Jurisdiction: civil
Date: 2013-05-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до ВАТ «[PERSON] Аваль», [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 14.08.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DN81AR03110090, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 182818,00 грн. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором позивач та відповідач-2 уклали договір застави автотранспорту № DN81AR03110090 від 14.08.2007 року. Відповідно до умов договору застави, відповідач-2 передав в заставу позивачу автомобіль марки HYUNDAI, модель: SONATA, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: КМНЕТ41ВР7А408178, реєстраційний номер: ВВ8727АХ. 28.08.2009 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції при примусовому виконанні судового наказу № 6/228 від 06.01.2009 року, виданого Господарським судом Луганської накладено арешт на вищевказаний автомобіль, належний на праві власності відповідачу-2. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» № 74/5 від 15.12.1999 р. та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. В даному випадку, по-перше, право застави у ПриватБанку виникло, як зазначено вище, 14.08.2007 року, а судовий наказ, постанова про накладення арешту, акт опису та арешту майна були винесені у 2009 році, тобто пізніше ніж було укладено договір застави; по-друге, станом на 30.12.2008 року заборгованість відповідача-2 перед ПриватБанком складала 124367,16 грн., що значно перевищує вартість предмету застави. Крім того, згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПриватБанк. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] подала письмову уточнену позовну заяву, у якій зазначено, що 14.08.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DN81AR03110090, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 182818,00 грн. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором позивач та відповідач-2 уклали договір застави автотранспорту № DN81AR03110090 від 14.08.2007 року. Відповідно до умов договору застави, відповідач-2 передав в заставу позивачу автомобіль марки HYUNDAI, модель: SONATA, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: КМНЕТ41ВР7А408178, реєстраційний номер: ВВ8727АХ. 28.08.2009 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції при примусовому виконанні судового наказу № 6/228 від 06.01.2009 року, виданого Господарським судом Луганської накладено арешт на вищевказаний автомобіль, належний на праві власності відповідачу-2. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» № 74/5 від 15.12.1999 р. та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. В даному випадку, по-перше, право застави у ПриватБанку виникло, як зазначено вище, 14.08.2007 року, а судовий наказ, постанова про накладення арешту, акт опису та арешту майна були винесені у 2009 році, тобто пізніше ніж було укладено договір застави; по-друге, станом на 30.12.2008 року заборгованість відповідача-2 перед ПриватБанком складала 124367,16 грн., що значно перевищує вартість предмету застави. Крім того, згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПриватБанк. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Просила суд звільнити з-під арешту, накладеного 19.08.2009 року державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ [PERSON] майно, належне на праві власності відповідачу-2, а саме: автомобіль марки HYUNDAI, модель: SONATA, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: КМНЕТ41ВР7А408178, реєстраційний номер: ВВ8727АХ. Заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, повязані з обмеженням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у праві розпорядження відносно автомобіля марки HYUNDAI, модель: SONATA, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: КМНЕТ41ВР7А408178, реєстраційний номер: ВВ8727АХ. Стягнути судові витрати з відповідача 2. Представник відповідача - ВАТ «[PERSON] Аваль» - [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав письмову заяву з прохання розглядати справу за відсутності представника. Проти задоволення позову заперечує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду подав письмову заяву з прохання розглядати справу за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи - Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького МУЮ - в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження обєктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та умови попереднього та повного відшкодовування їх вартості, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 353 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття з арешту з майна предявляються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. З матеріалів справи вбачається, що 14 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DN81AR03110090, згідно з яким комерційним банком «ПриватБанк» було надано [PERSON] кредит в сумі 182818 грн. 00 коп. строком користування з14.08.2007 року до 13.08.2014 року зі сплатою 0,75 % на місяць на купівлю автомобіля. 14 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір застави, згідно з яким цей договір забезпечує вимоги заставодержателя, що витікають з кредитного договору № DN81AR03110090 від 14.08.2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON], згідно з яким останнім в заставу Банку передана придбана за кредитні кошти машина марки HYUNDAI, модель: SONATA, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: КМНЕТ41ВР7А408178, реєстраційний номер: ВВ 8727 АХ. Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 36161208 від 23.05.2012 року зареєстровано звернення стягнення 23.05.2012 року на підставі договору застави автотранспорту DN81AR03110090 від 14.08.2007 року. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 11032929 від 27.01.2009 року, 27.01.2009 р. державним виконавцем на підставі наказу Господарського суду Луганської області № 6/228 виданого 06.01.2009 року було відкрито виконавче провадження про стягнення боргу з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь ВАТ «[PERSON] Аваль» та накладено арешт на все майно, що належить [PERSON]. Згідно з актом опису й арешту майна серії АА № 455367 від 19.08.2009 року, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції [PERSON] проведено опис майна боржника [PERSON] та накладено арешт на автомобіль марки HYUNDAI, модель: SONATA, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: КМНЕТ41ВР7А408178, реєстраційний номер: ВВ 8727 АХ. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, оскільки відповідно до наведених вище норм законодавства ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» як обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право перед ВАТ «[PERSON] Аваль» на звернення стягнення на предмет обтяження. За таких обставин суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ВАТ «[PERSON] Аваль», [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, третя особа - Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького МУЮ, підлягає задоволенню.

Outcome: approved