Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-03 00:00:00

Позивач ПАТ «МетаБанк»звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом, уточненим в ході судового розгляду справи, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON], а також з [PERSON] та [PERSON], заборгованість за кредитом в сумі 433376,32 гривень та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] кредитного договору №604000694306А від 21.12.2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 48190 доларів США на споживчі потреби придбання житла, строком погашення не пізніше 21.12.2027 року зі сплатою 12,7 відсотків річних за користування кредитом. В якості забезпечення наданого кредитного договору 21.12.2007 року між акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений договір поруки №9040006943002, на підставі якого поручитель взяла на себе зобовязання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] його зобовязань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання ним умов кредитного договору. Також 21.12.2007 року між акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений договір поруки №9040006943003, на підставі якого поручитель взяв на себе зобовязання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] його зобовязань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання ним умов кредитного договору. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі, повідомлені судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявилися і не повідомили суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21.12.2007 року між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є ПАТ «МетаБанк»(банк), та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №604000694306А, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби придбання житла на загальну суму 48190 доларів США, а [PERSON] в свою чергу, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі не пізніше 21.12.2027 року включно, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором (а.с.9). Відповідно до п.1.1 кредитного договору №604000694306А від 21.12.2007 року кредит надається позичальнику зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 12,7% річних. На підставі п.1.2 кредитного договору №604000694306А від 21.12.2007 року позичальник здійснює погашення частини кредиту та сплату відсотків за користування кредитом шляхом внесення на картрахунок №100500090012 суми 555 доларів США щомісячно в період з 1 по 21 число кожного місяця. Згідно п.2.3 кредитного договору №604000694306А від 21.12.2007 року позичальник зобов`язаний щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитом, погашати частину кредиту та інші платежі на користь банку, передбачені додатком 1 до договору. Відповідно до п.2.6 кредитного договору №604000694306А від 21.12.2007 року у разі якщо день погашення кредиту припадає на вихідний, святковий або не робочий день, погашення кредиту здійснюється у попередній робочий день. На підставі п.6.4 кредитного договору №604000694306А від 21.12.2007 року у разі порушення позичальником своїх зобов`язань, передбачених п. 2.3 договору, він сплачує банку штраф у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за весь період прострочення. Згідно до п.6.5 кредитного договору №604000694306А від 21.12.2007 року у разі виникнення простроченої заборгованості за відсотками або кредитом (частиною кредиту) позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,2% від простроченої суми за кожний день прострочення. 21.12.2007 року в якості забезпечення наданого кредитного договору №604000694306А від 21.12.2007 року між акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є позивач (банк), та [PERSON] (поручитель) був укладений договір поруки №9040006943002 на підставі якого поручитель взяла на себе зобовязання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] (позичальник) його зобовязань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання ним умов кредитного договору (а.с.18). Відповідно до п.3 договору поруки №9040006943002 від 21.12.2007 року [PERSON] та [PERSON] відповідають як солідарні боржники і банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобовязань як до позичальника, так і до поручителя, чи до всіх одночасно. Згідно п.4 договору поруки №9040006943002 від 21.12.2007 року поручитель зобовязаний самостійно слідкувати за виконанням позичальником зобовязань за кредитним договором. На підставі п.6 договору поруки №9040006943002 від 21.12.2007 року у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань, передбачених договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні понесені збитки. Пунктом 7 договору поруки №9040006943002 від 21.12.2007 року передбачено, що у разі, якщо поручитель в строк, зазначений в п.3 договору, не погасить банку суму заборгованості позичальника за кредитним договором у повному обсязі, він сплачує банку пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Крім того, 21.12.2007 року в якості забезпечення наданого кредитного договору №604000694306А від 21.12.2007 року між акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є позивач (банк), та [PERSON] (поручитель) був укладений договір поруки №9040006943003 на підставі якого поручитель взяв на себе зобовязання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] (позичальник) його зобовязань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання ним умов кредитного договору (а.с.21). Відповідно до п.3 договору поруки №9040006943003 від 21.12.2007 року [PERSON] та [PERSON] відповідають як солідарні боржники і банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобовязань як до позичальника, так і до поручителя, чи до всіх одночасно. Згідно п.4 договору поруки №9040006943003 від 21.12.2007 року поручитель зобовязаний самостійно слідкувати за виконанням позичальником зобовязань за кредитним договором. На підставі п.6 договору поруки №9040006943003 від 21.12.2007 року у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань, передбачених договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні понесені збитки. Пунктом 7 договору поруки №9040006943003 від 21.12.2007 року передбачено, що у разі, якщо поручитель в строк, зазначений в п.3 договору, не погасить банку суму заборгованості позичальника за кредитним договором у повному обсязі, він сплачує банку пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Таким чином, [PERSON] вимоги кредитного договору №604000694306А від 21.12.2007 року не виконує, в обумовлені строки кредит та відповідну платню по ньому не сплачує. Позивач звертався до відповідачів з вимогою про сплату заборгованості по кредиту, попереджав про звернення до суду, однак останні заходів до погашення заборгованості не вжили (а.с.23-26). Станом на 11.05.2012 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором №604000694306А від 21.12.2007 року у розмірі 433376,32 гривень, а саме: 45530,08 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.05.2012 року, складає 363785,34 гривень сума заборгованості за простроченим кредитом; 5866,59 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.05.2012 року, складає 46874,05 гривень сума заборгованості за нарахованими відсотками; 22716,93 гривень пеня за несвоєчасну оплату кредиту та відсотків. Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобовязані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі ст.544 Цивільного кодексу України боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є поручителями перед позивачем за виконання умов кредитного договору №604000694306А від 21.12.2007 року, тобто [PERSON] і [PERSON], а також [PERSON] і [PERSON] є солідарними боржниками. У звязку з невиконанням позичальником вимог зазначеного кредитного договору у позивача виникло право вимагати від відповідачів виконання зобовязань по кредитному договору, які останні ігнорують. Тому є підстави для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача суми основного боргу по несплаченому кредиту, процентів за користування кредитними коштами та пені відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають солідарному стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved