Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-18 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Українизвернулось до суду з позовом в якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON] на користь товариства суму заборгованості за Кредитним договором № СL 001/392/2005 від 28.01.2005 року в розмірі 2 849,15 доларів США, що еквівалентно 22 764,14 гривень за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку 55 316,82 гривень, що разом складає 78080, 96 грн. та 93 гривень в межах вартості майна, одержаного у спадщину, а також просить стягнути судовий збір в розмірі 780,81 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 28 січня 2005 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком Райффайзенбанк Україна, правонаступником якого за всіма правами та обовязками є АТ ОТП [PERSON], правонаступником якого в подальшому за всіма правами та обовязками є Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Українабуло укладено Кредитний договір № СL 001/392/2005 від 28.01.2005 року. За умовами кредитного договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 24 368,00 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 12,50% річних. З метою забезпечення повного та своєчасного виконання [PERSON] своїх зобовязань за Кредитним договором, 28.01.2005 року було укладено Договір застави автотранспортного засобу № PCL-001/392/2005 від 28.01.2005 року, відповідно до якого предметом застави є автомобіль MITSUBISHI Outlander 2, 4, реєстраційний № [NUMBER], рік випуску 2004 колір, сірий, кузов № [NUMBER]. Позивач вказує, що [PERSON], помер 04 червня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06 червня 2006 року. У зв'язку із смертю [PERSON] Публічним акціонерним товариством ОТП Банквідповідно до вимог ст. 1281 Цивільного кодексу України та в порядку п. 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори було направлено вимогу кредитора від 02.10.2009 року № 12-4/6893 про повідомлення спадкоємців про задоволення вимог кредитора за рахунок спадкового майна. 20.10.2009 року Девятою київської державної нотаріальною конторою направлено за належністю вимогу кредитора АТ ОТП Банквід 02.10.2009 року № 12-4/6893 та витяг зі Спадкового реєстру до Ірпінської міської державної нотаріальної контори. Листом від 28.10.2009 року № 02-14/2948 Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області повідомила АТ ОТП Банкпро те, що із заявами про прийняття спадщини звернулись дружина померлого [PERSON], мати померлого [PERSON], а також повідомлено, про наявність малолітньої доньки померлого [PERSON], [INFO]. 02.12.2010 року до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області направлено запит № 22-5/11041 щодо надання інформації про отримання спадкоємцями свідоцтв про право на спадщину, а також щодо місця реєстрації спадкоємців та часток у спадщині спадкоємців померлого. Згідно відповіді Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області від 08.12.2010 року № 01-14/3097 було надано інформацію щодо місць реєстрації спадкоємців, а також повідомлено про те, що свідоцтва про право на спадщину не видавались. Як вказує позивач у позові, оскільки відповідачі, будучи належним чином повідомлені про їхні зобовязання за Кредитним договором шляхом направлення вимоги кредитора до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області, не виконали свої зобовязання по погашенню заборгованості за кредитним договором, ТОВ ОТП Факторинг Українивимушений звернутися до суду з вказаним позовом. В ході розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задоволення. Відповідачка [PERSON] та ії представник в ході судового розгляду, позовні вимоги не визнали. Представник відповідача в обґрунтування своїх заперечень вказав на те, що всупереч обовязковій умові щодо повідомлення боржника про зміну кредитора у зобовязанні, не повідомив відповідачку про заміну кредитора у зобовязанні, та таким чином відповідачка не знала та не могла знати про таку заміну. При цьому також вказав на те, що оскільки позивачем була надіслана вимога в нотаріальну контору в 2009 році, зазначене свідчить про недотримання позивачем термінів, що передбачені ст. 1281 ЦК України. Крім того, представник відповідача послався на те, що спадщина на день розгляду справи належним чином не оформлена у власності спадкоємців, частки спадкоємців не визначені остаточно, спадщина не визначена в натурі та не передана спадкоємцям. З урахуванням наведеного, просив в позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] - в ході розгляду справи проти задоволення позову заперечувала, пославшись на те, що позивачем пропущений строк звернення до спадкоємців про задоволення вимог кредитора, встановлених ст.1281 ЦК України, оскільки ним не предявлявлено вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину. Відповідачка [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON], також в ході розгляду справи заперечувала проти позову, зазначаючи про те, що вона не отримувала вимогу кредитора і не була повідомлена про неї нотаріусом. Крім того, вказала на те, що після смерті чоловіка [PERSON] під тиском АКБ [PERSON] Авальнею було відкрито рахунковий рахунок на якій вона сплачувала заборгованість чоловіка у розмірі 13 617 доларів США, в підтвердження чого послалась на квитанції про сплату коштів. Третя особа - Ірпінська міська державна нотаріальна контора в особі Головного управління юстиції у Київський області, свого представника в судове засідання не направила, через канцелярію суду направлено клопотання про розгляд справи у відсутність представника нотаріальної контори та прийняття рішення у відповідності з чинним законодавством. Орган опіки та піклування Ірпінської міської ради, який був залучений судом до участі в справі, якості третьої особи, та який повідомлявся неодноразово про місце, день та час судового розгляду, в судове засідання свого представника не направив, у звязку з чим судом ухвалено про розгляд справи у відсутності представника даного органу опіки та піклування. Вислухавши представника позивача, представника відповідача [PERSON], відповідачку [PERSON], представника відповідача [PERSON], відповідачку [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають , виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, між Акціонерним комерційним банком [PERSON] Українита [PERSON] укладений Кредитний договір № СL 001/392/2005 від 28.01.2005 року за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 24 368,00 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 12,50% річних. ( а.с.87-92 т.1). З метою забезпечення повного та своєчасного виконання [PERSON] своїх зобовязань за Кредитним договором, 28.01.2005 року було укладено Договір застави автотранспортного засобу № PCL-001/392/2005 від 28.01.2005 року, відповідно до якого предметом застави є автомобіль MITSUBISHI Outlander 2, 4, реєстраційний № [NUMBER], рік випуску 2004 колір, сірий, кузов № [NUMBER]. (а.с.93-96 т.1). З матеріалів справи вбачається, що 04.06.2006 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія 1-АС № 006944. (а.с.20 т.1). З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що Право вимоги за Кредитним договором № СL-001/392/2005 від 28.01.2005 року набуте Позивачем на підставі Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27 травня 2011 року укладеного між Позивачем та Публічним акціонерним товариством ОТП [PERSON]. Відповідно до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27 травня 2011 року Публічне акціонерне товариство ОТП Банквідступило, а Позивач прийняв право вимоги за Кредитним договором № СL-001/392/2005 від 28.01.2005 року (а.с. 67 т.2). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлого звернулись дружина померлого [PERSON], мати померлого-Соболєва [PERSON], дочка померлого-Соболєва [PERSON] - відповідачі по справі. ( а.с.124-131 т.1). З матеріалів справи також вбачається, що відповідачка [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини від свого імені та від імені доньки [PERSON]. Відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як вбачається з матеріалів справи, ОТП [PERSON].10.2009 року направив на адресу Девятої Київської державної нотаріальної контори вимогу № 22-5/6893 за Кредитним договором № СL-001/392/2005 від 28 січня 2005 року у розмірі 2\~373,99 доларів США та 12\~009 грн. 57копійок до спадкоємців померлого [PERSON] та повідомлення про осіб, що прийняли спадщину та частину спадщини, що була прийнята. (а.с.138 т.1). Листом від 28.10.2009 року Ірпінською міською державною нотаріальною конторою було повідомлено позивача про спадкоємців померлого, що звернулись із заявами про прийняття спадщини. ( а.с.135). Відповідно до пункту 189 чинної на час відкриття спадщини після померлого [PERSON] Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5- Нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 1216, 1218, ч. 2 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223 ЦК України, відповідно до яких з моменту смерті особи до спадкоємців переходять права та обов'язки спадкодавця, які належали йому на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому зобов'язання правонаступників спадкодавця - боржника перед кредитором виникають з моменту смерті спадкодавця -боржника. Як встановлено з пояснень відповідачки [PERSON] та не заперечувалось і не спростовувалось представником позивача, копія свідоцтва про смерть була отримана АКБ [PERSON] Українавід самої [PERSON] через деякий час після смерті [PERSON] 30.07.2006 року. Судом також встановлено, що нею сплачувались чергові платежі за кредитним договором, що підтверджується квитанціями та що не заперечувалось представником позивача. В ході розгляду справи, представником позивача не доведено, отримання відповідачами-як спадкоємцями ,що прийняли спадщину вимоги кредитора за забовязаннями померлого [PERSON], а також відповідачів не було повідомлено про зміну кредитора у зобовязанні. З урахуванням наведеного, з огляду на те, що позивач в 2009 році надіслав вимогу в нотаріальну контору, що в свою чергу свідчить про недотримання позивачем термінів встановлених ст. 1281 ЦК України, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки в силу частини 4 статті 1281 ЦК України позивач позбавлений права вимоги у звязку з порушенням преюдиційних строків, передбачених законом. При цьому , відмовляючи в задоволенні позову, суд також приймає до уваги наступне. Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України - Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Стаття 1278 Цивільного кодексу України закріплює право спадкоємців на поділ спадщини між ними, а отже спадщина є подільною. Частиною 1 ст. 1282 Цивільного кодексу України передбачено, що Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Виходячи з наведеного вище суд приходить до висновку що, вимога Позивача, щодо стягнення з Відповідачів заборгованості за кредитним договором як з солідарних боржників є такою що не ґрунтується на законі. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed