Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-26 00:00:00

позивачі звернулися до суду з даним позовом, посилаючись на факт прийняття спадщини на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані на території Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області в с. Любимівка по вул. Радгоспна, 10, після смерті 11 травня 2011 року [PERSON] їх матері та бабусі. В звязку з тим, що первинна реєстрація права власності на житловий будинок не проводилася, правовстановлюючі документи відсутні, порушують питання про визнання за ними права власності на цей житловий будинок в порядку спадкування за законом ? частину за [PERSON] та по ? за [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] просили про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Позивачка [PERSON] просила розглянути справу за її відсутністю та позов задовольнити. Відповідач просив розглянути справу у відсутність їх представника, проти задоволення позову не заперечив. Третя особа будучи повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не зявилася. Таким чином дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у загальному порядку. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, 28 липня 2003 року помер батько та дідусь позивачів [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований Київській області Вишгородському районі с. Любимівка, вул. Радгоспна, 10. Житловий будинок № 10 по вул. Радгоспна в с. Любимівка Вишгородського району Київської області побудований в 1954 році, єдиним володільцем якого згідно даних будинкової книги, технічного паспорту та довідки Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 21 грудня 2011 року № 253 був померлий [PERSON] Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим будинком, а отже прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року, що підтверджується довідкою Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 24 жовтня 2011 року № 225 та даними будинкової книги. [PERSON] продовжила володіти вказаним житловим будинком і проживати в ньому. Успадкувавши цей житловий будинок, [PERSON] на себе, його не переоформила і 11 травня 2011 року померла. [PERSON] є матірю та бабусею позивачів. Матір та бабуся позивачів (спадкодавець) після смерті чоловіка прийняла спадщину та успадкувала житловий будинок, однак не встигла переоформити його на себе, оскільки право власності померлого [PERSON] у БТІ не зареєстровано та правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що підтверджується копією рішення реєстратора про відмову в видачі витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 10 січня 2009 року. Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією заповіту посвідченого секретарем Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області 14 лютого 2002 року. За даними Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області станом на 24 червня 2011 року заповіт не змінено та не скасовано. Таким чином, після смерті [PERSON], 11 травня 2011 року відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на території Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області в с. Любимівка по вул. Радгоспна, 10. 24 лютого 2008 року [PERSON] померла. Позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження кожної. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їх матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були б живими на час відкриття спадщини. Зазначене підтверджується матеріалами спадкової справи № 563/2011 від 11 травня 2011 року після померлої [PERSON] Як вбачається з матеріалів спадкової справи [PERSON], донька померлої, відмовилась від прийняття спадщини, що підтверджується її заявою від 29 жовтня 2011 року. Інших спадкоємців після смерті спадкодавця не має. Позивачка [PERSON] є донькою померлої [PERSON] і спадкоємцем першої черги, а позивачі [PERSON] та [PERSON] є онуками померлої і спадкоємцями за правом представлення після смерті своєї матері [PERSON], які у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч. 5 ст. 1266 ЦК України якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Згідно відповіді державного нотаріуса від 13 грудня 2011 року № 4464/02-14 видача свідоцтва про право власності на спадщину є неможливою в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно зі ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадщина вважається належною спадкоємцеві з часу її відкриття. Відповідно до вимог ст.. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на імя особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Таким чином спадкоємець [PERSON] успадкувала за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] ? частину вказаного житлового будинку. За тим же заповітом іншу 1\\2 частинку спадкового будинку мала успадкувати [PERSON], однак остання померла. Відтак її діти, позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] згідно вимог ч. 5 ст. 1266 ЦК України успадкували по 1\\4 частини вказаного житлового будинку кожна. Враховуючи, що до позивачів перейшло право на житловий будинок з надвірними будівлями, та яке вони не мають змоги оформити відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що правовстановлюючі документи своєчасно спадкодавцю не видані, а тому це перешкоджає видачі спадкоємцям свідоцтв про право власності на спадщину, з яким закон повязує здійснення права спадкування на нерухоме майно. Обставини, що визначаються згаданими документами, встановлено в судовому засіданні, а тому прийнята позивачами спадщина, за правилами ст.\~1241 ЦК України, вважається належною спадкоємцям з часу відкриття спадщини. Таким чином, заявлені позивачами права підлягають визнанню, а предявлений позов задоволенню.

Outcome: approved