Jurisdiction: civil
Date: 2012-07-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до [PERSON] районної державної адміністрації (далі РДА). У своєму позові та в судовому засіданні їх представник за довіреністю [PERSON] пояснили, що 03.06.1993року [PERSON] районною радою на підставі Розпорядження Представника Президента України у [PERSON] районі №161 від 03.06.1993 року [PERSON] [INFO], була надана у постійне користування земельна ділянка площею 50,0га для ведення фермерського господарства в с. Зорівка, Золотоніського району Черкаської області. 07.07.1993року на підставі Розпорядження № 187 [PERSON] районної державної адміністрації зареєстровано Статут Селянського (фермерського) господарства [PERSON], згідно якого він являвся Головою фермерського господарства. Даний факт крім того підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Селянське (фермерське) господарство [PERSON](ідентифікаційний код юридичної особи 14198158) від 22.09.2009 року, (видане в порядку заміни). 02.05.2011 року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1- ГР № 167084 від 04.02.2011 року, яке видане виконкомом Зорівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Позивачі являються спадкоємцями першої черги за законом у відповідності до ст. 1261 Цивільного кодексу України. Позивачі вступили у спадщину шляхом звернення у нотаріальну контору, про що їм видали Свідоцтва про право на спадщину, які видані приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] від 11.02.2012 року, до якої включено автомобіль марки ГАЗ-310290, трактор марки МТЗ-80 та комбайн зернозбиральний марки СК-5 НИВА. Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на фермерське господарство та земельну ділянку, то приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] 29.03.2012 року була надана з цього приводу письмова відмова. [PERSON] реєстратором [PERSON] РДА Черкаської області було відмовлено у проведенні реєстрації змін до Статуту СФГ [PERSON]. Тому позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять суд визнати за ними право на спадкування в рівних долях, по ? за кожним СФГ [PERSON] після його смерті. При цьому вони пояснили в судовому засіданні, що до складу майна СФГ входить право постійного користування земельною ділянкою площею 50га, що розташована в с. Зорівка для ведення цього господарства. Вони вважають, що успадкували це право на вказану земельну ділянку і бажають продовжити фермерську діяльність. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] РДА за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнала і пояснила, що для визнання права власності на фермерське господарство спадкоємцям необхідно було подати до державного реєстратора райдержадміністрації свідоцтво про право на спадщину на цілісний майновий комплекс фермерського господарства. Проте спадкоємці в особі позивачів по справі не отримали свідоцтва про право власності на цілісний майновий комплекс фермерського господарства, а тому підстав для успадкування фермерського господарства вони не мають. Спадкодавець [PERSON] 03.06.1993 року отримав у постійне користування земельну ділянку площею 50,0га для ведення фермерського господарства в с. Зорівка, Золотоніського району. Відповідно до ч. 2 ст. 92 Земельного Кодексу України відсутні підстави, які надають можливість позивачам набути право постійного користування вищевказаною земельною ділянкою. Тому вона просить суд відмовити у задоволенні позову. Суд, вивчивши матеріали справи та представлені сторонами доводи та докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 23 Закону України Про фермерське господарствоуспадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Таким чином для визнання права власності на фермерське господарство спадкоємцям, позивачам по справі, необхідно було подати до державного реєстратора [PERSON] райдержадміністрації Свідоцтво про право на спадщину на цілісний майновий комплекс фермерського господарства після померлого [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що позивачі не отримали вказаного Свідоцтва про право власності на цілісний майновий комплекс фермерського господарства, а тому підстав для успадкування фермерського господарства вони не мають. Як встановлено в судовому засіданні спадкодавець [PERSON] 03.06.1993 року отримав у постійне користування земельну ділянку площею 50,0га для ведення фермерського господарства в с. Зорівка Золотоніського району. В даному випадку фермерське господарство набуває право користування земельною ділянкою, яке, відповідно до вимог ст.. 92 ЗК України, складається з права володіння і користування. Відповідно до вимог ст.. 1225 ЦК України спадкування земельної ділянки можливе лише у випадку, коли ця земельна ділянка перебувала у власності спадкодавця. Як встановлено в судовому засіданні земельна ділянка, що виділена СФГ [PERSON] і є обєктом спору у даній справі, передана йому у постійне користування, а не у власність ([PERSON], зареєстрований у Книзі записів [PERSON] актів на право постійного користування землею за № 134). Тобто ця земельна ділянка не може бути обєктом спадкування, оскільки вона не була у власності померлого [PERSON] Право участі у фермерському господарстві є особистим немайновим правом, яке відповідно до вимог ст.. 1219 ЦК України не входить до складу спадщини і тому не може бути успадковане будь ким і не може відчужуватися. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів про визнання за ними права власності на фермерське господарство та права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування не мають жодних правових підстав для задоволення.

Outcome: dismissed