Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-24 00:00:00

В грудні 2011 р. позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо одна від одної. Дитина проживає разом із позивачкою, знаходиться на її утриманні. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років. Відповідач матеріальної допомоги дитині та їй не надає. Тому в останній редакції позову позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. на дитину, та 500 гривень на її утримання, оскільки відповідач має нерегулярний та мінливий заробіток. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити, пояснивши у відповідності із заявою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у письмовому запереченні проти позову просив розглянути справу за його відсутності. Також у запереченні в останній редакції зазначив, що позов визнає частково, не заперечує платити аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки від його заробітку, але не має можливості матеріально утримувати позивачку, оскільки не у шлюбі з нею не перебуває, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, хворіє. Тому справу розглянуто за відсутності відповідача на підставі наявних у спрааві доказів. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи дійшов висновку про часткове задоволення позову на підставі наступних правових норм та встановлених обставин справи. У відповідності із ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч 1 ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що відповідач [PERSON] є батьком дитини позивачки [PERSON] –[PERSON], [INFO] (а.с. 2). Сторонами не заперечується, що вони проживають окремо одне від одного. Спільна дитина сторін проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 7). Таким чином, виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач має безумовний обов`язок матеріально утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, але передбаченого законом утримання їй не надає, що сам і визнає, тому з нього мають бути стягнуті аліменти в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів, що належить стягнути з відповідача на утримання дитини, суд керується положеннями ст. 182 СК України, та вважає розумним та справедливим присудити аліменти в розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача, оскільки обставин, які зумовили б стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі, не вбачається. У відповідності із ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої –четвертої ст. 84 СК України. Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка –батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання позивачка має від відповідача також і при наявності розірваного між сторонами шлюбу. Тому суд не приймає до уваги заперечення відповідача у цій частині. Однак, суд таки вважає, що відповідач не має можливості утримувати позивачку, оскільки довів це наданими до заперечення документами: довідкою про стан сім’ї, свідоцтвами про народження дітей, копією трудової книжки, довідкою служби зайнятості, довідкою УПСЗН, копіями медичних документів (а.с. 11, 12, 13, 31, 32, 55, 56, 74). Тому у зазначеній частині позову має бути відмовлено. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню. Оскільки при подачі позову позивачка була звільнена від оплати судових витрат, то відповідач повинен сплатити на користь держави судовий збір в розмірі 214,60 грн.

Outcome: partial