Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-07 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом Черкаської міської ради, Комунального підприємства «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 24.06.2005 року Закрите акціонерне товариство «Хімпобутсервіс» видало [PERSON], на склад сім'ї три особи ордер № 174 на заселення кімнат № 121 т № 129, жилою площею 34 кв.м., в гуртожитку № 9 по вул. Петровського, 279 у м. Черкаси. Відповідно до цього ордеру [PERSON], її чоловік [PERSON] та їх син [PERSON] вселилися до кімнат № 121 та № 129 за вказаною вище адресою. З моменту заселення та по сьогоднішній день вони постійно проживають і зареєстровані у даних кімнатах, що підтверджується довідкою комунального підприємства «Придніпровська СУБ» від 28.02.2012 року №634. 10.08.2010 року Черкаська міська рада рішенням № 5-1001 «Про згоду щодо безоплатної передачі до комунальної власності міста гуртожитку із вбудовано-прибудованими приміщеннями та зовнішніх інженерних мереж по вул. Петровського, 279 ЗАТ «Хімпобутсервіс» прийняла гуртожиток до комунальної власності та передала його на баланс комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків». 17.03.2010 року Черкаська міська рада прийняла рішення № 2-272, яким дозволила приватизацію житлових приміщень гуртожитку по вул. Петровського, 279 у м. Черкаси. Відповідно до довідок комунального підприємства «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» від 05.03.2012 року у них (позивачів) відсутнє на праві власності будь-яке інше житло. У зв'язку з тим, що одна з наданих їм кімнат має статус нежитлової, а також в зв'язку з тим. що ними було здійснене часткове перепланування цих кімнат, вони не мають можливості приватизувати їх. А тому, просять визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на кімнати № 121 та № 129 у гуртожитку по вул. Петровського, 279 у м. Черкаси, які відповідно до поверхового плану знаходяться на дев'ятому поверсі - літ. «А-ІХ», та складаються коридору-передпокію, номер приміщення «331», площею 4,7 кв.м.; житлової кімнати, номер приміщення «33», площею 7,9 кв.м.; житлової кімнати, номер приміщення «25», площею 21.5 кв. м. і загальною площею 34,1 кв.м. Крім того, просять зобов'язати комунальне підприємство «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» здійснити державну реєстрацію права власності речових прав на вказане нерухоме майно за ними - [PERSON], [PERSON]М . [PERSON] В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, які наведені в позовній заяві, та просили їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та задоволення позову. Представник позивачів, за ордером [PERSON]. просила задовольнити позовні вимоги позивачів. В судовому засіданні представник відповідача - Черкаської міської ради, за довіреністю [PERSON], позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник відповідача - КП «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву про можливість проведення судового розгляду представника. Представник третьої особи - КП «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради, за довіреністю [PERSON], в судове засідання не з'явився, направивши попередньо до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, якій вказує, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення [PERSON]. [PERSON], представника позивачів [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право на захист своїх прав судом. Згідно ст. 16 ЦК України одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. В судовому засіданні встановлено, що 24.06.2005 року Закрите акціонерне товариство «Хімпобутсервіс» видало [PERSON], на склад сім'ї в три особи ордер № 174 на заселення кімнат № 121 та № 129 жилою площею 34 кв.м. в гуртожитку № 9 по вул. Петровського, 279 у м. Черкаси. Відповідно до цього ордеру позивачка [PERSON], її чоловік [PERSON] та їх син [PERSON] вселилися до кімнат № 121 та № 129 в гуртожитку № 9 по вул. Петровського, 279 у м. Черкаси. З моменту заселення та по даний час позивачі постійно проживають та зареєстровані у даних кімнатах № 121 та № 129 в гуртожитку № 9 по вул. Петровського, 279 у м. Черкаси, що підтверджується довідкою КП «Придніпровська СУБ» від 28.02.2012 року № 634. Рішенням Черкаської міської ради № 5-1001 від 10.08.2010 року «Про згоду щодо безоплатної передачі до комунальної власності міста гуртожитку із вбудовано-прибудованими приміщеннями та зовнішніх інженерних мереж по вул. Петровського, 279 ЗАТ «Хімпобутсервіс», вказаний гуртожиток був переданий до комунальної власності міста, та з метою подальшої експлуатації переданий на баланс комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків». 17.03.2010 року Черкаська міська рада прийняла рішення № 2-272, яким дозволила приватизацію житлових приміщень гуртожитку по вул. Петровського, 279 у м. Черкаси. Відповідно до довідок КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» від 05.03.2012 року у позивачів відсутнє на праві власності будь-яке інше житло. Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» встановлено право позивачів на приватизацію кімнат в гуртожитку вул. Петровського, 279 в м. Черкаси. Як вбачається з листа заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади [PERSON] від 31.02.2011 року № 3102-2 позивачам було відмовлено у приватизації займаних кімнат у гуртожитку по вул. Петровського, 279 з підстав виявлення самовільного їх перепланування. Відповідно до ст. 129 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Суд вважає, що позивачі підставно використовують, в тому числі, кімнату № 129 для проживання. Вказане підтверджується висновком експерта [PERSON], від 14.03.2012 року № 11/12, згідно якого конструктивні елементи будівлі гуртожитку № 279 по вул. Петровського у м. Черкаси у межах перепланованих житлових кімнат № 121, № 129 житлового осередку № 121-128, 129 дев'ятого поверху забезпечують міцність, стійкість, надійність, просторову жорсткість та безпечну експлуатацію житлових приміщень та будинку. Переплановані житлові кімнати № 121, № 129 (відповідно до поверхового плану ЧООБТІ - приміщення «25», «331» та «33») відповідають державним будівельним нормам України щодо архітектурно-планувального, конструктивного рішення, санітарно-гігієнічним вимогам та вимогам пожежної безпеки. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Згідно положень ч. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та кімнат (гуртожитків) державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За таких досліджених обставин, судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON] В,М., [PERSON] не можуть використати своє право щодо безоплатного отримання у власність житла у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», хоча і намагалась приватизувати займані ними кімнати у гуртожитку, звернувшись до компетентного органу, однак не змогли її оформити з підстав відмови органу місцевого самоврядування. Суд вважає, що у позивачів виникло право звернення до суду в порядку ст. З ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані ЦК України, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Виходячи з встановлених судом обставин та на підставі наведених норм суд вважає, що права позивачів можуть бути захищені шляхом визнання за ними в судовому порядку права власності на кімнати № 121, № 129 у гуртожитку по вул. Петровського, 279 у м. Черкаси, так як захист їх порушених прав, в даному випадку, не може бути реалізований в інший спосіб. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. А відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Відповідно до частини 1 статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Таким чином, обов'язковість судових рішень, що набрали законної сили, надає їм властивості закону в справі, у якій вони ухвалені, тому вони є обов'язковими для виконання на території України усіма фізичними і юридичними особами. Згідно ч. 4 ст. 31 ЦПК України кожна із сторін має право вимагати виконання судового рішення в частині, що стосується цієї сторони. Приймаючи до уваги вищевикладене, вказане рішення піддягає державній реєстрації. На підставі викладеного та

Outcome: approved