Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-02 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріально дітям не допомагає, сторони проживають разом. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, зазначивши, що після подання позовної заяви відповідач іноді надає їй гроші на харчування та утримання дітей, проте в розмірі, що не відповідає їхнім життєвим вимогам. Відповідач та його представник проти позову заперечували, зазначивши, що [PERSON] належним чином утримує дітей, надає гроші та продукти харчування. Крім того, оплачує комунальні платежі, купує їжу, сплачує за зайняття старшої дитини у спортивній секції. Відповідач вважає, що його дружина витрачає надані кошти не у відповідності до інтересів сімї. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з свідоцтв про народження, [PERSON] народився 5 жовтня 1998 року, [PERSON] народився 24 червня 2007 року, їх батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька, тобто обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками свого обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно ст. 183 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, які будуть стягуватися на неповнолітню дитину з її батьків, визначається у частці від заробітку (доходу) платника аліментів і за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Матеріали справи свідчать, що на час розгляду справи [PERSON] офіційно працевлаштований у ФО-П [PERSON] При цьому матеріали справи містять дані про те, що відповідач частково приймає участь у вихованні неповнолітніх дітей, у їх матеріальному забезпечені. Посилання [PERSON] на необґрунтованість предявлених [PERSON] позовних вимог з тих підстав, що він повністю утримує дітей в добровільному порядку, а тому позовні вимоги позивачки є передчасними, суд вважає такими, що не ґрунтуються на законі. Фактичне утримання дітей за ініціативою платника аліментів не позбавляє стягувача аліментів звернутися до суду з відповідними вимогами та отримувати аліменти за рішенням суду. При ухваленні рішення суд враховує сімейний стан відповідача, який не утримує нікого, крім власних дітей та забезпечує свої власні інтереси, надання відповідачем часткової матеріальної допомоги дітям після подання позову. При цьому надані відповідачем дані про наявність на утриманні [PERSON] батьків, які потребують матеріальної допомоги, не спростовують доводи позову, оскільки, як вбачається з наданих документів, батьки [PERSON] є офіційно працевлаштованими, мешкають окремо від сина. Беручи до уваги обставини справи, вік дітей, відсутність даних щодо інших, окрім офіційного місця роботи, доходів відповідача, в той же час беручи до уваги його пояснення щодо наявності неофіційного заробітку, його вік, стан здоровя, працездатність, а також той факт, що позивачка проживає разом з дітьми, потребує матеріальної допомоги, яку відповідач спроможний їй надати для утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому суд, з урахуванням обставин справи та матеріального становища відповідача, визначає розмір аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж сума, що складається з сум по 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожного з дітей відповідного віку. При цьому аліменти підлягають стягненню, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 8 лютого 2012 року. Оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат на підставі п.5 ст.4 Декрету КМУ від 21.01.1993 року «Про державне мито»та ст. 81 ЦПК України, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача судові витрати в дохід держави. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного

Outcome: partial