Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-20 00:00:00

У жовтні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 1994 року по 14 жовтня 2009 року, у шлюбі народився син [PERSON], [INFO], відповідач є його батько. Дитина проживає з нею. Дитина потребує коштів на утримання, але відповідач коштів на утримання сина у достатньому розмірі не платить. Зазначеними діями відповідач порушив її права і просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Просить позовні вимоги задовольнити, судові витрати покласти на відповідача (а.с. 1). Позивачка в судове засідання не з'явилася з поважних причин, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини: [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 1994 року по 14 жовтня 2009 року, у шлюбі народився син [PERSON], [INFO], відповідач є батько дитини, яка проживає з матір'ю, відповідач проживає окремо від дитини (а.с. 2-5, 7). У відповідності до|із| ст. 180 СК| України батьки зобов'язані утримувати|утримувати| дитину|дитяти| до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України та розясненням пункту 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. По матеріальному стану|становищу| відповідач має надавати матеріальну допомогу своїй дитині|дитяті|. Відповідач не працює, є пенсіонер МВС України, коштів на утримання дитини не надає, інші стягнення на аліменти у відповідача відсутні. Зазначеними діями відповідач порушує права дитини. Таким чином, з урахуванням|з врахуванням| інтересів дитини, матеріального становища відповідача, суд задовольняє позовну заяву. Відповідно до статті 88 ЦПК України судовий збір суд компенсує за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved