Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-09 00:00:00

У березні 2012 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до суду з прзовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27.04.1996 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області - актовий запис № 18. Від шлюбу в них дітей немає. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні характери, погляди на подружнє життя, з приводу чого виникали постійні сварки. Позивач зазначив, що їхня з відповідачем сім`я розпалась остаточно, і вони не мають наміру відновлювати стосунки, примирення між ними не можливе. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] 27.04.1996 року. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин та за відсутності заперечень, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 27.04.1996 року між позивачем [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] -. був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області - актовий запис № 18, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] дітей немає. З пояснень позивача випливає, що подружнє життя з відповідачем у нього не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, з приводу чого між ними виникали постійнві сварки, що у свою чергу виключає можливість збереження сім`ї в подальшому. Відповідач в своїх поясненнях визнала, що з позивачем вони не підтримують шлюбні сгосунки, та примирення вважає неможливим. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, оскільки стророни тривалий час не мешкають разом, не відтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений 27.04.1996 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області - актовий запис №18. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved