Jurisdiction: civil
Date: 2012-06-17 00:00:00

У лютому 2007 року позивач до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в розмірі 4977 грн. 63 коп., моральну шкоду в розмірі 4000 грн. завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 30 серпня 2006 року, а також додатково понесених витрат в розмірі 2\~589 грн. 50 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30 серпня 2006 року вона керуючи автомобілем Volkswagen Polo, який належить їй на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, рухалась по вул.Черняховського в напрямку вул. Незалежності в м. Бровари. Попереду автомобіля на проїзній частині дороги в попутному напрямку рухався велосипедист - [PERSON], який несподівано змінив напрямок руху вліво, в результаті чого відбулося зіткнення. В результаті ДТП автомобіль позивача було пошкоджено. Постановою Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області від 02 лютого 2007 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON], за відсутністю в її діях складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та п. 2 постанови за порушення п.п. 6.5,6.8, 10.1,10.3, 13.3, 9.3 Правил дорожнього руху України [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності. Як вказує позивач в тексті позовної заяви, крім матеріальної шкоди їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних хвилюваннях у звязку з пошкодженням автомобіля, нераціональній втраті часу на проведення експертизи та оцінки відносно пошкодженого автомобіля, поїздки на пошкодженому автомобілі. В судове засідання позивач не зявилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність у звязку із зайнятістю при розгляді кримінальної справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала повністю, пояснюючи тим, що потерпілою стороною після вчиненого позивачем дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 30 серпня 2006 року є саме її довіритель відповідач по справі [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, та надані докази, дійшов до висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 2006 року о 21 год. 30 хв. по вул. Черняховського в напрямку руху вул. Незалежності в м. Бровари Київської області сталася дорожньо - транспортна пригода за участю водія [PERSON], яка керувала автомобілем [NUMBER] та відповідачем [PERSON], який керував велосипедом. Так, [PERSON] керуючи велосипедом, рухався по вул. Черняховського в напрямку вул. Незалежності, під час чого на його велосипед здійснив наїзд ззаду автомобіль [PERSON] д.н.з. 642- 74 КК України, під керуванням [PERSON], яка проживає в [INFO]. Постановою Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області від 02 лютого 2007 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON], за відсутністю в її діях складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та п. 2 постанови за порушення п.п. 6.5,6.8, 10.1,10.3, 13.3, 9.3 Правил дорожнього руху України [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 127 КУпАП. Вказана вище постанова була скасована, справа направлена на додаткову перевірку. 19 червня 2008 року Броварським міськрайонним судом Київської області позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 4977 грн. 63 коп., моральної шкоди в розмірі 1500 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн. 23 жовтня 2008 року колегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області апеляційна скарга [PERSON] відхилена, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2008 року залишено без змін. Не погоджуючись із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2008 року та ухвалою суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області Бобко М.Г. подав касаційну скаргу. 08 квітня 2009 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України касаційну скаргу [PERSON] задовольнила частково, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2008 року та ухвалу суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області скасували, справу передали на новий розгляд до суду першої інстанції. Як вбачається із матеріалів про відмову в порушені кримінальної справи відносно [PERSON] № 362/10 року, за заявами внесеними в ЖРЗПЗ № 2241 від 30 серпня 2006 року, ЖРЗПЗ № 1483 від 25 лютого 2011 року, ЖРЗП № 1483 від 17 серпня 2011 року після неодноразового скасування постанов про відмову в порушені кримінальної справи та направлення справи на додаткову перевірку, 26 серпня 2011 року винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за відсутності в її діях складу злочину передбаченого ст. 286 КК України. На [PERSON] складений відповідний адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП. В постанові встановлені наступні обставини, що 30 серпня 2006 року о 21 год. 30 хв. по вул. Черняховського в напрямку руху вул. Незалежності в м. Бровари Київської області сталася дорожньо - транспортна пригода за участю водія [PERSON] автомобіля [NUMBER] та відповідачем [PERSON], який керував велосипедом. Так, [PERSON] керуючи велосипедом, рухався по вул. Черняховського в напрямку вул. Незалежності, під час чого на нього здійснив наїзд ззаду автомобіль [PERSON] д.н.з. 642- 74 КК України, під керуванням [PERSON], яка проживає в [INFO]. Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження. В постанові зазначається, що згідно акту СМД Київського міського бюро СМЕ № 1989/Є від 14 грудня 2006 року, при вивченні наданої медичної документації у [PERSON] були виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови та ссадини голови, що відносяться до категорії легких тілесних ушкодження з короткочасним розладом здоровя на строк 6 але не менше 21 дня. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечувала проти висновку викладеному у акті СМД Київського міського бюро СМЕ № 1989/Є від 14 грудня 2006 року оскільки стверджує, що її батько [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження в звязку з чим йому призначена друга група інвалідності з 12 грудня 2007 року після тривалого курсу лікування в різних медичних установах, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії КИО І № 302836. Згідно висновку спеціаліста з авто-технічних досліджень КНІДСЕ за № 3 від 15 січня 207 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля [PERSON] С,О. з технічної точки зору повинна була діяти у відповідності з вимогами п.12.4. та 12.3 ПДР. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля [PERSON] [PERSON] невідповідності вимогам п.12.4. та 12.3 ПДР не вбачається, оскільки остання з моменту виникнення небезпеки для руху, застосувала екстрене гальмування, але не мала технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста. Згідно висновку спеціаліста з авто-технічних досліджень КНІДСЕ за № 75 93 від 24 липня 2007 року додаткового пояснення [PERSON] про механізм ДТП, а також про розташування місця зіткнення автомобіля [PERSON] з керованим ним велосипедом, в тому числі і про рух біля правого краю проїзної частини по вул. Черняховського в напрямку вул. Незалежності без змін напрямку руху є технічно неспроможними. В постанові про відмову в порушенні кримінальної справи зазначається, що [PERSON] керуючи велосипедом та рухаючись на відстані 2 метри від правого узбіччя , при обїзді перешкоди, раптово змінив напрямок руху вліво, внаслідок чого велосипед опинився на відстані 3.8 м. від правого узбіччя, тобто на смузі руху автомобіля [PERSON], та появився в полі зору водія [PERSON], коли відстань від автомобіля до задньої частини велосипеда склала 9.5.м. Водій [PERSON] обєктивно виявивши небезпеку для руху у вигляді велосипеда, яким керував [PERSON] в даній дорожній обстановці діяла відповідно до п.12.3. ПДР України, тобто вжила негайних заходів для зменшення швидкості до зупинки автомобіля. В матеріалах справи відсутній складений відносно [PERSON] адміністративний матеріал ст. 124 КУпАП та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності. На запит суду надана інформація начальником ВДАІ по обслуговуванню Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області від 06 червня 2012 року про те, що адміністративні матеріали за ст. 124 КУПАП відносно [PERSON] до ВДАІ Броварського МВ не надходили. Відповідно до вимог ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року ?Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди? зазначено, що у тих випадках, коли разом із заподіянням джерелом підвищеної небезпеки шкоди (не внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки) заподіяно також шкоду джерелу підвищеної небезпеки і цьому сприяла груба необережність потерпілого, може бути зменшено розмір відшкодування потерпілому. Покладання на потерпілого з цих відстав відповідальності за шкоду, заподіяну при цьому джерелу підвищеної небезпеки, законом не передбачено. Таким чином, суд враховуючи встановлені обставини та вимоги закону дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки саме позивач по справі [PERSON] є володільцем джерела підвищеної небезпеки, здійснила зіткнення з велосипедистом, який рухався на велосипеді, що не є джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок цього зіткнення велосипедист відповідач по справі [PERSON] отримав тілесні ушкодження. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed