overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

07.09.2012р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки -[PERSON], [INFO], у розмірі 30 % з усіх видів заробітку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. а також 20 % від всіх видів заробітку на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила позов задовольнити, у разі відсутності відповідача просила провести розгляд справи в порядку заочного провадження. До судового засідання відповідач не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та їх взаємини. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони проживали однією сім'єю без шлюбу з березня 2010р. по березень 2011р. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає спільно з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги не надає, згідно даних Державної Міграційної Служби України на теперішній час місцезнаходження [PERSON] не відомо. Крім цього, судом встановлено, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку Відповідно до ст.ст.180-182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч.ч.2,4 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умов, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 ст.91 Сімейного Кодексу України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.4 ст.84 Сімейного Кодексу України При визначенні розміру аліментів з [PERSON] суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання дружини у розмірі 1/8 частини до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 214, 60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними був укладений шлюб 01 грудня 1995 року у відділі [PERSON]»янець-Подільського міського управління юстиції Хмельницької області де зроблений реєстровий запис №995. Від шлюбу неповнолітніх дітей у них нема. Позивачка вказує, що збереження сім'ї неможливе, оскільки між нею та відповідачем спільне життя не склалося та шлюбні відносини фактично припинені. Вважає, що подальше сімейне життя з відповідачкою неможливе. Просить шлюб укладений між ними розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.12.1995 року у [PERSON]»янець-Подільському міському відділі реєстрації актів громадського стану, де зроблений відповідний актовий запис №995, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.4). Згідно ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, та зокрема суперечить правам та інтересам позивача, а також те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до зазначених відповідачів, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком № 93, що по вулиці Поштова у селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, посилаючись на те, що зазначений будинок належить йомуна праві власності. У 1997 році з його дозволу у зазначений будинок поселилися як наймачі відповідачі у справі, які 08.06.1997 року були зареєстровані у будинку, але з моменту реєстрації у будинку не проживають. Позивач [PERSON] у судове засідання не з?явився. Від нього надійшла заява про підтримання позову в частині визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком № 93, що по вулиці Поштова у селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, відмову від відшкодування понесених судових витрат, розгляд справи за його відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі до суду не з?явилися. Про дату, час та місце розгляду справи відповідачі повідомлені належним чином, але причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутність до суду не подали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 163, 71 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається займане жиле приміщення протягом шести місяців. Із матеріалів справи, видно, що будинок № 93, що по вулиці Поштова у селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області належить на праві власності тільки позивачу у справі. Відповідачі у зазначеному будинку не проживають з 08.06.1997 року. Виходячи з встановлених обставин справи та вимог ст. ст. 163, 71 Житлового кодексу України, відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування належним позивачу житловим будинком. Таким чином вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі статтей 163,71 Житлового кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути ви.рачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резулятивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

13 серпня 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з грудня 1987 року. Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 1 4). Позивач у судовому засіданні позов підтримав, а відповідач не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.12.1987 р. (а.с. 7). Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім`ю із січня 2012 року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин та мешкають окремо одне від одного. Позивач зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно і збереження сім`ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню. У відповідності зі статтею 88 ЦПК з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в сумі 107,30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-03 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 23.10.2004 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у виконкомі Орлівщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 26. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачкою остаточно припинились з вересня 2011 року, через відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя. На даний час вони втратили почуття любові та поваги один до одного, тому позивач вважає, що подальше шлюбне життя не можливе, а тому вимушений звернутись з позовом до суду. В судове засідання сторони не явились надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, т.я. позивач підтримує позов в повному обсязі (а.с. 10), а відповідач позовні вимоги визнає (а.с. 11). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб [PERSON] та [PERSON] розірванню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 23.10.2004 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Орлівщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 26, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Шлюбні стосунки між сторонами припинені і подружні стосунки вони не підтримують, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сім`ї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-04 00:00:00

06.12.2011р. ПАТ «Родовід Банк»звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, а 13.02.2012р. [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк»із зустрічним позовом, про визнання кредитного договору недійсним. Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-04 00:00:00

02 листопада 2011 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, встановлено факт належності 42/100 частин будинку по вул. Молодіжній, 11 в с. Шабо Білгород-Дністровського району Одескої області [PERSON], який помер 23 жовтня 2010 року; встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після померлого батька [PERSON], який помер 23 жовтня 2010 року; визнано за [PERSON] право власності на 42/100 частин житлового будинку, що складається з: житлового будинку літ. «А», на другому поверсі 1-8 житлова кімната площею 11,3 кв.м., 1-9 житлова кімната площею 17,2 кв.м., 1-10 хол площею 13, 5 кв.м., 1/2 частина сараю літ. «Б». Позивачка по справі [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, вказуючи, що рішенням Білгород –Дністровського міськрайонного суду від 02 листопада 2011 року за нею визнано право власності на 42/100 частин житлового будинку, однак не зазначено з чого саме ця частина складається. У судове засідання сторони не з’явились, про день слухання справи були повідомлені належним чином, але причину не явки суду не сповістили, від заявниці надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, просила розірвати шлюб з [PERSON] посилаючись на те, що вони уклали шлюб 06.12.1980 зареєстрований Правдинською сільською радою Білозерського району Херсонської області за актовим записом №16. Від даного шлюбу мають повнолітніх дітей. Шлюбне життя між ними не склалося, стосунки припинили, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному об’ємі, суду надала пояснення, що позовні вимоги відповідають її дійсним намірам. Належно повідомлений про час і місце проведення судового засідання відповідач в судові засідання не з`явився, про причини відсутності суду не повідомляв, заяв чи клопотань до суду не надавав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні позивач погодилася розглядати справу у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 06.12.1980 року Правдинською сільською радою Білозерського району Херсонської області за актовим записом №16. Подружжя від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Шлюбні відносини між подружжям припинені, проживають окремо. Спір про розподіл спільного майна відсутній. Спільне господарство не ведуть. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або поновити своє дошлюбне прізвище. Оцінив та дослідив по справі усі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані і тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-04 00:00:00

Заявники звернулись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин,зазначили,що вони є рідними дочками [PERSON],померлої 05.02.2010 року. Однак у свідоцтвах про народження заявників у графі «мати» невірно вказано її імя по батькові «Трихонівна» замість «Митрофанівна».В звязку з цим,вони не можуть реалізувати своє право на оформлення спадкового майна.Просили заяву задовольнити,встановити факт родинних відносин. В судове засідання заявники та представник заявників не зявились, направили заяви про розгляд справи у їх відсутність,зазначивши,що заяву підтримують із зазначених у ній підстав. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність зазначивши,що не заперечує проти встановлення факту родинних відносин. Суд дослідивши матеріали справи встановив: 05.02.2010 року померла мати заявників - [PERSON]. Однак у свідоцтвах про їх народження у графі «мати» невірно записано її імя батькові «Трихонівна». Як вбачається із копії заповіту (а.с.19), копії свідоцтва про народження (а.с.21), довідки, виданої Городківською сільською радою (а.с.22), копії свідоцтва про смерть (а.с.23), копії державного акта (а.с.24), прізвище, імя та по батькові померлої [PERSON]. Відповідно до копій свідоцтв про народження заявників (а.с.20,21)у графі «мати» записана [PERSON], тобто виникла помилка при написанні прізвища та по батькові. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] є доньками [PERSON], різниця у свідоцтвах про народження заявників, виникла в наслідок помилки, замість « Паламарчук Катерина Митрофанівна» записано «Петрівська Катерина Трихонівна».Встановлення факту родинних відносин необхідно заявникам для оформлення спадщини після смерті матері. Відповідно до ст.256 ЦПК України, в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. Суд задовольняє заяву, встановлює факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], померлою 05.02.2010 року, як доньками та матірю. У відповідності до ч.7 ст.235 ЦПК України в справах окремого провадження при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Позивачка посилається на те, що 20 жовтня 1969 року вони з відповідачем уклали шлюб , який був зареєстрований в Чемеринецькій сільській раді Перемишлянського району Львівської області, актовий запис № 26. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей, які на дачний час вже є повнолітніми. Подружнє життя з відповідачем останні 6-7 років стало нестерпним, у звязку з чим у них виникають часті непорозуміння та сварки. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просить шлюб з відповідачем розірвати. [PERSON] пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Окрім цього пояснила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки протягом останніх 10-ти років відповідач зловживає алкогольними напоями, також влаштовує їй сварки та наносить побої, у них різні погляди на життя та сімейні цінності, протягом останнього часу вони перебувають у неприязних відносинах, спільного господарства не ведуть, сімейно-шлюбних стосунків не підтримують і це зробило неможливим подальше існування їх як сім'ї. Стосунки між ними на даний час вкрай неприязні, а життя стало нестерпним. У випадку неявки належним чином повідомленого відповідача просить розглядати справу заочно. Доповнила, що після розлучення не бажає змінювати своє прізвище на дошлюбне. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення чи розгляд справи у його відсутність не подав. Ухвалою суду, з врахуванням клопотання позивачки, вирішено справу розглядати заочно. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, перебувають у неприязних відносинах, спільним побутом не поєднані, спільного господарства не ведуть, їх сім'я фактично розпалася, перебування у шлюбі носить формальний характер, що може перешкодити сторонам у реалізації їх інтересів. Суд прийшов до висновку, що сімя розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, постійні сварки, відсутність спілкування та інтересу один до одного, втрата почуття любові та взаємоповаги, унеможливлює збереження зазначеного шлюбу. Шлюбні відносини фактично припинені, оскільки відповідач зрадив позивачці. Від даного шлюбу дітей не мають. Спору з приводу розподілу майна не має. У звязку з наведеним просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду зазначеної цивільної справи був повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивачку, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28 жовтня 1991 року, Комсомольським відділом реєстрації державної реєстрації актів цивільного стану м. Херсона, актовий запис №793, від даного шлюбу дітей не мають, спору з приводу розподілу майна немає, шлюб фактично розпався, причина розпаду несумісність характерів сторін та взаємоповаги, сімя фактично розпалась, сторони не проживають однією сімєю, поновлювати її позивачка не збирається, збереження сімї неможливе. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved