Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Староміська, 29 в с. Старе Місто Підгаєцького району Тернопільської області, який успадкований нею за законом після смерті її чоловіка [PERSON]. Вказує, що вона прийняла спадщину, подавши у встановленому законом порядку заяву до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились та подали суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позов визнають у повному обсязі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Відповідно до довідки-характеристики на житловий будинок, виданої Підгаєцьким районним БТІ 08.06.2012 року за № 492, [PERSON] належить цілий житловий будинок № 29 по вул. Староміській в с. Старе Місто Підгаєцького району Тернопільської області. Згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок виданого Староміською сільською радою підтверджено, що житловий будинок з господарським будівлями № 29 по вул. Староміській в с. Старе Місто Підгаєцького району Тернопільської області належить до колгоспного двору, що складається з 4-ох членів, головою якого є [PERSON]. Даний житловий будинок та господарські будівлі побудовані до 1991 року. Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На підставі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що [PERSON] був членом колгоспного двору, який складався з чотирьох членів, тому суд приходить до висновку, що він мав право на 1/4 частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями. [PERSON] помер 28.07.2011 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ИД №123341. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивач [PERSON] постійно проживала із спадкоємцем на час його смерті та у встановленому законом порядку звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що вбачається з листа Підгаєцької державної нотаріальної контори від 14.06.2012 року № 386/01-16. Таким чином, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, позивач вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Згідно заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вказані відповідачі відмовилися від належної їм частки, що залишилась після смерті їх батька [PERSON] в користь своєї матері [PERSON]. Крім того, га попередньому судовому засіданні відповідачі не заперечили щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). З огляду на те, що [PERSON] на час своєї смерті був власником спірного житлового будинку з господарськими будівлями, його право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивача [PERSON] Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до часткового задоволення шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на ? частину успадкований за законом житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по вул. Староміській, 29 в с. Старе місто Підгаєцького району Тернопільської області, що належав померлому [PERSON], відмовивши в задоволення решти позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial