Jurisdiction: civil
Date: 2012-04-05 00:00:00

Позивач, в інтересах Дніпродзержинської міської ради, звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить ухвалити рішення, яким внести зміни до п.3.1 договору оренди земельної ділянки, укладеного 22.07.2003р. між Дніпродзержинською міською радою та відповідачем [PERSON], виклавши його в наступній редакції: «п.3.1. Річна орендна плата вноситься «Орендарем» виключно у грошовій формі на рахунок місцевого бюджету. Орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється на рівні трикратного земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України». В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 22.07.2003р. між Дніпродзержинською міською радою та відповідачем [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого відповідачу надано у користування строком до 13.06.2013р. земельну ділянку під розміщення обєкта охорони здоровя (стоматологічний кабінет), загальною площею 0,0027 га, розташовану за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Сировця, 19. Однією з істотних умов даного договору є обов'язок орендаря сплачувати на користь орендодавця плату за користування земельною ділянкою, що складає 1,5 розміру земельного податку. Даний розрахунок орендної плати було встановлено відповідно до діючого на час укладання договору ЗУ «Про оренду землі» та ЗУ «Про плату за землю». Після набрання 01.01.2011р. чинності Податкового кодексу України, укладений між Дніпродзержинською міською радою та відповідачем [PERSON] договір оренди земельної ділянки в частині розміру річної орендної плати не відповідає чинному законодавству, а саме встановленому ст.288 Податкового кодексу України розміру річної орендної плати, що призводить до недоотримання власником землі територіальною громадою міста в особі Дніпродзержинської міської ради орендної плати у повному обсязі. З метою приведення діючих договорів оренди землі у відповідність до вимог чинного законодавства, Дніпродзержинською міською радою прийнято рішення від 27.05.2011р., яким затверджено коефіцієнти для розрахунку річної орендної плати за земельні ділянки, розпорядником яких є Дніпродзержинська міська рада. Згідно п.3.3 вищевказаного договору передбачено, що розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках і з моменту: збільшення розміру ставки земельного податку та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України. Відповідно до п.3.3 вищевказаного договору, відповідачу було запропоновано внести до договору оренди земельної ділянки зміни в частині визначення орендної плати, розмір якої повинен відповідати розміру, встановленому Податковим кодексом України. Проте, відповідач, як сторона договору, відмовляється у досудовому порядку внести відповідні зміни до договору оренди земельної ділянки, що змушує позивача звернутись з зазначеним позовом до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи без його участі, на підставі наявних у справі доказів. Представник особи, в інтересах якої подана заява Дніпродзержинської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд провести розгляд справи без його участі, та суду зазначив, що підтримує заявлені вимоги позивача у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, згідно заяви позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного 22.07.2003р. між Дніпродзержинською міською радою та відповідачем [PERSON], останньому було надано у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0027 га, що знаходиться за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Сировця, 19, на строк до 13.06.2013р. Згідно п.3.1. вказаного договору, орендна плата вноситься «Орендарем» у грошовій формі в розмірі 328,29 грн/рік, що становить 27,36 грн./міс., і вноситься на розрахунковий рахунок Держказначейства за місцем податкового звіту. п.3.3. вказаного договору передбачено, що розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках і з моменту: зміни умов господарювання, передбачених договором; підвищення цін, тарифів тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів; збільшення розміру ставки земельного податку; інших випадках, передбачених законодавчими актами України. Ст.288 Податкового кодексу України, що набрав чинності 01.01.2011р., встановлено, що, розмір річної орендної плати за земельні ділянки несільськогосподарського призначення (інші категорії земель), які перебувають у державній або комунальній власності, не може бути меншим ніж 3-кратний розмір земельного податку, що встановлюється цим кодексом. Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може перевищувати 12% від їх нормативної грошової оцінки. З вищенаведеного суд вбачає, що, на час існування договірних відносин між Дніпродзержинською міською радою та відповідачем, нормами чинного законодавства, а саме ст.288 Податкового кодексу України, що набрав чинності 01.01.2011р., законодавчо змінено граничний розмір орендної плати, внаслідок чого, передбачений умовами договору оренди земельної ділянки розмір орендної плати не відповідає розміру орендної плати, встановленому Податковим кодексом України. Згідно ст.632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Згідно ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.30 ЗУ «Про оренду землі» N 161-XIV, від 06.10.1998р., зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Враховуючи, що, договором оренди земельної ділянки, укладеним 22.07.2003р. між Дніпродзержинською міською радою та відповідачем [PERSON] передбачено можливість збільшення розміру орендної плати, яка є регульованою ціною, та, приймаючи до уваги, що розмір орендної плати змінено законодавчо, й передбачений умовами вищевказаного договору оренди земельної ділянки розмір орендної плати не відповідає розміру орендної плати, встановленому Податковим кодексом України, суд, позовні вимоги вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Встановивши, таким чином, що дійсно мали місце ті обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, суд, задовольняючи вимоги позивача у повному обсязі, вважає необхідним також, на підставі ст.88 ЦПК України, задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 107 грн. 30 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved