Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-03 00:00:00

У червні 2012 року [PERSON] як єдиний спадкоємець по заповіту свого померлого батька [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з Міжгірського селищного споживчого товариства на його користь борг у розмірі 109652 гривні. У квітні 2013 р. [PERSON] подав до суду уточнену позовну заяву про стягнення з Міжгірського ССТ на його користь вартість необхідних витрат по добудові другого поверху підсобного приміщення з північної сторони ресторану «Міжгіря» у загальному розмірі 80\~705 гривень. Заяви обґрунтовував тим, що у 2000 році між його батьком [PERSON] і [PERSON] ССТ був укладений договір оренди про здачу основних засобів ресторан «Міжгіря» з підсобними приміщеннями в смт.Міжгіря по вул. Шевченка, 140. Умовами договору передбачалося за письмовою згодою орендодавця реконструкція, переоснащення основних засобів орендарем та відшкодування йому понесених витрат з боку ССТ за наявності документального підтвердження затрат на виконані роботи. У 2003 році [PERSON] за згодою Міжгірського ССТ власним коштом збудував добудову до другого поверху підсобного приміщення з північної сторони будівлі ресторану «Міжгіря». Вартість добудови згідно будівельно-технічної експертизи становить 80705 грн. 01 листопада 2010 року за згодою сторін Договір оренди достроково припинено, обєкт оренди повернуто орендодавцю. Посилаючись на вищезазначені обставини, а також на те, що [PERSON] у січні 2011 року помер і не скористався своїм правом, передбаченим законодавством і що він з дати отримання спадкового свідоцтва на майно спадкодавця отримав право на отримання відшкодування від Міжгірського ССТ вартості необхідних витрат по добудові підсобного приміщення до ресторану «Міжгіря», просив позов задовольнити. В суді представник позивача позов підтримав повністю. Відповідач та його представник позов заперечили, посилаючись на те, що умови договору оренди ними було повністю виконані, що позивач не представив жодного підтверджуючого документа на понесені [PERSON] затрати на добудову складського приміщення ресторану «Міжгіря». Свідок [PERSON] підтвердив в суді факт будування ним і його бригадою добудови складського приміщення у 2003 р., замовником якого був [PERSON] і який з ним і робітниками особисто розраховувався. Свідок [PERSON] підтвердила, що працювала поваркою при проведенні добудови складського приміщення ресторану і з нею особисто розраховувався [PERSON] Свідки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] показали суду, що [PERSON] по закінченні строку оренди приміщення ресторану «Міжгіря» ніяких претензій до Міжгірського ССТ не предявляв, що у 2005 р. йому було продовжено строк оренди ще на пять років з метою компенсувати затрачені кошти на добудову складського приміщення до ресторану «Міжгіря», що він жодних документів не предявляв в [PERSON] ССТ для підтвердження затрачених витрат на збудовану добудову складського приміщення. Окрім цього свідок [PERSON] показала, що у 2000 р. вона укладала договір з [PERSON] як із підприємцем і він завіряв договір своєю печаткою. Вислухавши пояснення сторін, свідків та перевіривши матеріали в справі суд вважає, що позов [PERSON] до задоволення не підлягає з наступного. Відповідно до ч. 1 п. 5) ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обовязки , що нерозривно повязані з особою спадкодавця, зокрема: права та обовязки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 608 ЦК України зобовязання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно повязаним з особою кредитора. Як убачається із встановлених судом обставин справи, що 24 листопада 2000 року був укладений договір № 28 здачі в оперативну оренду основних засобів Міжгірського ССТ між [PERSON] ССТ (орендодавець) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] (орендар) строком на пять років. Цим договором було передано в оренду ресторан «Міжгіря» з підсобними приміщеннями. Факт укладання договору [PERSON] ССТ з гр. [PERSON], як з фізичною особою підприємцем підтверджується як проставленою печаткою підприємця [PERSON] на юридичній адресі сторін цього Договору (а.с. 14), так і проставленою печаткою [PERSON] на Змінах до договору оренди основних засобів від 1 грудня 2005 року (а.с. 93), а також і самим договором, зокрема п.п. 1.2. п. 1 вказано, що зазначене майно буде використовуватись для цілей підприємницької діяльності і на розсуд орендаря (а.с. 10). Крім того свідок [PERSON] голова правління Міжгірського ССТ на день укладення договору оренди 21.11.2000 р. підтвердила в суді факт укладення договору оренди приміщення ресторану «Міжгіря» з [PERSON] як з підприємцем. [PERSON] отримав свідоцтво про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності фізичної особи 12.12.1997 року (а.с. 105) і не припиняв підприємницьку діяльність до 23.01.2011 р. (дня смерті). Отже жодних сумнівів у суду немає щодо того, що договір оренди приміщення ресторану «Міжгіря» з складськими приміщеннями, укладений 24.11.2000 р. між [PERSON] ССТ і фізичною особою підприємцем [PERSON] і продовжений постановою правління Міжгірського ССТ № 14 від 29.11.2005 року терміном на пять років до 01.12.2010 р. укладався саме з [PERSON] як з підприємцем, для отримання відповідних прибутків, а не як з громадянином, який не займається підприємницькою діяльністю. Відповідно до умов договору та відповідно до Постанови правління № 32 від 31.12.2002 р. Міжгірського ССТ орендарю [PERSON] був наданий дозвіл на добудову до ресторану «Міжгіря» на 2-му поверсі підсобного приміщення з північної сторони. Відшкодування вартості добудови на користь орендаря проводитиметься орендодавцем при припиненні дії договору оренди та документального підтвердження орендарем затрат за виконані роботи. У 2003 році [PERSON] за власний кошт здійснив добудову підсобного приміщення до орендованого ресторану «Міжгіря» з північної сторони. При закінченні дії договору оренди в кінці листопада 2005 р. [PERSON] не предявив до Міжгірського ССТ документального підтвердження допустимих затрат на добудову складського приміщення з північної сторони до ресторану «Міжгіря» ІІ-й поверх, в звязку з чим правління Міжгірського ССТ для надання можливості [PERSON] відшкодувати понесені на добудову затрати за рахунок продовження терміну дії договору оренди ще на пять років (а.с. 92). 30.10.2010 р. за заявою [PERSON] за згодою сторін договір оренди приміщення ресторану «Міжгіря» достроково припинено і [PERSON] приймання-передачі орендоване майно ресторану «Міжгіря» з добудованими приміщеннями повернуті в [PERSON] ССТ (а.с. 94-97). Жодних претензій по відшкодуванню понесених затрат на добудову складського приміщення до ресторану «Міжгіря» [PERSON] до Міжгірського ССТ до дня своєї смерті 23.01.2011 р. не предявляв. Після смерті батька [PERSON] , позивач по справі [PERSON] 27.09.2011 року отримав свідоцтво про право на спадщину, успадкував майно батька 314/1000 частин двоповерхової нежитлової будівлі гастроному № 3 по вул. Шевченка, 140 в смт.Міжгіря і вважає, що він як спадкоємець має право на вимогу про відшкодування вартості добудови до ресторану «Міжгіря» відповідно до договору оренди від 24.11.2000 р. основних засобів Міжгірського ССТ, який зареєстрований 28.11.2000 р. за № 71, оскільки його батько не скористався своїм правом на відшкодування витрат по добудові так як помер 23.01.2011 р. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи вартість добудови станом на 2003 р. складає 80705 гривень. Просив цю суму стягнути з Міжгірського ССТ. Вимога позивача не може бути задоволена, оскільки не узгоджується з вимогами п. 5) ч. 1 ст. 1219 і ч. 2 ст. 608 ЦК України оскільки права та обовязки особи як кредитора або боржника не входять до складу спадщини так як нерозривно повязані із спадкодавцем [PERSON] і припинені смертю [PERSON] 23.012011 р. Окрім цього суд вважає, що позов не може бути задоволений і з підстав недоведеності такого в суді, оскільки жодних документальних підтверджень понесених [PERSON] витрат на добудову складського приміщення до ресторану «Міжгіря» суду не подано, що було відповідно до договору оренди від 24.11.2000 р. необхідною умовою і підставою для повернення затрачених коштів орендарю. За вищевстановлених обставин позов [PERSON] до задоволення не підлягає. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно представленої суду квитанції від 22.10.2012 р. відповідач [PERSON] ССТ оплатило адвокату [PERSON] 1500 грн. за правову допомогу. Тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь Міжгірського ССТ слід стягнути 1500 грн.

Outcome: approved