Jurisdiction: civil
Date: 2013-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності, посилаючись на те, що 22.02.2013 року, позивач уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу житлової двохкімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Після підписання договору, 22.02.2013 р. позивач передав [PERSON] повну суму коштів, визначену умовами Договору, а саме 150 000,00 грн., про що свідчить її розписка від 22.02.2013 р. 22.02.2013 р. відповідач передав позивачу приміщення, яке він придбав за Договором по акту приймання передачі від 22.02.2013 р. У відповідності до п. 2.1.6 договору відповідач також зобов'язався передати позивачу у 3 (трьох) денний термін з дня отримання від нього 100% оплати усі належні правовстановлюючі документи на квартиру, а також зобов'язався до 25.02.2013 р. посвідчити даний договір нотаріально. Вказана вимога, тобто, нотаріальне посвідчення договору відповідачем не виконана. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою виконати умови договору та посвідчити договір нотаріально. Відповідач не відмовляється від зобов'язань за договором, але умови угоди все ж не виконує. У зв'язку із ухиленням відповідача від нотаріального посвідчення договору порушується законне право позивача на реалізацію ним повноважень власника придбаного майна. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати дійсним укладений 22.02.2013 року [PERSON] та [PERSON] договір купівлі - продажу житлової двох кімнатної квартири яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], визнати за позивачем право власності на житлову двох кімнатну квартиру розташовану на 10-му поверсі 10-ти поверхового будинку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно договору купівлі - продажу від 22.02.2013 р. укладеного між [PERSON] та [PERSON]. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовні заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та всесторонньо, повно та об'єктивно оцінивши письмові докази по справі, встановив такі факти : Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Договір купівлі-продажу житлової двохкімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], між сторонами був складений письмово, підписаний обома сторонами, містить всі необхідні та істотні умови для договорів купівлі-продажу. Після підписання Договору, 22 лютого 2013 р. [PERSON] передав відповідачу кошти за придбане Приміщення у розмірі 150 000,00 грн., що було передбачено Договором. Цим позивач виконав зобов'язання покупця за договором. Внесення [PERSON] коштів підтверджується розпискою [PERSON] від 22 лютого 2013 року. 22 лютого 2013 року відповідач передав позивачу приміщення, яке [PERSON] придбав за Договором по акту приймання - передачі приміщення. У відповідності до п. 2.1.6 Договору Відповідач також зобов'язався передати мені у З (трьох) денний термін з дня отримання від покупця 100% оплати усі належні правовстановлюючі документи на Приміщення для подальшого нотаріального посвідчення Договору. Вказані обставини свідчать про часткове виконання договірних умов позивачем та відповідачем. Не зважаючи на те, що обидві сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, продавець сплатив, а покупець отримав зазначені у договорі кошти, договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений, оскільки судом встановлено, що на момент укладення договору відповідач не підготував всіх належних документів для нотаріального оформлення договору (витягу про державну реєстрації прав на об'єкт договору, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно). Така бездіяльність відповідача унеможливлює державну реєстрацію вчиненого правочину, реєстрацію нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації м. Тернополя, що не дає позивачу права реалізувати повноваження власника придбаного об'єкту. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі від 28.01.2013 року за № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» наголошує, що судам слід звернути увагу на те, що з 01 січня 2013 року набирає чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів», яким частину третю статті 640 ЦК викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК виключено слова «та державної реєстрації». З цього часу не передбачене державної реєстрації правочину, якщо в договорі не передбачено інше, а право на нерухоме майно та його обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Таким чином, із зазначеної дати скасовується обов'язок здійснювати державну реєстрацію відповідного договору купівлі-продажу після його нотаріального посвідчення. Відтак суд вважає за можливе застосування до врегулювання відносин сторін ст.220 ЦК України, оскільки з 01.01.2013 року момент вчинення спірного правочину, відповідно до статей 210 та 640 ЦК, не пов'язується з його державною реєстрацією. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, істотними умовами укладення договору купівлі-продажу є його предмет та ціна, а допустимими доказами домовленості сторін щодо цих істотних умов є письмові докази. Такими доказами слід вважати сам Договір від 22 лютого 2013 року передачі квартири від 22 лютого 2013 року, розпискапро сплату коштів за квартиру. Ці документи підтверджують відсутність різного розуміння умов Договору, що перешкоджало б його виконанню. Ухиляння відповідача від нотаріального посвідчення договору порушує суб'єктивні права позивача, не дає йому можливості скористатися предметом договору відповідно намірів ти приписів законодавства, перешкоджає ідентифікації позивача, як власника нерухомого майна у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що слід визнати дійсним укладений 22.02.2013 року [PERSON] та [PERSON] договір купівлі - продажу житлової двох кімнатної квартири яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON], право власності на житлову двох кімнатну квартиру розташовану на 10-му поверсі 10-ти поверхового будинку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальними характеристиками якої є - рік забудови: 1992 р.; матеріали зовнішніх стін: з/б панелі; перекриття: з/б панелі; підлоги в житлових кімнатах: паркет; підлоги в коридорі: паркет; підлоги в кухні: паркет; підлоги в вбиральні: плитка. Площа квартири: загальна площа квартири: 51,1 кв. м.; 1-а кімната: 10,8 кв. м.; 2-а кімната: 18,4 кв. м.; житлова площа: квартири: 29,2 кв. м.; кухня окрема площею: 8,7 кв. м.; ванна окрема площею: 2,6 кв. м.; вбиральня окрема площею: 1,0 кв. м.; коридор площею: 7,9 кв. м.; вбудована шафа площею: 0,7 кв. м.; балкон площею: 1,0 кв. м.; висота приміщень : 2,60 м.; згідно договору купівлі - продажу від 22.02.2013 року укладеного між [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved