Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-29 00:00:00

У березні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] Держкомзему у місті Броварах Київської області, у якому зазначала, що 21 квітня 2004 року їй на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13 січня 2004 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована у місті Броварах Київської області по вулиці Слуцькій, 20. При оформленні державного акту на придбану нею земельну ділянку у [PERSON] працівниками відділу Держкомзему у місті Броварах було вказано лише тільки деревяні кілочки, які вона потім через декілька років не знайшла. Власником суміжної земельної ділянки, розташованої у місті Броварах по вулиці Слуцькій, є [PERSON], якому 23 серпня 2007 року вона продала частину вказаної земельної ділянки площею 0,2000 га, на якій останній у вересні 2007 року розпочав будівництво житлового будинку. При будівництві житлового будинку [PERSON] самовільно захопив частину належної їй земельної орієнтовною площею 0,008 га, чим порушено її право та позбавлено можливості в повній мірі реалізувати своє право власності щодо земельної ділянки. З цього приводу у жовтні 2009 року вона звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про усунення порушення її права власності на земельну ділянку розміром 0,0135 га, розташовану по вулиці Слуцькій, 20 у місті Броварах Київської області, шляхом знесення відповідачем [PERSON] самочинно побудованого ним будинку за його рахунок. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2011 року в задоволенні її позовних вимог відмовлено. Згідно ухвали колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 09 листопада 2011 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2011 року, залишено без змін. Відповідно до постанови Київського Апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2010 року постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2010 року скасовано в частині зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Костанта» (далі ТОВ «Костанта») вчинити певні дії. Одночасно постановлено в цій частині нову постанову, якою зобовязано [PERSON] Держкомзему у місті Броварах Київської області внести зміни до державного земельного кадастру щодо фактично наявних координат межових знаків земельних ділянок, розташованих в районі Княжицького переїзду (кооператив «Княжий») по вулиці Слуцькій у місті Броварах Київської області на підставі даних технічної документації, виготовленої ТОВ «Константа» щодо земельних ділянок. В іншій частині постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2010 року за позовом [PERSON] до Броварської міської ради, [PERSON] Держкомзему у місті Броварах Київської області, ТОВ «Константа», треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про скасування державних актів на право власності на земельні ділянки та вчинення певних дій залишено без змін. Під час судового розгляду цієї справи встановлено, що відповідно до змісту Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 2008 року № 224, до основних завдань Держкомзему відноситься, зокрема, організація та забезпечення ведення державного земельного кадастру, підготовка земельного-кадастрової документації; розгляд нормативно-технічних документів з питань розроблення землевпорядної документації, а також ведення державного земельного кадастру, тому внесення до Державного земельного кадастру щодо фактично наявних координат межових знаків земельних ділянок повинен вносити відділ Держкомзему в місті Броварах Київської області. Позивач вказувала, що фактичні межі спірних земельних ділянок не відповідали з даними координат межових знаків земельних ділянок в базі [PERSON] Держкомзему у місті Броварах, тому у серпні 2009 року з власної ініціативи зверталась до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мередіана» з питанням виготовлення технічної документації на належну їй земельну ділянку площею 0,0800 га, в результаті чого межові знаки земельної ділянки було відновлено та передано їй на зберігання. У лютому 2010 року вона також із власної ініціативи зверталась до Київської обласної філії ДП «Центру державного земельного кадастру» для проведення топографо-геодезичних та картографічних робіт по встановленню меж належної їй земельної ділянки. Послуги надані їй в період з 2008-2010 років, повязані із відновленням межових знаків після їх знищення сусідами, виготовленням технічної документації на її земельну ділянку, перевірку права власності на належну їй земельну ділянку оплачувала самостійно. На протязі 2007- 2009 років вона мала намір на вигідних для неї умовах продати частину своєї земельної ділянки, але покупці відмовлялись, як тільки дізнавались від сусідів, про існуючий спір між нею та [PERSON] за межі їхніх земельних ділянок. В звязку з відмовою покупців придбати у неї частину земельної ділянки вона втратила можливість купити на виручені кошти від продажу земельної ділянки необхідне для неї майно. На сьогоднішній день вартість земельної ділянки порівняно із 2007 роком зменшилась в декілька разів, тобто із 16000 доларів США до 5000 доларів США. за 0,0200 га, а у 2008-2009 роках вартість земельної ділянки площею 0,0100 га, становила 10000 доларів США. Вважає, якби [PERSON] не здійснював самочинне будівництво житлового будинку на належній їй частині земельної ділянки, то вона без будь-яких перешкод продала б свою частину покупцям за вигідною їй ціною, а також не довелося б витрачати власні кошти на відновлення меж та виготовлення технічної документації для розподілу своєї земельної ділянки, оплачувати судові витрати в звязку із зверненням за захистом своїх прав до суду. Крім цього зазначила, що судом не встановлено розташування житлового будинку [PERSON] на належній їй земельній ділянці, однак встановлено що координати земельної ділянки площею 0,1000 га, по вулиці Слуцькій, 20 у місті Броварах, що містяться в технічній документації [PERSON] співпадають з координатами земельної ділянки площею 0,1000 га і по вулиці Слуцькій, 20 у місті Броварах, що містяться в технічній документації [PERSON], однак не відповідають даним, що знаходиться в Державному земельному кадастрі тому за внесення змін до Державного земельного кадастру щодо фактично наявних координат межових знаків земельних ділянок повинен відповідати [PERSON] Держкомзему у місті Броварах, тому і вважає, що завданий матеріальний та моральний збиток повинна відшкодовувати держава, оскільки для неї немає значення, хто саме спричинив ці збитки. Вважає, що діями відповідача, їй завдано і моральної шкоди, оскільки останній тривалий час не вносив змін до бази даних Державного земельного кадастру про межові знаки спірних земельних ділянок, чим створював їй перешкоди у вільному володінні, користуванні, розпорядженні земельною ділянкою та отримувати вигоду і прибутки від її продажу по вигідній для неї ціні. Також відповідачем було надано до Броварської ОДПІ недостовірні та не змінені відомості щодо розмірів її земельної ділянки. В результаті зазначених дій відповідача вона змушена була витрачати час та зусилля на зміну в Броварській ОДПІ даних про розміри її земельної ділянки, для правильного нарахування податку на землю. Несвоєчасне усунення відповідачем змін в базі даних Державного земельного кадастру потягли за собою її витрати на встановлення правильних меж земельних ділянок по вулиці Слуцькій, 20, витрати повязані із зверненням за захистом своїх прав та інтересів до суду та отримання душевних страждань і погіршення життєвого рівня. Розмір своїх моральних страждань оцінює в розмірі 115000 грн. Просила стягнути з [PERSON] Держкомзему у місті Броварах Київської області на її користь матеріальну шкоду в розмірі 400000 грн. як упущену вигоду; - витрати у розмірі 22680 грн., повязані з розподілом належної їй земельної ділянки розташованої по вулиці Слуцькій, 20 у місті Броварах; - витрати у розмірі 27420 грн., повязаних з підготовкою земельного-кадастрової документації; - моральну шкоду у сумі 115000 грн.; - судові витрати в сумі 8154 грн. 54 коп. понесені нею в ході розгляду іншої цивільної справи № 2-4350/2009 за її позовом до [PERSON] про усунення порушення права власності на земельну ділянку у задоволенні якого їй відмовлено. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов у повному обсязі та визнала ту обставину, що фактичний розмір належної їй на праві власності земельної ділянки розташованої по вулиці Слуцькій, 20 у місті Броварах не змінювався. З приводу повернення упущеної вигоди та витрат повязаних з підготовкою земельно-кадастровою документації, судових витрат та моральної шкоди до відповідача з проханням повернути кошти не зверталась. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Крім цього вона пояснила, що розділяла свою земельну ділянку, на частини з метою продати їх, тому для продажу цих частини земельної ділянки також необхідно було визначати їх межі, а також при придбанні земельної ділянки у [PERSON] ніхто їй не вручав на відповідальне зберігання межових знаків. Відповідач [PERSON] Держкомзему у місті Броварах Київської області у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи у його відсутності до суду не надходила, тому суд вважає за можливе розглянути позов у його відсутності, враховуючи при цьому, що відповідач неодноразово не зявився в судове засідання без поважних причин. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із договором купівлі-продажу земельної ділянки від 13 січня 2004 року [PERSON] придбала у [PERSON] належну йому земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану по вулиці Слуцькій, 20 у місті Броварах, цільове призначення-будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, на підставі якого 21 квітня 2004 року позивач одержала державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії КВ №027525. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 серпня 2007 року [PERSON] придбав у [PERSON] належну їй частину земельної ділянки площею 0,0200 га, розташовану по вулиці Слуцькій, 20 у місті Броварах, цільове призначення-будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Умовами договору № 29-0224/19.02.10 на проведення робіт від 19 лютого 2010 року укладеного між Київської обласною філією ДП «Центру державного земельного кадастру» (далі Виконавець) та [PERSON] (далі Замовник) про проведення топографо-геодезичних та картографічних робіт, передбачено, що за виконання умов договору замовник сплачує 100 відсотків вартості робіт, що становить 2540 грн. 66 коп. у тому числі ПДВ. Із листа виконуючого начальника [PERSON] Держкомзему у місті Броварах від 30 березня 2010 року вбачається, що після отримання від Центру Державного земельного кадастру викопіювання з чергового кадастрового плану на земельні ділянки розташовані у місті Бровари з кадастровими номерами 3210600000:00:058:0173 (площа-0,0189 га, державний акт серії ЯК № 700248, номер державної реєстрації011096300222, виданого 18 лютого 2010 року), 3210600000:00:058:0174 (площа-0,0196 га, державний акт серії ЯК № 700249, номер державної реєстрації011096300221, виданого 18 лютого 2010 року), 3210600000:00:058:0175 (площа-0,0135 га, держаний акт серії ЯК № 700250, номер державної реєстрації-011096300223, виданого 18 лютого 2010 року), громадянці [PERSON] відомості про зазначені земельні ділянки внесені до державного реєстру земель. У ч. 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Київського Апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2010 року [PERSON] Держкомзему зобовязано внести зміни до Державного земельного кадастру щодо фактично наявних координат межових знаків земельних ділянок, розташованих у районі Княжицького переїзду (кооператив «Княжий») у місті Броварах Київської області на підставі даних технічної документації, виготовленої ТОВ «Константа». Також судом встановлено, що: - відповідно до акту передачі на зберігання встановлених межових знаків власнику (користувачу) земельної ділянки [PERSON] були передані на зберігання межові знаки земельної ділянки по вулиці Слуцькій, 20 у місті Броварах; - координати земельної ділянки по вулиці Слуцькій, 20 у місті Броварах, що містяться в технічній документації [PERSON] співпадають з координатами земельної ділянки по вулиці Слуцькій, 20 у місті Броварах, що містять в технічній документації [PERSON], однак не відповідають даним, що знаходиться в Державному земельному кадастрі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2011 року, у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON] Держкомзему у місті Броварах Київської області, ТОВ «Константа», [PERSON] та [PERSON] про усунення порушення права власності на земельну ділянку, яке набрало законної сили, у задоволенні позовних вимог [PERSON], відмовлено та судом встановлено, що: - постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2010 року в адміністративній справі за позовом [PERSON] до Броварської міської ради Київської області, [PERSON] Держкомзему, ТОВ «Константа», треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про скасування державних актів на право власності на земельні ділянки та вчинення певних дій, яка набрала законної сили, встановлено, що розташування меж, які проходять між суміжними земельними ділянками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не змінювалось, відповідає межам, зазначеним у планах земельних ділянок цих осіб, та не порушують їхніх прав. Підстав для скасування державних актів на право власності на земельні ділянки відсутні; - 17 липня 2002 року [PERSON] і [PERSON] були встановлені в натурі межі земельних ділянок площею по 0,1000 га. кожна для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель у місті Броварах по вулиці Слуцькій,18 та 20, відповідно; - 11 лютого 2004 року [PERSON] в натурі було перенесено межі земельної ділянки та передано на відповідальне зберігання межові знаки в кількості 4 штук. Межі земельної ділянки останньої були встановлені відповідно до меж, визначених у натурі ще у 2002 році; - 23 серпня 2007 року [PERSON] придбав у [PERSON] частину зазначеної вище земельної ділянки площею 0,0200 га, а 03 березня 2007 року на підставі цього ж договору купівлі продажу одержав державний акт серії ЯЕ № 956974 на право власності на придбану ним земельну ділянку; - 12 жовтня 2007 року знову ж таки по визначених у 2002 році межах земельних ділянок [PERSON] перенесли в натурі межі придбаної земельної ділянки площею 0,0200 га та передали на відповідальне зберігання межові знаки в кількості 4 штук. - відділ Держкомзему вніс у базу даних «Кадастровий офіс» координати земельних ділянок по вулиці Слуцькій, 20 у місті Броварах Київської області відповідно до фактичних меж земельних ділянок, які були винесені в натурі та передані власникам земельних ділянок цієї вулиці у 2002 році; - визначені в натурі межі земельних ділянок позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідають фактичним межам у натурі та даним координат межових знаків земельних ділянок у базі [PERSON] Держкомзему у місті Броварах, тому побудований [PERSON] житловий будинок фактично знаходиться на належній йому земельній ділянці, яку він придбав у [PERSON], а не на земельній ділянці останньої, порушень права власності позивача щодо належної їй земельної ділянки з боку [PERSON] судом не встановлено. Із ч.3 ст.10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України вбачається,що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 125, ч.1 ст. 126 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та його державної реєстрації забороняється. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У ч.1, п.1, 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: - втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Положенням про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 2008 року № 224 передбачено, що до основних завдань Держкомзему відноситься, зокрема, організація та забезпечення ведення державного земельного кадастру, підготовка земельно-кадастрової документації, розгляд нормативно-технічних документів з питань розроблення землевпорядної документації, також ведення державного земельного кадастру. Згідно із ч.1, п. 2, ч.2, 3, 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], оскільки позивачем не доведено, факт порушеного її права на отримання доходів-упущеної вигоди від реалізації частини належної їй земельної ділянки із-за вини відповідача. Також не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні належними доказами доводи позивача, що витрати повязані з розподілом її земельної ділянки в сумі 22680 грн. та витрати на проведення топографо-геодезичних та картографічних робіт по встановленню межових знаків спірних земельних ділянок, виготовлення технічної документації в розмірі 27420 грн. оплачені з вини [PERSON] Держкомзему у місті Броварах. Оскільки позивачем у суді не доведено вину відповідача в одержанні упущеної вигоди, в понесенні витрат повязаних з розподілом земельної ділянки [PERSON] та проведенням топографічних-геодезичних та картографічних робіт з виготовленням технічної документації, тому позов в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає. Згідно із ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Що стосується вимог про стягнення із відповідача судових витрат в сумі 8154 грн. 62 коп. повязаних з розглядом іншої цивільної справи № 2-4350/2009 то вони компенсації не підлягають, а також позивачем не надано суду доказів того, що такі витрати нею понесені. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed