overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 березня 2007 року. Заявник [PERSON] звернувся з дійсним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність порозуміння та різними поглядами на сімейне життя, що призводило до суперечок між ними та втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з 30.01.2008 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, з проханням розглядати справу в його відсутності, що позов підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України \~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя \~і збереження сім'ї суперечило б інтересам одного з них. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, так як сімя сторін розпалася остаточно та поновлена бути не може, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, сторони з 2008 року припинили шлюбно-сімейні відносини остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

В березні 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Степанівської сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказала, що 29 червня 2009 року в с.Марківка Теплицького району померла мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Степанівської сільської ради. Коли вона звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому їй відмовили у прийняті заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк пропущено нею з поважної причини, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту, який [PERSON]Ю залишила на його імя, заповіт вона випадково знайшла у жовтні 2011 року, коли проводила ремонт у будинку [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Від відповідача Степанівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, вимоги [PERSON] визнають. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 29 червня 2009 року в с.Марківка Теплицького району Вінницької області померла [PERSON], після її смерті залишилось майно. Позивач [PERSON] є спадкоємцем після її смерті за заповітом, який 01 грудня 2008 року [PERSON] склала в Степанівській сільській раді Теплицького району. Позивач до нотаріальної контори звернулась після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст.1270 ЦК України, тому державним нотаріусом Теплицької державної нотаріальної контори їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд вважає причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною і вважає можливим його продовжити. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

В березні 2012 року [PERSON] звернулась до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] з заявою про встановлення факту набуття права власності дідом неповнолітнього [PERSON], який помер 08 липня 2010 року, та бабою [PERSON], яка померла 11 березня 1996 року, кожним на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями по вул.Червонопрапорна,129 в с.Метанівка Теплицького району Вінницької області, посилаючись на те, що через відсутність реєстрації права власності на дане будинковолодіння та відсутність правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності [PERSON] та [PERSON], [PERSON]О, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON]В, не може реалізувати право на спадкування. В судове засідання заявник [PERSON] не зявилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Метанівської сільської ради в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника сільської ради, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] помер 08 липня 2010 року в с.Метанівка Теплицького району, [PERSON] померла 11 березня 1996 року в с.Метанівка Теплицького району, що підтверджується відповідними свідоцтвами. Неповнолітній [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який було складено 23 квітня 2010 року в Метанівській сільській раді Теплицького району. [PERSON] та [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року являлись членами колгоспного двору, який розташований по вул.Червонопрапорна,129 в с.Метанівка Теплицького району Вінницької області, що підтверджується довідкою Метанівської сільської ради від 10 січня 2012 року за №420; документи, що засвідчують право власності [PERSON] та [PERSON] на будинковолодіння по вул.Червонопрапорній,129 в с.Метанівка Теплицького району Вінницької області, відсутні. Стаття 256 ч.2 ЦПК України визначає, що судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення. Оскільки, [PERSON]В та [PERSON] здійснювали за життя повноваження власників будинку без отримання правовстановлюючих документів на будинок і реєстрації права власності, а після їх смерті органами влади дозволено оформити будівництво, то з метою захисту права спадкоємців на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову, позивач зазначив, що відповідач проходив службу у військовій частині [NUMBER] , яка була розформована у 2004 році, правонаступником якої стала військова частина [NUMBER] . Військова частина [NUMBER] , як правонаступник військової частини [NUMBER] , прийняла усі права та обовязки розформованої установи, разом з тим і борг [PERSON] перед військовою частиною [NUMBER] у розмірі 8242,67 грн. Таким чином громадянин [PERSON] є боржником військової частини [NUMBER] (витяг з книги грошових стягнень та нарахувань, акт прийому-передачі від 24.11.2004 року №2376, супровід від 25.11.2004 року № 2377). [PERSON] було запропоновано у добровільному порядку відшкодувати збитки державі. На даний час з боку відповідача ніяких дій щодо погашення богу не здійснюється, сума боргу складає 8242,67грн. Позивач просить визнати дії [PERSON] , щодо відмови у відшкодуванні шкоди заподіяної державі неправомірними; стягнути на свою користь з [PERSON] на 8242 (вісім тисяч двісті сорок дві) гривні 67 копійок, та сплачений судовий збір у розмірі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та просив суд задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, просив суд задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного: відповідач проходив службу у військовій частині [NUMBER] , яка була розформована у 2004 році, правонаступником якої стала військова частина [NUMBER] . Військова частина [NUMBER] , як правонаступник військової частини [NUMBER] , прийняла усі права та обовязки розформованої установи, разом з тим і борг [PERSON] перед військовою частиною [NUMBER] у розмірі 8242,67 грн. Таким чином громадянин [PERSON] є боржником військової частини [NUMBER] (витяг з книги грошових стягнень та нарахувань, акт прийому-передачі від 24.11.2004 року №2376, супровід від 25.11.2004 року № 2377). [PERSON] було запропоновано у добровільному порядку відшкодувати збитки державі. На даний час з боку відповідача ніяких дій щодо погашення богу не здійснюється, сума боргу складає 8242,67грн. У відповідності до ст.. 22, 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльнісю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння майже з усіх питань подружнього життя, сімя існує формально, так як вони з березня 2011 року проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, наміру зберігати даний шлюб, вона не має, а тому змушена звертатись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] просили суд шлюб позивача з відповідачем розірвати, так як сторони з березня 2011 року проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, а тому позивач не має наміру зберігати дану сімю і бажає розлучитись. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, зазначив суду, що дійсно між ними відсутнє взаєморозуміння, зазначив суду, що вони дійсно з березня 2011 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, між ними досягнуто згоди з приводу утримання дитини,а тому він згоден на розлучення. Крім того, відповідач просив суд не надавати їм з дружиною строк на примирення, оскільки вони досить тривалий час проживають окремо і наміру зберігати дану сімю він немає. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18.05.2000 р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.4, 5, 6). Подружжя не знаходить взаєморозуміння в сімейних відносинах, остаточно припинило підтримувати шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть з березня 2011 року. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згоден, наміру зберігати сімю у подружжя не має. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Позивачка є співвласницею будинковолодіння № 61 вул. Чкалова м. Сміла Черкаської області, в якій вона зареєстрована. За цією ж адресою зареєстрований також відповідач, з яким вона розірвала шлюб в 2006 році, і з цього часу він не проживає в даному будинковолодінні. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач більше 5 років не проживає в будинковолодінні, але залишається в ньому бути зареєстрованим, а всі комунальні послуги оплачує лише вона, звернулася до суду з позовом і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, з якої вбачається, що він проти позову не заперечує та просить справу розглянути за його відсутності. Третя особа проти задоволення позову не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач з грудня 2006 року не проживає в будинковолодінні № 61 вул. Чкалова м. Сміла Черкаської області, хоча залишається бути зареєстрованим в ньому, що підтверджується довідкою квартального комітету № 9 Смілянської міської ради від 10 березня 2012 року та адресною довідкою від 20 березня 2012 року. Згідно з витягом про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 17 лютого 2006 року № 9872623 позивачка є власником 2/6 частин будинковолодіння № 61 вул. Чкалова м. Сміла Черкаської області на підставі свідоцтва на право на спадщину від 19 січня 2006 року. Відповідно до ст. 167 ЖК України наймач, який вибув з жилого приміщення на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. За таких обставин суд вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням. На підставі наведеного, ст.167 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, вказавши що 10.05.2011 р. померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить житловий будинок, що знаходиться по вул. Польовій, 6 в с. Мовчанівка Підволочиського району. Позивач являється спадкоємцем по заповіту. В даний час він звернувся до державного нотаріуса з метою одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак йому було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала і пояснила, що спірний будинок дійсно належав матері позивача, яка заповіла йому все належне їй майно. Будинок був побудований батьками позивача під час сумісного проживання, батько помер раніше. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю і пояснив, що йому було відомо про заповіт матері, він із ним був згоден. Представник Камянківської сільської ради в суд не зявився, подав заяву з проханням справу розглядати без їх участі. Представник третьої особи Бюро технічної інвентаризації Підволочиського району у судове засідання не зявився, подав заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, при вирішенні справи покладається на думку суду. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти: [PERSON] померла 10.05.2011 р. Згідно заповіту від 27.10.1992 року [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON], тобто позивач являється спадкоємцем по заповіту. За заявою [PERSON] Підволочиською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №242/2011, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 10.11.2011 р. Таким чином, позивач являється таким, що прийняв спадщину. Постановою державного нотаріуса Збаразької державної нотаріальної контори [PERSON] від 23.02.2011р. [PERSON], що діє від імені [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено по причині відсутності правовстановлювального документу про належність майна спадкодавцеві. Як випливає з довідки-характеристики, виданої Підволочиським БТІ, житловий будинок №6, розташований по вул. Польовій у с. Мовчанівка, 1955 року будівництва, право власності за [PERSON] не зареєстровано. Разом з тим, рішенням №25 від 04 липня 2006 року виконавчого комітету Камянківської сільської ради Підволочиського району встановлено фактичну належність і визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за жителькою с. Мовчанівка по вул. Польова №6 Підволочиського району гр.. [PERSON]. Проаналізувавши наведене у сукупності, приймаючи до уваги визнання позову відповідачами суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що 16 червня 2004 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 955 був зареєстрований його шлюб із відповідачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалось, втратили почуття кохання, поваги один до одного, відсутні спільні інтереси. Від шлюбу дітей не мають. В судове засідання Позивач не зявився, подав заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті, причини неявки суду не повідомила. В судовому засіданні встановлено, що 16 червня 2004 року [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачкою у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 955. Від шлюбу дітей не мають. З 2006 року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки. Проживають окремо. При таких обставинах суд вважає, що сімя розпалась і відновленню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

У лютому 2012 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO], який знаходяться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. У звязку із тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, до повноліття сина. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні підтримав позов. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Від спільного проживання позивачка та відповідач мають: сина [PERSON], [INFO] (а/з № 2941 від 11.09.2008р.), який знаходяться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги в звязку з тим, що відповідач ухиляється від утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при призначені аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітніх дітей. Враховуючи вищевикладене суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 214,60 грн. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 06.04.2012 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що його матір'ю була [PERSON], яка проживала в [INFO] і померла 24 березня 2006 року. На день її смерті залишилося спадкове майно: жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Чапаєве провулок Сосновий,9 Поліського району Київської області. Спадщину після смерті матері позивач прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори. 15 лютого 2012 року позивач звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок йому було відмовлено, оскільки не було пред,явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. У 1956 році мати позивача побудувала жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Чапаеве провулок Сосновий,9 Поліського району Київської області за власні кошти та власними силами, що підтверджується довідкою Красятицької селищної ради (виписка з погосподарської книги № 4, особовий рахунок № 287 та виписка із земельно-кадастрової книги) за № 68 від 15.02.2012 року. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом є позивач, який просить визнати за ним право власності на спадковий будинок, як єдиного спадкоємця, так як відповідач (син спадкодавиці) спадщини не приймав і на майно не претендує. Інших спадкоємців немає. Сторони в судове засідання не з'явилися, згідно заяв ( позивач позов підтримує, відповідач позов визнає) просять справу розглянути без їх участі. Факт прийняття спадщини позивачем після смерті матері [PERSON] підтверджується довідкою Іванківської районної державної нотаріальної контори за № 178-01-18 від 15.02.2012 року. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що для цього маються всі законні підстави. Відповідно до ст.12 Закону України «Про власність» праця громадян є основою примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на майно, виражене внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. В даному випадку позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] і на даний час ніхто, крім позивача на цей будинок не претендує. Ч.4 ст.1268 передбачає, ще незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.41 Конституції України «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю». Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-01 00:00:00

Позивач посилається на те, що його матір,ю являється [PERSON], яка проживала в [INFO] і померла 07 жовтня 2001 року. На день її смерті залишилося спадкове майно: жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Нові Макалевичі по вулиці Миру,8 Іванківського району Київської області. 18 листопада 2011 року позивач звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок йому було відмовлено, оскільки не було пред,явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. В 1940 році мати позивача побудувала жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Нові Макалевичі по вулиці Миру,8 Іванківського району Київської області. Вказане домоволодіння вона будувала за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Документами, що підтверджують право власності на будинок є довідки Макарівської сільської Ради (виписка з погосподарської книги №8, особовий рахунок № 578 та виписка із земельно-кадастрової книги). Ніяких інших спадкоємців, які б мали право та намір претендувати на вказане спадкове майно, крім позивача, не мається. Тому позивач звернувся до суду і просить суд визнати його право власності на вищевказане спадкове домоволодіння. Позивач в судове засідання не з,явився, згідно заяви, позов підтримує і просить заслухати справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з,явився. Макарівська сільська рада надіслала до суду заяву, в якій повідомила суд, що вони позов визнають, ніяких заперечень проти задоволення позову не мають, просять суд розглянути справу без участі їх представника. Ознайомившись із заявами сторін, оглянувши документи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що для цього маються всі законні підстави. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON], померла 07 жовтня 2001 року. Факт прийняття спадщини позивачем підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що знаходиться в КСП «Маяк» розміром 3.99 в умовних кадастрових гектарах, що належало [PERSON], згідно реєстру № 4173 від 31.08.2004 року. Враховуючи наведене,

Outcome: approved