Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 05 листопада 2005 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який вони розірвали в судовому порядку 21 липня 2011 року. Фактично шлюбні відносини між ними припинені ще з листопада місяця 2008 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час відповідачка проживає разом зі своїм співмешканцем в [ADDRESS]. Діти з 26 грудня 2010 року проживають разом з ним та знаходяться на його повному утримання. Всі питання щодо їх виховання вирішуються ним самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Депутатом Баштанської міської ради Миколаївської області за участю свідків-сусідів було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї, в якій проживають неповнолітні [PERSON] та [PERSON] Перевіркою встановлено, що ним створено належні умови для дітей. Відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання доньок і ухиляється від виконання своїх обов'язків по їх вихованню. Вона ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє цікавості в їх подальшій долі, не цікавиться їхніми успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема -не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей. Оскільки відповідачка повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки, можна стверджувати, що вона навмисно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. На підставі вищевикладеного позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, а також стягнути з неї на його користь на утримання дітей аліменти. Крім того в судовому засіданні позивач пояснив, що відповідачка інколи надавала допомогу дітям у виді одягу, продуктів харчування, але нерегулярно та в недостатньому обсязі. Після пред'явлення ним позову до суду, відповідачка дещо змінила своє ставлення до матеріального забезпечення дітей, а саме на протязі квітня 2012 року 4 рази надавала їм матеріальну допомогу як продуктами харчування так і у виді одягу. Незважаючи на це він наполягає на позбавленні її батьківських прав, оскільки хоче на майбутнє позбавити відповідачку можливості мати утримання від дітей ( аліментів), в разі виникнення такої ситуації. Крім того позивач визнав що на протязі 2008 -2010 років діти проживали біля відповідачки і в цей час він також не надавав дітям регулярної матеріальної допомоги, але вони приїздили до нього інколи на вихідні та канікули. Він не надавав дозволу на виїзд дітей до матері на канікули або вихідні. Відповідачка та її представник проти задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав заперечували, пояснивши, що дійсно з грудня 2010 року діти проживають біля позивача, оскільки після того, як діти поїхали на зимові свята та канікули до батька, останній залишив їх проживати у себе. Забрав зі школи документи [PERSON], [INFO]. В січні 2011 року вона звернулась до ССД Баштанської РДА щодо повернення дітей, але за порадою, керівника ССД, погодилась на тимчасове проживання дітей біля позивача. За час окремого проживання від дітей вона по мірі можливості надавала їм матеріальну допомогу у виді одягу та продуктів харчування, спілкувалась з ними телефоном та приїздила до школи та дитячого садка. Спілкування було нерегулярним та нечастим, оскільки через відсутність розуміння з позивачем та його погрозами, боялась одна приїздити до м. Баштанка для спілкування з дітьми. Усвідомлює що приділяла недостатньо уваги дітям, але зробила для себе висновки і зобов'язується здійснювати належним чином свої батьківські обов'язки на майбутнє. Представник органу опіки та піклування Баштанської РДА Куцел Л.В., вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки на її думку відповідачка самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків і позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. Вислухавши пояснення сторін, думку представника органу опіки та піклування Баштанської райдержадміністрації Миколаївської області, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення відповідачки батьківських прав не підлягають задоволенню, а в частині стягнення аліментів є доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин: В судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON]( після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON]) є матір'ю неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. З грудня 2010 року, за домовленістю між батьками, діти проживають в м. Баштанка, біля батька, [PERSON] Відповідачка в недостатній мірі та нерегулярно надавала дітям матеріальну допомогу. Недостатньо приділяла уваги їх вихованню, що підтверджується як показами сторін по справі так і показами свідків. В певній мірі недостатнє спілкування з дітьми обумовлено напруженими стосунками, які виникли після припинення шлюбних відносин між сторонами по справі. З березня місяця 2012 року ставлення відповідачки до виконання своїх батьківських обов'язків змінилось, а саме вона постійно надає матеріальну допомогу дітям у виді продуктів харчування та одягу, спілкується з ними. За місцем проживання та роботи, відповідач характеризується позитивно. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, та можуть бути застосовані лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. За встановленого в судовому засіданні суд вважає, що достатніх та переконливих доказів для позбавлення відповідачки батьківських прав, як крайнього заходу впливу, при розгляді справи не встановлено. Але оскільки місце проживання дітей за домовленістю між сторонами визначено біля позивача [PERSON], а допомога яка надається відповідачкою на утримання дітей є недостатньою та нерегулярною, суд вважає необхідним на підставі ст. с180 - 184 СК України стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідачки щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст.. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved