Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-24 00:00:00

Предметом спору є квартира № 74 в будинку № 5-А по пр.-ту [PERSON] в м.Одесі. 28.12.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між [PERSON] та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON], [PERSON] та зареєстрований Одеською Спеціалізованою біржею нерухомості № 98.01-846 від 04.01.1998 рокудійсним. Позивач у судове засідання не зявилася, проте надала заяву, відповідно до якої позов підтримали та просили суд задовольнити його у повному обсязі, у позовній заяві посилалась на те, що 04 січня 1998 року [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] на підставі довіреності посвідченої Саратською держнотконторою Одеської області від 21.11.1997 року за №1413, [PERSON] продали [PERSON] квартиру №74 в м. Одесі по пр.-ту [PERSON] в будинку №5-А. Договір купівлі-продажу був зареєстрований того ж дня Одеською Спеціалізованою біржею нерухомості за №98.01-846. Після укладання договору позивач вселилася у квартиру, проживає у ній, несе витрати по її утриманню, а 13 січня 1998 року зареєструвала право власності у КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації» під №258пр, стор.58 реєстр.46. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили.. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що 04 січня 1998 року Одеською спеціалізованою біржею нерухомості було зареєстровано договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] купила у [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON], [PERSON], квартиру №74 в будинку №5-А по пр.-ту [PERSON] в м.Одесі. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. (ст.11 ЦК України). Відповідно до ст. 203 ЦК України Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. (ст. 219 ЦК України). Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України. Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної. Крім того, у відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, сторони виконали всі умови для купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона продала, а інша сторона придбала квартиру за адресою: м, Одеса, пр.-т Академіка [PERSON], 5-А, кв. 74. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі продажу №98.01-846 від 04.01.1998 року ніким не спростовані, свідчать про те, що позивач по справі є добросовісним набувачем вказаної квартири, оскільки позивач придбав його відповідно до діючого законодавства: уклавши договір купівлі-продажу, виконавши усі істотні умови договору, оплативши відповідачам вартість квартири. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При таких обставинах суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу квартири слід визнати дійсним. На підставі викладеного й

Outcome: approved