Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-01 00:00:00

У квітні 2012 року позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 22 травня 2002 року помер її батько [PERSON], який був засновником та головою Фермерського господарства «Максименко», після смерті якого відкрилась спадщина на право постійного користування земельною ділянкою площею 1,8 га, що розташована на території адміністративних меж Княжицької сільської ради, яка входить до складу Фермерського господарства «Максименко». Позивач звернулася до державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом щодо прав та обовязків члена Фермерського господарства «Максименко», але отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не надано правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Представник відповідача Броварської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлений належним чином. До суду направив заяву в якій просить справу слухати без його участі. Представник відповідача Княжицької сільської ради Броварського району Київської області у судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлений належним чином. До суду направив заяву в якій просить справу слухати без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнала повністю та проти задоволення позову не заперечувала, про що надала суду заяву. Згідно ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки позивач є спадкоємцем за законом і прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, що вбачається із матеріалів спадкової справи, а відповідач позов визнала, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, оскільки земельна ділянка належала померлому батьку позивача на праві користування, що підтверджується Державним актом на право користування землею серії Б № 077401, виданого [PERSON] в 1993 році, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 348. Доказами по справі є матеріали спадкової справи № 748 до майна померлого 22 травня 2002 року громадянина [PERSON] Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовяки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. На підставі викладеного та

Outcome: approved