Jurisdiction: civil
Date: 2012-08-06 00:00:00

13 квітня 2012 року ТОВ ІМ ПЛЮС звернулось до [PERSON] з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 20 000 грн. 00 коп. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22 квітня 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю ІМ ПЛЮС та фізична особа [PERSON] уклали договір №22/04/11, згідно умов якого відповідач зобовязався вчинити пошук осіб, які внаслідок його активних дій укладуть із позивачем договори постачання продукції. Зазначені послуги мали бути надані до 15 серпня 2011 року. На підставі договору було оплачено [PERSON] в якості авансу 20 000 грн.00 коп. та у випадку невиконання умов договору повернути вказані кошти протягом пяти днів з моменту такої вимоги. Станом на 04.10.2011р., відповідач не виконав зобовязань покладених на нього згідно пунктів 1.1., 1.2. договору. На письмову вимогу про повернення суми авансу відповідач не відреагував, тому позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, зазначив, що умови договору не порушував, так як надав позивачу інформацію про можливість покупців продукції в обсязі, навіть більшої ніж передбачено договором, по цінам і в строки обумовлені договором, що передбачено п.п. 1.1.,1.2,1.5. При цьому позивач не зміг підтвердити в повному обсязі якість продукції, що звільняє його від відповідальності за не виконання умов договору, у тому числі і від фінансової, що передбачено п. 5.4. договору між позивачем та відповідачем. Відповідач погодився, що дійсно договори на постачання продукції органічного добрива Сапропель укладені не були. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, та надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 квітня 2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю ІМ ПЛЮС та фізичною особою [PERSON] Анатолійовичем укладено агентський договір №22/04/11, згідно якого агент бере на себе зобовязання із пошуку осіб, які внаслідок активних дій агента укладуть із замовником договори постачання продукції органічного добрива Сапропель. Загальний обсяг продукції до таких договорів має становити не менше 8000 літрів. Агент бере на себе зобовязання надати послуги до 15 серпня 2011 року (п.п. 1.1., 1.2). Відповідно п.4.5. договору ТОВ ІМ ПЛЮС було оплачено [PERSON] суму авансу 20 000 грн. 00 коп., що підтверджується видатковим касовим ордером від 22 квітня 2011 року. Згідно п. 4.5. договору, у випадку невиконання пунктів 1.1 та 1.2. відповідач зобовязаний повернути ТОВ ІМ ПЛЮС суму авансового платежу протягом пяти днів з моменту вимоги про повернення. Враховуючи той факт, що [PERSON] порушив умови договору та виконував його неналежним чином, ТОВ ІМ ПЛЮС вимагає повернути сплачений авансовий платіж у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так. посилаючись на п. 5.4. відповідач не надав належних доказів того, що продукція при застосуванні напередодні визначених ділянках, не підтвердила повністю чи частково визначених Принципалом споживчих показників, які висвічуються у відповідних документах представлених Виробником продукції. Таким, чином оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом було достовірно встановлено, що відповідач порушив умови взятого на себе зобовязання.

Outcome: approved