Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

В квітні 2012 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та пені за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві і в ході судового розгляду позивачка посилалась на те, що 30 листопада 1996 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб і прожили разом до 29 січня 2003 року. Шлюб було розірвано 29.01.2003 року. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею (позивачкою). На підставі постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2002 року відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця. В Індустріальному ВДВС ДМУЮ м. Дніпропетровська було відкрите виконавче провадження за виконавчим листом Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за № 2-1294, виданого 17.10.2002 року, згідно якого [PERSON] зобов'язаний виплачувати аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця на її користь. Не дивлячись на рішення суду та відкрите виконавче провадження [PERSON] навмисно, в період часу з вересня 2008 року по березень 2012 року, злісно ухиляється від платежу, встановленого рішенням суду, або виплачує не в повному обсязі, менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. [PERSON] ніде офіційно не працює, матеріальної допомоги не надає, долею дитини не цікавиться, вимоги про іншу допомогу (додаткові витрати на дитину) ігнорує. Дитина повністю на її (позивачки) утриманні. Таким чином, відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов'язків щодо утримання дитини. Відповідач аліменти сплачував не регулярно, що призвело до утворення заборгованості, на яку позивачка вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню (неустойку) від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у розмірі 1% від суми за кожний день прострочення за період з 01 квітня 2008 року по 01 березня 2012 року. Станом на 01 березня 2012 року за відповідачем утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 23222,56 грн. За розрахунками за період з 1 квітня 2008 року по 1 березня 2012 року сума неустойки, яку відповідач зобов'язаний сплатити на її (позивачки ) користь складає 7177,70 грн. Просила суд визначити розмір заборгованості по аліментам на утримання сина станом на 01.03.2012 року в розмірі 23222,56 грн., стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам станом на 01.03.2012 року у розмірі 23222,56 грн. та 7177,70 грн. пені за несвоєчасну сплату аліментів, а всього стягнути 30400,26 грн. Відповідач в судове засідання зявився. Позовні вимоги визнав частково. Не заперечував наявність заборгованості по аліментам. Вказав, що здійснює оплату аліментів по мірі фінансової можливості, несвоєчасно сплачує аліменти не в повному розмірі не через небажання, а в звязку з скрутним матеріальним становищем, оскільки з звязку з фінансовою кризою зменшилися його доходи. Суд, заслухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.10.2002 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж ? частина неоподаткованого мінімуму доходів громадян, до досягнення ним повноліття, стягнення робити щомісяця, починаючи з 02.09.2002 року ( а.с. 6). На виконання постанови суду було видано виконавчий лист № 2-1294/2002. Згідно довідки Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області заборгованість по аліментам у звязку із несплатою відповідачем платежів станом на 01.03.2011 року становить 23222 грн. 56 коп. ( а.с.7). Виходячи із вищевикладеного, та оскільки судом вже ухвалено рішення суду про стягнення аліментів, яке знаходиться на виконанні, то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості по аліментам, оскільки повинно виконуватися рішення суду щодо стягнення аліментів. Позивачкою заявлено вимогу щодо стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі 7177 грн. 70 коп. та долучено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Неустойка за період 01 квітня 2008 року по 01 березня 2012 року складає 7177 грн. 70 коп. (а.с. 5). Відповідності до ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2008 року по 01 березня 2012 року у розмірі 7177 грн. 70 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. Згідно зі ст.ст. 180, 196 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial