Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] в його користь 4792,86 грн. боргу, 635,42 грн. 3% річних, витрати на правову допомогу 150 грн. та судові витрати в розмірі 216 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що12 квітня 2007 року він надав [PERSON] 600 долярів США в оплату за дубовий паркет першого ґатунку в кількості 100 квадратних метрів, який [PERSON] зобовґязувалася доставити йому до 12 жовтня 2007 року, про що остання написала розписку. Відповідно до курсу валют станом на 16.02.2012 року вартість 100 доларів США становить 798,81 гривню, а відповідно 600 доларів США становить 4792,86 гривень. По даний час [PERSON] не доставила йому паркет та не повернула грошей, на його неодноразові нагадування не реагує, час від часу посилає на мобільний телефон повідомлення, що вона виконає зобовґязання. З приводу того, що вона не виконала зобовґязання та не повернула йому борг, він звернувся з письмовою заявою до Дрогобицької міжрайонної прокуратури, де в неї було відібрано пояснення, в якому вона підтвердила те, що фактично винна йому гроші, але на цьому її дії припинилися, тому йому нічого не залишається, як звернутися до суду з позовом про стягнення боргу. Крім цього не виконання відповідачкою зобовґязання не дало йому можливості придбати паркет в іншому місці, або розпорядитися грошима, тому за невиконання зобовґязання відповідачка відповідно до закону повинна йому виплатити три проценти річних від простроченої суми, які станом на час подачі позовної заяви становить 635,42 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, послався на обставини, викладені у позовній заяві, яку просить задоволити та провести заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] не зявилася в судове засідання, не повідомивши причин неявки, хоч повідомлялася належним чином про час та місце судового засідання рекомендованою кореспонденцією. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, то згідно розписки від 12.04.2007 року відповідач [PERSON] отримала гроші в сумі 600 доларів США у гр.. [PERSON] в оплату за паркет першого ґатунку дубовий в кількості 100 кв.м. зобовґязується доставити паркет до 12.10.2007 року. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Окрім того ст. 625 Цивільного кодексу передбачає, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, і зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних за цей період складають 635,42 грн. Таким чином, загальна сума боргу по розписці відповідача перед позивачем складає 5428,28 грн. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки позикодавець вправі вимагати повернення позики, так як позичальник - відповідач, отримавши у власність передані йому позикодавцем позивачем гроші, став зобов'язаним повернути позикодавцю предмет позики в обумовлений розпискою строк, тобто до 12.04.2007 року. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати (витрати на правову допомогу та судовий збір), що підтверджуються платіжними дорученнями.

Outcome: approved