Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-24 00:00:00

В червні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про звернення стягнення. Посилався на те, що 07 травня 2008 року відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк, яке перейменовано в Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» та громадянин [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO] уклали кредитний договір № 24.063-020/08-КЛ на підставі анкети-заяви [PERSON] від 04.04.2008р. про надання кредиту в сумі 5303000,00 грн. з кінцевим строком повернення 06 травня 2015 року. Згідно умов кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 5303000,00 грн. Отримання коштів [PERSON] підтверджується заявою на видачу готівки від 08 травня 2008 року з підписом боржника про отримання коштів Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору погашення кредиту та відсотків за користування кредитом здійснюється шляхом перерахування Позичальником суми базового платежу на поточний рахунок Позичальника та договірного списання Кредитором суми базового платежу з цього рахунку на виконання зобов'язання Позичальника. Згідно п. 6.1 Кредитного договору [PERSON] зобов'язаний повернути Позивачу отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом в повному обсязі, в строки та у порядку, встановлених Кредитним договором. Пункт 6.18 вищезазначеного кредитного договору передбачає зобов'язання [PERSON] повністю повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у випадку невиконання або неналежного виконання [PERSON] умов Кредитного договору, що забезпечують виконання зобов'язань за цим договором. Однак, в порушення своїх зобов'язань [PERSON] не повертає кредитні кошти з квітня 2009 року по даний момент. Згідно з умов викладених в розділі «Відповідальність сторін та забезпечення виконання зобов'язань Позичальника» у разі прострочення Позичальником зобов'язань з погашення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умов Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобов'язань. Станом на 07.03.2009р. [PERSON] утворена заборгованість на суму 5240707,77 грн. (п'ять мільйонів двісті сорок тисяч сімсот сім, грн., 77 коп.) в тому числі заборгованість по кредиту складає 5208585,71 грн. (п'ять мільйонів двісті вісім тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять грн., 71 коп.); заборгованість по відсотках становить 32122,06 грн. (тридцять дві тисячі сто двадцять два грн., 06 коп.). Таким чином, загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ «ВТБ Банк» по кредиту, відсотках за користування ним та пені станом на 07.03.2009р. разом складає 5240707,77 грн. (п'ять мільйонів двісті сорок тисяч сімсот сім, грн., 77 коп.). В той же час, 07 травня 2008 року, відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк, яке перейменовано в Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» та громадянин України [PERSON] уклали Іпотечний договір №24.063-020/08-ДИ01. Предметом цього договору є передача Іпотекодавцем Іпотекодержателю в іпотеку нерухомого майна для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань позичальника перед Іпотекодержателем за Генеральною угодою № 24.020/08-ГУ від 07.05.2008р. та кредитними договорами, що укладені та/або будуть укладені на її підставі. Відповідно до п. 1.3 даного договору Іпотекодавець ([PERSON]М.) передав Іпотекодержателю (Банку) в іпотеку магазин з диско-баром, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Ентузіастів буд. 2 «Г», загальною площею 369 кв м. Даний предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі рішення суду б/н виданого 18.05.2007 року Господарським судом Чернівецької області (справа № 2/73) та зареєстрований Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації 31.05.2007р., що підтверджено Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14743192 від 31.05.2007р. Предмет іпотеки сторонами оцінено в сумі 7396000,00 (сім мільйонів триста дев'яносто шість тисяч) грн., що підтверджено Звітом про незалежну оцінку вартості бізнес будівлі магазинів з диско баром по вул. Ентузіастів, 2-Г в м. Чернівці. Згідно зі ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до положень розділу 4 «Права іпотекодержателя» Банк (Іпотекодержатель) має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором в повному обсязі, включаючи сплату основної суми боргу, неустойки, процентів та інших платежів, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і звернення стягнення на предмет іпотеки, збитків, завданих порушенням основного зобов'язання та/або цього договору іпотеки. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. З метою уникнення відповідальності взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, позичальник [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання генеральної угоди. Посилався на те, що кредитний договір, згідно якого були видані кредитні кошти, не укладений в рамках генеральної угоди, яка зазначена п. 1.1 іпотечного договору. Шевченківським районним судом м. Чернівці 26.10.2010р. позов задоволено. Генеральну угоду № 24.020/08-ГУ від 07.05.2008р., укладену між [PERSON] та ВТБ Банк розірвано. Апеляційним судом Чернівецької області 02.02.2011р. ухвалено рішення, яким апеляційну скаргу Банку задоволено, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.10.2010р. скасовано та в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Банку про розірвання угоди відмовлено. Згодом, 21.09.2011р. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу [PERSON] на рішення Апеляційного суду Чернівецької області відхилено, рішення апеляційного суду Чернівецької області від 02.02.2011 р. залишено без змін. В червні 2009 року працівниками ПАТ «ВТБ Банк» отримано усну інформацію про смерть поручителя [PERSON], після чого позивачем були здійснені дії по встановленню правонаступника [PERSON], а саме направлено в Першу Чернівецьку державну нотаріальну контору Претензію 1283/1500-04-2 від 25.06.2009р. щодо встановлення правонаступників [PERSON]. Відповідно до вимог статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців. 19 березня 2012 року листом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори від 19.03.2012р. № 581/02-14-772/2009 «Про розгляд звернення кредитора» Банк повідомлено про те, що згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 20484887 від 06.07.2009р. зареєстрована спадкова справа № 772/2009. Також у відповіді зазначалось і про те, що на момент надання відповіді довести до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, про претензію, яка надійшла, неможливо, оскільки на даний час в матеріалах спадкової справи відсутня інформація про спадкоємців. Відповідно до довідки № 1203 від 27.07.2010р., виданої ЖРЕП № 17 вбачається, що [PERSON] постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку за місцем проживання [INFO] «В», кв. 53. На день смерті разом з [PERSON] в одній квартирі зареєстрована та проживала дружина [PERSON]. На підставі статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ч. З статті 1268 ЦК України спадкоємець, якій постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. 4.2 статті 3 сімейного кодексу України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 4 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» той із спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині і проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. З огляду на викладене, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину на підставі частини 3 статті 1268 ЦК України, але в установленому законом порядку не отримала свідоцтво про право на спадщину. Згідно з положеннями статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 ЦК України. Крім того, згідно частини 1 статті 1282 ЦК України: «спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині». При цьому, стаття 1282 ЦК України передбачає, що вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям. В порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» [PERSON] та [PERSON] 04.05.2012р. направлено вимогу про усунення порушення. Виходячи із зазначених положень чинного законодавства, Банк має право вимагати від спадкоємців погасити заборгованість за зазначеним кредитним договором повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Вимога, що була предявлена до відповідача щодо виконання забезпеченого зобовязання, залишена без задоволення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та просила позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що як було зазначено в позовній заяві Генеральну угоду між позивачем та [PERSON] було скасовано. Таким чином. Підстав для звернення до суду із даним позовом на її думку у позивача не було підстав. Просила в позові відмовити. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.546 ЦК України виконання зобов*язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Норма ст.549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов*язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов*язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов*язання за кожен день прострочення виконання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно цих вимог закону судом встановлено, що 07 травня 2008 року відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк, яке перейменовано в Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» та громадянин [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO] уклали кредитний договір № 24.063-020/08-КЛ на підставі анкети-заяви [PERSON] від 04.04.2008р. про надання кредиту в сумі 5303000,00 грн. з кінцевим строком повернення 06 травня 2015 року. Згідно умов кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 5303000,00 грн. Отримання коштів [PERSON] підтверджується заявою на видачу готівки від 08 травня 2008 року з підписом боржника про отримання коштів Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору погашення кредиту та відсотків за користування кредитом здійснюється шляхом перерахування Позичальником суми базового платежу на поточний рахунок Позичальника та договірного списання Кредитором суми базового платежу з цього рахунку на виконання зобов'язання Позичальника. Згідно п. 6.1 Кредитного договору [PERSON] зобов'язаний повернути Позивачу отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом в повному обсязі, в строки та у порядку, встановлених Кредитним договором. Пункт 6.18 вищезазначеного кредитного договору передбачає зобов'язання [PERSON] повністю повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у випадку невиконання або неналежного виконання [PERSON] умов Кредитного договору, що забезпечують виконання зобов'язань за цим договором. Однак, в порушення своїх зобов'язань [PERSON] не повертає кредитні кошти з квітня 2009 року по даний момент. Згідно з умов викладених в розділі «Відповідальність сторін та забезпечення виконання зобов'язань Позичальника» у разі прострочення Позичальником зобов'язань з погашення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умов Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобов'язань. Станом на 07.03.2009р. [PERSON] утворена заборгованість на суму 5240707,77 грн. (п'ять мільйонів двісті сорок тисяч сімсот сім, грн., 77 коп.) в тому числі заборгованість по кредиту складає 5208585,71 грн. (п'ять мільйонів двісті вісім тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять грн., 71 коп.); заборгованість по відсотках становить 32122,06 грн. (тридцять дві тисячі сто двадцять два грн., 06 коп.). Таким чином, загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ «ВТБ Банк» по кредиту, відсотках за користування ним та пені станом на 07.03.2009р. разом складає 5240707,77 грн. (п'ять мільйонів двісті сорок тисяч сімсот сім, грн., 77 коп.). В той же час, 07 травня 2008 року, відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк, яке перейменовано в Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» та громадянин України [PERSON] уклали Іпотечний договір №24.063-020/08-ДИ01. Предметом цього договору є передача Іпотекодавцем Іпотекодержателю в іпотеку нерухомого майна для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань позичальника перед Іпотекодержателем за Генеральною угодою № 24.020/08-ГУ від 07.05.2008р. та кредитними договорами, що укладені та/або будуть укладені на її підставі. Відповідно до п. 1.3 даного договору Іпотекодавець ([PERSON]М.) передав Іпотекодержателю (Банку) в іпотеку магазин з диско-баром, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Ентузіастів буд. 2 «Г», загальною площею 369 кв м. Даний предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі рішення суду б/н виданого 18.05.2007 року Господарським судом Чернівецької області (справа № 2/73) та зареєстрований Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації 31.05.2007р., що підтверджено Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14743192 від 31.05.2007р. Предмет іпотеки сторонами оцінено в сумі 7396000,00 (сім мільйонів триста дев'яносто шість тисяч) грн., що підтверджено Звітом про незалежну оцінку вартості бізнес будівлі магазинів з диско баром по вул. Ентузіастів, 2-Г в м. Чернівці. Згідно зі ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до положень розділу 4 «Права іпотекодержателя» Банк (Іпотекодержатель) має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором в повному обсязі, включаючи сплату основної суми боргу, неустойки, процентів та інших платежів, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і звернення стягнення на предмет іпотеки, збитків, завданих порушенням основного зобов'язання та/або цього договору іпотеки. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. З метою уникнення відповідальності взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, позичальник [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання генеральної угоди. Посилався на те, що кредитний договір, згідно якого були видані кредитні кошти, не укладений в рамках генеральної угоди, яка зазначена п. 1.1 іпотечного договору. Шевченківським районним судом м. Чернівці 26.10.2010р. позов задоволено. Генеральну угоду № 24.020/08-ГУ від 07.05.2008р., укладену між [PERSON] та ВТБ Банк розірвано. Апеляційним судом Чернівецької області 02.02.2011р. ухвалено рішення, яким апеляційну скаргу Банку задоволено, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.10.2010р. скасовано та в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Банку про розірвання угоди відмовлено. Згодом, 21.09.2011р. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу [PERSON] на рішення Апеляційного суду Чернівецької області відхилено, рішення апеляційного суду Чернівецької області від 02.02.2011 р. залишено без змін. В червні 2009 року працівниками ПАТ «ВТБ Банк» отримано усну інформацію про смерть поручителя [PERSON], після чого позивачем були здійснені дії по встановленню правонаступника [PERSON], а саме направлено в Першу Чернівецьку державну нотаріальну контору Претензію 1283/1500-04-2 від 25.06.2009р. щодо встановлення правонаступників [PERSON]. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідачка не виконала вимог закону та не дотрималася умов договорів, тому суд вважає, що позов слід задовольнити, а саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 24 036-020/08-ДИ01 від 07.05.2008 року, в розмірі 5240707,77 грн. - звернути стягнення на магазин з диско-баром, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Ентузіастів буд. 2 «Г», загальною площею 369 кв м. шляхом проведення публічних торгів.

Outcome: approved