overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом вказуючи, що 18.04.2012 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на будинковолодіння за адресою: вул. Камянка, 21, смт. Мізоч, Здолбуніського району, Рівненської області. Стверджує, що вона та її сестра [PERSON] є спадкоємцями за заповітом на дане спадкове майно. [PERSON] спадщини не прийняла, а позивачкою у Мізоцькій селищній раді була написана заява про прийняття спадщини. На виконання вимог, передбачених ст.1269 ЦК України цю заяву вона мала подати до нотаріальної контори, проте з поважних причин не змогла це зробити до закінчення шестимісячного строку з дня смерті батька у звязку з хворобою, що стверджується відповідною довідкою. А тому, просить суд визначити їй додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Від позивачки на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обємі та просить дану заяву задовольнити. Від Мізоцької селищної ради Здолбунівського району Рівненської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника за наявними матеріалами справи. Третя особа [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, вимоги викладені у позовній заяві підтверджує, позов визнає. Суд погоджується з клопотанням сторін про ухвалення рішення без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі суд прийшов до висновку про можливість задоволення даного позову. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки судом встановлено, що вимоги позивачки не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення не суперечить вимогам чинного законодавства, то позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що померла 20.10.2011 року [PERSON] є його рідною тіткою, зсилаючись на те, що у свідоцтві про смерть тітки вказано прізвище «Шашко», тоді як її прізвище згідно свідоцтва про шлюб «Шачко», та у звязку з зазначеними розбіжностями у документах він не має можливості звернутись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що залишилось після смерті тітки. В судовому засіданні представник заявника підтримала подану заяву, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи Носівської сільської ради в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони проживали по-сусідству з померлою [PERSON] та їм відомо, що дійсно мати заявника [PERSON] була рідною сестрою [PERSON]. Прізвище тітки заявника було «Шашко», а не «Шачко», оскільки осіб з прізвищем «Шачко» в селі немає. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] померла 20.10.2011 року у віці 90 років в с. Носів Підгаєцького району Тернопільської області, про що видане свідоцтво про смерть серії І-ИД № 112115. З витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, наданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Підгаєцького районного управління юстиції щодо актового запису про народження вбачається, що батьками [PERSON], яка народилась 21.06.1921 року в с. Носів, є [PERSON] та [PERSON], також батьками [PERSON], яка народилась 24.05.1914 року, є [PERSON] та [PERSON]. Із вищевказаних документів вбачаєтся, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами по батькові. [PERSON] та [PERSON] одружились у 1941 році в с.Носів, поновили шлюб 22.10.1976 року, про що зроблений актовий запис № 19 та видане свідоцтво серії І-ИД № 1034306, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, наданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Бережанського управління юстиції. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 31.05.2934 року в с. Носів та після одруження [PERSON] змінила прізвище на «Вітенко». [PERSON] народився [INFO] в с. Носів та його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ИД152561. З архівної довідки від 16.11.2011 року № 153-03/03, виданої Підгаєцькою районною державною адміністрацією вбачається, що в господарській книзі с. Носів Підгаєцького району за 1974-1976 роки значиться [PERSON], в гоподарській книзі за 1991-1995 роки значиться [PERSON]. Показаннями свідків підтверджено, що померла [PERSON] дійсно є рідною тіткою заявинка [PERSON]. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що дійсно померла 20.10.2011 року [PERSON] є рідною тіткою заявника [PERSON], тому слід вважати встановленим даний юридичний факт. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В жовтні 2012 року позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка письмово просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не представив, не просив розглянути справу за його відсутності, тому справу розглянуто у його відсутність, заочно, проти чого позивачка не заперечувала. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком дитини позивачки, яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Вирішуючи питання про розміри аліментів, що належать стягненню з відповідача, на підставі ст.ст. 182, 183 СК України, враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає за можливе визначити їх в розмірі, про який просить позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

Позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 квітня 2011 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В листопаді 2012 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в якому зазначила, що фактичні шлюбні стосунки між ними припинені з серпня 2012 року, спільне життя не можливе через численні суперечки на побутовому ґрунті, примирення та збереження сімї вважає не можливим, просила суд розірвати шлюб, спору з місця проживання дитини та майнового спору між ними не має. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Суду пояснила, що відповідач проявляє неповагу до неї, систематично завдає їй тілесних ушкоджень, шлюбні стосунки між ними припинені з серпня 2012 року та вона з дитиною мешкає разом зі своїми батьками. Примирення та збереження родини категорично вважала не можливими. Після розірвання шлюбу бажала залишити шлюбне прізвище. Відповідач позов не визнав, мотивуючи свої заперечення тим, що він має намір зберегти родину та мешкати разом з позивачкою однією сімєю. Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст..24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям склались досить неприязливі стосунки, шлюбні відносини вони не підтримують з серпня 2012 року, коли відповідач завдав позивачці тілесних ушкоджень і вона вимушена була звертатись до органів МВС із відповідною заявою, з того ж часу сімя фактично розпалась, вони мешкають окремо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу і не має наміру та бажання зберегти родину, а відповідач реальних дієвих заходів до її збереження не вживає, а тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Задовольняючи позов, суд на підставі ст..88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати в сумі 107 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31.07.2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 875. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні та подружні відносини між сторонами не склалися, причиною розпаду сімї є різні погляди на життя, шлюбні відносини припинені 1,5 років назад. Наміру на примирення не мають, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. Спорів щодо утримання дитини та поділу майна між ними не має. Після розірвання шлюбу син залишається з позивачкою. Просить шлюб між відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував, просив шлюб розірвати. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що 31.07.2004 року сторони зареєстрували шлюб в Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 875. Спільне життя подружжя не склалось через несумісність характеру, спільне господарство не ведеться, наміру до примирення сторони не мають і шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини припинені 1,5 років назад. Спорів щодо утримання дитини та поділу майна між ними не має. Після розірвання шлюбу син залишається з позивачкою. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, подальше збереження сімї неможливе, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22.05.2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 388. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейні та подружні відносини між сторонами не склалися, причиною розпаду сімї є різні погляди на життя, наміру на примирення не мають, шлюбні відносини припинені з липня 2012 року, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. Домовленість про утримання дитини між ними досягнуто, за взаємною згодою дитина буде проживати з позивачкою. Майнового спору не мають. Просить шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував, просив шлюб розірвати. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що 22.05.2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 388. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з липня 2012 року Спільне життя подружжя не склалось через несумісність характеру, спільне господарство не ведеться, наміру до примирення сторони не мають і шлюб носить формальний характер. Спорів щодо виховання дитини та поділу майна між сторонами не має. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, подальше збереження сімї неможливе, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26.11.1998 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 1836. Сімейні та подружні відносини між сторонами не склалися, причиною розпаду сімї є різні погляди на життя, наміру на примирення не мають, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. Неповнолітніх спільних дітей у них не має. Просить шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила його задовольнити, пояснивши, що сімя з відповідачем розпалася остаточно, тому строк на примирення просила не надавати. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував, просив шлюб розірвати. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що 26.11.1998 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 1836. Спільне життя подружжя не склалось через несумісність характеру, спільне господарство не ведеться, наміру до примирення сторони не мають і шлюб носить формальний характер. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, подальше збереження сімї неможливе, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

01.11.2012 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача та просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання двох дітей: доньки [PERSON],[INFO], та доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі по 700 гривен на кожну дитину щомісяця починаючи з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття, тобто до 11.06.2027 року, рішення звернути до негайного виконання, стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 150 гривен. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі та мають двоє дітей: доньок [PERSON] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання дітей (інколи він незначними сумами допомагає матеріально, але цього недостатньо). Він є здоровим працездатним чоловіком, і може допомагати дітям матеріально, але цього не робить в достатньому розмірі. Позивач підтримала позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі. Стягнення аліментів просила розпочати з дня подачі позову до суду, згодна на стягнення аліментів в розмірі по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідач позов визнав частково, просив врахувати,що він не заперечує проти його задоволення та надання допомоги дітям, але вважає, що аліменти у розмірі по 700 гривен на кожну дитину щомісячно він не в змозі платити, оскільки на сьогодні немає роботи і доходів на таку суму, згоден на стягнення аліментів за рішенням суду в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково. Як встановлено в суді, сторони перебувають у шлюбі з 29.09.2008 року. Від спільного життя мають двоє дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Батьком дітей записаний відповідач. Діти знаходяться на утриманні позивача (а.с.6). Сторони разом не проживають, відповідач надає допомогу на дітей, але недостатню для їх утримання. Відповідач є здоровим працездатним чоловіком, тобто має змогу утримувати дітей матеріально. Клопотання позивача про стягнення аліментів з відповідача з 01.11.2012 року, тобто з дня подачі заяви до суду, не суперечить закону. Вимоги позивача про стягнення на її користь аліментів у розмірі по 700 гривен щомісячно на утримання кожної дитини перевищує його можливості, але він не заперечує проти стягнення з нього по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття. Домовленості про утримання дітей сторонами не досягнуто, тому кошти повинні стягуватися в примусовому порядку. Підстав для звернення рішення до негайного виконання суд не вбачає. На користь держави з відповідача суд стягує 214,60 гривен судового збору. На користь позивача з відповідача суд стягує 150 гривен витрат на правову допомогу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. на утримання сина [PERSON] [INFO] і до досягнення дитиною повноліття, у зв'язку з тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Перебувала в шлюбі з відповідачем з 10.08.2007 року, 24.08.2010 року відповідач залишив сімю і дитина залишилася на її утриманні, лише на дні народження дитини відповідач приносив дешеві подарунки. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не має постійної роботи та заробітку, просить позов задовольнити. В судовому засідання представник позивача підтримав вимоги, вказавши, що доповнень до викладеного у позові не має. Відповідач вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, оспорював суму яку просить позивач, посилаючись на те, що він не працює і не взмозі виплачувати аліменти в сумі 1000 грн. щомісяця. В даному судовому засіданні відповідач вказав, що він працевлаштований на завод ім..Малишева, про що надав суду довідку та направлення Державного центру зайнятості. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10.08. 2007 року, від якого мають сина [PERSON] [INFO] батьком якого записаний відповідач. Дитина проживає разом зі своєю матірю, про що свідчить довідка с місця проживання. Відповідач залишив сімюу 2010 роі і матеріальну допомогу на дитину не надає. Домовленості між сторонами про способи і розмір аліментів на утримання дитини не має. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. Оскільки дитина проживає з матір'ю, то батько дитини зобов'язаний виплачувати на її утримання аліменти. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища сторін і дитини, стану здоров'я дитини і відповідача, і вважає, що відповідач у стані виплачувати дитині аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, оскільки відповідач працює з листопада 2012 року на ДП «Завод ім..Малишева». Так само з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 107 грв.30 коп. тому що позивачка звільнена від сплати судових витрат.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-28 00:00:00

Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2010 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 10.10.2010 року. Позивач в серпні 2012 року звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя не склалося за несумісністю характерів, різних поглядів на життя. Сімя фактично розпалась, у звязку з чим подружжя припинили шлюбно-сімейні відношення та мешкають окремо. Позивачка свій позов підтримала, в судове засідання не з*явилась, просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день слухання по справі повідомлений, проти позову не заперечує, просить справу розглядати за його відсутністю. Суд, дослідив матеріали справи вважає, що позов є мотивованим та підлягає задоволенню за наступних підстав. Як було встановлено судом, за несумісністю характерів, різних поглядів на життя подружжя не змогли створити кріпку та здорову родину. Що призвело до відчуження, втрати почуття любові та поваги друг до друга, а в подальшому до припинення шлюбно-сімейних відношень, поновлювати які сторони не мають наміру. Фактично їх родина розпалась, подальше сумісне життя не можливе.

Outcome: approved