Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ПриватБанк», Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ, [PERSON] про звільнення майна з під арешту, посилаючись на те, що 18 квітня 2007 року, між ВАТ «[PERSON] Аваль»правонаступником якого є АТ «[PERSON] Аваль»з однієї сторони, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0051/82/80591, за умовами якого [PERSON] надав [PERSON] кредит у розмірі 62220,00 грн., а Боржник зобов'язався щомісячно здійснювати погашення Кредиту та сплачувати відсотки відповідно до графіку, строком користування до 18 квітня 2017 року. 26 квітня 2007 року для забезпечення вимог кредитора, що витікають із кредитного договору, між банком та боржником був укладений іпотечний договір № 014/0051/82/80591, за умовами якого позичальник передав в заставу банку гараж № 9, ряд 19, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе 156а в гаражному кооперативі «Надія», та гараж № 16, ряд 7, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе 152а в автогаражному колективі «Космос». Предмет іпотеки на який накладено арешт належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] по ? кожному на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу 12.03.2007 р. за реєстровим № 873, зареєстрованому в КП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор»в книзі 7, номер запису 1067 та в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером № 11785139. У ході розгляду питання щодо задоволення вимог кредитора за рахунок заставного майна, у тому числі шляхом його добровільної реалізації третім особам-покупцям, було встановлено, що згідно ухвали Октябрського районного суду м Полтави № 2-2055/11 від 13.02.2011 р. за заявою ПАТ «ПриватБанк»було накладено арешт на ? гаража № 16 ряд 7 цегляний, загальною площею 70,9 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе 52а в авогаражному колективі «Космос», що належить відповідачу [PERSON] Оскільки, вказане обтяження на майно позичальника перешкоджає вчиненню банком юридичних дій щодо реалізації права останнього, як заставодержателя по договорах застави, одержати задоволення з вартості заставного майна внаслідок невиконання боржником своїх зобов'язань, банк вимушений був звернутися до суду. Позивач просив зняти арешт із заставного майна, яким є ? гаража № 16 ряд 7 цегляний, загальною площею 70,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе 152а в автогаражному колективі «Космос», що належить заставодавцю [PERSON] та перебуває в заставі АТ «[PERSON] Аваль», який був накладений відповідно до ухвали № 2-2055/11 винесеної 23.02.2009 р. Октябрським районним судом м. Полтави постановою державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського МУЮ [PERSON] від 18.04.2011 року. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягавши на задоволенні позову. Представник відповідача –Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ у судове засідання не з»явився, направивши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, заперечень на позовну заяву не направив. Представник відповідача –ПАТ «ПриватБанк» та відповідачка [PERSON] у судове засідання не з»явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи, не повідомивши про причини своєї неявки. Дослідивши матеріали справи та інші зібрані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 квітня 2007 року, між ВАТ «[PERSON] Аваль»правонаступником якого є АТ «[PERSON] Аваль»з однієї сторони, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0051/82/80591, за умовами якого [PERSON] надав [PERSON] кредит у розмірі 62220,00 грн., а Боржник зобов'язався щомісячно здійснювати погашення Кредиту та сплачувати відсотки відповідно до графіку, строком користування до 18 квітня 2017 року. 26 квітня 2007 року, для забезпечення вимог кредитора, що витікають із кредитного договору, між банком та боржником був укладений іпотечний договір № 014/0051/82/80591, за умовами якого позичальник передав в заставу банку гараж № 9, ряд 19, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе 156а в гаражному кооперативі «Надія», та гараж № 16, ряд 7, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе 152а в автогаражному колективі «Космос». Предмет іпотеки на який накладено арешт належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] по ? кожному на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу 12.03.2007 р. за реєстровим № 873, зареєстрованому в КП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор»в книзі 7, номер запису 1067 та в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером № 11785139. Обтяження зазначеного предмету іпотеки було зареєстровано в Державному реєстрі іпотек 26.04.2007 року за № 12298161. Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, іпотечним договором іншими документами вказаними в додатках до цієї заяви. Згідно з ст. 19 Закону України «Про Заставу»у разі порушення боржником основного зобов'язання за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі переважно перед іншими особами. Відповідно до договору іпотеки, у зв'язку із порушенням боржником умов кредитного договору у кредитора виникло право задовольнити свої вимоги по погашенню кредитної заборгованості за рахунок звернення стягнення на заставне майно, а саме: гараж № 16 ряд 7 цегляний, загальною площею 70,9 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе 152а в авогаражному колективі «Космос». У зв'язку із наявністю простроченої заборгованості по кредиту AT «[PERSON] Аваль»звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості із [PERSON] Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 7 серпня 2009 року позовні вимоги банку були задоволені в повному обсязі. В ході розгляду питання щодо задоволення вимог кредитора за рахунок заставного майна, у тому числі шляхом його добровільної реалізації третім особам-покупцям, було встановлено, що згідно ухвали Октябрського районного суду м Полтави № 2-2055/11 від 13.02.2011 р. за заявою ПАТ «ПриватБанк»було накладено арешт на ? гаража № 16 ряд 7 цегляний, загальною площею 70,9 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе 52а в авогаражному колективі «Космос», що належить відповідачу [PERSON] Вказане обтяження на майно позичальника перешкоджає вчиненню банком юридичних дій щодо реалізації права останнього, як заставодержателя по договорах застави, одержати задоволення з вартості заставного майна внаслідок невиконання боржником своїх зобов'язань. Слід зазначити, що будь-яке відчуження заставного майна на користь третіх осіб, держави, і будь-яке обмеження прав заставодержателя, є недопустимим з огляду на цивільне законодавство, законодавство про заставу та про реєстрацію обтяжень рухомого майна. Згідно ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Державна реєстрація проводиться за постановою КМУ від 31.03.2004 р. № 410 про затвердження Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек. Державний реєстратор заносить інформацію про обтяження нерухомого майна до Державного реєстру іпотек, з метою реалізації переважного права іпотекодержателя у задоволенні вимог за рахунок предмета іпотеки перед іншими іпотеко держателями незареєстрованих або зареєстрованих пізніше прав чи вимог на предмет іпотеки. На підставі укладених договору іпотеки і у відповідності до Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек AT «[PERSON] Аваль»подав заяви про внесення інформації про обтяження нерухомого майна. На підставі поданих заяв було внесено відповідні записи до державного реєстру іпотек. 18.04.2011 р. державним виконавцем ВДВС Октябрського МУЮ [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження відповідно до ухвали Октябрського районного суду № 2-2055/11 р. від 23 лютого 2011 року про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно яке належить відповідачу [PERSON] Вищезазначене обтяження зареєстровано Полтавською філією державного підприємства «Інформаційний центр»Міністерства юстиції України в Державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 32484011 від 08.08.2011 р. (запис 15). У даному випадку право застави у АТ «[PERSON] Аваль»виникло 26.04.2007 р., а ухвала Полтавського районного суду винесена 23.02.2009 р. тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Вказане обтяження на майно позичальника перешкоджає вчиненню банком юридичних щодо реалізації нашого права, як заставодержателя по договорах застави, одержати задоволення з вартості заставного майна внаслідок невиконання Боржником своїх зобов'язань. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, та встановлений строк відповідно до договору. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема заставою, а відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі э вимогу, що визначена на момент задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Згідно ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved