Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-03 00:00:00

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2013 року, збільшені позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Поновлено [PERSON] на посаді інспектора з охорони природного заповідного фонду 1-ї категорії Марамороського природоохоронного науково-дослідного відділення Карпатського Біосферного заповідника. Стягнуто з Карпатського біосферного заповідника на користь [PERSON] середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 27 січня 2010 року по день винесення рішення суду та 2246 гривень 40 копійок судових витрат, за надану правову допомогу. Судові витрати щодо відшкодування судового збору віднеснено за рахунок Держави. В решті позовних вимог відмовлено. Рішення суду в частини поновлення на роботі піддано негайному виконанню. На це рішення відповідач, Карпатський Біосферний заповідник, подав апеляційну скаргу. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 11 лютого 2013 року дану справу повернуто для ухвалення додаткового рішення, оскільки суд при ухваленні рішення по справі від 24.01.2013 року, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, що підлягають стягненню, а саме не визначив суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27 січня 2010 року по 24 січня 2013 року, яка повинна бути виплачена позивачеві. В судовому засіданні позивач [PERSON] проти ухвалення додаткового рішення не заперечив Просить ухвалити додаткове рішення та визначити точну суму, яка повинна бути стягнута з відповідача за час його вимушеного прогулу. Представник відповідача - Карпатського біосферного заповідника в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення", ухвалене рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, обов'язково мати вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини і викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України. Резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні і такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші необхідні за законом питання. Згідно з п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторонами подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, позивачеві має бути виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 27 січня 2010 року по 24 січня 2013 року. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 Про застосування судами законодавства про оплату праці розмір середньої заробітної плати визначається згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (з наступними змінами та доповненнями). Так, відповідно до ч.2 аб.3,4, 6 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з ч.3 аб.3 та ч.4 аб.1 п.б Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо). Ч. 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період. З довідки про заробітну плату позивача наданою відповідачем вбачається, що [PERSON] у листопаді 2009 року отримав 1438,66 грн. заробітної плати, а в грудні 2009 року - 1422,84 грн. Як зазаначено у довідці, середньоденна заробітна плата останнього за вказаний період складала 65,03 грн. При цьому період вимушеного прогулу, починаючи з 27 січня 2010 року по 23 січня 2013 року становить 1092 робочих днів. У зв'язку з чим сума за встановлений час вимушеного прогулу складає 71012,76 гривень де ( 65,03- середньоденна заробітна плата) х1092 (робочих днів). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення і вказати суму, яка підлягає стягненню з відповідача за час вимушеного прогулу, починаючи з 27 січня 2010 року по 23 січня 2013 року, якою є сума 71012,76 грн. На підставі п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved