Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-17 00:00:00

У травні 2012 року позивач звернувся до суду із даним позовом до Комунального підприємства Київській завод алюмінієвих будівельних конструкцій, третя особа відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції про стягнення трьох процентів річних, інфляційних нарахувань за невиконання рішення суду. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що за рішенням суду на його користь було стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 15\~577 грн. 80 коп. З моменту предявлення виконавчого листа до виконавчої служби до виконання, відповідач не виконав свої зобовязання покладені на нього судовим рішенням. Позивач змушений звернутися до суду з цим позовом про відшкодування матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належним до сплати кредитору на підставі судового рішення в розмірі 1578 грн. 24 коп. інфляційних нарахувань та 695 грн. 93 коп. 3% річних. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не зявлявся про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надіслав листа про слухання справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, та надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області знаходиться виконавчий лист №2-4482 від 12.08.2010 року виданий Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з КП Київській завод алюмінієвих будівельних конструкцій на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у розмірі 15\~577 грн. 80 коп., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 16 вересня 2011 року ВП №28914903. В листі Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області від 23.07.2012 року №26283 зазначено, що 25 травня 2012 року всі виконавчі провадження про стягнення боргів з КП Київській завод алюмінієвих будівельних конструкцій завершено згідно п.7 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження у звязку з надходженням до відділу постанови Господарського суду м. Києва про визнання боржника банкрутом від 24 квітня 2012 року Ліквідатором призначено арбітражного керуючого [PERSON] Заявляючи вимогу про стягнення 3% річних та інфляційних витрат позивач мотивує її тим, що відповідач не виконав свої грошові зобовязання за судовим рішенням, з моменту предявлення до виконавчої служби для примусового виконання і до цього часу. Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтями 598-609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов'язання. Правила статті 625 ЦК України не заперечують звернення кредитора з вимогою про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, суми, на яку заборгованість за грошовим зобов'язанням підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов'язання, зокрема, за період після прийняття судом відповідного рішення. Сума інфляційних нарахувань за обчисленням за період після прийняття судом відповідного рішення, згідно виконавчого листа №2-4368 виданого 04 серпня 2010 року Деснянським районним судом м. Києва, складає 1\~578 грн. 24 коп., що визначено множенням суми боргу 15\~577 грн. 80 коп. (за вересень грудень 2010 року х 1,029 х 1,005 х 1,003 х 1,008; х 1,046 за 2011 рік; х1,002х1,002х 1,003х1,000 за січень квітень 2012 року). Відповідно три проценти річних, з вересня 2010 року по квітень 2012 року, від простроченої суми становлять: 695 грн. 93 коп.: 15\~577 грн. 80 коп. х 3% : 100: 365 х 122 дні (за вересень грудень 2010 року) = 156 грн. 20 коп., 15\~577 грн. 80 коп. х 3% : 100: 365 х 365 дні (за 2011 рік) = 467 грн. 33 коп., 15\~577 грн. 80 коп. х 3% : 100: 365 х 121 день (за січень квітень 2012 року) = 72 грн. 40 коп. Беручи до уваги, що втрати, пов'язані з інфляційними процесами в державі за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а 3 % річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, суд вважає, що 695, 93 грн. 3 % річних та 1\~578, 24 грн. збитків від інфляції нараховані позивачем правомірно. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією №10026/0765 від 16 травня 2012 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved