overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.07.2003 року по 11.07.2007 року під час якого була народжена дитина - син [PERSON], [INFO]. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні, навчанні та утриманні сина не брав, має заборгованість по сплаті аліментів. Відповідач не цікавиться станом здоров'я дитини, фізичним та духовним розвитком, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги, тому просить суд позбавити його батьківських прав. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить також повідомлення в засобах масової інформації, а тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи служби у справах дітей Білоцерківської міської ради позов підтримала, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав Прокурор не заперечує проти задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, вислухавши учасників судового засідання, думку прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 липня 2003 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області актовий запис № 766 від 19.07.2003 року. Від спільного життя народився син [PERSON] [INFO]. 11 липня 2007 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний по рішенню Білоцерківського міськрайонного суду, що підтверджено письмовими матеріалами справи. Після розлучення син залишився проживати з позивачем. З 3 вересня 2005 року по 30 серпня 2010 року дитина відвідувала дошкільний навчальний заклад № 31 «Незабудка», а з 01.09.2010 року по 01.08.2011 ріку перший клас ЗОШ №4 при дошкільному навчальному закладі № 31 «Незабудка» м. Біла Церква За період відвідування ДНЗ дитиною участь у вихованні та навчанні батько [PERSON] не приймав, в дошкільному закладі відповідач жодного разу присутній не був, що підтверджується довідкою ДНЗ № 51 від 01.03.2012 року. Згідно довідки ЗОШ №4 м. Біла Церква № 1 від 16.03.2012 року [PERSON] являється учнем 2Б класу. Батько вихованням сина не займається, в школі батьківські збори не відвідує, з класним керівником не спілкується, не дбає про духовне та моральне виховання, фізичне здоров'я дитини. Матеріально відповідач дитину не утримує, допустив заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджено довідкою ДВС. Білоцерківська служба у справах дітей,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований 01 червня 2005 року, в відділі РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 314. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. За твердженнями позивачки сторони мають різні погляди на життя, в сімї відсутні взаємоповага та взаємопорозуміння одне до одного. Позивачка втратила до відповідача почуття та повагу і не бажає надалі перебувати з відповідачем в шлюбі. Відповідач зловживає спиртними напоями, між ними часто виникають сварки, б»є позивачку, не приділяє уваги дочці. Тому вона просила шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Після розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище на дошлюбне «Батаєва» Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Виходячи з пояснень позивача та матеріалів справи, в судовому засіданні встановлено, в силу різниці характерів та поглядів на життя спільне життя між сторонами є неможливим, сімейно-шлюбних відносин не підтримують. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, дитині краще проживати в спокійній обстановці з одним із батьків, ніж страждати від їх постійних сварок, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею судові витрати з другої сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 11 липня 2012 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що після смерті його батька залишилося спадкове майно, інших спадкоємців на дане майно не має, тому просив суд визнати за ним як за сином померлого право власності на жилий будинок №36 з господарськими спорудами, що розташований по вул.Зарічанська, у с.Котівка Радомишльського району Житомирської області. В судовому засіданні позивач зявився, позовні вимоги підтримав, просив суд визнати за ним в порядку спадкування після смерті батька - [PERSON], який помер 23 червня 2011 року у віці 73 років в с.Котівка Радомишльського району Житомирської області - право власності на жилий будинок №36 з господарськими спорудами, що розташований по вул. Зарічанська, у с.Котівка Радомишльського району Житомирської області. Представник Котівської с/ради в судове засідання не з"явився, надіслав письмову заяву, просив справу розглядати у йоговідсутності, з позовними вимогами погодився. Вислухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився 19 серпня 1962 року в с.Котівка Радомишльського району і в свідоцтві про народження його батьками були записані: батько - [PERSON],мати - [PERSON] . Батько ж - [PERSON] помер 23 червня 2011 року у віці 73 років, в с.Котівка Радомишльського району Житомирської області. У відповідності до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва,а якщо право власності на нерухоме майно виникає з моменту реєстрації - то таке право виникає з моменту державної реєстрації. З інформації про право власності на нерухоме майно Житомирського _ обласного бюро технічної інвентаризації від 16 січня 2012 року за №112 вбачається,що за [PERSON] право власності на цілий жилий будинок №36 з господарськими спорудами, що розташований по вул. Зарічанська, у с.Котівка Радомишльського району Житомирської області не зареєстроване, вартість домоволодіння складає 39523,00 грн. У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обовязки,носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно записів погосподарських книг Котівської с/ради Радомишльського району Житомрської області головою колгоспного двору(домогосподарства) в с.Котівка Радомишльського району по вул.Зарічанська,3 6 був [PERSON], з моменту вселення(1970) по день смерті(2011)(а.с.16). У відповідності до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Приймаючи до уваги викладене та те,що позивач [PERSON] надав докази,які свідчать про право власності спадкодавця, його померлого батька - [PERSON], як власника будинку згідно виписок погосподарських книг с/ради та те,що іншим шляхом спадкові права позивача не захистити, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

23 квітня 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 4 серпня 1991 року виконкомом Кивачівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, вказавши, що від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років відносини між ним погіршувались, в сімї постійно виникали сварки. В березні 2012 року вони припинили спільно проживати. Позивач [PERSON] підтримує заявлені позовні вимоги, просить шлюб розірвати, миритись вона не бажає. Відповідач [PERSON] будучи своєчасно повідомленим по час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, до суду не зявився і не повідомив суд про причини неявки. Враховуючи думку позивача, суд вважає можливим розглянути справу по суті та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 4 серпня 1991 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Кивачівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В березні 2012 року сім'я розпалась, через різні погляди на вирішення сімейних проблем, непорозуміння між ними. Наданий сторонам судом строк для примирення відносин між ними не змінив. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач миритись не бажає, наданий сторонам строк для примирення їх відносин не змінив, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, та приймаючи до уваги розяснення Постанови Пленуму ВС України № 11 від 21.12.2007 року п.10 ч.5 якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати його шлюб з відповідачем. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та по аналогічних мотивах. Просить позов задоволити. Відповідач позов визнала та не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18 жовтня 1996 року Малолюбашанською сільською радою Костопільського району Рівненської області. Від подружнього життя мають трьох спільних дітей. Сторони не підтримують подружніх відносин протягом тривалого часу, наміру поновлювати шлюбні стосунки не мають. На думку суду, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що збереження сім'ї за таких обставин є недоцільним. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 01.11.2010 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на будинок в с. Пилипівка. При житті батько заповідав ? частини будинку їй, а ? частину своєму сину [PERSON] Відповідач не бажає оформлювати спадщину на себе. В установлений строк вона не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, за рішенням суду їй було продовжено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, але нотаріус їй відмовила, оскільки у неї відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок. Тому просить визнати за нею право власності на будинок, як спадщину після смерті батька. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 01.11.2010 року помер батько позивачки [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок в с. Пилипівка, вул. Матросова, 1. При житті [PERSON] склав заповіт, яким заповів ? частини жилого будинку з надвірними будівлями дочці [PERSON] позивачці по справі, та ? частину жилого будинку сину [PERSON] відповідачу по справі. Відповідач відмовився від свого права на спадкування за заповітом та не заперечував проти прийняття спадщини позивачкою. В установлений строк позивач до нотаріальної контори не звернулась та відповідно до рішення Фастівського міськрайсуду їй було продовжено строк для прийняття спадщини. Вона звернулась до нотаріальної контори, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не були надані документи, що підтверджують право власності померлого на будинок. Позивач має лише завірену копію свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до наданої копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Пилипівською сільською радою 20.05.1988 року, [PERSON] належить жилий будинок в с. Пилипівка по вул. Матросова, 1. Вказане підтверджується також технічним паспортом на будинок № 1 по вул. Матросова в с. Пилипівка, та довідкою Фастівського МБТІ, де зазначено, що на імя [PERSON] зареєстровано житловий будинок № 1 по вул. Матросова в с. Пилипівка на підставі свідоцтва про право власності, виданого Пилипівською сільською радою 20.05.1998 року на підставі рішення виконкому Фастівської районної ради № 56 від 19.04.1988 року. Таким чином в судовому засіданні було достовірно встановлено, що житловий будинок в с. Пилипівка дійсно належить спадкодавцю на праві приватної власності, а тому за позивачкою, як за спадкоємицею, слід визнати право власності на вказаний будинок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя. У своєму позові позивач вказала, що 25.06.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] За час шлюбу вони придбали житловий будинок № 79 з господарськими спорудами по вул. Основній в м.Запоріжжі. Право власності на вищевказаний будинок було зареєстровано за відповідачем [PERSON] У 2008 році шлюбні відносини були припинені, бо відповідач створював неможливі умови проживання і позивач змушена була піти від нього. На теперішній час спірний будинок не розділений. Заочним рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 22.06.2009 року за [PERSON] визнано право спільної сумісної власності на спірний будинок. Для виконання рішення суду позивач звернулася до ОП ЗМБТІ, але їй було відмовлено у зв*язку з тим, що право власності було визнано тільки за [PERSON] Позивач просить поділити майно, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя житловий будинок № 79 з господарськими спорудами в м.Запоріжжі по вул. Основна та визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку № 79 по вул. Основній в м.Запоріжжі. У судове засідання позивач не з*явилася, але надала до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить розглянути справу без її участі, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач у судове засідання не з*явився. Хоча був повідомлений у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 2003 року, який розірвано 17.11.2011 року. Із заочного рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 22.06.2009 року встановлено, що за [PERSON] визнано право спільної сумісної власності на житловий будинок № 79 по вул. Основній в м. Запоріжжі, але не визначено її частку. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до ст.69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок № 79 по вул. Основна в м. Запоріжжі є обєктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] і тому підлягає розподілу між подружжям. Тому, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, вказуючи, що 06 серпня 2006 року уклала із відповідачем шлюб. У вересні 2011 року вона завагітніла, в даний час проживає з відповідачем окремо. У звязку з тим, що вона ніде не працює, а відповідач жодної матеріальної допомоги їй не надає, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частки від його заробітку ( доходу) щомісячно. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, пояснила, що 15 червня 2012 року народила дочку [PERSON], з якою проживає у будинку своєї матері в с.Окопи. Просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що відповідачка безпричинно покинула його і перейшла проживати до своєї матері, пропонував їй повернутися, проживати разом з ним і за таких умов він буде її та їхню новонароджену дочку утримувати. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Сторони перебувають в шлюбі з 06 серпня 2006 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану міста Камянця - Подільського Камянець Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області зроблено актовий запис за №681. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Сторони проживають окремо, що відповідач не заперечував у судовому засіданні. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивачка ніде не працює, що підтверджується довідкою Вигодської сільської ради Борщівського району № 444 від 21 травня 2012 року. Як вбачається з довідки № 171/54 від 21 червня 2012 року, виданої 11 комендатурою охорони та обслуговування Міністерства Оборони України, відповідач працює в 11 Комендатурі охорони та обслуговування на посаді військовослужбовця, де за січень червень 2012 року отримав заробітну плату в сумі 15 954,17 грн. Враховуючи всі обставини справи, вимоги позивачки, яка разом з новонародженою дитиною проживає окремо від відповідача, ніде не працює, а також матеріальне становище відповідача, який має постійне місце роботи і регулярний дохід у виді заробітної плати, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково і розмір аліментів на утримання позивачки визначити в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку. На підставі ст.ст. 75, 77, 84 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], пояснивши, що 03.09.1999р. між нею та відповідачем у Жовтневій сільській раді Врадіївського району Миколаївської області був зареєстрований шлюб. Як стверджує позивач, сімейне життя між нею та відповідачем не склалось по причині того, що вони не зійшлися характерами, в звязку з чим завжди виникають непорозуміння та сварки. В даний час сторони сімейних відносин не підтримують, не ведуть спільне господарство та відновлювати їх не мають наміру. З цього приводу примирення між сторонами є недоцільне. Спору щодо майна між сторонами не виникає. Дитина проживає з матір'ю, спору щодо місця її проживання немає. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, в звязку з чим відповідно до ст.224 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, можливість збереження сім`ї втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved