Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вказаним позовом до Артемівської міської ради. До початку розгляду справи по суті, позивач в силу ст.. 31 ч.2 ЦПК України, уточнив позовні вимоги в яких просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], яка залишалася після смерті його бабусі [PERSON], яка померла 11.02.2006 року. Позивач є єдиним спадкоємцем, оскільки постійно проживав разом з бабусею до дня її смерті та фактично вступив у володіння спадковим майном, отже є таким, що прийняв спадщину. Але свідоцтво про право власності на спадкове майно позивач не оформляв, помилково вважаючи , що спадщина прийнята його батьком [PERSON], який помер 27.03.2008 року. Оскільки позасудове вирішення питання неможливо позивач просить визнати за ним право власності на на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування. Ці обставини і зявилися підставою позову. В судове засідання позивач наполягає на задоволенні вимог та просить їх задовольнити. Представник відповідачі у судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечував. Суд, вислухавши сторони дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про народження, IX-НО №316589 батько позивача [PERSON], [INFO], його матірю записана [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження ІІ-БО №295464, позивач [PERSON], [INFO] батьком записаний [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть № Р 14506024, батько позивача [PERSON] помер 27.03.2008 року. Згідно свідоцтва про смерть І-НО № 092396 [PERSON], померла 11.02.2006 року. Згідно договору купівлі-продажу 17.03.1992 року , зареєстрованого у реєстрі за №1527, [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], проживав разом з бабусею [PERSON] за адресою м. Артемівськ Донецька область вул. Радянська 17-25, по день її смерті 11.02.2006 року. Згідно листа Першої Артемівської державної нотаріальної контори від 02.04.2013 року №412/01-16 та інформаційної довідки із Спадкового реєстру №33604890 від 28.03.2013 року після смерті [PERSON], яка померла 11.02.2006 року, спадкова справа не відкривалася, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено у пп. 3 п. 19 Постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, той зі спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Виходячи із роз'яснень вказаної вище Постанови ПВСУ, беручи до уваги, що позивач постійно проживав у спадковому будинку, суд приходить до висновку, що він фактично прийняв спадщину, але втрата оригіналу свідоцтва на право власності на вказаний будинок в даний час позбавляє можливості отримати свідоцтво про право на спадщину по закону. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня її відкриття, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.. 174 ч.4 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин позовні вимоги про визнання права власності на квартиру на підставі ч. 2 ст. 331, ст. 392 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити

Outcome: approved