Jurisdiction: civil
Date: 2012-09-18 00:00:00

У липні 2012 року [PERSON]. звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття та про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення ним повноліття. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2010 року, відповідач є батьком [PERSON]В, який народився 05 вересня 2010 року. Позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги їй та дитині. Позивач просила суд стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частки усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином трьох-років, щомісячно з дня предявлення позову. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та надала пояснення, які аналогічні змісту позовної заяви, просила позов задовільнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення, про що надав суду заяву. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії І-ОК № 106903. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з матірю, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Сторони припинили шлюбні відносини з травня 2012 року, не ведуть спільне господарство та проживають окремо з листопада 2011 року. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2012 року шлюб між ними розірвано. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або ) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом ( п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст.ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі, а при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуюче викладене та розяснивши сторонам наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку та на утримання дружини у розмірі 1/5 частки усіх видів його заробітку щомісячно.

Outcome: approved