overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-28 00:00:00

В квітні 2012 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 27.02.1993 року. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, а відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, звернулася до суду за захистом матеріальних прав дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Згідно ст.180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітню доньку до досягнення нею повноліття. Сторони перебувають в шлюбі з 27.02.1993 року. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем по справі. Відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини і не бере участі в її вихованні. Дитина виховуються позивачкою і потребує матеріальної допомоги. Згідно ч. З ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач працездатний, має мінливий дохід і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на їх утримання не дає і за своїм матеріальним та сімейним становищем має можливість надавати таку допомогу, інших дітей у відповідача немає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у розмірі 3000 грн. щомісяця, що в свою чергу задовольнить потреби дитини та не порушуватиме права відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-28 00:00:00

В березні 2012 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої далини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 18 жовтня 2003 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем по справі. Позивач стверджує, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Вказує, що відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, оскільки працює та стягнення за виконавчими документами відносно нього не проводяться. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила слухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов з урахуванням зменшення позовних вимог підлягає задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Згідно ст.180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони сумісне господарство не ведуть, разом не живуть з 2009 року. Відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини і не бере участі в її вихованні. Дитина виховуються позивачем і потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. ст. 180-182; 184 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1\\4 частки із усіх видів доходу. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на його утримання не дає і за своїм матеріальним та сімейним становищем має можливість надавати таку допомогу, інших дітей у відповідача немає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 214,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-28 00:00:00

В березні 2012 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 30% з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 30.04.1999 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем по справі. Позивач стверджує, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Вказує, що відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, оскільки працює та стягнення за виконавчими документами відносно нього не проводяться. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази цо справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Згідно ст.180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Сторони сумісне господарство не ведуть, не перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 1999 року (а.с. 7). Відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини і не бере участі в її вихованні. Дитина виховуються позивачем і потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. ст. 180-182; 184 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 30% із усіх видів доходу. Судом встановлено,що неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на його утримання не дає і за своїм матеріальним та сімейним становищем має можливість надавати таку допомогу, інших дітей у відповідача немає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-28 00:00:00

В березні 2012 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача борг в сумі 26532 грн., 3% річних - 2460,23 грн. та судові витрати. В обгрунтування позовних вимог позивач вказував, що в період часу з 2008 року по 30.07.2011 року позивач передав грошові кошти у розмірі 3300 доларів США, а відповідач склав розписку, за якою зобовязувався сплатити суму боргу., але ухиляється від виконання цього зобовязання. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, викликався належним чином, доказів проти задоволення позову не представив, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики, одна сторона (позикодавець ) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошеві кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Позивач в якості доказу надав розписку, яка підтверджує факт укладення договору грошового займу. Судом встановлено, що сторони уклали договір позики, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 3300 доларів США, а відповідач взяв на себе зобов'язання повернути суму боргу, що обєктивно підтверджується відповідною розпискою та постановою Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 09.11.2011 року. Положеннями ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А відтак підлягають задоволенню і вимоги позивача в частині стягнення 3% річних 246)0.23 гри. Судові витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-28 00:00:00

В квітні 2012 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 27 лютого 1993 року Корабельним районним відділом реєстрації актів цивільного стану м. Миколаєва за № 98. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитиву: [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем по справі. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень проти позову до суду не надійшло. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до ст. 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище - [PERSON]. В порядку ст.. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-28 00:00:00

В березні 2012 року заявник звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності правовстановлюючого документу - Договору купівлі- продажу від 14.12.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, Миколаївської області за реєстровим № 2107 та зареєстрованому ММБТІ 17.12.2010 року за реєстровим № 4691, відповідно до якого імя покупця значиться, як «Салкуцан Світлана» В обґрунтовування заяви заявник вказувала, що 14 грудня 2010 року вона придбала квартиру № 55 в будинку № 2, розташовану по вул. Артема в м. Миколаєві. При цьому заявник була громадянкою [PERSON] Молдови, а тому імя покупця в зазначеному договорі зазначено як «Салкуцан Світлана». 06.04.2011 року заявник набула громадянство України та отримала паспорт, де імя заявника зазначено як «Салкуцан Світлана Іванівна». Зараз заявник бажає розпорядитися належною їй квартирою, але не може цього зробити оскільки у звязку із розбіжностями в документах. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, просила задовольнити. Зацікавлена особа по справі - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність та не заперечувала проти задоволення заяви. Зацікавлена особа - Корабельний відділ РАЦС ММУЮ в судове засідання не направили свого представника для участі у справі, не заперечували проти задоволення заяви Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, пб батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не співпадають з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом, вказаних в свідоцтві про народження або в паспорті. Судовим порядком можуть бути встановлений також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян. Судом встановлено, що 14 грудня 2010 року вона придбала квартиру № 55 в будинку № 2, розташовану по вул. Артема в м. Миколаєві на підставі Договору купівлі- продажу квартири [ADDRESS] від 14.12.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, Миколаївської області за реєстровим № 2107 та зареєстрованому ММБТІ 17.12.2010 року за реєстровим № 4691. При цьому заявник була громадянкою [PERSON] Молдови, а тому імя покупця в зазначеному договорі зазначено як «Салкуцан Світлана». 06.04.2011 року заявник набула громадянство України та отримала паспорт, де імя заявника зазначено як «Салкуцан Світлана Іванівна». Зараз заявник бажає розпорядитися належною їй квартирою, але не може цього зробити оскільки у звязку із розбіжностями в документах. Враховуючи незначні розходження у документах, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-28 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-28 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та регулятивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-29 00:00:00

Позивачка звернулась із даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги їй на утримання дочки [PERSON], [INFO], тому просить стягнути аліменти на утримання дочки в розмірі 14 частини його заробітної плати доходу, але не менше 30 відсотів прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений шляхом оголошення в газеті «Київська правда». За таких обставин з урахуванням думки позивачки суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення згідно ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-ОК №018453 батьками вказано [PERSON] та [PERSON] а.с.7. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 5 жовтня 2007 року [PERSON] позбавлений батьківських прав щодо його дитини , [PERSON], [INFO], питання про стягнення аліментів на утримання [PERSON] не вирішувалось а.с.11. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. З пояснень позивачки вбачається, що [PERSON] перебуває на її утриманні . Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані, підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-29 00:00:00

Оскільки складання рішення в повному обсязі потребує часу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 218 ЦПК України, в даному судовому засіданні оголошує вступну та резолютивну його частини. З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись 05 червня 2012 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-29 00:00:00

\~ Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просила розірвати з відповідачем шлюб та стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] уточнила позовні вимоги та вказала, що одружені з відповідачем з 2006 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], їх сімя фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння та втрати нею почуття любові до чоловіка. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб. Вимогу про стягнення аліментів не підтримує. Відповідач позов визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного: Відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 03.02.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], а тому вимога про стягнення аліментів задоволенню не підлягає. Сторони зареєстрували шлюб 22.06.2006 року. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, на що відповідач не заперечував. Наданий сторонам строк 4 місяців, не примирив подружжя та на даний час подружні стосунки вони не підтримують. Малолітній син проживає разом з позивачкою. Спору про поділ майна у сторін немає. Ст.110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, тому такий шлюб слід розірвати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-05-29 00:00:00

Позивачка просить розірвати її шлюб з відповідачем, зареєстрований 30.03.2002 року, виконавчим комітетом Мирославської сільської ради Бердичівського району. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Спільні відносини з відповідачем остаточно розладналися у звязку з відсутністю між ними взаєморозуміння, тому протягом останнього року вони проживають окремо. Намірів до примирення не мають. А тому їх шлюб необхідно розірвати. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В звязку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін(а.с.3), та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторонни не підтримують подружніх відносин, тривалий час разом не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved