Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про встановлення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за наступними підставами. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії АК №844545 позивачу належить земельна ділянка площею 0,1084 гектарів по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 02 квітня 2010 року позивачу належить на праві приватної власності житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS]. Згідно плану меж земельної ділянки з кадастровим номером 2323081200:03:006:0043, зареєстрованого начальником відділу Держкомзему у Мелітопольському районі Запорізької області в Поземельній книзі 06.05.2010 року за реєстровим номером 272:03:006:0043:001, для обслуговування будинку по [ADDRESS] проведена межа по лінії точки Д до точки А на відстані 0,35 м від південної частини цього будинку в бік садиби [ADDRESS], якою користуються відповідачі. Згідно плану встановлених меж присадибної ділянки по [ADDRESS] від 10 серпня 2011 року, біля будинку позивача проведена межа від точки 10 до точки 9 цього ж плану на 0,35 м сторону земельної ділянки відповідачів [ADDRESS], цього ж населеного пункту, що також відповідає плану меж земельної ділянки з кадастровим номером 2323081200:03:006:0043 та зафіксованому в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії АК 3844545. Незважаючи на це, відповідачі змістили межу в сторону будинку позивача на 0,35 м., встановивши від південної частини його будинку, металеву огорожу, якою перекрили позивачу доступ до його будинку, через що він змушений запитувати дозволу увійти до подвір'я до відповідачів для обслуговування східної частини свого будинку, однак останні забороняють входити до їх подвір'я в будь-який час, внаслідок чого між сторонами виникають конфлікти. На підставі викладеного просить зобов'язати відповідачів усунути перешкоди йому, в користуванні земельної ділянкою для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS], відновивши порядок користування нею, шляхом демонтажу самовільно встановленої металевої огорожі та встановити порядок користування земельною ділянкою, відповідно до межі, встановленої державним актом на право приватної власності на земельну ділянку (кадастровий номер 2323081200:03:006:0043) серії АК №844545, виданому позивачу. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили усунути перешкоди позивачу, в користуванні земельної ділянкою для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS], шляхом демонтажу самовільно встановленої металевої огорожі, встановити порядок користування земельною ділянкою, відповідно до межі, встановленої державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії АК №844545. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечують, проти того, щоб усунути перешкоди позивачу, в користуванні земельної ділянкою для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS], шляхом демонтажу самовільно встановленої металевої огорожі та встановити порядок користування нею, відповідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (кадастровий номер 2323081200:03:006:0043) серії АК №844545, виданому позивачу. Представник третьої особи Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області в судовому засіданні заперечень проти позовних вимог не мав, вважає, що відповідачам необхідно демонтувати металеву огорожу, надавши позивачу доступ до східної частини його будинку. Вислухавши пояснення сторін, що беруть участь у справі, та дослідивши докази, які є у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановлення твердих меж, а також відновлення межових знаків у випадках коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Згідно ч. 3. ст. 152 ЗК України захист прав громадян здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки який існував до порушення прав, і запобіганню вчинення дій, що порушують права. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії АК №844545 позивачу належить земельна ділянка площею 0,1084 гектарів по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку (а.с.14). Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 02 квітня 2010 року позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] (а.с.7). Згідно плану меж земельної ділянки з кадастровим номером 2323081200:03:006:0043, зареєстрованого начальником відділу Держкомзему у Мелітопольському районі Запорізької області в Поземельній книзі 06.05.2010 року за реєстровим номером 272:03:006:0043:001, для обслуговування будинку по [ADDRESS] проведена межа по лінії точки Д до точки А на відстані 0,35 м від південної частини цього будинку в бік садиби [ADDRESS], якою користуються відповідачі. Відповідно із ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, але особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно висновків експерта №1635 від 12 квітня 2012 року, у позивача відсутній доступ до східної частини житлового будинку зі сторони домоволодіння [ADDRESS], фактичний порядок користування земельними ділянками [ADDRESS] і [ADDRESS] не відповідає вимогам нормативних документів діючих на території України в галузі будівництва - п. 3,25 ДБН 360-92** «Містобудування, Планування і забудова міських і сільських поселень» (а.с.37-40). Як підтвердили в судовому засіданні відповідачі, вони дійсно, самовільно встановили металеву огорожу, якою перекрили доступ позивачу до східної частини житлового будинку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що виходячи з досліджених у судовому засіданні доказів та пояснень сторін, між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, у зв'язку із чим сторони не можуть дійти згоди щодо користування суміжною земельною ділянкою. Суд приходить до висновку про те, що оскільки позивач є власником земельної ділянки яка знаходиться за адресою [ADDRESS] площею 0,1084 гектарів, та йому з боку відповідачів чиняться перешкоди у користуванні цією земельною ділянкою, тому він має право вимагати усунення перешкод у користуванні належним їй майном. Таким чином, суд вважає доводи позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає повному задоволенню. Крім того, оскільки позивач був змушений звернутися з позовом до суду, через що ним були понесені судові витрати по сплаті судового збору, вказані витрати були належним чином підтверджені позивачем наданими квитанціями (а.с. 3-4), згідно до ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 86 ЦПК України витрати на оплату судової експертизи підлягають стягненню з відповідачів солідарно в розмірі 2000 гривень згідно розрахунку (а.с.51) та підтверджені наданою позивачем квитанцією (а.с.52).

Outcome: approved