Jurisdiction: civil
Date: 2012-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк»звернувся до суду з позовом до позичальника [PERSON] та фінансового поручителя [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 43237 доларів США 83 центи та 9086 грн.68 коп. У подальшому позивач уточнив позовні вимоги та уточненою позовною заявою від 14.09.12року в остаточному варіанті просив солідарно стягнути з відповідачів заборгованість по кредитному договору №36/08-4 від 17 липня 2008 року у сумі 58 764 дол. США 45 центів та 142 332 грн.87 коп. пені та понесені судові витрати. В обгрунтування позову позивач посилався на те, що між ВАТ АБ «Укргазбанк»в особі начальника Відділення №4 Харківської філії ВАТ АБ «Укргазбанк»[PERSON] та [PERSON] 17 липня 2008року був укладений Кредитний договір №36/08-4 (надалі - Кредитний договір). На вимогу п.5 Розділу XVII Закону України «Про акціонерні товариства»№ 514-17 від 17.09.2008 року та на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 29 травня 2009 року (протокол № 3) Відкрите акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»офіційно змінив своє найменування на [PERSON] акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк». [PERSON] акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»є правонаступником всіх прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк». Державну реєстрацію змін до статуту банку було здійснено 07 липня 2009 року, Cвідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк»видане державним реєстратором Соломянської РДА у м. Києві 12.06.2009 року. Згідно статуту повне найменування банку українською мовою: [PERSON] акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», а скорочене найменування: АБ «Укргазбанк»(надалі-Банк). Інші реквізити банку не змінювались. Харківська філія Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк»була реорганізована в Харківську обласну дирекцію Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк». Згідно до Положення, затвердженого протоколом правління АБ «Укргазбанк» від 12.03.2011року № 07 Харківська обласна дирекція є структурним підрозділом головної установи банку, не має статусу юридичної особи та самостійного балансу За умовами п.1.1. кредитного договору, Банк наддав Позичальнику [PERSON] кредит у сумі 39 039,00 (Тридцять девять тисяч тридцять девять) доларів США на строк з 17 липня 2008 року по 14 липня 2028 року зі сплатою процентів, виходячи з 14,3 % річних. Кредит видано для придбання однокімнатної квартири №81 у м.Чугуїв, вул. Харківській, буд. №122. Згідно п. 3.3.3 Кредитного договору, [PERSON] обовязався повернення кредиту здійснювати щомісячно з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту у розмірі не менше 1/240 від суми отриманого кредиту, що становить 163,00 дол. США, а останній платіж сплатити в сумі 82,00 дол. США не пізніше 14 липня 2028 року. Відповідно до п. 3.3.4 Кредитного договору, [PERSON] зобовязався щомісячно, один раз на місяць не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитом , та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.1. та /або п.1.6 цього Договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п.4.1. цього Договору сплачувати проценти за користування кредитними коштами, виходячи з процентної ставки, зазначеної у п.1.1. цього договору, тобто у розмірі 14,3 % річних, на відповідний рахунок в Харківській філії АБ «Укргазбанк», МФО 350448. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.10 цього договору, тобто у розмірі 15,3% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. У забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору укладено Договір поруки № 36/08-4 від 17 липня 2008року з [PERSON]. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Банк взяті за Кредитним договором зобовязання виконав, відкрив позичальнику позичковий рахунок 2233916075.840 і рахунки для погашення заборгованості по кредиту, процентах та комісій №37398016075.840, №37398016075.980 та надав [PERSON] кредитні кошти у сумі 39 039,00 доларів США шляхом отримання готівки з каси банку. Факт отримання кредитних коштів підтверджується Випискою/особовий рахунок з позичкового рахунку №2233916075.840 з 17.07.2008р. по 11.05.11.р., Заявою на видачу готівки №157_182 від 17 липня 2008 року на суму 39039,00 дол. США, Розрахунком заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №36/08-4 від 17.07.2008р. станом на 11.09.2012р. [PERSON] свої зобовязання щодо повернення кредиту згідно з графіком не виконує з листопада 2008 року, сплату процентів у повному обсязі не провадить з грудня 2011 р., внаслідок чого станом на 11.09.2012р. виникла просрочена заборгованість по кредиту у сумі 7370,83 дол. США та прострочена заборгованість по процентах 20338,02 дол. США. Відповідно до абз. 3 п.3.3.4 Кредитного договору, на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти нараховувати, виходячи з процентної ставки зазначеної у п.3.1.10, тобто збільшеної на 1%, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. У судовому засіданні представник позивача, діюча на підставі довіреності, належним чином оформленої, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справі за його відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про день та час судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину відсутності суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову банку заперечувала та підтримала позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, просила визнати договір поруки недійсним. У судове засідання зявився представник третьої особи [PERSON], яка заявляє самостійні вимоги [PERSON], який проти позову заперечував, позов [PERSON] про визнання договору поруки недійсним підтримав та просив його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали, оцінивши надані докази, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що що між ВАТ АБ «Укргазбанк», в особі начальника Відділення №4 Харківської філії ВАТ АБ «Укргазбанк»[PERSON] та [PERSON] 17 липня 2008року був укладений Кредитний договір №36/08-4 (надалі - Кредитний договір), згідно якому [PERSON] було надано кредит у сумі 39039,00 дол. США на строк з 17 липня 2008 року по 14 липня 2028 року для придбання квартири. Банк на виконання своїх зобовязань відкрив позичальн ику відповідні рахунки, та видав кредитні кошти з каси банку у сумі 39039,00 дол. США, що підтверджується Заявою на видачу готівки №157_182 від 17 липня 2008 року, виписками з особових рахунків позичальника. Згідно п. 3.3.3 Кредитного договору, [PERSON] обовязався повернення кредиту здійснювати щомісячно з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту у розмірі не менше 1/240 від суми отриманого кредиту, що становить 163,00 дол. США, а останній платіж сплатити в сумі 82,00 дол. США не пізніше 14 липня 2028 року. Відповідно до п. 3.3.4 Кредитного договору [PERSON] зобовязався щомісячно, один раз на місяць не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитом , та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.1. та /або п.1.6 цього Договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п.4.1. цього Договору сплачувати проценти за користування кредитними коштами, виходячи з процентної ставки, зазначеної у п.1.1. цього договору, тобто у розмірі 14,3 % річних, на відповідний рахунок в Харківській філії АБ «Укргазбанк», МФО 350448. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.10 цього договору, тобто у розмірі 15,3% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Однак на порушення умов кредитного договору [PERSON] взяті зобовязання не виконав, погашення кредиту у строки, визначені п.3.3.3 Кредитного договору не провадив, не сплачував процента за користування кредитом. Відтак станом на 11.09.12р. прострочена заборгованість по кредиту становить 7370,83 дол. США, прострочена заборгованість по процентах становить 20338,02 дол. США. У відповідності до п.5.3. Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом Позичальник зобовязаний сплатити банку пеню у розмірі 0,1% від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення, від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості, тому станом на 11.09.2011 року нарахована пеня за прострочку погашення кредиту в сумі 38227,24 грн., за прострочку погашення процентів у сумі 104105,63 грн., а всього нарахована пеня у сумі 142332,87 грн., згідно наданому позивачем розрахунку. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплату процентів належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Згідно п.5.1. Кредитного договору у випадку порушення Позичальником зобовязань, банк має право відмовитись від виконання своїх зобовязань та /або розірвати цей договір, при цьому Позичальник зобовязаний відшкодувати Банку збитки у розмірі неповерненої суми кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки , понесені банком за цим договором. Відтак банк має право вимагати від Позичальника дострокового погашення всієї суми кредиту (поточної заборгованості по кредиту), яка станом на 11.09.12р. становить суму 30889,00 дол. США. З врахуванням викладеного загальна сума заборгованості [PERSON] за Кредитним договором станом на 11.09.12року становить 58764,45 доларів США та пеня у сумі 142332,87 грн. Зазначені банком розрахунки відповідають вимогам ст.ст.1049-1050 ЦК України, та не спростовані відповідачами. Банк повідомляв відповідачів про виникнення заборгованості та її розмір, однак на даний час заборгованість не погашена ні поручителем ні позичальником. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено інше. У звязку з вищенаведеним вважає за необхідне задовольнити позов банку в частині стягнення суми позову у повному обсязі з відповідача [PERSON] у сумі 58764,45 дол. США та 142332,87 грн. пені, позов у частині солідарного стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON] та поручителя [PERSON] залишити без задоволення. Пунктами 1.2, 1.3. Договору поруки, укладеного Банком з Поручителем [PERSON] [PERSON] передбачено, що Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед Кредитором по кредитному договору. Поручитель відповідає за повергнення заборгованості за кредитним договором в тому ж обємі що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойку (пеню) за невиконання або неналежне виконання зобовязань - у повному обсязі. Стосовно позову третьої особи [PERSON] про визнання договору поруки недійсним позивач вважає що позивачка за зустрічним позовом [PERSON] свої доводи про необхідність отримання її згоди на укладання чоловіком договору поруки та скрутне матеріальне становище не обгрунтувала належними та допустимими доказами , не послалась на вимоги чинного законодавства України, яким передбачено отримання згоди подружжя на укладання договору поруки та врахування матеріального становища поручителя при укладанні такого договору. [PERSON] не враховано, що згідно вимог ст.73 СК України за зобовязаннями одного з подружжя, стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку майна у праві спільної сумісної власності подружжя, яке виділено у натурі. На майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя стягнення може бути накладено лише в тому разі. якщо судом буде встановлено, що договір був укладений одним з подружжя в інтересах сімї. В даному випадку договір поруки укладався одним з подружжя не в інтересах сімї, тому звернення стягнення на майно, що є у спільній сумісній власності подружжя неможливе, відтак права та інтереси третьої особи в даному випадку не порушені, не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Але, розглядаючи зустрічний позов дружини відповідача [PERSON]- [PERSON] до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк», треті особи [PERSON], [PERSON], про визнання недійсним договору поруки, судом встановлено, що 17 липня 2008 року чоловіком позивачки [PERSON], було укладено договір поруки за № 36/08-4. Відповідно до умов цього договору [PERSON] взяв на себе зобов'язання «Поручителя»за кредитним договором № 36-08-4 від 17 липня 2008 року Про цей договір поруки його дружині [PERSON] стало відомо тільки після отримання позовної заяви, у банківську установу для підписання договору поруки або надання згоди на підписання договору поруки вона не визвалася, жодних документів не підписувала. У відповідності зі ст. 203 ч. 1 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспыльства. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 19. 08 1995 року та мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], народження 23.11.1998року, та дочку [PERSON], народження 25.03.2007року\\ ас- 61-63\\. у відповідності зі ст. 65 ч. 2 СК України дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладеним другим із подружжя бези згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Відповідно до п. 2.4. договору поруки № 36/08-4 від 17 липня 2008 року у випадку невиконання боржником та поручителем забезпеченого порукою зобов'язання поручитель відповідає перед кредитором всім своїм майном, на яке згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення. Таким чином, у разі звернення стягнення на майно [PERSON] на підставі договору поруки істотно порушуються його майнові права. Відповідно до ст. 368 ч.3 ЦК України, ст. 60 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст. 369 ч.2 ЦК України, ст. 65 ч.1 СК розпорядження майном, що є спільною сумісною власністю, здійснюється за згодою всіх співвласників. 4.2 ст. 60 СК України говорить «Кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя». 4.1 ст. 63 СК України «Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належіть їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між: ними». Отже, укладаючи договір поруки на забезпечення вимог за кредитним договором [PERSON] у своєї дружини згоди не отримав, а банк не повідомив а ні дружину а ні чоловіка про необхідність отримання цієї згоди, чим грубо порушив право останньої, як співвласниці усього нажитого майна подружжя під час шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати належить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача. Таким чином,

Outcome: partial