Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-18 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмети застави. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 05.06.2008 року був укладений кредитний договір №CSRKAD00000088. Згідно з цим кредитним договором [PERSON] отримав кредит у розмірі 13567,29 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 (дванадцять) відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.06.2013 року. В порушення норм закону та норм кредитного договору № CSRKAD00000088 від 05.06.2008 року [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість в сумі 14828,11 доларів США, яка складається з: 8754,94 доларів США - заборгованість за кредитом; 1759,90 доларів СІЛА - заборгованість по процентам за користування кредитом; 583,68 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 3729,59 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 05.06.2008 року уклали договір застави: договір застави рухомого майна, згідно з жим [PERSON] в заставу ПАТ КБ «ПриватБанк» передав MITSUBISHI, модель Lancer 1.6 GLXI, 2005 року випуску, тип [NUMBER] - легковий сєдан, № кузова/шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до умов вказаного договору застави від 05.06.2008 року у випадку порушення Позичальником будь-жого із зобов`язань за кредитним договором № CSRKAD00000088 від 05.06.2008 року Заставодавець зобов`язаний передати Предмет застави в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» по акту прийому-передачі. Відповідач [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконує, предмети застави в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» не передає. У зв`язку з цим позивач просив суд зобов`язати Відповідача передати ПАТ КБ «ПриватВанк» належне йому на праві власності заставлене майно: автомобіль MITSUBISHI, модель Lancer 1.6 GLXI, 2005 року випуску, тип [NUMBER] - легковий сєдан, № кузова/шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CSRKAD00000088 від 05.06.2008 року та звернути стягнення на вказаний автомобіль, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання ПАТ КБ «ПриватБанк» договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Відповідача зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАБ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та стягнути з Відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Толюпа О.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про причини неявки в судове засідання суду не повідомив, хоча про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно. Суд заслухавши думку представника позивача, ухвалив про заочний розгляд справи на підставі доказів, які є в матеріалах цивільної справі. Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні достовірно було встановлено, що 05.06.2008 року між. сторонами був укладений кредитний договір № CSRKAD00000088. Згідно з цим договором [PERSON] отримав кредит у розмірі 13567,29 доларів США. У відповідності до п.4.1 кредитного договору за користування кредитом Позичальник повинен був сплачувати 12 (дванадцять) відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.06.2013 року. Згідно з вимогами ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та ЦК України. Як було встановлено в судовому засіданні відповідач ухиляється від добровільної сплати заборгованості, не реагує на неодноразові звернення позивача до них щодо проведення розрахунків за вищевказаним кредитним договором. Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У порушення норм закону та норм кредитного договору № CSRKAD00000088 від 05.06.2008 року [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість в сумі 14828,11 доларів США, яка складається з: 8754,94 доларів США - заборгованість за кредитом; 1759,90 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 583,68 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 3729,59 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 05.06.2008 року був укладений договір застави: договір застави рухомого майна, згідно з яким [PERSON] в заставу ПАТ КБ «ПриватБанк» передав автомобіль MITSUBISHI, модель Lancer 1.6 GLXI, 2005 року випуску, тип [NUMBER] - легковий седан. № кузова/шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на прав: власності [PERSON] . Відповідно до вимог ч.І ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно з 4.2 ст.589 ЦК України за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до вимог ст.590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч.І ст.20 Закону України «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу»). Згідно з кредитним договором, звернення стягнення на Предмет застави за вибором Заставодержателя здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким із способів, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання ПАТ КБ «ПриватБанк» договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмети застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю - неможливо без фактичного знаходження предметів застави у володінні ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до вимог 4.2 ст.28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом ЗО днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувана негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувана (заклад). Відповідно до ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. У відповідності до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved