Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-14 00:00:00

У листопаді 2011 р. ПАТ „Українська страхова компанія „Дженералі Гарант звернулася до суду з позовом про зворотну вимогу (регрес) по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок ДТП, та просили стягнути з [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 1075,96 грн. та судові витрати. В обгрунтування свої вимог позивач зазначав, що 24.11.2009 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Автомобіль „ЗАЗ, що належить на праві власності [PERSON], був застрахований в ВАТ „УСК „Дженералі Гарант, правонаступником якого є ПАТ „Українська страхова компанія „Дженералі Гарант, за договором (полісом) добровільного страхування транспортного засобу №19 G-209131 від 23.05.2008р. ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог ПДР України. Крім того вина відповідача підтверджується постановою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 03.12.2008р. по справі №3-15904/2008р. ПАТ „УСК „Дженералі Гарант, виконуючи свої зобовязання згідно з договором страхування здійснило виплату власнику автомобіля „ЗАЗ [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 992,96 гривень, у звязку з чим позивач набув право регресу до винної особи відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закона України „Про страхування. Через те, що в добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати збитки, вимушені звернутися до суду з вказаним позовом та просили стягнути 992,96 гривень заподіяної матеріальної шкоди, 83 гривень витрат на оплату довідки ДАІ та судові витрати в сумі 171 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила стягнути з відповідача 992,96 гривенть шкоди в порядку зворотньої вимоги, 83 гривень витрат на оплату довідки ДАІ та судові витрати. На заочний розгляд справи згодні. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 листопада 2008 р. в м.Миколаєві на вул.Артема на території стоянки „Еко-Маркет сталася ДТП за участю автомобіля „ВАЗ, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням власника, та автомобіля „ЗАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди автомобілю „ЗАЗ, державний номер [NUMBER], що обєктивно підтверджується страховим актом № 57849 від 24.12.2008р., протоколом огляду транспортного засобу від 03.12.2008р. та калькуляцією зподіяних збитків № 8744/7 від 12.12.2008р. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з постанови судді Корабельного районного суду м.Миколаєва від 03.12.2008 року по адміністративній справі №3-15904/2008р. дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху, тому він був визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. В судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення [PERSON] визнав себе винним. Оскільки постанова в адміністратівній справі набрала законної сили, а тому у відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України є обовязковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду з питань, чи мало місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає встановленим факт, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], який порушив Правила дорожнього руху. Враховуючи те, що автомобіль „ЗАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] був застрахований в ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі Гарант на підставі договору (полісу) добровільного страхування транспортного засобу №19G-0209131 від 23.05.2008р., позивач виплатив [PERSON] суму шкоди в розмірі 992,96 грн.(завдані збитки 2023,13 грн.- франшиза 1030,17 грн.). Виплата страхового відшкодування була здійснена у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника та страхового акту № 57849 від 24.12.2008 року. Відповідно до ст.27 Закону України "Про страхування" до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Зазначене право також передбачене статтями 993, 1191 ЦК України. Таким чином позивач набув право регресу до [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати: 51 грн. судового збору, 120 грн. витрат ІТЗ та 83 гривні витрат на оплату довідки ДАІ.

Outcome: approved