Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-23 00:00:00

У серпні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 01.10.2008 між позивачем та відповідачем [PERSON]В укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит в розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік. Позичальник зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим станом на 31.01.2012 виникла заборгованість в розмірі 9373,62 грн., яку позивач, а також судові витрати просив стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розміщене в газеті «Вісті Придніпровя»№95 (1384) від 04 грудня 2012 року повідомлення про слухання справи. Про причини своєї неявки суду не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача суд вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.10.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит в розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється за графіком повернення кредиту і сплати відсотків, що встановлено кредитним договором від 01.10.2008 року. Згідно п.8.6. частини 8 кредитного договору від 01.10.2008 року за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені договором строки, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за ним станом на 31.01.2012 виникла заборгованість в розмірі 9373,62 грн., яка складається з наступного: 2987,00 грн. заборгованість за кредитом, 5464,07 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 422,55 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 9373,62 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню також на користь позивача судовий збір в сумі 214,60 грн.

Outcome: approved