Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-27 00:00:00

В грудні 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Позивачка вказує, що 1 грудня 1995 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2012 року шлюб між ними розірвано. Рішенням від 24 вересня 2012 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Проте син хворіє, його лікування потребує додаткових витрат: на купівлю ліків, проходження обстежень та курсів терапії. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила про задоволення позову. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, пояснивши, що відповідач згоден сплатити половину понесених позивачкою додаткових витрат на лікування сина, крім витрат позивачки на послуги щодо проходження лікування органів зору у приватного лікаря у розмірі 700 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 вересня 2012 року з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання сина стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 серпня 2012 року до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи (постанова лікарсько-консультативної комісії МДП № 2 від 22 листопада 2012 року № 1715), [PERSON] встановлено діагноз «ВСД підліткового віку по змішаному типу, желчекамяна хвороба, вторинна кардіоміопатія, дискенезія ЖВП, міопатія середнього ступеню, остіохндроз». Як слідує з довідки Міської дитячої поліклініки № 2 від 18 січня 2013 року [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: ВСД підліткового віку по змішаному типу, вторинна кардіоміопатія з порушенням ритму, міопія середнього ступеню обох очей, желчекамяна хвороба, диспанкреатизм, ДЖВП, остіохндроз, хронічний компенсований тонзиліт. Згідно наданих матеріалів (копій чеків) позивачкою витрачено на лікування сина 2028 грн. 84 коп. За такого, позов [PERSON] про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивачки слід стягнути половину фактично понесених позивачкою додаткових витрат у розмірі 1014 грн. 42 коп. (2028 грн. 84 коп. : 2 1014 грн. 42 коп.). При цьому, суд вважає, що понесені позивачкою витрати на лікування органу зору дитини в приватного лікаря також підлягають розподілу, оскільки таке лікування було рекомендовано лікарем дитячої поліклініки. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial