overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що 30 січня 2012 року біля 10.00 год. було проведено прилюдні торги, на яких Шевченківським ВДВС реалізовувалася квартира [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності позивачеві. Вказані борги були визнані такими, що не відбулися в зв»язку з відсутністю зареєстрованих покупці і ПАТ «БМ Банк» скористався своїм правом, передбаченим ст.49 ЗУ «Про іпотеку» і придбав нерухоме майно за початковою ціною 988 530 грн. шляхом заліку своїх забезпечених іпотекою вимог в рахунок ціни майна. Вважав, що ці торги були проведені з порушенням вимог ЦК України, ЗУ «Про іпотеку», ЗУ «Про виконавче провадження», та «Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна». Посилаючись на порушення вимог ст.ст.203, 215, 578, 590 ЦК України, вважав, що позивач протиправно позбавлений права власності відповідачами і крім цього як на доказ позовної вимоги посилався на те, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві спільної сумісної власності, на що є посилання в договорі іпотеки нерухомого майна, а тому просив визнати прилюдні торги цієї квартири недійсними. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши при цьому, що квартира була спільною сумісною власністю, а тому не могла бути реалізована з торгів. Представники відповідачів - ТОВ «Еліт сервіс», Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ, в судове засідання не з»явилися, не повідомивши причини цього, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, а представник ПАТ «БМ Банк» позов не визнала, пославшись при цьому на подані суду письмові заперечення на даний позов. Заслухавши пояснення представника позивача, представника ПАТ «БМ Банк», дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необгрунтований і не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали та мають місце обставини, вказані позивачем в позовній заяві, що стверджено поясненнями сторін, копіями протоколу №24-0036/11-1 придбання предмету іпотеки іпотекодержателем, акту держвиконавця про реалізацію предмету іпотеки від 8 лютого 2012 року, самого договору іпотеки нерухомого майна. Крім цього встановлено, що рішенням Шевченківського райсуду м.Чернівці від 2 березня 2012 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання результатів перших прилюдних торгів недійсними і 23 травня 2012 року дане рішення було залишено в силі Апеляційним судом Чернівецької області (дана обставина ніким не оспорена). За таких обставин суд доходить висновку, що при проведенні прилюдних торгів, які оспорюються [PERSON], не було допущено порушень ні вимог ЗУ «Про іпотеку», ні вимог ЗУ «Про виконавче провадження», на вимог «Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна».

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 15.07.2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції, про що було видано свідоцтво про одруження [NUMBER], актовий запис № 588. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який постійно проживає з позивачем. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення. Фактичні сімейні відносини припинилися з лютого 2011 року. Сторони проти примирення заперечують. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити, розглянути справу за своєї відсутності. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]» Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 179 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який зареєстрований 15.07.2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції (свідоцтво про одруження [NUMBER]), актовий запис № 588. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який постійно проживає з позивачем. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення. Фактичні сімейні відносини припинилися з лютого 2011 року. Сторони проти примирення заперечують. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 16.11.2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що було видано свідоцтво про одруження [NUMBER], актовий запис № 2238. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який постійно проживає з позивачем. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя. Часто виникали конфлікти та непорозуміння з різних питань сім»ї та побуту, які призвели до того, що з червня 2012 року сторони однією сім»єю не проживають, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Спільне господарство не ведеться. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення. Сторони проти примирення заперечують. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити, розглянути справу за своєї відсутності. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]» Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 179 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який зареєстрований 16.11.2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану (свідоцтво про одруження [NUMBER]), актовий запис № 2238. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який постійно проживає з позивачем. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя. Часто виникали конфлікти та непорозуміння з різних питань сім»ї та побуту, які призвели до того, що з червня 2012 року сторони однією сім»єю не проживають, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Спільне господарство не ведеться. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення. Сторони проти примирення заперечують. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином повноліття; допустити рішення до негайного виконання в межах платежу одного місяця. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2004 року. В листопаді 2012 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків та не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча вона до нього зверталася за допомогою неодноразово. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2004року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 153. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 488, довідкою Єлизаветвіської сільської ради № 2021. Відповідач працює ЗАТ "Оріль-Лідер" карщиком, та має можливість надавати матеріальну допомогу, однак на утримання сина відповідач добровільно матеріальної допомоги не здійснює, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-27 00:00:00

У січні 2013 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 26 листопада 1999 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 558. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з січня 2013 року, вони мешкають окремо. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, виховання дітей, все це призводило до сварок та скандалів, а в подальшому до втрати почуття кохання. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей, просила розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, на примирення не згодна та залишити шлюбне прізвище. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, підтвердив, що сімейні відносини припинені, мешкають окремо, строк для примирення не потрібен. Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено та доведено, що сторони з 26 листопада 1999 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 558. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Сторони не виявили бажання зберегти сім'ю та відмовилися від запропонованого судом строку для примирення. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного та інтересам їхніх дітей, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-27 00:00:00

[PERSON] 21 лютого 2013 р. звернулася до суду із позовом, який 28 лютого 2013 р. змінила, в обґрунтування якого посилається, що в період шлюбу з відповідачем [INFO] р. народився син [PERSON]. Відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Син мешкає разом з нею, знаходиться на її утриманні, вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання дитини до її повноліття та одну тисячу гривень на її утримання, до досягнення дитиною трирічного віку. У попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечує. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок відповідача утримувати свою дружину до досягнення дитиною 3-х років передбачено ст. 84 ч.2 СК України. Докази, які надані суду, свідчать про наступне. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с.7 ), сторони знаходяться у шлюбних відносинах з 11 червня 2011 р., в період яких у них [INFO] р. народився син [PERSON] (а.с.5 ). Дитина проживає разом з позивачкою знаходиться на її утриманні ( а.с. 6 ). Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Алчевської міської ради [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до [INFO] р., та отримує допомогу до досягнення дитиною 3-х річного віку у розмірі 874 грн 17 коп. (а.с. 11). З урахуванням вказаних обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі запропонованому позивачкою, що не суперечить його інтересам і вимогам закону, і проти чого він сам не заперечує. Крім того, суд враховує обов'язок позивачки також утримувати дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-27 00:00:00

25.01.2013р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого народилася донька - [PERSON], [INFO]., яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає дитині, вихованням не займається. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу. Інших дітей у відповідача немає, аліменти він нікому не сплачує. Відповідно до ст. ст. 180 - 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по 1/4 частині з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 229,40грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-27 00:00:00

18 лютого 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом пред’явленим до відповідача [PERSON] міської ради Миколаївської області в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини що залишилася після смерті її матері [PERSON], яка померла 12 липня 2012 року. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені в позові вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Миколаївської області за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала та не заперечувала в їх задоволенні. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справив їх сукупності, дійшов наступного висновку. Так судом встановлено, що 12 липня 2012 року померла рідна мати позивачки, [PERSON] в результаті чого відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції Миколаївської області було видано свідоцтво про смерть від 14 липня 2012 року серії І-ФП №165794. За життя покійна [PERSON] залишила заповіт відповідно якого у випадку смерті належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в м.Новий Буг Миколаївської області по вулиці Одеська, 33, заповіла [PERSON] (позивачці по справі та рідній доньці покійної). Після смерті [PERSON] окрім вищевказаного житлового будинку з надвірними спорудами залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, призначеної для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,07 га та земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,1 га. Оскільки єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] була її донька [PERSON], яка також постійно проживала з матір’ю по день її смерті, остання в січні 2013 року та 12 лютого 2013 року зверталася до державного нотаріуса [PERSON] нотаріальної контори Миколаївської області з метою прийняття спадщини, але їй в цьому було відмовлено у зв’язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку звернення з заявою про прийняття спадщини. Як пояснила позивачка [PERSON], вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини у зв’язку з тим, що є зайнятою людиною, працює в дитячому будинку з 08.00 до 17.30 годин та має на утриманні тяжко хворого чоловіка, інваліда ІІІ групи, який потребує постійного догляду та уваги. Відповідно до ч.2-3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що визнання відповідачем пред’явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання дитини, що продовжує навчання. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] допитаний судом позовні вимоги не визнав, не згоден виплачувати аліменти на утримання сина, що продовжує навчання, так як має на утриманні двох дітей. До виповнення позивачу [PERSON] 18 років, сплачував постійно аліменти, тому просить відмовити в задоволенні позову. Суд встановив, що [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюб розірвано 14 червня 1995 року. Мати позивача [PERSON] померла [INFO]. До досягнення позивачем повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання. Позивач [PERSON], продовжує навчання, є студентом денної форми навчання, Криворізького коледжу національного авіаційного університету, на бюджетній основі. Термін закінчення навчання 30 червня 2013 року. Позивач [PERSON] отримує пенсію по втраті годувальника в середньому щомісяця в розмірі 883, 00 гривень, отримує стипендію щомісяця в середньому в розмірі 473, 00 гривень. Відповідач [PERSON], згідно довідки виданої ТОО "Тенгизшевройл" працює та отримує середній заробіток у сумі 821 923, 53 тенге, що по курсу Національного Банку України становить за 1 тенге - 0,053 гривень; 821 923, 53 тенге х 0,053 грн. = 43 562, 00 гривень. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Дослідивши письмові матеріали справи, та з урахуванням матеріального становища сторін, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку, починаючи стягнення з 14 вересня 2012 року до 30 червня 2013 року. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому у відповідності зі ст.80, 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 3 441, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial