Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-05 00:00:00

Позивач ПП "Женя" звернувся до суду з позовом до відповідачів про поділ нерухомого майна, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.03.2012 року [PERSON], який є засновником (власником) ПП "Женя" відступив 100 % статутного капіталу ПП "Женя", що становить 2.500.000 грн., і складається з нежитлової будівлі АЗС (зазначена в технічному паспорту під літ. А) [PERSON]. Вказана нежитлова будівля входить до складу майнового комплексу та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 3. Іншим співвласником зазначеної частини майнового комплексу є ПП "СВ" в особі [PERSON] ПП "Женя" набуло право власності на нежитлову будівлю АЗС. Згідно з витягом з реєстру права власності на нерухоме майно співвласником майнового комплексу АЗС є ПП "Женя" в особі [PERSON], частка якого складає 28\\100, та ПП "СВ" в особі [PERSON], частка якого складає 72\\100. В липні 2012 року засновником ПП "Женя" [PERSON] було вирішено продати зазначено майно, однак при оформленні договору виникли складнощі, у зв"язку з тим, що вказана нежитлова будівля входить до складу майнового комплексу, який належить відповідачці [PERSON], і не може окремо відчужуватися. Позивач звернувся до відповідача з проханням провести виділ в натурі частини майнового комплексу, але відповідачка відмовилася це зробити. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд: - виділити в натурі частину в розмірі 28\\100 частин нерухомого майна АЗС майнового комплексу (зазначеного в технічному паспорті під літ. "А"), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 3; - зобов"язати Київське міське бюро технічної інвентаризації зареєструвати частину майнового комплексу будівлю АЗС (зазначеного в технічному паспорті під літ. "А"), як окреме майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 3. В судовому засіданні представник позивача змінив позовні вимоги, просив суд їх задовольнити в повному обсязі, а саме: - поділити в натурі майновий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 3; - визнати за Приватним підприємством "Женя" право власності, як на окремий об"єкт нерухомого майна, на нежитлову будівлю (АЗС), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, будинок 3, зазначеної в технічному паспорті під літерою "А", загальною площею 76, 2 кв.м.; - визнати за Приватним підприємством "СВ" право власності, як на окремий об"єкт нерухомого майна, на нежитлову будівлю (шиномонтаж), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, будинок 3, зазначеної в технічному паспорті під літерою "Б", загальною площею 191, 6 кв.м.; - зобов"язати Комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна" зареєструвати за Приватним підприємством "Женя" право власності, як на окремий об"єкт нерухомого майна, на нежитлову будівлю (АЗС), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, будинок 3, зазначеної в технічному паспорті під літерою "А", загальною площею 76, 2 кв.м.; - зобов"язати Комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна" зареєструвати за Приватним підприємством "СВ" право власності, як на окремий об"єкт нерухомого майна, на нежитлову будівлю (шиномонтаж), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, будинок 3, зазначеної в технічному паспорті під літерою "Б", загальною площею 191, 6 кв.м. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи Київського міського БТІ на початку судового розгляду просила вирішити позовні вимоги відповідно до вимог діючого законодавства. В подальшому представник в судове засідання не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника третьої особи. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПП "Женя" підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.03.2012 року [PERSON], який є засновником (власником) ПП "Женя", відступив 100 % статутного капіталу ПП "Женя", що становить 2.500.000 грн., і складається з нежитлової будівлі АЗС (зазначена в технічному паспорту під літ. "А") [PERSON]. Вказана нежитлова будівля входить до складу майнового комплексу та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 3. Нежитлова будівля АЗС, загальною площею 76, 20 кв.м., що входить до майнового комплексу, належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий комплекс від 10.01.2001 року, виданого Головним управлінням з питань майна Київської міської державної адміністрації. Іншим співвласником зазначеної частини майнового комплексу, площею 191, 6 кв.м., є Приватне підприємство "СВ" в особі [PERSON], що підтверджується Договором купівлі-продажу нежитлового будівлі шиномонтаж, що входить до майнового комплексу АЗС, та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 3. ПП "Женя" в особі засновника [PERSON], набуло право власності на нежитлову будівлю АЗС. Згідно з Витягом з реєстру права власності на нерухоме майно співвласником майнового комплексу АЗС є ПП "Женя" в особі [PERSON], частка якого складає 28\\100, та ПП "СВ" в особі [PERSON], частка якого складає 72\\100. В липні 2012 року засновником ПП "Женя" [PERSON] було вирішено продати зазначено майно, однак при оформленні договору виникли складнощі, у зв"язку з тим, що вказана нежитлова будівля входить до складу майнового комплексу, який належить відповідачці [PERSON], і не може окремо відчужуватися. Позивач звернувся до відповідачки із проханням провести виділ в натурі частини майнового комплексу, але остання відмовилася це робити, у зв"язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 317 ЦК України змістом права власності є права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Однак, разом із тим, чинне законодавство передбачає окремі обмеження права власності. Так, відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Як встановлено при розгляді справи, між сторонами склався певний порядок користування належними їм частками нерухомого майна, проти якого не заперечує жодна із сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України співвласник майна має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Кожний з учасників спільної часткової власності, згідно із ч.1 ст. 364 ЦК України, має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. З відповідних нормативних документів, що регламентують технічну можливість виділу частки нерухомого майна із складу об′єкту, технічного паспорту приміщень та Висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 27.07.2012 року вбачається, що за технічними показниками можливо здійснити поділ між належної ПП "Женя" частки у розмірі 28\\100, та належної ПП "СВ" частки у розмірі 72\\100 з майнового комплексу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 3, за фактичним користуванням будівлі операторної, магазину (літ. А) ПП "Женя" та будівлі шиномонтажу ПП "СВ". Відповідно до діючого цивільного законодавства однією з підстав виникнення прав та обов′язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Право власності в Україні повинне опиратися на певний титул, щоб бути доведеним перед іншими особами. Цивільне законодавство України покладає таке доведення на суди загальної юрисдикції, господарські суди, третейські суди. Державна реєстрація прав на нерухоме майно здійснюється у відповідності до вимог Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, відповідно до якого така державна реєстрація прав власності здійснюється на підставі правовстановлюючих документів. Крім того, одним із правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об′єкти нерухомого майна, є також рішення суду про визнання права власності на об′єкти нерухомого майна (п. 10 Тимчасового Положення). Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПП "Женя" є підставними та обгрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 214 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved