Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-23 00:00:00

11.07.2007 року між акціонерним банком "[PERSON] регіонального розвитку" і [PERSON] був укладений кредитний договір по якому та отримала в банку кредит на суму 40 тис. доларів США із сплатою 15 % зас користування кредитом та за умови повернення цього кредиту до 10.07.2017 року. Тоді ж в забезпечення виконання [PERSON] свого зобов`язання перед банком по сплаті кредиту і відсотків , між [PERSON] і банком був укладений договір поруки по якому [PERSON] взяв на себе зобов`язання відповідати перед банком як солідарний боржник у випадку невиконання або неналежного виконання [PERSON] свого зобов`язання по кредитному договору. У зв`язку з тим , що [PERSON] не виконувала своїх зобов`язань по повернені кредиту , а також тому , що для отримання кредиту вона подала фіктивні документи , вона вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 22.12.2008 року була засуджена по ст. 358 ч.3 і 366 ч.1 КК України. Суд у вироку постановив стягнути з [PERSON] в користь "Банку регіонального розвитку" 288 910,81 грн. по кредитному договору. Однак , таке стягнення не проводиться , а тому банк звернувся в суд з позовом до поручителя [PERSON] і в цьому позові просить стягнути з нього в користь банку 708933,20 грн. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що відповідно до укладеного з відповідачем договору поруки той зобов`язався відповідати за [PERSON] по поверненні кредиту , по сплаті процентів та комісійної винагороди , та сплати неустойки. Станом на 1.02.2012 року борг відповідача перед банком становить 38 157,64 доларів США по кредиту , 27253,34 доларів США по процентах за користування кредитом , 3 052,61 доларів США заборгованість по щорічній комісії , 1888,26 доларів США , заборгованість по пені , 3 117,22 доларів США , заборгованість по пені за несплату процентів , 360 ,26 доларів США заборгованість по пені за несвоєчасне погашення щорічної комісії. Крім цього , відповідач повинен сплатити банку 2902,02 долари США як 3 % за невиконання грошового зобов`язання. у відповідності до ст. 625 ч.2 ЦК України. Згідно пункту 4.2 кредитного договору відповідачу нараховано штраф в розмірі 10 % за несвоєчасну сплату тіла кредиту , що становитиь 4000 доларів США і 4000 долари за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту. Загальна сума заборгованості становить 88 731,36 долари США , що в перехунку на національну грошову одиницю України становить 708 933,20 грн. Відповідач [PERSON] позову не визнав і пояснив , що він раніше був одружений [PERSON]М . Від цього шлюбу у них є двоє дітей , які неповнолітні . В 2007 році , коли він вийшов з лікарні дружина попросила його підписати договір поруки , так як вона вирішила взяти в банку кредит , щоб придбати для сім`ї квартиру. Він пішов з нею в "[PERSON] регіонального розвитку" і підписав договір поруки , але не читав його. Дружина взяла кредит в банку на суму 40 тис. доларів США і купила квартиру. Але потім вона з ним розвелася. Він з позовом не згідний , оскільки квартира , яку купила [PERSON] І,М. , є під арештом і за її рахунок можна погасити отриманий кредит. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась вдруге , хоча була повідомлена про день розгляду справи про що свідчить підтвердження про вручення їй повістки. Тому суд вирішиві справу в її відсутності . Оцінивши подані докази , суд прийшов до висновку ,що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як видно з договору кредиту № 70-Ф07 від 11.07.2007 року , то по цьому договору [PERSON] отримала кредит в "Банку регіонального розвитку" на суму 40 тис. доларів США із сплатою 15 % річних за користування кредитом і терміном погашення до 10.07.2017 року. З копії додаткого договору № 1 від 11.07.2007 року видно , що розмір процентної ставка за користування кредитом за згодою сторін збільшена до 17 %. Між банком і відповідачем [PERSON] 2007 року був укладений договір поруки № 70-Ф07 П . Згідно з пунктом 1.1 цього договору [PERSON] зобов`язався перед банком відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] своїх зобов`язань . У відповідності до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання , забезпеченого порукою , боржник і ручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники , якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну ) відповідальність. Як убачається з копії вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 22.12.2008 року то цим вироком [PERSON] засуджена за те , що для отримання кредиту склала і подала а "[PERSON] регіонального розвитку" завідомо фіктивні документи. Вироком суду з неї постановлено стягнути в користь "Банку регіонального розвитку" 288910,81 грн. заборгованості по кредитному договору. Представик банку пояснив в судовому засіданні , що на сьогодні жодної копійки з [PERSON] не стягнуто і кредитний договір не розірваний. Крім цього він також пояснив , що банк не може продати квартиру [PERSON] бо по договору купівлі-продажу було обумовлено , що попередній власник квартири має право проживати у ній до кінця свого життя. Отже , так як між відповідачем і банком був укладений договір поруки , то [PERSON] повинен нести відповідальність по договору нарівні з [PERSON] І,М. Те , що у [PERSON] є квартира на яку можна звернути стягнення , то це не є підставою для відмови в задоволенні позову банку , оскільки цю квартиру банк не в стані реалізувати. З розрахунку банку убачається , що ним вирахувана сума заборгованості 708 933,20 грн. Однак , вона є невірною і банк не врахував таких обставин. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується , зокрема , неустойкою , яка визначається як штраф та пеня і є грошовю сумою авбо іншим ма ном , які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання . Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання. ( п.3 ч.1 ст.611 ЦК України ). У відповідності до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За невиконання зобов`язання довором було передбачено як сплату пені ( п.4.1 договору ) так і сплату штрафу ( п. п. 4.2 ). Однак , це є прямим порушенням ст. 61 Контитуції , яка є нормою прямої дії. Як видно з розрахунку , то банк нарахував відповідачу штраф на загальну суму 12 000 доларів США . З врахуванням невідповідності цих норм договору ст. 61 Конутитуції України суд не приймає це до уваги. Крім цього , суд вважає , що не підлягає задоволенню позов банку в частині стягнення з відповідача 2902 ,02 доларів США , як сплату 3 % річних за невиконання грошового збов`язання. При цьому суд виходить з того , що між банком і відповідачем не був укладений кредитний договір , а договір поруки , який не є грошовим договором . Таку вимогу банк мав право пред`явити до [PERSON], яка мала перед банком грошове зобов`язання по поверненні коштів по отриманому кредиту. Також суд враховує і те , що до наслідків неналежного виконання зобов`язання , що виражались в доларах США , норма про стягнення 3 % річних не може застосовуватись. Отже всього банк завищив безпідставно суму боргу на 14 902,02 долари США. Сторони погодились , що при вирішенні спору вартість одного долара США становитиме 7,9897 грн. за долар. Отже борг [PERSON] по кредиту становить 73 829,34 доларів США , що в переводі на гривні становить 589 874,27 грн.

Outcome: partial