overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-15 00:00:00

В червні 2012 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 28 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції у м.Миколаєві, актовий запис № 266. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу малолітню доньку Камілу, [INFO], яка проживає з нею. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з березня 2012 року, вони мешкають окремо. Причиною розпаду сімї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, виховання дитини, все це призводило до сварок та скандалів, а в подальшому до втрати почуття кохання. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, просила розірвати шлюб, на примирення не згодна. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Прізвище залишає шлюбне. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, на примирення не згоден. Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено та доведено, що сторони з 28 серпня 2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним районним управлінням юстиції у м.Миколаєві, актовий запис № 266. Мають малолітню доньку Камілу, [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сімю, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення згідно зі ст.ст.110-112,114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного та інтересам їхньої дитини, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-15 00:00:00

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08.05.2012 року, яким з нього на користь позивача стягнуто 6 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок ушкодження здоров'я під час виконання трудових обов'язків -з тих підстав, що суд не вірно стягнув з відповідача суму судового збору, доказів спричинення позивачу моральної шкоди ним не надано, висновки суду не відповідають обставинам справи, обов'язок відшкодовувати моральну шкоду у підприємства відсутній. Судом першої інстанції встановлено, що позивач знаходився в трудових відносинах з ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля". Під час роботи на підприємстві [PERSON] захворів на професійні захворювання. Згідно висновку МСЕК від 08.09.2009 року за результатами первинного огляду, йому встановлено сукупно 65 % втрати професійної працездатності безстроково та третю групу інвалідності. Виходячи із вимог закону, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 6 00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та стягнув судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп. Апеляційний суд вважає за необхідне рішення змінити та зменшити стягнуту суму судового збору, в іншій частині рішення підлягає залишенню без змін на підставі слідуючого. Матеріалами справи встановлено, що висновком МСЕК від 08.09.2009 року позивачу вперше встановлено сукупно 65 % втрати професійної працездатності (а.с. 20, 21) в зв'язку з професійним захворюваннями. Таким чином, слід вважати, що самим фактом втрати позивачем професійної працездатності у зв'язку з професійними захворюваннями, які виникли через вплив важкої фізичної праці на протязі трудової діяльності у ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля"йому спричинена моральна шкода, яка згідно ст. 2371 КЗ пПУ може бути відшкодована одноразово з відповідача. За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до ст. 2371 КЗ пПУ обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 6 500 грн., що відповідає обставинам, характеру та тяжкості понесених позивачем моральних переживань та принципу розумності. Що стосується доводів скарги ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля"про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди в зв'язку з втратою працездатності, то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності в результаті трудової діяльності на підприємствах відповідача йому спричинена моральна шкода. Тому доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Однак, стягуючи з відповідача судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп., судом не вірно була визначена сума, яка підлягає стягненню, оскільки згідно п.п. 1.2 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір"за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сума судового збору на час ухвалення рішення суду складає 107 грн. 30 коп. А тому саме ця сума підлягає стягненню, а рішення, таким чином, за вимогами ст. 309 пп.1,3 ЦПКУ- зміні.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-15 00:00:00

Оскільки справа обємна і потребує тривалого часу для виготовлення мотивувальної частини рішення, суд виносить вступну та резолютивну частину рішення. На підставі ст.. ст.. 119, 526, 530, 554, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резулятивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-16 00:00:00

У липні 2012 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Тросятнецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначила, що будинковолодіння по [ADDRESS] належало [PERSON]. [INFO] в селі Тростянець Бережанського району [PERSON] померла. Згідно з заповітом [PERSON] посвідченим 05 квітня 1990 року секретаре Тростянецької сільської ради за реєстровим номером 3, остання, заповіла все своє майно їй - [PERSON]. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], однак оформити її виявилося неможливим і їй було відмовлено в цьому, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок на ім'я спадкодавця. Отримати такий документ після смерті спадкодавця в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати: за нею - [PERSON] право власності в порядку спадкування на будинковолодіння в по [ADDRESS], що належало [PERSON], яка померла [INFO] в селі Тростянець Бережанського району Тернопільської області. Представник відповідача - Голійний В.В. позов визанє. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить їй з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-16 00:00:00

В липні 2012 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 28 травня 1998 року вона з відповідачем зареєструвала укладення шлюбу у Курянівській сільській раді Бережанського району Тернопільської області, актовий запис № 05. Під час шлюбу дітей у них не було. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони не зійшлися характерами, на цей час позивач бажає створити нову сім'ю, більше року сторони не підтримують шлюбних відносин. Їхній шлюб фактично розпався і існує лише формально. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони уклали шлюб 28 травня 1998 року у Курянівській сільській раді Бережанського району Тернопільської області. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони не зійшлися характерами, позивач бажає створити нову сім'ю, сотрони не підтримують шлюбних відносин більше року, їхня сім'я існує лише формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Позивач не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розлученні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-16 00:00:00

В липні 2012 року кредитна спілка «Аккорд» звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 95/Тер.К від 26 грудня 2007 року, зазначивши, що згідно кредитного договору № 95/Тер.К від 26 грудня 2007 року відповідач отримав кредитні кошти в сумі 2233 (дві тисячі двісті тридять три) гривні 00 копійок. Кредитний договір передбачає надання кредиту за плату: процентна ставка - 0,1644 на залишок суми кредиту за кожен день користування кредитом. У разі порушення строків сплати кредиту кредитна спілка кредитна спілка має право вимагати сплати пені в розмірі 0,5 % від суми остаточної заборгованості за кожен день прострочення. Відповідач неналежно виконував умови договору, внаслідок чого за ним станом на 26.06.2012 року утворилась заборгованість і в позовній заяві позивач вимагає стягнення з відповідача 4444 (чотирьох тисяч чотирьохсот сорока чотрирьох) гривень 86 копійок, з яких 905,94 гривень основного боргу; 2003 гривень - сума заборгованості за відсотками; 200 гривня - пені; 1335,92 суми індексу інфляції та 3% річних та сплачений судовй збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився від позивача надійшла заява відповідно доякої позивач просить справу слухати без представника позивача, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає. Суд, вислухавши пояснення відпвоіадча, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідач неналежно виконувала свої договірні зобов'язання. Станом на 26 червня 2012 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 905,94 гривень основного боргу; 2003 гривень - сума заборгованості за відсотками; 200 гривня - пені. Відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-16 00:00:00

До суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в якій заявник просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 319,22 грн. та сплачені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з»явилася. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надала та не повідомила про поважні причини неявки. За таких обставин суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позов таким що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.06.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 63/3 за умовами якого останній отримав кредит на споживчі потреби в сумі 12 000,00 грн., терміном до 04.10.2010 року. Однак, відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по кредитному договору і не погашає кредит та відсотки по ньому. Станом на 27 травня 2011 року, відповідно до наданого розрахунку, відповідач мають загальну заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 319,22 грн., з них: - заборгованість за кредитом в сумі 4 604 32 грн.; - відсотки в сумі 1 758,80 грн.; - плата за пропуск платежів (штраф) в сумі 731,05 грн. Дана заборгованість по умовам кредитного договору підлягає стягненню з відповідача. Пенею є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Тому, відповідно до ст.ст. 550, 611 ЦК України, є обґрунтованою вимога про стягнення з відповідачів вище вказаної договірної пені. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача сплачені позивачем витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-16 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину: сина [PERSON] [INFO]. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає то просила в судовому порядку стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному об»ємі, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] (а.с.3). Із довідки виданої Андрушівською міською радою видно, що разом з позивачкою проживає її неповнолітня дитина [PERSON] (а. с.4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При таких обставинах, суд вважає, що відповідач ухиляється від утримання своєї неповнолітньої дитини, а тому необхідно в примусовому порядку стягувати з нього аліменти. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06.11.1999 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Москаленківській сільській раді Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис № 9. Протягом останніх двох років у позивачки склалися близькі стосунки з іншим чоловіком, від якого народилася дитина, але відповідно до актового запису про народження № 143 від 01.02.2011 року у відомостях про батька батьком вказаним відповідач, хоча в дійсності він не є батьком дитини. Сімейні та подружні відносини між сторонами не склалися, причиною розпаду сімї є різні погляди на життя, наміру на примирення не мають, шлюбні відносини припинені з 30.04.2012 року, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. У позивачки є намір створити нову сім»ю з батьком дитини. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував, просив шлюб розірвати. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 06.11.1999 року сторони зареєстрували шлюб в Москаленківській сільській раді Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис № 9. Сімейні та подружні відносини між сторонами остаточно припинені з 30.04.2012 року. Спільне життя подружжя не склалось через несумісність характеру, спільне господарство не ведеться, з приводу утримання та виховання дитини та поділу майна спорів не має. Наміру до примирення сторони не мають і шлюб носить формальний характер. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, подальше збереження сімї неможливе, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернувсь до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що він та [PERSON], перебувають у родинних відносинах: він є рідним сином [PERSON] Документи, які підтверджують їх родинні відносини, збереглися, але в них різне написання прізвища батька. Згідно його свідоцтва про народження в графі батько прізвище зазначено як «Педько», а в свідоцтві про смерть, про право власності на житло - «Петько». На даний час виникла необхідність встановлення родинних відносин для одержання свідоцтва про спадщину, оскільки його батько, [PERSON] помер 19.05.2005 року Просить суд встановити факт, що він [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зацікавлена особа, перша державна нотаріальна контора м. Черкаси в судове засідання не зявилася, але надіслали заяву в якій просить справу слухати без їх участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення заявника, який підтримав заяву та просив задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 19 травня 2005 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина Але оформити свої спадкові права заявник не може , так як існують розбіжності в написанні прізвища померлого у правовстановлюючих документах. Родинні стосунки заявника та померлого [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження заявника від 19.01.1955 року, де в графі батько зазначено [PERSON], а в графі мати [PERSON], копією свідоцтва про право власності на житло від 15.05.1995 року, згідно з яким квартира [ADDRESS] належала померлим батькам заявника на праві спільної сумісної власності, довідкою КП «Соснівська служба утримання будинків»де прізвище померлого зазначено вірно «[PERSON]І.». Вищевикладене, а також пояснення заявника, письмові матеріали справи свідчать про те, що між заявником та між померлим [PERSON] існували родинні стосунки як між сином та батьком. Враховуючи розбіжності в написанні прізвища заявника та прізвища його батька у різних правовстановлюючих документах, суд вважає для оформлення спадкових прав заявника, можливо встановити факт родинних відносин заявника та померлого [PERSON] як сина та батька, та визнати, що розбіжності в зазначенні прізвища померлого виникли внаслідок допущених описок при оформленні документів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що вони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2000 по 2004 рік. 10.04.2002 року у них народилася донька [PERSON], батьком якої є відповідач. З 30 вересня 2004 року [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просить суд задовольнити позов у повному обсязі, при цьому пояснила, що в теперішній час вона не працює, перебуває на обліку у РЦЗ Великобілозерської районної державної адміністрації, має на утриманні ще одну доньку [INFO], у звязку з чим у неї склалося тяжке матеріальне становище. Відповідач у судові засідання не зявлявся, причини неявки не повідомляв, заперечень проти позову або заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. За вказаних обставин, за згодою позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи довідку про склад сімї позивача (а.с.2), копію свідоцтва про народження дитини (а.с.3), довідку Дніпровської сільської ради від 20.07.2012 № 273 про те, що [PERSON] проживала разом з батьком до 20.06.2009 року (а.с.14), довіку Дніпровської ЗОШ від 20.07.2012 року про те, що [PERSON] навчалася у вказаній школі з 01.09.2008 року по 06.08.2009 року (а.с.15), оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд, у відповідності зі ст.182 Сімейного кодексу України, враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, його стан здоров'я, те, що він є працездатним, і вважає, що відповідач має можливість сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням вимог ст.79,88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved