Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-18 00:00:00

13.09.2012 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Скочищанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно- житловий будинок № 45 з надвірними будівлями по вул. Мороженка в с. Скочище Брусилівського району Житомирської області . Свої вимоги аргументує тим , що 10 січня 1992 року помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на його майно -житловий будинок № 45 з надвірними будівлями по вул. Мороженка в с. Скочище Брусилівського району Житомирської області. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом спадкового майна був його син [PERSON] , який відповідно до ст.. 549 ЦК України (1963р.) та довідки виконкому Скочищанської сільської ради вступив в фактичне володіння спадковим майном померлого , а тому визнається таким , що прийняв спадщину після смерті [PERSON] Однак , не оформивши право на спадщину , [PERSON] помер 27 січня 2006 року. Після смерті [PERSON] спадкоємцями його майна є вона , його дружина , та діти [PERSON] та [PERSON] Після смерті свого чоловіка [PERSON] вона прийняла спадщину ,оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та являється непрацездатною. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок № 45 з надвірними будівлями по вул. Мороженка в с. Скочище Брусилівського району Житомирської області, який належить [PERSON] вона не може, так як право власності на вказаний житловий будинок за [PERSON] не зареєстровано і правовстановлюючі документи відсутні. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 45 з надвірними будівлями по вул. Мороженка в с. Скочище Брусилівського району Житомирської області. Понесені нею судові витрати з відповідачів не стягувати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, додатково пояснила що на час смерті [PERSON] вона з чоловіком [PERSON] проживали разом в одному будинку, що належить [PERSON] , оскільки власного житла не мали. Почали будуватися , в свій будинок перейшли жити вже після смерті [PERSON] років через три-чотири. ЇЇ покійний чоловік користувався та розпоряджався майном батька після його смерті на протязі шести місяців і потім , так як вони проживали в його будинку. Чоловік прийняв спадщину після смерті батька , але не встиг оформити у нотаріуса право на спадщину , помер. На час смерті чоловіка вона проживала разом з ним однією сімєю. Заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини не подавала , так як говорили що можна не подавати заяву. Просить позов задовольнити. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні визнали позов та пояснили що заперечень по позову не мають , так як в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] вони не звертались , так як вони не бажали приймати спадщину після смерті батька. Покази позивачки вони підтверджують. Від відповідача Скочищанської сільської ради в судове засідання представник не зявився , в суд надійшла заява від відповідача про визнання позову , відсутність заперечень та про розгляд справи без участі представника сільської ради. Вислухавши пояснення позивачки та відповідачів , вивчивши матеріали справи та дослідивши докази суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав : Копія свідоцтва про смерть свідчить , що [PERSON] помер 10.01.1992 року . Копія свідоцтва про народження , довідки виконавчого комітету Скочищанської сільської ради за № 36 від 24.03.1993 року про право власності на жилий будинок , за № 312 від 28.08.2012 року , копії виписки з по господарської книги за 1991-1995 р.р. , копія технічного паспорта підтверджують , що будинок № 45 по вул.Мороженка в с. Скочище Брусилівського району згідно з записом в погосподарській книзі рахується за власником [PERSON] і що спадкоємець [PERSON] є його рідним сином , що він вступив в фактичне володіння спадковим майном до шести місяців з дня смерті [PERSON] шляхом догляду за вказаним будинком, проведенням ремонту будинку , проживанням у вказаному будинку і що на день смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] Копія паспорту [PERSON]з відміткою про реєстрацію шлюбу з [PERSON] , копія свідоцтва про смерть , довідки Скочищанської сільської ради свідчать , що [PERSON] помер 27.01.2006 року , що позивачка [PERSON] являється його дружиною і що на день смерті [PERSON] з ним проживала його дружина [PERSON] З довідки Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації слідує , що за [PERSON] право власності на житловий будинок № 45 по вул.Мороженка в с. Скочище Брусилівського району не зареєстровано. Вартість будинку та господарських будівель становить 33469 грн. . При вирішенні спору суд наряду з ЦК України 1963 року також керується ЦК України 2004 року згідно ст. 4 Прикінцевих та перехідних положень названого Кодексу , так як цивільні права , які виникли до набрання чинності ЦК України 2004 року продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні встановлено , що позивачка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] і спадкоємцями майна [PERSON] по закону згідно ст. 1261 ЦК України. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків / спадщини/ від фізичної особи , яка померла / спадкодавця / до іншої особи / спадкоємця / . Згідно ст. ст. 1268, 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її , відмовитись від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом. В судовому засіданні встановлено , що [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON] та спадкоємцем його майна по закону . Після смерті [PERSON] його син [PERSON] протягом шести місяців вступив в законне управління та володіння майном померлого батька , тобто вчинив дії по прийняттю спадщини відповідно до вимог ст. ст. 548, 549 ЦК України 1963 року. Належність житлового будинку № 45 з надвірними будівлями по вул. Мороженка в с. Скочище Брусилівського району Житомирської області померлому 10 січня 1992 року [PERSON] , як власнику ,знайшла підтвердження в ході судового розгляду. Також судом встановлено , що [PERSON] не встиг оформити своє право на спадщину за законом , так як 27.01.2006 року помер. Відповідно до ст. 1276 ЦК України 2004 року якщо спадкоємець за заповітом або за помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти , право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині , переходить до його спадкоємців ( спадкова трансмісія ). Після смерті [PERSON] його дружина - позивачка [PERSON] згідно ст.ст. 1261 , 1268 ч. 3 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом та такою , що прийняла спадщину , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] спадщини після смерті батька [PERSON] з заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору у встановленому ст.. 1269 ЦК України порядку не звертались і відповідно до ст. 1272 ЦК України вважаються такими , що не прийняли спадщини, а тому згідно ст.. 1275 ЦК України та частка у спадщині , яку вони мали прийняти , переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги, тобто до позивачки [PERSON] Тому позов позивачки являється обґрунтованим.

Outcome: approved