Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-15 00:00:00

31 травня 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"про визнання незаконним припинення дії депозитного договору та зобов'язання нарахувати відсотки відповідно до договору. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 травня 2008 року між ним та ВАТ КБ "Надра"був укладений депозитний договір № 441034, у відповідності з яким він вніс на депозитний рахунок банку суму в розмірі 10 000 доларів США на строк 12 місяців з виплатою 11,2 відсотків річних. По закінченню строку дії договору, він не звернувся до відповідача з вимогою забрати вклад, оскільки п. 4.7 договору передбачено, що у випадку коли в день закінчення строку вкладу, вкладник не звернувся до банку з вимогою отримання вкладу, строк дії вкладу продовжується на такий же самий строк, а згідно п. 6.1. договору строк дії вкладу продовжується на такий самий проміжок часу, при цьому вкладник не обмежується у кількості разів продовження строку дії вкладу. 23 березня 2011 року, після отримання від ПАТ КБ "Надра"звіту по залишках на його рахунку, йому стало відомо, що відповідач безпідставно, в односторонньому порядку припинив дію депозитного договору і перерахував кошти з його депозитного рахунку на поточний, не повідомивши його про свій намір зупинити дію договору та про намір перерахувати його кошти з депозитного рахунку на поточний, хоча згідно п. 6.2 договору, якщо відповідач відмовляється після закінчення строку дії вкладу від подовження строку дії вкладу, то в такому випадку відповідач повинен був за десять календарних днів до закінчення строку дії вкладу повідомити його у письмовій формі про відмову у продовженні строку дії вкладу і лише після цього повернути кошти на поточний рахунок. Однак ПАБ КБ "Надра"не виконав своїх зобов'язань згідно умов договору, у зв'язку з чим він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав і законних інтересів. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги і просив суд їх задовольнити з урахування заяви про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив суд зобов'язати відповідач нарахувати відсотки згідно та на умовах депозитного договору № 441034 від 29 травня 2008 року в період з 29 травня 2009 року по 29 лютого 2012 року. (а.с. 32- заява) Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявлених вимог, посилаючись на ті обставини, що відповідно до ст. 85 ЗУ "Про банки і банківську діяльність", постановою Правління НБУ від 10 лютого 2009 року № 58 у ВАТ КБ "Надра"була призначена тимчасова адміністрація строком на один рік. З метою створення сприятливих умов для відновлення фінансового стану банку цією ж постановою укладений мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на шість місяців з 10.02.2009 р. по 10.08.2009 р. Депозитний договір № 441034 від 29.05.2008 року був укладений на строк 12 місяців, тобто термін дії договору закінчився 29 травня 2009 року. Згідно наказу № 729 тимчасового адміністратора ПАТ КБ "Надра", не дивлячись на те, що діяв мораторій, 31.12.2009 р. відповідно поточного звіту клієнта, було перераховано суму депозиту на поточний рахунок як це було зазначено у п. 3.4.5 договору строкового банківського вкладу. 29 травня 2009 року у відповідності п. 3.4.3 та п. 4.5 депозитного договору № 441034 на поточний рахунок позивача № 79340582 банком належним чином було виконано своє зобов'язання і перераховано нараховані проценти за користування вкладом у розмірі 1 115 доларів США 10 центів. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази в їх сукупності та співставленні, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено,що 29 травня 2008 року між ВАТ КБ "Надра"та [PERSON] було укладено договір № 441034 строкового банківського вкладу "Мій вибір"оформлений в рамках Пакету послуг ПП "Базовий+"№ 1022630, за умовами якого позивач вніс на депозитний рахунок банку суму в розмірі 10 000 доларів США строком на 12 місяців від дати надходження вкладу на вкладний рахунок з процентною ставкою по вкладу - 11,2 проценти річних. (а.с. 5-копія договору) Позивач суду пояснив, що по закінченню строку дії договору, він не звернувся до відповідача з вимогою забрати вклад, оскільки договором передбачено, що у випадку коли в день закінчення строку вкладу, вкладник не звернувся до банку з вимогою отримання вкладу, строк дії вкладу продовжується на такий же самий строк. Згідно п. 4.7 договору, передбачено, що у випадку, коли в день закінчення строку дії вкладу, вкладник не звернувся до банку з вимогою отримання вкладу, строк дії вкладу, зазначений у п. 2.2 продовжується на такий саме строк, при цьому базова процентна ставка по вкладу та бонуси, що були надані на дату укладення цього договору, встановлюються у розмірі, який визначений ставками по депозитах в рамках пакетів послуг на дату подовження вкладу. При цьому встановлення нового розміру процентної ставки по вкладу не підлягає під випадки, зазначені у п. 4.6 цього договору і тому вказаний пункт не може застосовуватись при подовженні строку дії вкладу, але за банком зберігається право переглянути встановлену після подовження дії вкладу процентну ставку на умовах, зазначених у п. 4.6 цього договору. Пунктом 6.1. договору передбачено, що договір вважається укладеним з дня надходження коштів на вкладний рахунок. Строк дії договору встановлено у п. 2.2 і цей строк не може бути подовжено на такий саме проміжок часу, при цьому вкладник не обмежується у кількості разів подовження строку дії вкладу. 23 березня 2011 року позивач отримав звіт по залишках на рахунках пакету послуг ПП Базовий + № 1022630, з якого йому стало відомо про ті обставини, що безпідставно, в односторонньому порядку припинив дію депозитного договору і перерахував кошти з його депозитного рахунку на поточний, не повідомивши його про свій намір зупинити дію договору та про намір перерахувати його кошти з депозитного рахунку на поточний. (а.с. 7-копія звіту) Таким чином судом встановлено, відповідач свої зобов'язання по договору договір № 441034 строкового банківського вкладу "Мій вибір"оформлений в рамках Пакету послуг ПП "Базовий+"№ 1022630, належним чином не виконав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved