Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-22 00:00:00

6 серпня 2012 року до суду звернулися позивачі з позовними вимогами, які в процесі судового розгляду уточнили та просили на підставі ст.164 Сімейного кодексу України позбавити батьківських прав відповідачку щодо її малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], призначити їх за клопотанням органу опіки та піклування опікунами над їх малолітніми онуками і стягнути з відповідачки на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця на кожну дитину. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідачка на протязі останніх шести років стала вести антисоціальний спосіб життя, зловживати спиртними напоями, не працює, повністю перестала виконувати свої обов'язки по вихованню та по наданню дітям належної матеріальної допомоги на їх утримання. У судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Суду надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснили, що відповідачка не бажає займатися вихованням та утриманням дітей, взагалі не цікавиться їх життям, не піклується про стан їх здоров'я, майбутню долю. Вона живе сама для себе, фактично переклавши свої батьківські обов'язки на позивачів. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи завчасно була повідомлена. 9 серпня 2012 року [PERSON] подала до суду заяву, за якою просила слухати справу без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Представник третьої особи позов підтримала. Суду пояснила, що відповідачку необхідно позбавити батьківських прав, тому що вона не виконує батьківські обов'язки по вихованню та утриманню дітей на протязі декількох років. Просила позов задовольнити, призначити позивачів опікунами над малолітніми дітьми, стягнути з відповідачки на користь позивача [PERSON] на утримання дітей аліменти. Прокурор також висловив свою думку про наявність достатніх підстав для задоволення позову, враховуючи тривалий час ухилення відповідачки від виконання нею своїх батьківських обов'язків, ведення нею антигромадського способу життя. Суд, заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, та проаналізувавши надані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову відповідачем ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, якщо визнання позову відповідачем не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується їх свідоцтвами про народження, копії яких долучені до матеріалів справи. Як вбачається з Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, виданих 15.06.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, відповідачка є одинокою матір'ю, оскільки відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідачка разом з дітьми та своїми батьками мешкала в квартирі за адресою: [ADDRESS]. За місцем її реєстрації відповідачка характеризується негативно, тривалий час не працює, зловживає спиртними напоями, на грунті чого вчиняє сварки, вихованням дітей не займається. Характеристики на дітей з ДНЗ № 5 «Джерельце», ДНЗ № 6 «Крунк» свідчать про те, що їх мати дітьми не займається, не відвідує дитячі навчальні заклади, де виховуються ї діти, не цікавиться їх життям. Допитані у суді свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт того, що дійсно відповідачка на протязі багатьох років не займається своїми дітьми, залишивши їх фактично на плечі своїх батьків. Вона ніде не працює, зловживає спиртними напоями, часто і на протязі тривалого часу не живе вдома, практично діти з малку виховуються та утримуються позивачами. Як вбачається з пояснень представника третьої особи, з відповідачкою проводилися бесіди щодо недопущення негативної поведінки, необхідності зміни її відношення до виховання та утримання дітей, але це не дало позитивних результатів. Актами контрольного обстеження умов життя і виховання дітей від 22.05.2012 року, 28.05.2012 року, 12.06.2012 року, 09.07.2012 року, підтверджено, що відповідачка залишає дітей на призволяще. Діти проживають разом з своїми бабусею та дідусем, які займаються їх вихованням та утриманням, створюють для дітей належні умови для проживання, піклуються за їх стан здоров'я. Відповідно до п.2 ч.І ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до висновку ради опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 27.06.2012 року позбавлення батьківських прав [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дітей. Вищенаведені обставини та письмові докази свідчать про те, що відповідачка не займається вихованням дітей, не піклується про їх здоров'я, фізичний та духовний розвиток, матеріально не утримує їх. За таких обставин суд вважає, що відповідачку необхідно позбавити батьківських прав, оскільки вона ухиляється від виконання батьківських обов'язків, передбачених ст.150 Сімейного Кодексу України. Як зазначено у ч. З ст.60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч.І ст. 243 CK України опіка, піклування встановлюється над дітьми - сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Частиною 2 цієї статті передбачено, що опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Частиною 3 цієї статті передбачено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.244 CK України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Як передбачено ч.2 цієї, статті при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. 4 вересня 2012 року до суду надійшло подання органу опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області про призначення [PERSON] та [PERSON], опікунами над їх малолітніми онуками. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON]JL, позивачі у справі, не працюють, перебувають на обліку в УПФУ в м. Славутичі Київської області та отримують пенсію за віком. Вони обоє займаються вихованням дітей. Діти проживають разом з ними в трьохкімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS], санітарно-гігієнічні умови помешкання відповідають загальноприйнятим нормам. [PERSON] відповідно до довідки Славутицького MB ГУ МВС України в Київській області від 09.07.2012 року № 3186 до кримінальної та до адміністративної відповідальності не притягувався. Згідно висновку про стан здоров»я особи, виданого ДЗ СМСЧ № 5, протипоказань для призначення його опікуном немає. [PERSON] відповідно до довідки Славутицького MB ГУ МВС України в Київській області від 09.07.2012 року № 3185 до кримінальної та до адміністративної відповідальності не притягувалася. Згідно висновку про стан здоров»я особи, виданого ДЗ СМСЧ № 5, протипоказань для призначення її опікуном немає. За таких обставин [PERSON] та [PERSON]JL, позивачів у справі, необхідно призначити опікунами над їх малолітніми онуками. Згідно ч. 2 ст.166 CK України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка на час розгляду справи в суді не працює, постійного доходу немає. Стан її здоров'я задовільний. Згідно ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Врахувавши стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідачки, суд відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання кожної дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісяця. З відповідачки підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] судові витрати по оплаті судового збору. Відповідно до ст.88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачки підлягає стягненню на користь держави також судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial