Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до виконкому Московської районної в м. Харкові ради, яким просить визнати за [PERSON] право власності на самочинно збудоване нерухоме майно магазин по продажу продовольчих та непродовольчих товарів, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Семиградська, 38. Рішенням суду від 23.02.2006р. вимоги позову замовлені у повному обсязі. Ухвалою суду від 15.03.2012р. вказане рішення скасовано у звязку з нововоиявленними обставинами. Ухвалою суду від 06.06.2012р. по справі залучено в якості співвідповідача Харківську міську раду. В обґрунтуванні вимог позову позивач зазначив, що є власником житлового будинку з надвірними будівлями і земельній ділянки, загальною площею 0,0768га., що розташовані по вул.. Семиградській, 38 в м. Харкові. Позивач здійснила перебудову господарської будівлі для використання під магазин для продажу продовольчих та не продовольчих товарів. Магазин функціонує та для цього одержані усі необхідні документи. Розташування магазину не порушує права інших осіб. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про слухання справи за її відсутністю, повністю підтримав вимоги позову. Представник виконкому Московської в м. Харкові ради в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи. Представник Харківської міської ради також в судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи за його відсутністю, проти вимог позову не заперечує. Суд, вивчивши доводи позивача, позицію відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.03.2004р. власником житлового будинку з надаваними будівлями № 38, земельну ділянку по вул. Семиградській в м. Харкові є [PERSON] Такий факт підтверджений витягом про реєстрацію права власності, державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.3-5). Відповідно до правил ст.. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову. Власник набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди інше нерухоме майно. Право власності на збудовану здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Тобто власник здійснює свої правомочності за власною волею та не зобовязаний отримувати на це дозвіл інших осіб. Реалізуючи свої правомочності власника позивач, за власні кошти самочинно здійснила перебудову господарської будівлі для використання під магазин, що зазначено літ. Ж-1, площею 126,2кв.м. Технічну інвентаризацію реконструйованого приміщення, на замовлення позивача, виконало КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації виготовило та видало технічний паспорт (а.с.22-25 ). Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на знову створене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Тобто право власності на нову річ виникає в той момент, коли в результаті виготовлення чи створення зявляється обєкт, який може кваліфікуватись як нова річ. Отже, відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України, позивач здобуває право власності на знову створене нерухоме майно з моменту завершення будівництва. Із технічного висновку ТОВ Харківреконструкціяпро стан основних будівле них конструкцій нежитлової будівлі літ. Ж-1по вул.. Семиградській,38 в м. Харкові вбачається, що усі будівле ні конструкції розглядаємої будівлі на момент обстеження, видимих деформацій не мають, знаходяться у задовільному технічному стані та придатні для подальшої експлуатації за призначенням, будівельна готовність обєкту 100% (а.с.15-21). Далі, із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має дозвіл Управління споживчого ринку виконкому Харківської міської ради на розміщення обєктів торгівлі громадського харчування та побутового обслуговування, данні виконкому Московської районного в м. Харкові ради про відсутність заперечення щодо відкриття магазину по продажу продовольчих товарів тощо, з дотриманням правил торгівлі, санітарних та протипожежних норм (а.с.7-9). Статтею 182 ЦК України передбачається обовязкова державна реєстрація виникнення права власності на таке майно, тобто право власності на створене нерухоме майно може виникнути тільки з моменту державної реєстрації або за рішенням суду. Відповідно до п.10 Додатку 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 7 лютого 2002р № 7/5 підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду, третейського суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на обєкти нерухомого майна. Відповідно до ч.5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства тощо. Судом встановлено, що здійснення позивачем самочинно збудованого нерухомого майна, магазину, не порушує прав, свобод чи інтересів інших громадян, не містять таких відомостей і матеріали справи. Відповідно до вимог ст.. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельних ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника земельних ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що є правові підстави щодо визнання за позивачем права власності на самовільно збудоване нерухоме майно. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved