Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-04 00:00:00

ПАТ „Державний ощадний банк України в особі філії Запорізьке обласне управління звернувся до суду з зазначеним позовом, який було уточнено у ході розгляду справи, до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення з житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку, в якому вказав, що 12 березня 2008 року між Філією - Запорізьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Ріф»був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 132, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 1 300 000.00 грн. 12 березня 2008 року між банком та [PERSON] з метою забезпечення виконання умов Кредитного договору було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] № 651. Відповідно до умов вищевказаного іпотечного договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання позичальником, іпотекодержатель (банк) має право звернути стягнення на предмет іпотеки. У зв'язку з порушенням позичальником умов Кредитного договору, банк був вимушений звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису № 514 від 10 квітня 2009 року. 17 серпня 2011 року банк надіслав відповідачу вимогу про добровільне звільнення житлового приміщення, однак добровільно виселитися відповідач відмовляється, у звязку з чим позивач просить виселити всіх мешканців, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS] - Українській в місті Запоріжжя зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Запоріжжя. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягаючи на підставах, викладених у уточненій позовній заяві, просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись, що відсутні підстави для виселення відповідачів з квартири. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ „Державний ощадний банк України в особі філії Запорізьке обласне управління підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. 12 березня 2008 року між Філією - Запорізьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Ріф»був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 132, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 1 300 000.00 грн. 12 березня 2008 року між позивачем та [PERSON] з метою забезпечення виконання умов Кредитного договору було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] № 651. Відповідно до умов вищевказаного іпотечного договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання позичальником, іпотекодержатель (банк) має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв'язку з порушенням Позичальником умов Кредитного договору, Банк був вимушений звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису № 514 від 10 квітня 2009 року. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку»звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. 17 серпня 2011 року банк надіслав відповідачу вимогу про добровільне звільнення житлового приміщення. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу Іпотекодержателя добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення. Якщо мешканці не звільняють квартиру у встановлений законом строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування вільний вибір місця проживання в Україні»встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на вказану адресу надсилається поштова кореспонденція, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються комунальні послуги тощо. Наявність зареєстрованих осіб у квартирі, на яку звертається стягнення, негативно відобразиться на ціні продажу, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. З урахуванням викладено суд прийшов до висновку, що позовні вимоги банку є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. ПАТ „Державний ощадний банк України в особі філії Запорізьке обласне управління, як сторона на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідачів понесених документально підтверджених витрат, зокрема витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 37 грн. та судового збору у розмірі 8 грн. 50 коп. (а.с. 1-2). Стягненню виходячи з кількості відповідачів з кожного окремо відповідача підлягають судові витрати в розмірі 15 грн. 16 коп. ( 35 + 8,50 : 3 = 15,16).

Outcome: approved