Jurisdiction: civil
Date: 2012-11-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON], що діє свого імені та від імені і в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання правочину дійсним та визнання права власності, в обґрунтування якого вказав, що 30.08.1991 року він уклав шлюб з [PERSON], та проживав з нею однією сім'єю за адресою: [ADDRESS], до 27.03.2012 року. Під час шлюбу у них народилися доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За життя його дружина 24.04.1998 року придбала за договором купівлі-продажу у [PERSON] та відповідача [PERSON] трьохкімнатну квартиру загальною площею 57,9 кв.м., в т.ч. житловою площею 43.8 кв.м., яка розташована за вищевказаною адресою, за 2400 грн. Передання грошей та ключів від квартири була здійснена до підпису договору. Придбана квартира належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло № 3/97-3411, виданого державною холдинговою компанією «Селидіввугілля»17.04.1998 року, зареєстрованого у БТІ м.Димитрова 23.04.1998 року. Даний договір купівлі-продажу квартири було оформлено та зареєстровано у Регіональній товарній біржі «Юго-Восток»в м.Димитров Донецької області 24.04.1998 року, реєстраційний номер № 24, і зареєстрований у БТІ м.Димитров 28.05.1998 року. 27.03.2012 року [PERSON] померла. Він та їх доньки [PERSON] і [PERSON] є єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] На цей час вони продовжують проживати у вказаній квартирі. Звернувшись до нотаріуса він дізнався, що договори купівлі-продажу нерухомості, які були зареєстровані на біржах, є недійсними відповідно до ст.209, 220 ЦК України, оскільки згідно за ст.657 ЦК України підлягають нотаріальному посвідченню, отже договір купівлі-продажу квартири від 24.04.1998 року не є правовстановлюючим документом, у звязку з чим йому рекомендовано звернутися до суду. При укладанні договору купівлі-продажу квартири сторонами угоди були виконані всі умови, необхідні для її укладання. Дружина була впевнена, що ця угода є дійсною і не потребує нотаріального посвідчення, адже в п.11 договору купівлі-продажу вказано, що відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу»угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. На цей час нотаріально посвідчити угоду є неможливим у звязку зі смертю [PERSON] Тому, позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу квартири № 50 за адресою: м.Димитров Донецької області, м-н «Западний», б.37, укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], зареєстрований Регіональною товарною біржою «Юго-Восток»в м.Димитров Донецької області 24.04.1998 року за реєстраційним № 24, дійним, а також визнати за ним та його доньками право власності по 1/3 частині кожному квартири № 50, що розташована у Донецькій області, м.Димитров, м-н «Западний», б.37, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 27.03.2012 року. Сторони до суду не з,явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач зазначив, що наполягає на позові, а відповідач що позов визнає у повному обсязі . Дослідивши матеріали справи, суд вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.1998 року на Регіональній товарній біржі «Юго-Восток»в м.Димитров Донецької області, реєстровий № 24, між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] була укладена угода договору купівлі-продажу, згідно якої [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру, що складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 57,9 квадратних метрів, в тому рахунку жилою 43,8 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS], за 2400 грн., що підтверджується копією вказаного договору, технічного паспорту на квартиру від 24.10.2012 року (а.с.15-16, 17). Дана квартира належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло № 3/97-3411, виданого державною холдинговою компанією «Селидіввугілля»17.04.1998 року, зареєстрованого у БТІ м.Димитров 23.04.1998 року за реєстром № 2р № 37, стор.104 (а.с.17). 28.05.1998 року придбана у [PERSON] та [PERSON] квартира зареєстрована за [PERSON] в бюро технічної інвентаризації м.Димитров на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Регіональній товарній біржі «Юго-Восток»24.04.1998 року за № 24, що підтверджується інформацією з БТІ м.Димитров від 25.10.2012 року (а.с.20). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З угоди вбачається, що до її підписання сторони дійшли згоди з усіх суттєвих питань купівлі-продажу будинку, про що свідчать їх підписи у договорі (а.с.17). 27.03.2012 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14). Позивач [PERSON] та померла [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) подружжя, про що свідчить копія свідоцтва про їх шлюб (а.с.10). У шлюбі в них народилися доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження дітей (а.с.11,13). Відповідно до довідки приватного підприємства «Домінант-Сервіс» від 24.10.2012 року за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], яка померла 27.03.2012 року, позивач [PERSON] та діти подружжя [PERSON]: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], (а.с.19). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~01.11.2012 року позивач [PERSON] та його доньки [PERSON] і [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], успадкувавши кожний по 1/3 частці квартири № 1 у будинку № 34 на м-ні «Молодажний»в м.Димитров Донецької області. Право власності на дане жиле приміщення зареєстровано за позивачем у БТІ м.Димитров 09.11.2012 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 09.11.2012 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно за листом Димитровської державної нотаріальної контори від 19.06.2012 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], позивачеві [PERSON] відмовлено, оскільки посвідчений Товарною біржею договір відчуження нерухомого майна від 24.04.1998 року не відповідає формі, бо нотаріально не посвідчений (а.с.18). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~14.09.1999 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). За інформацією від 22.11.2012 року, наданою державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори, згідно даних інформаційної довідки зі Спадкового реєстру на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], померлої 14.09.1999 року, спадкова справа не відкривалася, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися. На майно, яке залишилося після смерті [PERSON], померлої 27.03.2012 року, 19.06.2012 року відкрита спадкова справа № 71 за заявою про прийняття спадщини за законом від імені чоловіка померлої [PERSON], дочки померлої [PERSON], дочки померлої [PERSON], яким 01.11.2012 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], та автомобіль, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Правовідносини між сторонами виникли під час дії Цивільного кодексу України 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами. Відповідно до ст.153 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Відповідно до статті 227 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Відповідно до ч.2 ст.47 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За приписами ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно за ст.ст.1216, 1218 Цивільного кодексу України спрадкуванням є перехід прав та обовязуів (спадшина) від фізичної ососби, яка померла, до інших осуб. До складу спадщини вхордять всі права та обовязки, що налоежали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилисся внаслідок його смерті. За змістом ст.ст.1261, 1267 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадуоємців за азконом є рівними. Відповідно до копій свідоцтв про смерть батьки спадкодавця [PERSON] померли: батько [PERSON] 28.04.2000 року, мати [PERSON] 22.12.2008 року. Враховуючи вищенаведене та те, що угода купівлі-продажу зазначеної квартири не була нотаріально посвідчена через реєстрацію її на Товарній біржі, що є порушення зазначеної норми закону, про що позивач дізнався у 2012 році під час оформлення спадщини після смерті дружини, та те, що ця угода була фактично здійснена, сторонами угоди були виконані вимоги ст.ст.153, 224 ЦК УРСР 1963 року, досягнута згода за всіма істотними умовами договору, нотаріальному посвідченню правочину перешкоджає обставина, яка не залежить від волі позивача, оскільки покупець та один із продавців померли, між спадкоємцями яких відсутній спір щодо даного житлового приміщення, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ст.ст.47, 71, 153, 203, 224, 227 ЦК України 1963 року, ст.ст.25, 1216, 1218, 1261, 1267 ЦК України,

Outcome: approved