Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на 14/100 частин житлового будинку №4 по провулку Десантників в м. Білгород-Дністровський Одеської області, на земельній ділянці 900 кв.м., що складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», житловою площею 65 кв.м., гаражу літ. «В», вбиральні літ. «Г», споруд № 1-6, І, посилаючись на наступне. 22 серпня 2012 року між сторонами в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу 14/100 частин житлового будинку №4 по провулку Десантників в м. Білгород-Дністровський Одеської області. Сторони повністю виконали всі істотні умови договору від 22.08.2012 року, а саме: відповідач передав, а позивач прийняв у свою власність та сплатив вартість 14/100 частин житлового будинку №4 по провулку Десантників в м. Білгород-Дністровський Одеської області. Однак, сторонами зазначений договір купівлі-продажу не був нотаріально засвідчений, що на даний час здійснює перешкоди для позивача в розпорядженні вищезазначеним нерухомим майном. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, та просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно з якою позов визнає та просить суд розглянути справу за його відсутністю. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що 22 серпня 2012 року, між позивачем та відповідачем у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу 14/100 частин житлового будинку №4 по провулку Десантників в м. Білгород-Дністровський Одеської області, на земельній ділянці 900 кв.м., що складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», житловою площею 65 кв.м., гаражу літ. «В», вбиральні літ. «Г», споруд № 1-6, І. Дане нерухоме мано належало відповідачу на праві власності на підставі договору дарування від 11.02.1995 року, який посвідчений державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № І-342. Всупереч чинному законодавству, сторонами не був нотаріально посвідчений укладений між ними договір купівлі-продажу від 22.08.2012 року, домовившись найближчим часом нотаріально його оформити, однак, на даний час, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, посилаючись на постійну зайнятість та відсутність коштів, що призводить до визнання угоди нікчемної. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] оскільки сторонами були виконані всі істотні умови договору від 22 серпня 2012 року, а саме: відповідач передав, а позивач прийняв у свою власність 14/100 частин житлового будинку №4 по провулку Десантників в м. Білгород-Дністровський Одеської області, на земельній ділянці 900 кв.м., що складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», житловою площею 65 кв.м., гаражу літ. «В», вбиральні літ. «Г», споруд № 1-6, І, виплативши відповідачу вартість предмету договору, що підтверджується розпискою про отримання коштів. Так відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, суд має визнати зазначений договір дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved