Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до кредитної спілки “Флагман” (далі –“Спілка”), в якому просила про стягнення внеску та відсотків за договором по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 62 від 10 січня 2009 року у розмірі –6 000 грн. 00 коп., відсотків за користування –2 400 грн. 00 коп. Також позивач просила суд, стягнути з відповідача нанесені їй матеріальні збитки і моральну шкоду у сумі 3 480 грн. 00 коп., та витрати на правову допомогу в сумі 150 грн. 00 коп. В обґрунтування позову послалася на ті обставини, що після закінчення строку вкладу, на її звернення, відповідач відмовився повернути грошові кошти та сплатити належні відсотки. В судове засідання позивач не з’явився, згідно наданої заяви, просила слухати справу у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно ч. 4 ст. 196 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10 січня 2009 року між Спілкою та позивачем укладено договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 62 (далі –Договір) на суму 6000 грн. 00 коп. на строк до 10 липня 2009 року, зі сплатою 22 % річних та зобов’язанням відповідача повернути вкладнику суму вкладу та виплатити нараховані відсотки на умовах та порядку, який передбачений договором. Додатковими договорами від 10 липня 2009 року, договір було пролонговано до 10 січня 2010 року та від 10 січня 2010 року, договір було пролонговано до 10 квітня 2010 року. Як свідчать матеріали справи, позивач повідомляв відповідача про намір отримати внеску з відсотками за вказаним договором, проте належного виконання не отримав. Відповідно до частини 1 статті 1058 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (спілка), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 статті 1060 ЦК України закріплено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Вищевказані норми законодавства знайшли своє відображення і в Договорі по залученню внеску, в пунктах 3.1.1, 3.3.3, 3.3.4 якими закріплено обов’язок Спілки повернути вкладнику суми внеску та проценти у розмірі встановленому договором. В порушення Договору відповідач свої зобов'язання не виконав та не повернув позивачу суми вкладів на першу його вимогу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в силу ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми кладу 6 000 грн. 00 коп. та відсотків у розмірі 2 400 грн. 00 коп. за договорами по залученню внеску (вкладу) є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо стягнення немайнової шкоди, норми Закону України “Про захист прав споживачів”встановлюють, що вона відшкодовується споживачу лише у разі спричинення шкоди його життю або здоров’ю, доказів на підтвердження чого позивач суду не надала. За такого, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в сумі 3000 грн. 00 коп. В свою чергу, щодо відшкодування матеріальних збитків в сумі 480 грн. 00 коп., відповідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, позивачем не надано доказів на підтвердження заподіяння збитків та їх розміру. За такого, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальних збитків. Крім того, позивач просила стягнути на її користь витрати на правову допомогу в сумі 150 грн. 00 коп., проте на підтвердження не надала жодного документу про сплату коштів. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в сумі 84 грн. 00 коп.

Outcome: partial