Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-10 00:00:00

До Михайлівського районного суду звернувся [PERSON] з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 січня 2012 року [PERSON] отримав від нього позику на суму 103 000,00 гривень, на підтвердження чого відповідачем надана розписка, в якій останній відобразив взяті на себе зобов'язання щодо повернення коштів до 01 грудня 2012 року. Однак, в супереч взятим на себе зобов'язанням, відповідач у визначений строк суму боргу не повернув, звернення позивача стосовно сплати суми боргу ігнорує, в зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду для захисту своїх інтересів. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. На підтвердження позовних вимог, позивачем суду надані: - світлокопія свого паспорта (а.с.4); - світлокопія розписки (а.с.5); - світлокопія квитанції оплати юридичних послуг (а.с.6); - квитанції про оплату судового збору (а.с.1-2). В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на доводи, викладені у позові. Крім того, позивачем була уточнена сума сплаченого судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивач просив додатково стягнути на його користь оплату оголошення для виклику відповідача в судове засідання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував факту наявності боргу перед позивачем на суму 103 000,00 гривень. Відповідач також в судовому засіданні підтвердив відповідність суми грошових коштів зазначених у розписці фактично отриманим від позивача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторони позивача та відповідача, суд приходить до висновку про потребу задоволення позовних вимог виходячи з наступного: - відповідно до положень ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; - відповідно до положень ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; - відповідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими учасниками, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; - згідно ч.3 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; - в судовому засіданні, на підставі пояснень сторін, досліджених письмових доказів, встановлено, що 10 січня 2012 року відповідач отримав позику від позивача на суму 103 000,00 гривень, яку зобов'язався повернути до 01 грудня 2012 року. На підтвердження виконання зобов'язання відповідач написав відповідну розписку, проте суму боргу у визначений термін не повернув; - відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кілька документах; - відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію, сплатити гроші або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; - відповідно до положень ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); - виходячи з положень ст.ст.1046, 1047 ЦК України, суд приходить до висновку про укладення між сторонами договору позики. Розписка про отримання коштів та стосовно зобов'язання щодо повернення боргу, підписана відповідачем, являється документом, підтверджуючим вчинення відповідного правочину; - так як статтею 1049 ЦК України передбачається обов'язок позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором, а відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, в зв'язку з чим, з врахуванням досліджених обставин та визнання відповідачем наявності боргу, суд приходить до висновку про доведеність вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за розпискою та потребу їх задоволення. Питання щодо судових витрат підлягає вирішенню в порядку визначеному ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved