Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-01 00:00:00

ПАТ [PERSON] Авальзвернулося з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах. Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 26 вересня 2007 року кредитного договору № 014/30-02/1288, [PERSON] позивачем надано споживчий кредит у розмірі 91\~800 грн. зі строком повернення до 26 вересня 2017 року зі сплатою 13.5 % річних та щомісячним платежами в розмірі 1/120 від суми отриманого кредиту. [PERSON], [PERSON] на добровільних засадах взяли на себе зобовязання перед Банком відповідати по борговим зобовязанням боржника за кредитним договором № 014/30-02/1288 від 26 вересня 2007 року. З метою забезпечення виконання зобовязань між Банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки ВКА № 365334, посвідчений приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON], реєстр № 3408, відповідно до якого, в порядку забезпечення своїх зобовязань за договором поруки, [PERSON] передав позивачу в іпотеку нерухоме майно житловий будинок, садибного типу, загальною площею 49,6 кв. м., житловою площею 40,0 кв. м., який розташований за адресою: м. Каховка Херсонська область, вул. І.Золіна, № 354. Відповідно до умов договору позивач надав кредит шляхом безготівкового перерахунку суми кредиту на поточний рахунок [PERSON], однак позичальник грошові зобовязання (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним) за договором належним чином не виконує, у звязку із чим станом на 21 травня 2012 року виникла заборгованість в розмірі 114\~865,67 грн., та складається з заборгованості по кредиту 84\~808,47 грн.; заборгованості по сплаті відсотків 11\~530,63 грн.; пені за порушення строків повернення кредиту 7\~564,20 грн.; пені за порушення строків сплати відсотків 10\~962,37 грн. Банком з метою погашення утворившоїся заборгованості направлялося вимоги про дострокове погашення заборгованості, які відповідачі проігнорували, у звязку з чим відповідачів було попереджено про необхідність звільнення житлового будинку, переданого в іпотеку протягом одного місяця. За вказаних обставин [PERSON] просить звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за ціною визначеною незалежним експертом в ході проведення виконавчих дій та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги по кредитному договору, виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] із житлового будинку, а також стягнути понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявилася надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не зявилися втретє, про дату, час і місце розгляду справи оповіщені належним чином в установленому порядку, про причини неявки, їх поважність суд не повідомили. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від них не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимоги підлягають задоволенню повністю. Судом встановлено, що 29 вересня 2007 року між ВАТ [PERSON] Аваль(далі [PERSON]) та [PERSON] (позичальник) укладений кредитний договір № 014/30-02/1288, за яким [PERSON] надав позичальнику кредит у розмірі 91\~800 грн. у вигляді не відновлювальної кредитної лінії на строк по 29 вересня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.50 % на рік (а.с. 9 13). 05 листопада 2009 року ВАТ [PERSON] Авальзмінив найменування на ПАТ [PERSON] Аваль(а.с. 46). Відповідно до п. 3.2 договору надання кредиту здійснюється на розсуд кредитора шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів кредитором з позичкового рахунку позичальника на його поточний рахунок. Згідно з пп. 1.3, 5.1 договору позичальник зобовязаний згідно графіку здійснювати погашення кредиту та інших платежів в розмірі 1/120 від суми ліміту отриманого кредиту, щомісячно, до 15 числа кожного місяця безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора. Як встановлено п. 3.5 договору зобовязання позичальника за кредитним договором може бути забезпечено договором застави/іпотечним договором; договором про надання гарантії, або договором поруки. В якості забезпечення виконання вимог за кредитним договором № 014/30-02/1288 між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки від 26 вересня 2007 року, згідно з яким останній взяв на себе зобовязання відповідати за виконання з боку [PERSON] умов кредитного договору в повному обсязі (а.с. 18 20). Відповідно до договору поруки від 26 вересня 2007 року укладеного між позивачем та [PERSON] (далі поручитель), поручитель взяв на себе зобовязання відповідати за виконання з боку [PERSON] умов кредитного договору в повному обсязі (а.с. 21 22). 28 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON], в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 014/30-02/1288. Предметом іпотечного договору є нерухоме майно: житловий будинок садибного типу, що складається з житлового будинку А, загальною площею 49.6 кв.м., житловою площею 40.0 кв.м., прибудови а, ганку з козирком а1, літньої кухні Б, тамбура б, підвалу під Б, входу в підвал б1, вбиральні П, огорожі і споруди № 1-3, № 1, розташований на земельній ділянці площею 526.0 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Каховка Херсонська область, вул. І.Золіна, № 354 (а.с. 23 28). При передачі майна в іпотеку визначена його вартість 142\~774,00 грн. (п. 1.3 договору іпотеки). Відповідно до п. 5.1 договору іпотеки, у разі порушення позичальником основного зобовязання або іпотекодавцем умов договору, банк надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку письмової вимога залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Кредитом [PERSON] користувалася, але не виконувала належним чином грошові зобовязання за договором. Розмір заборгованості позичальника на 21 травня 2012 року становить 114\~865,67 грн., з них: заборгованість по кредиту 84\~808,47 грн., заборгованість по сплаті відсотків 11\~530,63 грн., пеня за порушення строків повернення кредиту 7\~564,20 грн., пеня за порушення строків сплати відсотків в сумі 10\~962, 37 грн. (а.с. 6 8, 36 37). 23 вересня 2011 року відповідачам було вручено під розписку вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, в яких їх попереджено, що у разі непогашення заборгованості банк буде змушений вжити заходи до її примусового стягнення шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 32 35). Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено у ст. 589 ЦК України, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі ст. 590 ЦК України та ст. 33 Закону України Про іпотеку. Згідно зі ст. 1 Закону України Про іпотеку, іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. У разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами (ч. 6 ст. 3 Закону України Про іпотеку). Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження(ст. 41 Закону України Про іпотеку). Відповідно до ст. 11 Закону України Про іпотекумайновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобовязання виключно в межах вартості іпотеки. Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей (ч. 1 ст. 40 Закону України Про іпотеку). Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як слідує з п. 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносинвід 30 березня 2012 року № 5, в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам ст. 39 Закону України Про іпотеку. Суд, дослідивши письмові докази, визнає, що [PERSON] не виконує належним чином взятих на себе зобовязань, за кредитним договором, а також не виконуються зобовязання [PERSON] за договором іпотеки, що порушує правила ст.ст. 526, 530, ч. 1 ст. 1049 ЦК України. За цих обставин та відповідно до ст. 589, 1050 ЦК України, [PERSON] має право вимагати повернення кредиту та сплати процентів у спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах, встановлений ст. 41 Закону України Про іпотеку. Розмір заборгованості за кредитним договором обґрунтований позивачем та не спростований. Враховуючи наведене суд вважає, що у Банку є підстави для задоволення майнових вимог за кредитним договором у вигляді звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, шляхом продажу на прилюдних торгах та, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню понесені останнім судові витрати (а.с. 2). Задоволення судом вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, та ігнорування відповідачами письмові вимоги банку щодо добровільного в установлений позивачем строк звільнення приміщення, є підставою, передбаченою законодавством, для примусового виселення мешканців з житла, що перебуває в іпотеці.

Outcome: approved