Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-05 00:00:00

07 травня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу по розписці в якому вказала, що 04.12.2008 року позивачем [PERSON] було передано відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 10970 доларів США, що складає 87612 грн. На підтвердження одержання вказаної грошової суми відповідач [PERSON] склала на ім'я позивача [PERSON] розписку від 04.12.2008 року. Відповідно до вказаної розписки відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання повернути позивачеві [PERSON] грошові кошти у розмірі 10970 доларів США, що складає 87612 грн., строком до 01.03.2013 року, але натомість відповідач свої зобов'язання не виконала, грошові кошти не повернула. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь суму коштів у розмірі 87612 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася надала до суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності на задоволені позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася до суду надала заяву про розгляд справи за ї відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що 04.12.2008 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 10970 (десять тисяч дев'ятсот сімдесят) доларів США в борг, що складає 87612 грн, та зобов'язалась повернути кошти у строк до 01.03.2013 року. Свою розписку відповідач засвідчила власним підписом /а.с. 6/. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 статті 1047 ЦК України, допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей, або кількості речей. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] отримала від [PERSON] у позику грошові кошти в розмірі 10970 доларів США, та зобовязалась повернути кошти у строк до 01.03.2013 року. Оскільки відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання по поверненню грошової суми в розмірі 10970 доларів США за письмовою розпискою про отримання коштів від [PERSON], яка, відповідно до Закону, є обов'язковою до виконання, суд дійшов до висновку, що з відповідача необхідно стягнути основну суму боргу, яка в контексті вимог ст. 533 ЦК України, станом на 06 червня 2013 року становить 87612 (вісімдесят сім тисяч шістсот дванадцять) грн. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача [PERSON] в частині стягнення з відповідача [PERSON] грошових коштів та задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 876 (вісімсот сімдесят шість) грн. 12 коп.

Outcome: approved