Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання їх шлюбу, зареєстрованого 06.08.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області за актовим записом - №335 та стягнення аліментів. Мотивуючи свої позовні вимоги, вказує на те, що подружнє життя в них з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів, втратили порозуміння між собою, так як кожний із них має різні погляди на життя. У питаннях повязаних з веденням домашнього господарства, використання коштів, виховання дитини, вони не знаходять спільної мови. Постійні конфліктні ситуації, які виникають між ними негативно впливають на сімю, в зв`язку з цим просить суд винести рішення яким, шлюб між ними розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати разом з нею та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400(чотириста)грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, пояснивши що причиною розірвання шлюбу між нею та відповідачем [PERSON] є те, що вони з відповідачем стали сторонніми людьми, почуття кохання та поваги один до одного зникли, вони люди різних характерів та поглядів на життя. Конфліктні ситуації негативно впливають на розвиток їх дитини. Вважає, що підстав для збереження сімї немає, оскільки вони неодноразово проживали окремо деякий час, а з 15 січня 2013 року спільно не проживають, подружні відносини припинились, спільне господарство не ведуть, отже шлюб існує формально. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Просить суд постановити рішення, яким шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати разом з нею та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400(чотириста)грн. щомісячно починаючи з 16 січня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти задоволення позову. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400(чотириста)грн. щомісячно починаючи з 16 січня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Строк на примирення просив не надавати. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали шлюб 06 серпня 2009 року, за актовим записом № 335 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області. Від спільного проживання в них є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] і вказані обставини сторонами не оспорювалися. Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною розпаду цієї сімї є неможливість сумісного проживання. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сімя розпалася остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] залишити проживати разом з матірю [PERSON]. Обґрунтованими є і вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття. Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема згідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховано наявність обставин передбачених ст. 182 СК України, зокрема відповідач [PERSON] є працездатним, хоча працює не офіційно і отримує тимчасові доходи, згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400(чотириста)грн. щомісячно. Відповідно до ст. 7 ЗУ „Про державний бюджет України на 2013 рік затверджено на 2013 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років : з 1 січня - 972 гривні. Відповідач в судовому засіданні визнав , що може надавати матеріальну допомогу та згідний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400(чотириста)грн. щомісячно починаючи з 16 січня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400(чотириста)грн. щомісячно починаючи з 16 січня 2013 року до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved