Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго»(далі Позивач) звернулось до Приморського районного суду м. Маріуполя із позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1 178,56 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилаються на приписи ЦК України, Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕн, копію особового рахунку енергопостачальника та розрахунок суми боргу, зазначивши, що Відповідач, мешкає у квартирі № 37 будинку № 132 а пр.. Нахімова в м. Маріуполі та споживає електричну енергію. Плату за спожиту електроенергію вносить нерегулярно, внаслідок чого утворилась заборгованість. Просив стягнути з Відповідача зазначену суму заборгованості, а також судові витрати. Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача, яка діє на підставі довіреності, просила у задоволенні позову відмовити, застосувавши строк позовної давності та врахував надані квитанції про сплату послуг за споживання електричної енергії. Справу розглянути без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи надані докази і надавши їм оцінку в сукупності прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що правовідносини між енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України Про електроенергетику, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року та іншими нормативними документами, які регулюють правовідносини у сфері електроенергетики. Відповідач зареєстрований у № 37 будинку № 132 а пр.. Нахімова в м. Маріуполі та є споживачем електричної енергії. Пунктом 42 ПКЕЕн закріплено обовязок споживачів електричної енергії дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом із тим в сенсі ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно із ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 5, 6 п. 42 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Пунктом 19 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами на підставі фактичних показань приладів обліку. Як вбачається із розшифровки до особового рахунку та розрахунку заборгованості, наданих представником позивача, заборгованість утворилася за період з квітня 2007 по 2011 р.р. Періоди утворення заборгованості визначені відповідно до даних про контрольні огляди засобу обліку електричної енергії. За змістом п. 1.2 Правил користування електричною енергією контрольний огляд засобу обліку електричної енергії це виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку та зняття його показників. Відповідно до ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість утворилася з квітня 2007 року, тобто строк позовної давності почав перебіг з квітня 2007 року. Позовна заява подана до суду лише у серпні 2012 року. Отже, враховуючи заявлене відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності і в сенсі ч. 4 ст. 267 ЦК України, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову, що утворилася станом на 2009 рік в сумі 1157,66 грн. Як вбачається з наданих відповідачем квитанцій, заборгованість, яка склалася за період починаючи з 2008 року в сумі 20,90 грн. останньою сплачено 14.06.2012р. Таким чином, заборгованості яка створилася за період, починаючи з 2009 року, не можє також бути задоволена, оскільки така заборгованість сплачена відповідачем до звернення позивача до суду з позовом. Статтями 57 59 ЦПК України закріплено принцип належності та припустимості доказів. Згідно з частиною 1 ст. 59 ЦПК України суд не приймає до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом. Частиною 2 ст. 59 ЦПК України визначено, що підстави, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншим способом. На підставі п.п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357, ст. 625 ЦК України, ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України,

Outcome: dismissed