Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-04 00:00:00

11.04.2012 року позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] про визнання недійсним акту приватизації та свідоцтва про право власності на квартиру. Свої позовні вимоги мотивують тим, що в 1960-х роках їхній батько та дід - [PERSON] отримав ордер на трьох кімнатну квартиру, що знаходиться по [ADDRESS], крім нього в даній квартирі були прописані та проживали інші члени сім'ї, його дружина - відповідач по справі [PERSON], позивач [PERSON], та син відповідача [PERSON], який в подальшому став проживати окремо. Після народження позивача [PERSON] та [PERSON], останні також були прописані в даній квартирі, і там проживали. В 1992 році [PERSON] помер. Після його смерті основним квартиронаймачем стала відповідач [PERSON]. В період 2002 року під час приватизації вищевказаної квартири відповідач [PERSON] під приводом отримання субсидії та зменшення оплати по житлово-комунальних послугах, періодично виписувала та прописувала з даної квартири позивачів, тобто [PERSON], [PERSON] та [PERSON], якій на той час було 16 років. Однак в серпні 2011 року відповідач відчужила дану квартиру, оформивши договір дарування на [PERSON] Саме тоді вони й дізнались, що фактично квартира згідно договору дарування належить вже іншій особі. На початку 2012 року новий власник квартири [PERSON] звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області з позовом до позивача [PERSON], реєстрація якої залишалась за даною адресою про визнання її такою, що втратила право на житло. [PERSON] будучи прописаною за вказаною адресою з 11.10.1991 року, на даний час залишається там же зареєстрованою. [PERSON] була прописана, навчалась в Новороздільській СШ №1, проживала в даній квартирі з моменту народження і до 2006 року, після її виписки в 2002 році відповідачем, не була прописана в іншому місці, тобто сама виписка на їх думку, носила суто фіктивний характер та була проведена без згоди матері. [PERSON] також будучи прописаною і проживаючи за вказаною адресою з моменту народження, ходила в школу, знаходилась на обліку в центрі зайнятості, відповідачем була виписана 23.07.2002 року, а в вересні 2002 року нею була проведена приватизація квартири. Тобто на їх думку, відповідач шляхом укриття даних фактів та подачі завідомо неправдивих даних до органу приватизації, з метою обману, отримала свідоцтво про право власності на дану квартиру виключно на себе. У зв'язку із наведеним вище позивачі були змушені звернутись до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позовні вимоги задовольнити з підстав наведених в позові. Додатково пояснила, що будучи членом сім'ї наймача під час приватизації вони, а особливо позивач [PERSON], яка була тимчасово відсутня у відповідності до ст.. 71 Житлового кодексу України, не давала письмового дозволу на приватизацію квартири, а позивач [PERSON] станом на момент приватизації взагалі була неповнолітньою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у зв'язку із знаходженням за кордоном. Позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити. Додатково пояснив, що відповідач по справі [PERSON] насправді нікого не виписувала, не могла вона виписати й неповнолітню [PERSON], оскільки це суперечить вимогам законодавства. Крім того, вважає, що приватизація квартири [ADDRESS] проведена у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», на момент приватизації жодних зауважень чи заперечень з боку позивачів не було, тому підстав для задоволення позову на його думку немає. Відповідач [PERSON] в судових засіданнях проти позову заперечила пояснила, що нікого проти їх волі не виписувала, проживала сама, а її донька та внучки тривалий час не проживали у квартирі за спірною адресою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив покликаючись на думку представника. Представник відповідача «виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області» в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про розгляд справи, відомостей про причини його неявки немає. Представник третьої особи «Органу приватизації Новороздільської міської ради» Ратич Т.М. в судовому засіданні 26.06.2012 року проти задоволення позову заперечив та пояснив, що дозвіл на приватизацію квартири [ADDRESS] надано рішенням виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 05.09.2002 року №205. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир комунальної власності міста Новий Розділ у 2002 році проводило Стрийське МБТІ. Зняття з реєстрації місця проживання мешканців міста Новий Розділ проводиться сектором громадянства реєстрації еміграції фізичних осіб Миколаївського РВ ГУМВСУ у Львівській області. Представник третьої особи Комунального підприємства КП "Розділжитлосервіс" Новороздільської міської ради в судове засідання не з'явився, відомостей про причини його неявки у суду немає. Представник ВГІРФО Новороздільського МВСУ у Львівській області в судове засідання не з'явився також, хоча був повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, відомостей про причини неявки у суду немає. Заслухавши пояснення сторін, позивача [PERSON], [PERSON] у підтримку позову, пояснення відповідачів та їх представника [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, у 2002 році під час приватизації квартири [ADDRESS] відповідач [PERSON] задля отримання субсидії та зменшення оплати по житлово-комунальних послугах, періодично виписувала та прописувала з даної квартири [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 55-60). 22.09.2011 року відповідачем [PERSON] було оформлено договір дарування вказаної квартири на [PERSON] (а.с. 22). Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно п.11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. У відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 р. право на приватизацію квартир державного житлового фонду мають громадяни України, які проживають у цих квартирах. В судовому засіданні позивач [PERSON] посилалась на вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 07.06.2012 року (а.с. 83), згідно даного вироку начальник паспортного столу Новороздільського міського відділу Міліції Миколаївського РВС у Львівській області вступивши в змову з паспортистом Новороздільського МВН Миколаївського РВ УМВСУ у Львівській області оформляли фіктивні документи про прописку та зміну паспортів. Однак, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи у вказаному вироку не зазначено жодних відомостей про протиправні дії, зокрема оформлення фіктивних документів щодо позивачів по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] На пропозицію суду звернутись в Миколаївський РВ ГУМВСУ у Львівській області для проведення перевірки викладених у позовній заяві фактів та встановлення осіб котрі могли б бути причетними до вчинення протиправних дій викладених у позові [PERSON] відмовилась. Пояснення позивачів про те, що відповідач [PERSON] подала завідомо неправдиві дані до органу приватизації та шляхом обману отримала свідоцтво про право власності на спірну квартиру виключно на себе не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та нічим не підтверджуються. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є безпідставний та у його задоволені слід відмовити.

Outcome: dismissed