Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором про надання юридичних та представницьких послуг, який був укладений між ними 01.06.2010 року, відповідно до якого позивач зобовязувався надавати комплекс послуг щодо консультацій та представництва відповідача у судовому спорі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення за грошовим зобовязанням суми коштів 376470грн. Відповідно до п.2.3 цього договору відповідач надала [PERSON] довіреність, а згідно п.3.1.2 було передбачено, що у випадку виграшу даної судової справи, а саме винесення судового рішення, котрим буде визнано безпідставність позовних вимог [PERSON] до [PERSON], остання сплачує [PERSON] винагороду в розмірі 10% від суми позовної вимоги. Відтак, позивач надавав відповідачу вказані в договорі від 1 червня 2010 року послуги і рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2011 року в справі №2-256/11 було задоволено позовні вимоги [PERSON]; у свою чергу [PERSON] підготував для відповідача апеляційну скаргу, в якій обґрунтував безпідставність позовних вимог, здійснив всю необхідну роботу і за результатами розгляду справи в апеляційному провадженні в апеляційному суді Львівської області 28 лютого 2012 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково і вказане рішення Стрийського міськрайонного суду було скасованим у частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми в розмірі 376470грн. [PERSON] не був присутнім на судовому засіданні в апеляційному суді Львівської області 28.02.2012 року в звязку із зайнятістю в іншому судовому процесі, однак, при розгляді справи судом було враховано запропоновані ним доводи та аргументи; наступного дня [PERSON] подав заяву про видачу йому копії судового рішення апеляційної інстанції. У касаційному порядку дане рішення не оскаржувалось. Тому в правовідносинах між позивачем та відповідачем виникла ситуація, за котрої у відповідності п.3.1.2 договору в [PERSON] виник обовязок сплатити [PERSON] винагороду в розмірі 10% від суми позовної вимоги, котру предявляв [PERSON], тобто 37647грн. Оскільки відповідач зволікала із сплатою коштів та почала ухилятись від зустрічей, а із середини жовтня 2012 року не приймала телефонних дзвінків, тому позивач 02.11.2012 року надіслав [PERSON] вимогу про оплату боргу, але жодної конструктивної відповіді не отримав, що спонукано зверненню до місцевого суду за вирішенням даного спору. У судовому засіданні [PERSON] у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені в позовній заяві; наполягав на прийнятті рішення. Відповідач [PERSON] позову не визнала та пояснила, що згідно договору сплатила вісім тисяч гривень, а в суді апеляційної інстанції мала намір найняти іншого представника; стосовно чинної довіреності та власноручно підписаної апеляційної скарги на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2011 року в справі №2-256/11 пояснень суду жодних не дала аналогічно як і не спростувала договору про надання юридичних та представницьких послуг, що був укладений між нею та [PERSON] та, не навела аргументів на заперечення цього позову. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Згідно договору про надання юридичних та представницьких послуг від 1 червня 2010 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], позивач зобовязувався надавати комплекс послуг щодо консультування та представництва відповідача у судовому спорі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення за грошовим зобовязанням в сумі 376470грн. Відповідно до п.3.1.2 договору передбачено було випадок виграшу даної судової справи (винесення судового рішення, котрим буде визнано безпідставність позовних вимог [PERSON]О.) і тоді [PERSON] зобовязувалась сплатити [PERSON] винагороду в розмірі 10% від суми позовної вимоги. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2011 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення за грошовим зобовязанням були задоволені; в згідно рішення апеляційного суду Львівської області від 28 лютого 2012 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково і зазначене рішення Стрийського міськрайонного суду було скасоване в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми в розмірі 376470грн. Як вбачається із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 533 ЦК України обумовлено також, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У судовому засіданні під час розгляду цивільної справи було встановлено, що відповідач [PERSON] не виконала вимоги договору та не сплатила позивачу грошові кошти у вказаний термін, що стверджується її ж поясненнями та наявними матеріалами справи. Позивач [PERSON] підтримав власний позов та наполягав на прийнятті судового рішення; вважав за ймовірне компромісним віднайти шляхи вирішення фактичного спору між ним та [PERSON] та незначні відхилення від умов договору, однак, на стадії вже виконання судового рішення. Враховуючи раніше наведене, судом установлено, що позивач довів письмовими доказами та своїми поясненнями під час судового розгляду справи про необхідність присудження обумовленої між ним та відповідачем суми коштів; обґрунтував зазначене з посиланням на норми закону на підставі чого можуть бути усунені порушені його законні права та інтереси, що приводить суд до висновку про необхідність задоволення позову. Під час провадження в справі відповідачем [PERSON] не подано суду клопотань про доказування чи про звільнення від доказування незаконності укладення договору про надання юридичних та представницьких послуг від 01.06.10р. та не спростовано подальших дій, повязаних із представництвом її інтересів [PERSON], що є дійсним по сьогоднішній день; не представлено суду жодних доказів, які б підтверджували кожну обставину, наведену в усному запереченні на позов, відтак, суд даний позов задовольняє про стягнення з відповідача спірної суми заборгованості, так як [PERSON] не виконує свої обовязки за договором від 1 червня 2010 року, а [PERSON] вимагає повернення коштів, що не були оплачені за надані позивачем послуги в сумі 37647грн.

Outcome: approved