Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилається на те, що 05 січня 2009 року до нього звернулися [PERSON] та [PERSON] з проханням надати грошові кошти для покращення та вдосконалення власної справи і сподіваючись на їх порядність він надав їм фінансову допомогу в розмірі 15000,00 доларів США, обумовивши термін повернення - 15 квітня 2009 року та забезпечивши повернення грошових коштів, передавши йому свій автомобіль Тойота Аурісдержавний номер [NUMBER]. Вказував, що в серпні він звернувся до [PERSON] з проханням повернути кошти, однак при зустрічі [PERSON] пояснив, що на даний час немає можливості повернути борг.просив перенести розрахунок на 30 листопада 2009 року. Однак в березні 2010 року при зустрічі з [PERSON] та [PERSON] повідомили, що поки не можуть повернути кошти і знову зобов2язалися повернути 18 березня 2010 року. За 2010 рік гроші йому відповідачами повернуто не було, а в листопаді 2011 року [PERSON] повідомив що в них сталося горе помер [PERSON], у звязку з цим просив зачекати з поверненням боргу. Крім того вказував, що17 березня 2012 року він зустрівся з [PERSON] та [PERSON] для обговорення терміну повернення боргу, і вони домовилися, що борг в розмірі 18000 доларів США вони повернуть до кінця 2012 року. Вказував, що на прохання позичальників розписками постійно змінювався строк повернення коштів з квітня 2009 року на серпень 2009 рік, з серпня 2009 року на листопада 2009 року, з листопада 2009 року на березень 2010 року, з березня 2010 року на кінець 2012 року. Постійна зміна терміну повернення коштів, уникання зустрічей з ним, ігнорування його телефонних дзвінків, викликали сумніви в поверненні [PERSON] всієї суми до кінця 2012 року і він 30 травня 2012 направив [PERSON] претензію, в якій просить повернути йому кошти згідно розписки від 17 березня 2012 року в розмірі 18000,00 доларів США протягом тридцяти днів з моменту отримання вимоги. Однак на даний час відповідач з ним не розрахувався, атому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 18000,00 доларів США, що еквівалентно 143865,00 грн. та судовий збір в розмірі 1438,65 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Просила позов задоволити стягнути з відповідача на користь її довірителя заборгованість в розмірі 18000,00 доларів США, що еквівалентно 143865,00 грн. та судовий збір в розмірі 1438,65 грн. Не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, судом були прийняті всі міри по належному його повідомленню про час та місце розгляду справи, про що свідчить опубліковане оголошення про виклик відповідача до суду в газеті Буковина. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, постановивши рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення. Відповідно до ст..526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання і на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а ст.. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі а бо речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що дійсно, згідно копії розписки від 05 січня 2009 року відповідач взяв у позивача в борг 15000, доларів США, які зобовязався повернути до 15 квітня 2009 року, надавши в заставу автомобіль [NUMBER], крім того з копії розписки від 05 серпня 2009 року вбачається, що борг станом на 234 квітня 2009 року позивачу не повернуто, і відповідач зобовязується повернути його до 30 серпня 2009 року. Розпискою від 08 березня 2010 року стверджена та обставина, що відповідач зобовязується повернути позивачу борг в розмірі 16500,00 доларів США до 18 березня 2010 року. З копії розписки від 17 березня 2012 року вбачається, що [PERSON] стверджує факт наявності боргу перед позивачем в розмірі 18000,00 доларів США, який зобовязується повернути до кінця 2012 року. З копії претензії про повернення грошових коштів, яка надіслана відповідачу 30 травня 2012 року, вбачається, що позивачем встановлено термін повернення боргу, а саме місячний термін з моменту отримання претензії. З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що вищевказана претензія вручена дружині [PERSON] 26.06.2012 року. Таким чином судом встановлено, що відповідач в обумовлений термін грошові кошти не повернув, а тому в даному випадку має місце одностороння відмова від виконання взятих на себе зобовязань, що є недопустимим в силу вищевказаних статей Цивільного кодексу. За таких обставин суд вважає, що на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума позики в розмірі 143865,00 грн. та судовий збір в сумі 1438,65 грн.

Outcome: approved