Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення гарантійної суми за попереднім договором оренди. В обґрунтування своїх позивних вимог вказала, що 08 жовтня 2012 року між сторонами було укладено попередній договір оренди нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення вбудованого в одноповерхову окремо розташовану будівлю з адресою [ADDRESS]. У відповідності до п.6 Договору, з метою забезпечення укладання основного договору оренди, позивач передав [PERSON], суму попередньої оплати (гарантійну суму) в розмірі 2000 гривень. Основний договір оренди повинен був укладений не пізніше 09 листопада 2012 року. В період дії попереднього договору, а саме з 08 жовтня по 09 листопада 2012 року, відповідач зобов'язався оформити і отримати всі необхідні документи, що підтверджують його право та можливість передання вказаного вище майна в оренду. Після завершення терміну дії попереднього договору звернулась до відповідача з проханням надати всі необхідні документи та пропозицією уклали основний договір оренди. Оскільки реальний стан майна не відповідав його технічній документації та відомостям зазначеним у право установчих документах, було вирішено не укладати основний договір, та запропонував повернути сплачені договором кошти. В добровільному порядку відповідач відмовився повернути кошти. Тому вона просить суд стягнути з [PERSON] гарантійну суму за попереднім договором оренди від 08.10.2012 року в розмірі 2 000 гривень, та додаткову суму, що передбачена умовами договору, в розмірі гарантійної суми, а саме 2000 гривень. [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], управління благоустрою та житлової політики Криворізької міської ради про захист та про визнання за ними права власності на самовільно збудоване нерухоме майно. Вказавши, що згідно свідоцтва від 13.08.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Рукавіцини І.А. реєстр № 3895 [PERSON] є власником нежилого приміщення комплексу за адресою :[ADDRESS]. 17.08.2010 року КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації"видало [PERSON] 15 червня 2011 року згідно договору купівлі -продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Рукавіциним І.А., реєстр № 2053 Ѕ частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою [ADDRESS], перейшла у власність [PERSON] За період користування нежилим приміщенням вони здійснили реконструкцію комплексу зі зміною цільового призначення за адресою 6 [ADDRESS] під приміщення лазне -оздоровчого комплексу. 08.10.2012 року між сторонами було укладено попередній договір оренди нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення вбудованого в одноповерхову окремо розташовану будівлю з адресою [ADDRESS]. [PERSON] внесла кошти в розмірі 2000 гривень, як суму попередньої оплати ( гарантійна сума), згідно п.6 Договору. Вважає позивні вимоги [PERSON] безпідставними. Просить суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на нежиле приміщення вбудоване в одноповерхову окремо розташовану будівлю за адресою [ADDRESS] після самочинної реконструкції зі зміною цільового призначення в приміщення лазне -оздоровчого комплексу, загальною площею приміщень 202,2 кв.м ( по Ѕ частині). [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідно зустрічного позову винести рішення на розсуд суду. [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили визнати з ними право власності, а в позовних вимогах [PERSON] просили відмовити. Відповідач Управління благоустрою та житлової політики Криворізької міської Ради до суду не з'явились, звернулись до суду з клопотанням, про розгляд справи без участі представника управління, та винести рішення на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, а зустрічний позов [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що між сторонами 08 жовтня 2012 року був укладений попередній договір оренди майна, а саме нежитлового приміщення вбудованого в одноповерхову окремо розташовану будівлю з адресою [ADDRESS]., по якому [PERSON] отримав від [PERSON] 2000 гривень, зобов'язався в строк до 09.11.2012 року оформити та отримати всі необхідні документи для передачі майна в оренду по основному договору. [PERSON] не визнає за [PERSON] право власності на майно, яке документально, після перепланування не оформлено, що унеможливлює укладання основного договору. Згідно ст. 376 ч. 3-5 ЦК України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом якщо вони збудовані без належного дозволу, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно самочинно збудоване, якщо будівництво не порушує прав інших осіб та відповідає будівельним нормам і правилам, не суперечить суспільним інтересам. Оскільки [PERSON], [PERSON] провелив забудову, яка не порушує прав інших власників, відповідає технічним нормам, змушені звертатись до суду в зв'язку з відмовою реєстрації перепланування. Ззгідно свідоцтва від 13.08.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Рукавіцини І.А. реєстр № 3895 [PERSON] є власником нежилого приміщення комплексу за адресою :[ADDRESS]. 17.08.2010 року КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації"видало [PERSON] 15 червня 2011 року згідно договору купівлі -продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Рукавіциним І.А., реєстр № 2053 Ѕ частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою [ADDRESS], перейшла у власність [PERSON] Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачає, що власник полодіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійснення своїх прав та виконання обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. [PERSON], [PERSON] реалізуючи своє право власника нерухомого майна, здійснили переобладнання, що збільшило загальну площу 202,2 кв.м. Згідно повідомлення КП ДОР "Криворізьке БТІ"№32695-ю від 03.05.2012 року при обстеженні нежитлового приміщення вбудованого в одноповерхову окремо розташовану будівлю за адресою [ADDRESS] виявлено самочинну реконструкцію зі зміною цільового призначення в приміщення лазне -оздоровчого комплексу, загальна площа приміщень складає 202,2 кв.м. Дозвіл на перепланування не надано. Згідно висновку № 51-12 з оцінки технічного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж та можливості експлуатації після реконструкції, виконаного Державним підприємством "Криворізький науково -виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації""Кривбасстандартметрологія"проведене обстеження фактичного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж будівлі лазне -оздоровчого комплексу, вбудованого в одноповерхову окремо розташовану будівлю по [ADDRESS], дозволяє зробити висновок: будівельні конструкції та інженерні мережі обстеженої будівлі знаходяться у задовільному стані. Будівля може експлуатувались за призначенням. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається добутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). У відповідності до ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] не порушували будівельних норм та правил, проведення перепланування відбулось на земельній ділянці, що відводилась для цієї мети. За таких обставин відповідно до ст. ст. 375, 376 ч. 5 ЦК України суд дійшов до висновку, що вимоги [PERSON], [PERSON] по зустрічному позову щодо визнання права власності на самочинну забудову є законними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Стосовно первісного позову [PERSON] про стягнення суми, то позивачу слід відмовити в задоволенні вказаних вимог, незважаючи на наявність попереднього договору, укладеного 08.10.2012 року по якому вона отримала від [PERSON]- 2000 гривень попередньої оплати за користування приміщенням. Статті 760-763 ЦК України, які регулюють правовідносини оренди, вказують що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, вказана плата вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Договір найму укладається на строк, встановлений договором. Як вбачається із попереднього договору в ньому відсутній конкретний опис. Тобто індивідуальні ознаки приміщення, яке здається в оренду, натомість вказано внесення оплати без вказівки строку за який ця оплата внесена, відсутня вказівка який розмір та за який час орендної плати за приміщення. Оскільки Договір є неконкретним, а суттєві умови оренди можливо оговорити згідно закону тільки в самому договорі оренди, у суду відсутні підстави як для стягнення гарантійної суми, так і штрафних санкцій за невиконання умов по укладенню основного договору оренди в оговорений строк. На підставі викладеного,

Outcome: approved