Jurisdiction: civil
Date: 2013-03-13 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про стягнення матеріальної шкоди у розмірі встановлених експертизою збитків та моральної шкоди у розмірі 17000,00 грн., завданої залиттям квартири та стягнення з відповідача судових витрат. В подальшому 20.06.2012 року позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 6008,48 грн. та маральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.. 21.01.2013 року позивач вдруге уточнив позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідачів 6119,78 грн. та 10000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що протягом квітня-травня 2010 року та червня-серпня 2012 року відповідачі систематично заливають його квартиру, а саме: стіни та стеля ванної кімнати і туалету, приміщення кухні, антресолі у коридорі. Вважає, що причиною залиття є неналежний стан внутрішньо квартирної розводки води у квартирі №4, неправильна експлуатація сантехнічних приладів та обладнання. Неодноразові факти залиття з вини відповідачів підтверджуються актами обстеження житлово-експлуатаційної комісії ЛКП «Цитадель-Центр» від 12.04.2010 року, 29.04.2010 року, 27.05.2010 року, 28.05.2010 року, 31.05.2010 року, 14.06.2012 року, 25.08.2012 року. Крім того, зазначеною комісією було встановлено старі сліди залиття до квітня 2010 року. Незважаючи на вказане, а також його неодноразові звернення до відповідачів про усунення недоліків та причин залиття та відшкодування йому матеріальної шкоди, останні не відшкодували йому збитків, навпаки погрожували та вказували, що залиття відбувається не з їхньої вини. Просить суд також відшкодувати йому вартість проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи, наданих юридичних послуг, витрати на відправлення поштової кореспонденції та сплачений за подання позовної заяви судовий збір. Крім того, вказує, що протиправними діями відповідачів йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 10000,00 грн.. Вказану вимогу мотивує тим, що його сімї, внаслідок тривалого та повторюваного пошкодження майна, завдано душевних страждань, які виразилися, зокрема, у тому, що порушено нормальний ритм праці та відпочинку, у звязку із постійними відлучанням з роботи збільшились навантаження у робочий та позаробочий час, він був змушений брати відпустку без збереження заробітної плати. Крім того, внаслідок залиття його квартири він був позбавлений нормального та достатнього спілкування з родиною та друзями у вихідні та святкові дні, порушилися та докорінно змінилися сімейні, особисті та професійні плани. Вказані фактори та систематичні та інтенсивні залиття його квартири, пошкодження майна, бездіяльність власниці квартири №4 щодо усунення причин залиття та приниження нею його честі та гідності шляхом образ та погроз у присутності близьких та сусідів спричинили постійні нервові стреси, стійкі та глибокі почуття розпачу, що призвели до погіршення його самопочуття та здоровя його дружини. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, з мотивів, викладених у позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог, додаткових поясненнях від 15.05.2012 року, обґрунтуваннях розміру моральної шкоди та додатковій заяві-поясненнях від 11.03.2013 року. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, зазначивши, що вважають такий безпідставним та необґрунтованим. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи чи слухання справи у її відсутності не надходило. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених у позовній заяві позивача, з врахуванням уточнень та просив такий задовольнити в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, представника третьої особи, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що квартира №2 в будинку №10 на вул. Вербицького у м. Львові належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення та технічного паспорта на вказану квартиру (а.с.7-8). 12.04.2010 року (а.с.9), 29.04.2010 року (а.с.10), 27.05.2010 року (а.с.11), 28.05.2010 року (а.с.12), 31.05.2010 року (а.с.13) 14.06.2012 року (а.с.122) та 15.05.2012 року (а.с.123) відбулись залиття квартири позивачів, що встановлено актами комісій по експлуатації житлового фонду ЛКП «Цитадель-Центр». 12.04.2010 року, згідно акту комісії по експлуатації житлового фонду ЛКП «Цитадель-Центр» залиття відбулось внаслідок переливу води у бачку туалету другого ярусу квартири №4. 29.04.2010 року актом комісії по експлуатації житлового фонду ЛКП «Цитадель-Центр» власнику квартири №4 [PERSON] було звернено увагу на незадовільний стан внутрішньо квартирної розводки води та експлуатації сантехнічного обладнання. 27.05.2010 року та 28.05.2010 року комісією встановлено, що причиною залиття квартири №2 є протікання труби внутрішньо квартирної проводки води до умивальника, що розташований у туалеті першого ярусу квартири №4. Причиною залиття 31.05.2010 року було, згідно акту комісії по експлуатації житлового фонду ЛКП «Цитадель-Центр», протікання крану подачі води на водяний насос, що розташований під мийкою у кухні мешканців квартири №4. Згідно акту комісії ЛКП «Цитадель-Центр» від 14.06.2012 року розводка мережі водопостачання квартири №4 на вул. Вербицького, 10 знаходиться в неналежному стані. Як вбачається із довідки з місця проживання про склад сімї і прописки власником квартири №4 в будинку №10 на вул. Вербицького у м. Львові є відповідач [PERSON] (а.с.124). Висновком судової будівельно-технічної експертизи №3851 від 20.05.2011 року встановлено, що оскільки залиття квартири №2 в будинку №10 на вул. Вербицького у м. Львові відбувались у квітні-травні 2010 року, а експертиза проводилася у 2011 році, встановити причину залиття експерт встановити не може, однак всі вони відбувались із квартири №4 у вказаному будинку. Згідно п.2 зазначеного висновку судової будівельно-технічної експертизи вартість відновлюваного ремонту квартири №2 в будинку №10 на вул. Вербицького у м. Львові становить 1031 (тисяча тридцять одна) грн. 00 (нуль) коп.. Таким чином, суд приходить до переконання, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок дій відповідачів, зокрема незадовільного стану внутрішньо квартирної розводки води та експлуатації сантехнічного обладнання. Як вбачається із зведеного кошторисного рахунку вартості будівництва та договірної ціни на ремонт квартири №2 у будинку №10 у м. Львові після залиття та визначеної згідно ДБН Д.1.1-1-2000 та складеної в поточних цінах станом на 11.05.2012 року, вартість проведеного ПП «Новий-Світ» на замовлення позивача ремонту у його квартирі становить 3325,00 грн. (а.с.108-115). Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно п.1 ч.2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частиною 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі вищевказаного, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідачів підлягає сума фактично понесених позивачем збитків, які становлять 3325,00 грн.. Позивач також просить відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., з підстав викладених у позовній заяві, заявах про уточнення позовних вимог та заявою про обґрунтування позовних вимог. Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України полягає у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною першою ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.3 ст.23ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Частиною четвертою цієї ж статті моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, зважаючи на обставини залиття та розміри заподіяної матеріальної шкоди, враховуючи характер та об'єм фізичних, душевних, психічних страждань внаслідок спричиненого залиття, відсутність будь-яких доказів завдання моральної шкоди суд приходить до переконання, що підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні, а відтак не підлягає до задоволення вимоги позивача про стягнення із відповідачів моральної шкоди. Відповідно до п.п.2-4 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат повязаних із розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що повязані із явкою до суду та витрати, повязані із проведенням судових експертиз. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позивачами судові витрати, а саме витрати повязані із проведенням судової експертизи (а.с.34), витрати, що повязані із явкою до суду (а.с.51, 63) та витрати на правову допомогу (а.с.58-62) підлягають стягненню із відповідачів солідарно в повному обсязі.

Outcome: partial