Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до Ровеньківського міського суду Луганської області із позовною заявою до відповідача ДП «Ровенькиантрацит», «Про стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу з 20.01.2012 року по 22.01.2013 рік, у звязку з невиконанням рішення суду про поновлення на попереднє місце роботи та стягнення моральної шкоди», в якому вказав, що він працював майстром гірничої підземної ділянки ГПУ-2 в ВП «Шахта ім. В.В. Вахрушева» ДП «Ровенькиантрацит». Наказом № 615 / к від 07.06.2011 року він був звільнений за п.3 ст.40 КЗпП України. Рішенням Ровеньківського міського суду від 19.01.2012 року [PERSON] був поновлений на колишнє робоче місце майстром гірничим підземного ділянки ГПУ-2 ВП «Шахта ім. Вахрушева ДП «Ровенькиантрацит» з 07.06.2011 року. Дане рішення підлягало негайному виконанню, але до теперішнього часу не виконано, незважаючи на неодноразові звернення [PERSON] до генерального директора ДП «Ровенькиантрацит», до начальника ВДВС Ровеньківського МУЮ, в органи прокуратури. У грудні 2011 року, згідно концесійного договору, ВП «Шахта ім. Вахрушева » ДП «Ровенькиантрацит» та інші шахти були передані у тимчасове управління ТОВ«ДТЕК». У нього є усна інформація від керівництва ТОВ «ДТЕК « Ровенькиантрацит », що наразі вирішується питання , щодо ліквідації ДП «Ровенькиантрацит», що значно ускладнить забезпечення виконання позовних вимог [PERSON] про стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу у зв'язку з невиконанням рішення суду про поновлення [PERSON] на колишнє місце роботи. Сума середнього заробітку за період вимушеного прогулу у зв'язку з невиконанням рішення Ровеньківського міського суду від 19.01.2012 року з 20.01.2012 року по 31.12.2012 року становить 82108,80 грн. без урахування коригування на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і окладів за період з 01.06.20112 року по 31.12.1012 року. Згідно рішення Ровеньківського міського суду від 19.01.2012 року, середньоденний заробіток на 01.06.2011 року становив 342 грн. 12 коп., що підтверджувалося довідкою відповідача. Період вимушеного прогулу з 20.01.2012 року по 31 12.2012 року складає 240 робочих днів (січень - 8, лютий-21, березень - 21, квітень - 20, травень - 20, червень - 20, липень - 22, серпень-22, вересень -20, жовтень-23, листопад-22, грудень-21). Отже, середній заробіток за період вимушеного прогулу становить - 82108 грн. 80 коп. (342,12 грн. Х 240 днів). В результаті незаконного звільнення та тривалого необґрунтованого невиконання рішення суду про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням, йому було завдано моральну шкоду, в результаті чого він тривалий час був позбавлений можливості працювати і забезпечувати нормальне харчування своєї сім'ї . Дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку. Моральну шкоду він оцінює в 10000 грн. Просив суд стягнути з ДП «Ровенькиантрацит» на користь [PERSON] середній заробіток за період вимушеного прогулу з 20.01.2012 року по 31.12.2012 року в сумі 82108 грн. 12 коп. Стягнути з ДП «Ровенькиантрацит» на користь [PERSON] компенсацію моральної шкоди в сумі 10000 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги уточнив, надав суду розрахунок середнього заробітку, вказавши що сума середнього заробітку за період вимушеного прогулу, у зв'язку з невиконанням рішення Ровеньківського міського суду від 19.01.2012 р. з 20.01.2012 р. по 22.01.2013 р. становить 86 898 грн. 48 коп., без корегування на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і окладів за період з 01.06.2011 р. по 22.01.2013 р. Згідно рішення Ровеньківського міського суду від 19.01.2012 р. середньоденний заробіток на 01.06.2011 р. становив 342 грн. 12 коп. що підтверджувалося довідкою відповідача. Період вимушеного прогулу з 20.01.2012 р. по 22.01.2013 р. становить 254 робочих днів (січень - 8, лютий - 21, березень - 21, квітень - 20, травень - 20, червень - 20, липень - 22, серпень - 22, вересень - 20, жовтень 23, листопад - 22, грудень - 21, січень - 14). Отже, середній заробіток за період вимушеного прогулу складає 86 898 грн. 48 коп. (342,12 грн. * 254 днів), просив суд стягнути з ДП «Ровенькиантрацит» на його користь середній заробіток за період вимушеного прогулу з 20.01.2012 року по 31.12.2012 року, що складає 254 робочих дні, в сумі 86898 грн. 48 коп. Стягнути з ДП «Ровенькиантрацит» на його користь компенсацію моральної шкоди в сумі 10000 грн., уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача позовні вимоги [PERSON] не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких вказав, що рішенням апеляційного суду Луганської області від 13.03.2012 р. було частково задоволено апеляційну скаргу державного підприємства «Ровенькиантрацит», рішення Ровеньківського міського суду Луганської області (суддя Кулигін Є.В.) від 19.01.2012 року по цивільній справі № 2-1470/11 було змінено, а саме: поновлено [PERSON] строк на оскарження наказів № 210 від 07.02.2011 р., № 251 від 17.02.2011 р„ № 329 від 28.02.2011 р. Визнано накази № 210 від 07.02.2011 р„ № 251 від 17.02.2011 р.. № 329 від 28.02.2011 р. необґрунтованими, незаконними та їх відмінено. Поновлено [PERSON] на попереднє місто роботи майстром гірничим підземним ділянки ГПД-2 ВП «Шахта ім. В.В. Вахрушева» ДП «Ровенькиантрацит» з 07.06.2011 р. Стягнуто з ДП «Ровенькиантрацит» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.06.2011 р. по 19.01.2012 р. у розмірі 54054 грн. 96 коп. Стягнуто з ДП «Ровенькиантрацит» держмито на користь держави у розмірі 214 грн. 63 коп. Допущено рішення до негайного виконання відносно поновлення на роботі Малише нко [PERSON] та стягнення середнього заробітку за один місяць, згідно ст. 367 ЦПК України. В задоволенні інших вимог відмовлено за необґрунтованістю. На підставі рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 19.01.2012 ро ку, яке вступило в законну силу 24.01.2012 р. та 05.04.2012 р. Ровеньківським міським судом було видано два виконавчих листа № 2-1470 та № 2-1470/11/54/12 відповідно, які у подальшо му були направлені для виконання до відділу державної виконавчої служби Ровеньківського міського управління юстиції. У зв'язку з неможливістю виконати вищезазначену постанову, а саме: відповідно до штатного розкладу відокремленого підрозділу «Шахта ім. В.В. Вахрушева» державного підприємства «Ровенькиантрацит», яке затверджене наказом в.о. генерального директора ДП «Ровенькиантрацит» від 26.01.12 р. № 2, посада майстра гірничого підземного ділянки ГПД-2 ВП «Шахта ім. В.В. Вахрушева» до складу посад даного штатного розкладу не входить; у постанові від 15.02.12 р. № 31240397 про відкриття виконавчого провадження вказано про стягнення середнього заробітку за 1 (один) місяць, але не вказано який саме розмір серед нього заробітку повинно бути стягнено з державного підприємства «Ровенькиантрацит». Відповідач звернувся до ВДВС Ровеньківського з листом, щодо звернення із заявою до Ровеньківського міського суду Луганської області стосовно отримання роз'яснень про вико нання рішення від 19.01.12 р. по цивільній справі № 2-1470/11 в частині поновлення Малише нко К.О. на посаді майстра гірничого підземного дільниці ГПД-2 ВП «Шахта ім. В.В. Вахру шева» ДП «Ровенькиантрацит» та стягнення середнього заробітку за 1 (один) місяць. На підставі листа відповідача від 22.02.2012 р. про неможливість виконання рішення Ровеньківського міського суду від 19.01.2012 р., державний виконавець відділу ДВС Ровеньківського міського управління юстиції 24.02.2012 р. звернувся із заявою за вих. № 1721 до суду стосовно отримання роз'яснень порядку виконання виконавчого листа № 2-1470. та згідно п.1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 23.02.2012 р. було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № 31240397. Ухвалою Ровеньківського міського суду від 14.05.2012 р. № 3-39/12 був визначений се редній заробіток [PERSON] у сумі 7184 грн. 60 кой., а стосовно порядку поновлення позивача на попереднє місце роботи суд ніяких роз'яснень не надав. Державним виконавцем відділу ДВС Ровеньківського міського управління юстиції [PERSON] 28.11.2012 р. були винесені дві постанови про поновлення виконавчого провадження: Виконавче провадження № 31240397 про поновлення [PERSON] [PERSON] ровича на попереднє місто роботи майстром гірничої підземної ділянки ГПД-2 ВП «Шахта ім. В.В. Вахрушева» ДП «Ровенькиантрацит» з 07.06.2011 р. та стягнути середній заробіток за 1 місяць, згідно ст. 367 ЦПК України. Виконавче провадження № 32076871 про стягнення з ДП «Ровенькиантрацит» на ко ристь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.06.2011 р. по 19.01.2012 р. у розмірі 54054,96 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спо сіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайоми ться з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки. Пунктом 8 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката вико навчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення. На підставі листа відповідача від 22.02.2012 р. про неможливість виконання рішення Ровеньківського міського суду від 19.01.2012 р.. державний виконавець відділу ДВС Ровеньківського міського управління юстиції 24.02.2012 р. звернувся із заявою за вих. № 1721 до суду стосовно отримання роз'яснень порядку виконання виконавчого листа № 2-1470. Відповідно до ч. 5 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою понови ти виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувана. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк. З метою уникнення кримінального переслідування посадових осіб відповідача за невиконання рішення суду, у штатному розкладі ВП «Шахта ім. В.В. Вахрушева» ДП «Ровенькиантрацит» була створена посадова одиниця майстра гірничого підземного ГПД-2 та згідно на казу ВП «Шахта ім. В.В. Вахрушева» від 23.01.13 р. № 67к [PERSON] [PERSON] вич був поновлений на попередній роботі майстром гірничим підземним ГПД-2 ВП «Шахта ім. В.В. Вахрушева» ДП «Ровенькиантрацит» та згідно платіжного доручення від 27.12.12 р. № 647 йому було перераховано 11500 грн. 52 коп. в рахунок часткової сплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Враховуючи наведене постановою державного виконавця відділу ДВС Ровеньківського міського управління юстиції [PERSON] від 30.01.13 р. виконавче провадження № 31240397 було закінчене. Крім того, під час видання виконавчого листа № 2-1470/11/54/12 про стягнення з ДП «Ровенькиантрацит» на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.06.2011 р. по 19.01.2012 р. у розмірі 54054,98 грн. судом не було враховано той факт, що раніше (24.01.2012 р.) вже був виданий виконавчий лист № 2-1470/11 про поновлен ня [PERSON] па попереднє місто роботи майстром гірничої підзем ної ділянки ГПД-2 ВГІ «Шахта ім. В.В. Вахрушева» ДГІ «Ровенькиантрацит» з 07.06.2011 р. та стягнути середній заробіток за 1 місяць (7184,60грн.), яка є складовою суми 54054,96 грн. У зв'язку з цим, відповідач у порядку ст. 369 ІДГІК України 14.02.2013 року звернувся до суду із заявою за вих. № 49-юр стосовно витребування з відділу ДВС Ровеньківського місько го управління юстиції виконавчого листа № 2-1470/11/54/12 від 05.04.12 р., зупинення стяг нення за вказаним виконавчим листом, а також внесення виправлень до виконавчого листа № 2-1470/11/54/12 від 05.04.2012 р. в частині зменшення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.06.2011 р. по 19.01.2012 р. з 54054,96 грн. до 46870 грн. 36 коп. Вказана заява знаходиться на розгляді у Ровеньківському міському суду Луганської області. Вважає, що зазначені докази свідчать про поважність причини невиконання від повідачем судового рішення про поновлення позивача на попереднє місце роботи та стягнен ня середнього заробітку за час вимушено прогулу. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України (із змінами та доповненнями) відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шко ди визначається законодавством. Статтею 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копі наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Пленум Верховного Суду України своєю постановою від 31.03.1995 р. № 4 (пункт 16) про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз'яснив, що до вимог про відшкодування моральної шкоди, заподіяної поширенням відомо стей, що не відповідають дійсності і порочать честь, гідність чи ділову репутацію фізичної або юридичної особи, згідно з ч.3 ст. 7 ЦК застосовується строк позовної давності в один рік. До вимог про відшкодування моральної шкоди у випадках, передбачених трудовим законодавст вом, - тримісячний строк (ст. 233 КЗпП). Як вже зазначалося, рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 19.01.2012 року вступило в закону силу 13 березня 2012 року, тому позивач повинен був звернутися до суду з позовом про стягнення моральної шкоди в строк до 13 червня 2012 року. Стосовно суті позовних вимог та відшкодування моральної шкоди, то всупереч поло женням ст. 23 ЦК України це не відповідає ні вимогам розумності, ні вимогам справедливості. У зазначеній статті моральна шкода визначена, як така, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у її душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою що до неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встанов лених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рі шення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано жодних доказів стосовно обґрунтування позовних вимог в частині стягнення з відповідача завданої йому моральної шкоди у сумі 10000 грн. та розрахунок її розміру. Просив суд відмовити у задоволені позовних вимог [PERSON] до державного підприємства «Ровенькиантрацит» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 20.01.12 р. по 31.12.12 р. у сумі 82108 грн. 80 коп. та відшкодування моральної шкоди у сумі 10000 грн. за необґрунтованістю. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши у судовому засіданні законність та обґрунтованість позивних вимог, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлено, що 19.01.2012 року рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області позовні вимоги [PERSON] до ДП «Ровенькиантрацит», третя особа [PERSON] , генеральний директор ДП «Ровенькиантрацит» про скасування наказів, поновлення на попереднє місце праці, стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу , стягнення компенсації моральної шкоди були задоволенні частково, а саме поновлено [PERSON] строк на оскарження наказів № 210 від 07.02.11 року, № 251 від 17.02.11 року, № 329 від 28.02.11 року, № 615\\к від 07.06.2011 року. Визнано накази № 210 від 07.02.11 року, № 251 від 17.02.11 року, № 329 від 28.02.11 року, № 615\\к від 07.06.2011 року необґрунтованими, незаконними та відмінено їх; поновлено [PERSON] на попереднє місто роботи майстром гірничої підземної ділянки ПІД-2 ВИ «Шахта ім. В.В. Вахрушева» ДП «Ровенькиантрацит» з 07.06.2011 року; стягнено з ДП «Ровенькиантрацит» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.06.2011 року по 19.01.2012 рік у розмірі 54054 грн. 96 коп.; стягнено з ДП «Ровенькиантрацит» держмито на користь держави у розмірі 214 грн. 63 коп. Допустити рішення до негайного виконання відносно поновлення на роботі [PERSON], та стягнення середнього заробітку за 1 місяць, згідно ст. 367 ЦПК України. В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовлено за необґрунтованістю. (ас.4-11). 13.03.2012 року рішенням апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу ДП «Ровенькиантрацит» в особі ВП «ш. ім. В.В. Вахрушева» задоволено частково, рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 19 січня 2012 року змінено, виключено з абзацу другого висновку суду номер наказу № 615/к від 7.06.2011 року , в решті рішення залишено без змін. Відповідно до наказу № 67к від 23.01.2013 року «Про поновлення на роботі» (а.с.78) накази № 210 від 07.02.2011 р., № 251 від 17.02.2011 р., № 329 від 28.02.2011 р. скасувано. Відновлено [PERSON] на попереднє місце роботи майстром гірничим підземним дільниці ГПУ-2 ВП «Шахта ім. В.В. Вахрушева» «Ровенькиантрацит» з 07.06.2011 р., наказано виплатити [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.06.2011 р. по 19.01.2012 р. в розмірі 54054 грн. 96 коп. Контроль за виконанням цього наказу покладено на в.о. головного бухгалтера [PERSON] і в.о. архіваріуса [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] поновлений на попереднє місто ро боти у ВП «Шахта ім. В.В. Вахрушева» ДП «Ровенькиантрацит» на посаді майстра гірничого підземного з 07.06.2011 року відповідно до наказу від 23.01.2013 р. № 67к. Середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 342 грн. 12 коп. (триста сорок дві грн. 12 коп.), виходячи з наступного розрахунку: 7184,60 : 21 = 342 грн. 12 коп., квітень 2011 р. - відпустка; травень 2011 р. - 7184 грн. 60 коп., кількість відпрацьованих днів 21.(а.с.90) На імя [PERSON] , на особовий рахунок, було перераховано борг з ДП «РА», згідно в/п 2-1470/11/54/12 від 05.04.2012 року у розмірі 11500,52 грн . (а.с.91)., а також борг з ДП «РА», згідно в/п 2-1470/11/54/12 від 05.04.2012 року у розмірі 6841,80 грн. (а.с.92). Згідно розрахунку середнього заробітку, сума середнього заробітку за період вимушеного прогулу, у зв'язку з невиконанням рішення Ровеньківського міського суду від 19.01.2012 р. з 20.01.2012 р. по 22.01.2013 р. становить 86 898 грн. 48 коп., без корегування на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і окладів за період з 01.06.201 101.2013 р. Згідно рішення Ровеньківського міського суду від 19.01.2012 р. середньоденний заробіток на 01.06.2011 р. становить 342 грн. 12 коп. , період вимушеного прогулу з 20.01.2012 р. по 22.01.2013 р. становить 254 робочих днів (січень - 8, лютий - 21, березень - 21, квітень - 20, травень - 20, червень - 20, липень - 22, серпень - 22, вересень - 20, жовтень 23, листопад - 22, грудень - 21, січень - 14). Отже, середній заробіток за період вимушеного прогулу складає 86 898 грн. 48 коп. (342,12 грн. * 254 днів). (а.с.62) Згідно ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Як вбачається з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач повинен сплатити позивачеві середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.01.2012 року по 22.01.2013 року, що складає 254 робочих дні, в сумі 86898 грн. 48 коп., що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, то як вважає суд, позивач не надав суду докази стосовно обґрунтування завданої йому моральної шкоди, тому позовні вимоги в цієї частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial