сплатою 15,96% річних. Кредит надавався на придбання відповідачем автомобіля ВАЗ, модель 2109, тип ТЗ легковий, № кузова Y6D21093480025907, реєстраційний номер [NUMBER]. В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору, був укладений договір застави від 02.04.2008 року, згідно з яким в заставу банку було передано вищевказаний автомобіль та договір поруки № 167 від 20.10.2010 року з поручителем ПАТ «А-Банк». Відповідач порушив умови кредитного договору в частині своєчасного погашення платежів, в звязку з чим станом на 24.04.2012 року виникла заборгованість на суму 30398 грн.86 коп. Просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 02.04.2008 року в сумі 30398 грн. 86 коп. здійснити вилучення предмету застави та передачі його у заклад (володіння) ПАТ КБ «Приватбанк», а саме: автомобіль ВАЗ, модель 2109, тип ТЗ легковий, № кузова Y6D21093480025907, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]; звернути стягнення на предмет застави: автомобіль ВАЗ, модель 2109, тип ТЗ легковий, № кузова Y6D21093480025907, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 10000 грн. У судовому засідання представник позивача позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Акцент-Банк» у судове засідання не заявився, повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання зявилася. Позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що дійсно між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір від 02.04.2008 року, згідно якого останній отримав 39616 грн. 90 коп. на термін до 01.04.2013 року. З дня укладання кредитного договору відповідач вчасно і у повному обсязі виконував всі зобовязання по договору. Однак позивач в односторонньому порядку збільшив процентну ставку за користування наданим відповідачу кредитом. Рішенням Снятинського районного суду від 24.12.2010 року було визнано дії банку щодо збільшення процентної ставки за кредитно-заставним договором незаконними, відновлено дію договору щодо визначення процентної ставки на рівні 15,96% на рік на суму залишку заборгованості на термін до 01.04.2013 року та було зобовязано банк провести повний розрахунок сплачених відповідачем відсотків та тіла кредиту із розрахунку плати за користування кредитом у розмірі 15,96% на рік на суму залишку заборгованості. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. Однак позивача не виконав рішення суду та не провів повний перерахунок сплачених відповідачем відсотків та тіла кредиту, внаслідок чого незаконно нарахував відповідач заборгованість у розмірі 31229 грн. 13 коп. Просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] 02.04.2008 року уклав з позивачем кредитно-заставний договір № IFJWAK51550082, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 39616грн. 90 коп. строком до 01.04.2013 року зі сплатою 15,96% річних. Кредит надавався на придбання відповідачем автомобіля ВАЗ, модель 2109, тип ТЗ легковий, № кузова Y6D21093480025907, реєстраційний номер [NUMBER] та в забезпечення виконання зобовязань по договору даний автомобіль було передано в заставу банку. Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2010 року, яке набрало законної сили відповідно до ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 липня 2011 року, було встановлено, що банк з 01.02.2008 року в односторонньому порядку збільшив процентну ставку за користування наданим відповідачу кредитом до 26,47% на рік. Даним рішенням суду було визнано незаконними дії ПАТ КБ «Приватбанк» щодо підвищення в односторонньому порядку процентної ставки за кредитно-заставним договором № IFJWAK51550082 від 02.04.2008 року, відновлено дію кредитно-заставного договору № IFJWAK51550082 від 02.04.2008 року щодо визначення розміру процентної стави на рівні 15,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитно-заставним договором № IFJWAK51550082 від 02.04.2008 року на термін до 01.04.2013 року, зобовязано ПАТ КБ «Приватбанк» провести повний перерахунок сплачених [PERSON] відсотків та тіла кредиту із розрахунку плати за користування кредитом у розмірі 15,96% на рік на суму залишку заборгованості. Ухвалою Апеляційного суду Івано-франківської області від 05 липня 2011 року рішення Снятинського районного суду від 24.12.2010 року залишено без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України „Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача не надав суду доказів того, що рішення Снятинського районного суду від 24.12.2010 року виконано і зроблено перерахунок сплачених [PERSON] відсотків та тіла кредиту із розрахунку плати за користування кредитом у розмірі 15,96% на рік на суму залишку заборгованості. В звязку із цим суд позбавлений можливості встановити, чи є заборгованість відповідача [PERSON] за кредитно-заставним договором № IFJWAK51550082 від 02.04.2008 року та підстави звернення стягнення на автомобіль ВАЗ, модель 2109, тип ТЗ легковий, № кузова Y6D21093480025907, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed