Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем перебували у шлюбі, зареєстрованому 02 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, актовий запис № 271, який рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2011 року було розірвано. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. На теперішній час відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Сама ж вона не має можливостей для всебічного та повного забезпечення дитини. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. \~\~ Відповідач в судове засіданні не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. \~ Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що позивач з відповідачем перебували у шлюбі, зареєстрованому 02 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, актовий запис № 271, який рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2011 року було розірвано. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження, батьком якої записаний відповідач [PERSON] (а.с. 5). На теперішній час відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Сама ж позивач не має можливостей для всебічного та повного забезпечення дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зобовязати відповідача виплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 15 жовтня 2012 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved