Jurisdiction: civil
Date: 2013-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на ту обставину , що між ним та відповідачем [PERSON] 30 листопада 2009 року було укладено договір купівлі-продажу будинку № 2-а по вул. Бурзі в м. Херсоні на вкрай невигідних умовах ,просив суд визнати його недійсним та визнати за ним право власності на вказаний будинок . А так як вказаний будинок після цього 21 січня 2010 року було продано [PERSON], а потім 14 грудня 2011 року [PERSON] просив суд витребувати вказаний будинок на його користь з посиланням на положення ст.ст. 215 , 233, 388 ЦК України. Позивач до судового засідання не зявився про день час , та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , через представників . Крім того подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представники позивача , за довіреністю [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлений позов і просили суд задовольнити його посилаючись на підставі викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , через представника , відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову і просила суд відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , через представника, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову і просила суд також відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином , через представника, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Представники відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову і просили суд також відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю. Третя особа - приватний нотаріус [PERSON] до судового засідання не зявились про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином , відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила. Вислухавши представників сторін ,свідка [PERSON] дослідивши матеріали цивільної справи , та матеріали інвентарної справи № 15120 суд встановив , що будинок № 2-а по вул. Бурзи в м. Херсоні належав позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 17 листопада 2009 року видане ВК Комсомольської районної м. Херсона ради, яке було зареєстровано в Херсонському ДБТІ 18 листопада 2009 року . [PERSON] та [PERSON] 30 листопада 2009 року уклали договір купівлі-продажу будинку № 2-а по вул. Бурзі в м. Херсоні , який було посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] і його продаж, відповідно до п. 3 вказаного договору було вчинено за 50000 грн. Вказаний договір зареєстровано в Херсонському ДБТІ 30 листопада 2009 року . 21 січня 2010 року, згідно договору купівлі продажу посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] зазначений будинок було продано [PERSON] - [PERSON] і як слідує з п.2.1 цього договору його продаж було вчинено за домовленістю сторін за 765899 грн. Договір зареєстровано в Херсонському ДБТІ 30 листопада 2009 року . 14 грудня 2011 року спірний будинок придбала у [PERSON] , за договором купівлі - продажу посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] [PERSON] і його продаж було вчинено , згідно до п. 2.1 зазначеного договору за домовленістю сторін за 807528 грн. Згідно п. 23 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року за № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ по визнання правочинів недійсними правочин може бути визнано не дійсним на підставі ст. 233 ЦК України , якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних для неї умовах , чим друга сторона правочину скористалась. Саме по собі несприятливе матеріальне , соціальне чи інше становище не може бути підставою для визнання його недійсним з підстав передбачених ст. 233 ЦК України, так як особа повинна вчиняти непросто невигідний правочин , а саме правочин на вкрай не вигідних для себе умовах, а також вона повинна вчинити цей правочин під впливом тяжкої для неї обставини. Крім того для визнання правочину не дійсним, з підстав визначених ст. 233 ЦК України, необхідна наявність також причинно-наслідкового звязку між існуючою тяжкою обставиною та вчиненим на вкрай невигідних умовах правочином. Також вказаний правочин повинен бути вчинено особою добровільно , і інша сторона повинна усвідомлювати , що контрагент перебуває під впливом тяжкої обставини і вчиняє правочин вимушено , та скористатися цим. Як встановлено судом позивач на час укладення оспорюваного правочину в повному обсязі виконав обовязки по кредитному та іпотечному договорам укладеним між ним та КБ Західінкомбанк 11 березня 2008 року , оскільки спірний будинок було виключено з Державного реєстру іпотек 30 листопада 2009 року , що підтверджується витягом з вказаного реєстру приватного нотаріуса [PERSON] Згідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог , а ч.2 ст.59 ЦПК України передбачає що обставини справи , які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, а так як позивачем не надано суду належних доказів існування у нього на час укладення оспорюваного правочину тяжких обставин, того що оспорюваний правочин було вчинено ним на вкрай не вигідних умовах , а також наявність причинно-наслідкового звязку між існуючими тяжкими обставинами та вчиненим ним на вкрай невигідних умовах правочином , суд вважає що позов заявлений позивачем як в частині визнання оспорюванного правочину не дійсним так і в частині витребування майна з чужого незаконного володіння , які є похідними , є не обґрунтованим і таким що не підлягає задоволенню з підстав зазначених позивачем та його представниками. З урахуванням вимог ч.2 ст. 59 ЦПК України копії повідомлень на адресу позивача від колекторської фірми ТОВ Кредит [PERSON] з вимогою погашення заборгованості за договором кредиту за період 2010,2011 років , за відсутності довідки банківської установи про наявність боргових зобовязань на час укладення оспорюванного правочину , копії листа ПП [PERSON] з вимогою сплати заборгованості за договорами , при відсутності вказаних договорів та актів виконаних робіт , копії заочного рішення суду від 25 листопада 2011 року про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту укладеного 18 жовтня 2007 року з третьою особою, до складу відповідачів за яким входив позивач , при наявності того що позивач став власником спірного жилого будинку за договором купівлі-продажу від 20 листопада 2007 року укладеного між ним та [PERSON] , копії судових рішень за період 2011-2012 років про стягнення грошових коштів за кредитними договорами третіх осіб , а також копії кредитних договорів укладених з третіми особами за період 2007-2009 років , за відсутності належним чином оформлених договорів між цими особами та позивачем про фінансові зобовязання позивача перед ними які виникли між ними до укладення оспорю ванного правочину , як і свідчення свідка [PERSON] допитаного в судовому засіданні, в частині його свідчень про наявність фінансових зобовязань позивача перед третіми особами ( родичами ) , які базувались на припущеннях не є належними доказами тих обставин на які посилається позивач в обґрунтування заявлених ним позовних вимог ,тому не можуть бути покладені судом в основу рішення, оскільки рішення суду не може базуватись на припущеннях.

Outcome: dismissed