Jurisdiction: civil
Date: 2012-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13 жовтня 2006 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] зазначає, що спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Під час спільного проживання відповідач зловживав спиртними напоями і учиняв сварки, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам і інтересам сина. В лютому цього року вона припинила з ним шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство. Спір про поділ майна, що є їх спільною власністю, відсутній. З питання щодо утримання та виховання сина спору немає, оскільки син залишиться проживати разом з нею, а на його утримання за рішенням Лозівського міськрайонного суду від 24.04.2012 року справа №2025/2009/2012 з [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. У звязку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, державне мито, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС, стягнути з відповідача. Позивач у судове засідання не зявилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без її присутності, у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення на підставі наявних доказів. Прізвище після розірвання шлюбу залишити Кара (а.с. 31). Відповідач у судове засідання не зявився, Лозівським міськрайонний судом Харківської області направлялося судове доручення до Перевальського районного суду Луганської області про вручення копії позовної заяви, доданих до неї документів та допит [PERSON] для виконання, згідно заяви відповідача від 13.11.2012 року зі змістом позовних вимог не згоден. Він ніколи не зловживав спиртними напоями, на обліку у нарколога не знаходився, за місцем роботи характеризується позитивно. Спільне життя не склалося з причин припинення ведення спільного господарства та шлюбних відносин з літа 2011 року. З позовними вимогами згоден і просить суд розглянути позовну заяву без його присутності і винести заочне рішення (а.с. 37). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 035019, виданого 13 жовтня 2006 року відділом РАЦС Алчевського міського управління юстиції Луганської області (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 198797, виданого 24 грудня 2010 року виконавчим комітетом Зоринської міської ради Перевальського району Луганської області (а.с. 5), який після розірвання шлюбу залишиться проживати із матірю, а відповідач буде сплачувати аліменти на його утримання. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, проживають окремо. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище Кара. Місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], встановити разом з матірю [PERSON]. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved