Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

16.02.2012р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 04.02.2003р. він та відповідачка зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], і дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачкою виявився невдалим, сімейне життя з нею не склалося через те, що в їхніх стосунках немає взаємопорозуміння та взаємоповаги, що постійно породжувало сварки та неодноразове припинення сімейних відносин. Позивач також вказує, що з метою збереження сімї він примірявся з відповідачкою в надії на те, що вона змінить свою поведінку і ставлення до нього, але його сподівання виявилися марними, тому він остаточно вирішив розірвати цей шлюб, у звязку з чим звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб та визначити місце проживання малолітніх дітей біля відповідачки до їх повноліття (а.с.2). У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, також просила суд після розірвання шлюбу залишити незмінним її прізвище. Оскільки відповідачка визнала позовні вимоги повністю, суд, на підставі ч.4 ст.130 ЦПК України, в порядку ч.4 ст.174 цього кодексу, ухвалив закінчити розгляд справи та ухвалити рішення, оскільки визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, взявши до уваги визнання відповідачкою позову, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що громадянин України [PERSON], який народився 10.06.1971р. в м.Одеса, і громадянка України [PERSON], яка народилася 21.12.1981р. в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, зареєстрували шлюб 04.02.2003р., про що в Книзі реєстрації шлюбів 2003 року лютого місяця 04 числа зроблено відповідний актовий запис за №04; після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON], дружині [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №164134, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 03.02.2012р. (а.с.3). Від шлюбу у подружжя [PERSON] і [PERSON] народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Савранського району Одеської області видано Свідоцтво про народження серії I-ЖД №288318 від 22.07.1999р. (а.с.4), і дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №066518, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 07.11.2006р. (а.с.5). З пояснень позивача вбачається, що вони з позивачкою чотири місяця тому припинили сімейні стосунки, проживають окремо, діти проживають разом з відповідачкою, а він допомагає їй виховувати та утримувати дітей, про що в судовому засіданні відповідачка не заперечувала. Позивач також пояснив, що збереження сімї є неможливим, на примирення він категорично не згоден, збереження шлюбу суперечило б його інтересам та інтересам їхніх дітей. Відповідачка в судовому засіданні також підтвердила, що подальше збереження сімї неможливе, а тому вона повністю згодна з позовними вимогами. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд також приймає до уваги згоду позивача і відповідачки щодо визначення місця проживання їх малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] разом з відповідачкою. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей разом з відповідачкою відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя подружжя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідачки, а також їх малолітнім дітям, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, як встановлено ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд бере до уваги вимогу відповідачки щодо надалі іменуватися прізвищем Скрипникпісля розірвання шлюбу. Суд також розяснює, що відповідно до вимог ст.157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобовязаний брати участь у їх вихованні і має право на особисте спілкування з ними. Той із батьків, з ким проживають діти, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дітей. Судовий збір з відповідачки на користь позивача відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України не стягується на прохання позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved