overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-06 00:00:00

У липні 2012 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] Шлюб між сторонами зареєстровано 09 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 714. В обгрунтування вимог посилається на те, що сімейне життя не склалося через постійні ревнощі відповідача та його принизливе ставлення до її старшої дочки, що призводило до скандалів, та постійного напруження у сімї. Все це нагативно позначилося на психічному стані дітей. Відповідач проживає окремо. Ведення спільного господарства припинено. Шлюб існує лише формально. Примирення між ними не можливе. Від шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO] та її позашлюбну дочку [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Представник відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала, але заперечувала проти обставин розлучення, які викладені в позовній заяві. Зокрема пояснила, що відповідач з позивачем стали проживати однією сімєю з 25 жовтня 2004 року та зареєстрували шлюб 09 грудня 2005 року. 23 червня 2006 року у них народилася дочка [PERSON] Від незареєстрованого шлюбу позивач має дочку [PERSON], з якою він мав гарні стосунки, але під впливом дружини вони були зіпсовані. Дружина не приділяла уваги вихованню дітей, веденню домашнього господарства, дозволяла собі зникати з дому, проводити час у веселому товаристві, непристойно поводити себе. Він намагався зберегти сімю, але це йому не вдалося, тому у листопаді 2011 року вони почали проживати окремо. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 05 грудня 2005 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб а.с. 6). Відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а.с. 7). Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, розяснивши сторонам наслідки визнання позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-06 00:00:00

зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, що повязана з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Повне рішення суду буде виготовлене 10.08.2012 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-06 00:00:00

Позивач просить встановити факт належності його батьку [PERSON] померлому 10 серпня 2008 року, житлового будинку №31 по вул. Центральна в с.Клинець, Овруцького району, мотивуючи тим, що після смерті батька, він як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, так як своєчасно подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, та вже оформив спадщину на земельні паї. Однак спадщину на житловий будинок після смерті батька оформити не може, оскільки покійний при житті не отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Позивач в судове засідання не зявився, однак від його представника, яка діє згідно довіреності (а.с.9), надійшла заява про слухання справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Суд, дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть (а.с.2) [PERSON] помер 10 серпня 2008 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно: житловий будинок №31 по вул.Центральна в с.Клинець Овруцького району, 1966 року забудови, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Піщаницької сільської ради №1432 від 16.07.2012 року (а.с.4). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно повідомлення державної нотаріальної контори за №01-16 від 20.07.2012 р. (а.с.12) позивач прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Окрім того, з даного повідомлення вбачається, що [PERSON] відмовилась від належної частки в спадщині. Частиною 1 ст.256 ЦПК України визначено факти, про встановлення яких суд розглядає справи. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] при житті не отримав свідоцтво про право власності на домоволодіння, а тому позивач не може оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно. Встановлення факту належності домоволодіння померлому необхідно для отримання правовстановлюючого документа на домоволодіння та оформлення спадщини. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як інваліда ІІ групи підтвердженням чого є довідка МСЕ №0023022 (а.с.15), а тому у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі 107 грн.30 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-06 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем мотивуючи тим, що відносини в сімї не склалися. В сімї постійно виникають сварки, які негативно впливають на стан здоровя. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2012 року Збереження шлюбу стало не можливим. В судове засідання позивач не зявилась, але надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує в повному обсязі. На примирення не погоджується. Відповідач в судове засідання не зявився, але надіслав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає. Суд, дослідивши в судовому засіданні наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.3), виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, серії І-ТП №027893 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 29.04.2007 року, актовий запис №34. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO], копія свідоцтва І-ТП №064630 (а.с.5). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із наданих сторонами заяв вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків і категорично не погоджуються на примирення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне розяснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 107,30 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 53,65 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті свекрухи [PERSON], котра сталася 23.12.2007 року, позивачка через необізнаність про існування заповіту, пропустила строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, заявниця просить винести рішення про визначення їй додаткового тримісячного строку, для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача надіслав до суду заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на спадкування за заповітом після померлої [PERSON], строк звернення до нотаріальної контори позивачка пропустила з поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-06 00:00:00

25 червня 2012 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначала, що в 2006 році зареєструвала шлюб з відповідачем. Від сумісного життя мають малолітнього сина. Понад трьох років тому вони припинили шлюбні відносини та не підтримують подружніх стосунків. Позивачка прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася та примирення між ними неможливе, крім того, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та просив розірвати шлюб з позивачкою. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 15 лютого 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 40. Під час державної реєстрації шлюбу Пацюк змінила прізвище на [PERSON] (а.с.5). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сімї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 107 грн. 30 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-06 00:00:00

2 липня 2012 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в 2010 році зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від сумісного життя мають малолітнього сина [PERSON] Останні півтора року вони припинили шлюбні відносини та не підтримують подружніх стосунків. Крім того, він створив сімю з іншою жінкою. Позивач дійшов до впевненості, що їх сім'я з відповідачкою розпалася та примирення між ними неможливе, крім того, збереження шлюбу не відповідає його інтересам. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності та просив розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином, у звязку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого виконкомом Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 7 травня 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 5. Під час державної реєстрації шлюбу прізвища сторін залишилися незмінними (а.с.5). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сімї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 107 грн. 30 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 04 липня 2012 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття, мотивуючи тим, що вони від спільного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З відповідачем вона проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає, хоч працює. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Інших стягнень за виконавчими листами не має. Вона вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання сина, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь примусово за рішенням суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в їх обгрунтування пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти до повноліття дитини у вказаному розмірі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що сторони від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.3). Відповідач, як батько дитини, добровільно матеріального утримання на сина не надавав, хоч працює та має можливість надавати таке утримання. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі та на підставі статті 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в розмірі 214 гривень 60 копійок в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою в якій просить скасувати рішення Пологівського районного суду від 30.08.2005 року про визнання її сина [PERSON] безвісно відсутнім у зв'язку з тим, що на даний час [PERSON] з'явився і відбуває покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки у Вільнянській ВК № 20 Запорізької області згідно вироку Пологівського районного суду від 13.10.1999 року. У судовому засіданні заявник підтримала доводи заяви, просить їх задовольнити, пояснивши, що місце перебування її сина на даний відомо і він відбуває покарання у Вільнянській ВК № 20 Запорізької області. [PERSON] пояснив, що він дійсно був засуджений Пологівським районним судом 13.10.1999 року за ст. 81 ч. З УК України (в ред. 1960 року) до 4 років позбавлення волі, але після цього переховувався на території Росії, однак з початку 2012 року його затримали і етапували на територію України для відбування покарання і на даний час він відбуває покарання у Вільнянській ВК № 20 Запорізької області. Просить скасувати рішення суду про визнання його безвісно відсутнім. Суд, вислухавши пояснення заявника та [PERSON], перевіривши матеріали справи, давши оцінку наявним доказам, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно довідки Пологівського районного суду [PERSON] на даний час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в Вільнянській ВК № 20 Запорізької області. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що місце перебування [PERSON] стало відомо, у зв'язку з чим необхідно скасувати рішення Пологівського районного суду від 30.08.2005 року про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на подружжя. Посилається на те, що з відповідачем мають дочку СОФІЮ [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги, вона на даний час вона не працює, ніяких доходів крім допомоги по догляду за дитиною у розмірі 130 гривень не отримує, на її утриманні перебуває малолітня дочка і тому вона просить утримувати з відповідача на своє утримання до досягнення дочки трьохрічного віку аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася, надала письмову заяву просила провести судове засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з,явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся за вказаною адресою. Письмових заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні було встановлено, що сторони проживали разом, мають спільну дочку СОФІЮ [INFO], яка на даний час проживає разом із матір'ю. Батьком дівчинки в свідоцтві про її народження записаний відповідач. Позивач ніде не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3- х років у розмірі 130 гривень на місяць. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ч.2 ст.91 Сімейного Кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання нею, ним їхньої дитини , відповідно до ч.2-4 ст.84, ст.ст.86,88 СК України. ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України передбачає, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від, чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З наданих документів вбачається що відповідач працює, середньомісячний розмір його заробітної плати становить більше 7000,00 гривень, ніяких відрахувань з його заробітку за іншими виконавчими листами не проводиться. Тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу в зв'язку з тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності. Припинили ведення сумісного господарства. Майнового спору на час звернення в суд немає. Від спільного шлюбу мають сина, який проживає разом із матір,ю, а він приймає участь у його вихованні і утриманні. Просив строк для примирення не надавати, розірвати шлюб, так як сім'я розпалась остаточно і її не можливо зберегти. Позивач у судове засідання не з,явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час і місце розгляду справи повідомлена, до суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному об,ємі. В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з05.06.2009 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина ВАЛЕРІЯ [INFO]. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами із-за психологічної несумісності склались негативні стосунки, які привели до відчуженості, сторони припинили ведення сумісного господарства. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Від спільного шлюбу є неповнолітній син, питання про його виховання і утримання сторонами обговорено, він залишається проживати із матір,ю, а батько буде приймати участь у його вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно надавати сторонам додатковий строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою обгрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved